GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קרן הורוביץ: מרכז רקמן, המרכז לקידום מעמד האישה באוניברסיטת בר אילן.
קרן הורוביץ: הפתרון שאני מציגה עכשיו הוא פתרון של הקואליציה להבטחת תשלום מזונות ילדים, זו קואליציה שמאחדת ארגונים חברתיים רבים כאשר הגרעין העיקרי הוא קבוצת הסנגור, רוח נשית ומרכז רקמן אבל אלינו חברו הרבה ארגוני שטח של נשים מהרווחה בירושלים ומעוד מקומות.
קרן הורוביץ: אני אומר שתי מלים על המצב כיום.
קרן הורוביץ: דיברנו על זה בישיבה הקודמת ולכן לא ארחיב.
קרן הורוביץ: המצב כיום הוא מלכודת עוני.
קרן הורוביץ: האם נאלצת לבחור בין קבלת המזונות לבין יציאה לעבודה.
קרן הורוביץ: המצב כיום הוא שהחוק לא מגשים את תכליתו המקורית ואני חושבת שראוי לקרוא שוב את התכלית המקורית.
קרן הורוביץ: התכלית מופיעה בדברי ההסבר לחוק שחוקק ב-1972.
קרן הורוביץ: החוק המוצע בא להבטיח אמצעי מחיה לאישה ולילדים שזכו בפסק דין למזונות ולשחרר אותה מהליכי הוצאה לפועל.
קרן הורוביץ: שוב, ציטוט מדויק מדברי ההסבר.
קרן הורוביץ: העקרונות עליהם אנחנו מדברים לפתרון הם שלושה.
קרן הורוביץ: קודם כל, הפרדה מלאה בין הכנסת האם לתשלום מזונות הילדים.
קרן הורוביץ: אין קשר בין האחריות של האם לכל את הילדים לאחריות האב.
קרן הורוביץ: אחריות האב נקבעה בפסק דין.
קרן הורוביץ: העיקרון השני הוא תשלום מלא של המזונות לתקופה של חמש-שש שנים על מנת לאפשר למשפחה להשתקם.
קרן הורוביץ: במלים אחרות, זה שאין דיסריגרד ומה שכתוב בפסק הדין עד התקרה של ביטוח לאומי, ישולם עבור הילדים.
קרן הורוביץ: העיקרון השלישי שהוא מתוקף המציאות הישראלית – כמובן שגם אנחנו היינו מעדיפים לדבר עליו – הוא לתחום את זה, לעזור רק לנשים עם יכולת השתכרות נמוכה.
קרן הורוביץ: אנחנו כרגע כיוונו את זה ל-67 אחוזים מהשכר הממוצע במשק.
קרן הורוביץ: זו נקודת האיפוס הקודמת לפני שהתיקון האחרון נכנס לתוקף ב-1 בינואר.
קרן הורוביץ: זו הייתה נקודת האיפוס של הקצבה.
קרן הורוביץ: אני חושבת שצריך לשקול מה התקרה שצריכה להיות.
קרן הורוביץ: זו הנקודה הקודמת.
קרן הורוביץ: יכול להיות שצריך לשקול להעלות אותה אבל העיקרון שאנחנו מדברים בנקודה הקודמת הוא שהחישובים כאן הם מדויקים והם לא הערכה כי הם מדברים בדיוק על האוכלוסייה שנכנסה קודם תחת הזכאות לקבלת מזונות.
קרן הורוביץ: אנחנו חשבנו שהעלות של המהלך הזה היא 22 מיליון שקלים שאלה בעצם הכספים שעד היום היו מקוזזים.
מירב בן ארי: 22 מיליון שקלים לאוכלוסייה קיימת היום.
קרן הורוביץ: אחרי התיקון האחרון של החוק.
מירב בן ארי: אני מברכת את חבר הכנסת מלכיאלי שהצטרף אלינו.
קרן הורוביץ: התיקון האחרון של החוק הוריד את רמת הקיזוז.
מירב בן ארי: התיקון האחרון של ה-1 בינואר.
קרן הורוביץ: כן.
קרן הורוביץ: לכן היום, אם אתה לוקח את כל סך הכספים שיקוזזו לאוכלוסייה שעד היום הייתה זכאית, העלות של זה היא 22 מיליון שקלים.
קרן הורוביץ: בד בבד בל נשכח שהתיקון האחרון לחוק לקח את מענק ההכנסה.
קרן הורוביץ: אנחנו סבורים שאם מדינת ישראל הגיעה למסקנה שנשים חד הוריות, בלי קשר מהיכן הן מקבלות את קצבת המזונות, זקוקות למענק עבודה, גם הנשים שמקבלות את זה מביטוח לאומי זקוקות למענק עבודה והעובדה שזה נלקח בתיקון האחרון אינה מורידה מהצורך להשיב לנשים את התמריץ הזה של מענק עבודה שיתמרץ אותן לצאת לעבודה.
מירב בן ארי: חייבים לומר, גילוי נאות, שלהחזיר מענק עבודה, מהי העלות?
קרן הורוביץ: אני לא רוצה כרגע להיכנס לזה.
קרן הורוביץ: אני רק אומרת שהעובדה שזה נלקח לפני חודש, עדיין לא אומרת שנשים לא זקוקות לזה.
קרן הורוביץ: זה מהווה תמריץ מאוד חשוב ליציאה לעבודה כי בסופו של יום רק נשים שעובדות מקבלות אותו.
קרן הורוביץ: לכן אסור לשכוח את זה, שזה נלקח וזה תמריץ חשוב ליציאה לעבודה.
קרן הורוביץ: הוועדה שישבה והמליצה על זה דיברה על כך שנשים חד הוריות מתקשות להגיע לסכום שיצליח לכלכל אותן ואת ילדיהן בכבוד והעובדה הזאת נכונה גם לנשים שמקבלות את המזונות שלהן מביטוח לאומי.
מירב בן ארי: זה צריך להיות או מענק עבודה או זה.
קרן הורוביץ: עד היום זה לא היה כך.
מירב בן ארי: זה היה ההסכם עם השר.
קרן הורוביץ: אני לא רוצה כרגע להתעכב על זה, אבל לדעתנו זה מהלך נלווה שצריך לבוא ביחד.
גלית שאול: האינטרס הסופי הוא להוציא נשים לעבודה.
מירב בן ארי: אין שאלה.
גלית שאול: אנחנו מציגות תכנית.
קרן הורוביץ: רעיון אופטימלי.
קרן הורוביץ: בנוסף חייבים ללוות את זה בתכנית לקידום ושילוב נשים חד הוריות בשוק העבודה.
קרן הורוביץ: אנחנו יודעים שהיום התקציבים שמועברים למשרד הכלכלה בה קשר הזה לא ממוצים והתנאים הם בלתי אפשריים ובסופו של יום כדי שהמהלך הזה יצליח, צריך לעודד נשים להשתלב בשוק העבודה ולתת להן את ההכשרה והיכולת להשתלב בשוק העבודה.
קרן הורוביץ: כאן אנחנו מדברים על תקציבים קיימים שהיום לא מנוצלים באופן מלא.
קרן הורוביץ: היתרונות של הפתרונות שאנחנו מציעים כאן הוא שימור נשים במעגל העבודה - יש לזכור שהגירושין הרבה פעמים גורמים לנשים לעזוב עבודה והחזרת נשים למעגל העבודה, נשים שלא היו שם קודם לכן.
קרן הורוביץ: המספר העדכני שביטוח לאומי פרסם ב-2015 הוא 17 אלף נשים.
קרן הורוביץ: גם אם תהיה הצלחה חלקית בהחזרת חלק מהנשים האלה למעגל העבודה, עשינו המון.
קרן הורוביץ: אנחנו חושבים שסיוע של המדינה בשעת משבר זאת, יסייע לנשים להשתקם.
קרן הורוביץ: המחקרים מראים שב-2003, לפני הקיצוצים הגדולים – יש מחקר של דוקטור ענת הרץ שמראה שכאשר רשת הביטחון הייתה רחבה יותר, נשים הצליחו לשפר את שכרן.
קרן הורוביץ: אלה נתונים חד משמעיים שמסייעים לנשים לצאת לעבודה.
קרן הורוביץ: הן גם מצליחות לצאת לעבודה ולשפר את שכרן.
קרן הורוביץ: המהלך הזה יצמצם עוני אצל נשים וילדים ובטווח ארוך אנחנו מאמינים שהעלות שלו תהיה יותר קטנה כי נשים לאורך זמן יקבלו פחות קצבה מהמדינה.
קרן הורוביץ: היום הן מקבלות עד שהילד מגיע לגיל 18.
קרן הורוביץ: לא פחות חשוב, אנחנו נצליח להגשים את תכלית החוק כאשר המוסד לביטוח לאומי יהיה גורם מתווך במשפחות הזקוקות לכך.
קרן הורוביץ: דיברנו על כך בישיבה הקודמת.
קרן הורוביץ: יש משפחות שהפנייה להוצאה לפועל היא מאוד קשה עבורן במיוחד במקרה אלימות ותכלית החוק המקורית הייתה להשתמש במוסד לביטוח לאומי כמתווך.
קרן הורוביץ: אתגרים.
קרן הורוביץ: שמענו מאנשי המקצוע השונים עת הצגנו את הפתרון הזה.
קרן הורוביץ: השאלה הראשונה שעלתה מאנשי המקצוע הייתה אבל מה יקרה בתום התקופה כי הרי ברור שלא כל הנשים יצליחו להשתקם.
קרן הורוביץ: נכון.
קרן הורוביץ: לא כל הנשים יצליחו להשתקם.
קרן הורוביץ: יהיו נשים שיישארו במעגל מקבלי הקצבאות.
קרן הורוביץ: הדלת של הבטחת הכנסה פתוחה בפני כל אזרח ישראלי ותהיה פתוחה גם בפניהן.
קרן הורוביץ: תקוותנו היא להוריד את אחוז הנשים שיזדקקו לקצבה בסוף המהלך הזה.
קרן הורוביץ: שאלה שנייה שעלתה היא כיצד יתמודדו מי שכן הצליחו להיכנס לשוק העבודה עם העובדה בסוף חמש-שש שנים של אותו תשלום ביטוח לאומי של מזונות ילדים.
קרן הורוביץ: כאן יש לנו כמה תשובות.
קרן הורוביץ: קודם כל, אנחנו סבורים שצריך להשאיר את ההטבות הנוספות למי שעדיין תהיה לה הכנסה נמוכה.
קרן הורוביץ: צריך להשאיר לה את ההטבות הנלוות, אם זה בדיור, אם זה בארנונה, אם זה בחשמל דבר שיקל על המעבר.
קרן הורוביץ: יש לזכור שכאשר אישה יוצאת לדרך הזאת ויש לה ילדים קטנים, אחרי חמש-שש שנים הילדים האלה כבר בני שש, שבע ושמונה וזה מאפשר הגדלת היקף העבודה.
קרן הורוביץ: זה גם מוריד את ההוצאות על מסגרות חינוכיות עד שעות מאוחרות ולכן הנטל הכלכלי יהיה עליה יותר קל.
קרן הורוביץ: צריך גם לזכור שכל המנגנון הזה של מזונות נגמר ביום אחד בהיר, גם בלי קשר לתיקון הזה כאשר בגיל 18 נעלמים המזונות.
קרן הורוביץ: אבל אם אישה אחרי 18, 15, 16 שנים שהיא קיבלה מזונות, פתאום נעלמים לה המזונות, בשלב הזה היא כבר אישה מבוגרת ולהשתלב בשוק העבודה בשלב הזה, זה חסר סיכוי.
קרן הורוביץ: לכן הכיוונון הזה של האישה להבין שיש לה עכשיו גרייס פריוט, חמש-שש שנים שהיא צריכה להקים את עצמה על הרגליים, לדעתנו זה כיוונון הרבה יותר נכון.
קרן הורוביץ: שאלה שלישית שאני רוצה לענות עליה היא שאלה שנשאלנו הרבה כי המערכת כאן רגילה לשיטת הדיסריגרד והשיטה שלנו, ואני חושבת שגם חלק מההצעות של רן מדברות על כך, היא שיש תקרה ומי שמעליה, לא זכאי, ומי שמתחתיה, זכאי.
קרן הורוביץ: אין ירידה הדרגתית, דעיכה של הקצבה כמו שיש במנגנון הדיסריגרד.
קרן הורוביץ: הפחד, החשש הוא שנשים יכוונו את תלוש השכר שלהן כך שלא יהיה שקל מעל התקרה.
קרן הורוביץ: זאת שאלה שהיא במקומה אבל התשובה עליה היא שגם היום אנחנו עדים לכך שאנשים מכוונים את השכר שלהם ועובדים בשחור, כך שזה לא חדש תחת השמש.
קרן הורוביץ: אין אינטרס אמיתי, במיוחד לאנשים שהם שכירים, למנוע הגדלה של שכר וקידום בבודה כשהם יודעים שההטבה הזאת היא רק לחמש-שש שנים.
קרן הורוביץ: האינטרס שלהם להרע את מצבם למשך חמש-שש שנים, לקבל פחות פנסיה, לקבל פחות הטבות נלוות לשכר, הוא בעירבון מוגבל.
קרן הורוביץ: צריך לזכור דבר נוסף והוא שמלכתחילה לא לכל הנשים משתלם להיכנס למסלול המזונות.
קרן הורוביץ: ברגע שלבני הזוג היה רכוש משותף, הייתה דירה, בסופו של יום יש לאישה ממה להיפרע אם הגבר לא משלם את המזונות.
קרן הורוביץ: במקרים שיש, זה מלכתחילה מרתיע את הנשים מלהיכנס למסלול המזונות מביטוח לאומי.
קרן הורוביץ: בנוסף לזה, שוב, יש נשים שמצליחות לגבות דרך ההוצאה לפועל ואז זה מסלול עדיף להן כי הגבייה בהוצאה לפועל לא מותנית בתקרה של ביטוח לאומי.
קרן הורוביץ: אני חושבת שיש עוד חששות ויש לנו עוד תשובות בהקשר הזה, אבל ניסיתי כאן לסכם את עיקר החששות שאנחנו נתקלנו בהם.
קרן הורוביץ: אנחנו כמובן נשמח לענות בעל פה על עוד חששות וקשיים שעולים מהפתרון שלנו.
מירב בן ארי: אני רוצה לפתוח לדיון של כמה ארגונים שהגיעו לכאן.
מירב בן ארי: נתחיל כמובן עם ביטוח לאומי.
מירב בן ארי: התייחסות שלכם להצעות שהוצעו כאן, לשני המודלים, כאשר יש מודל אחד שמדבר על השכר הממוצע במשק ויש מודל אחד שמדבר על שנים ראשונות.
מירב בן ארי: חשוב לעדכן שמבחינת
מירב בן ארי: כם, קרן, המודל הזה הוא בשנים ראשונות ולאחר מכן חוזרים אל החוק שקיים כיום.
מירב בן ארי: לאחר חמש שנים חוזרים למצב כאשר אתן מניחות שבתקופה הזאת שהיא תקופה מאוד משברית לאישה ולילדים, בטח אישה שנותרת בלי מזונות ילדים, בעצם זאת תקופה של הסתגלות ואז היא תסתדר בעבודה ולא תחשוש מהקיזוז.
קרן הורוביץ: יש כאן שאלה לאן חוזרים, האם חוזרים רק למסלול הבטחת הכנסה או חוזרים גם למסלול המזונות הישן.
קרן הורוביץ: את הפרטים הקטנים של החוק עוד צריך לעבד.
מירב בן ארי: לא התייחסנו למה קורה בסוף חמש-שש שנם.
קרן הורוביץ: התייחסנו.
קרן הורוביץ: הדיפולט מבחינתנו הוא מסלול הבטחת הכנסה למי שלא הצליחה להשתקם, ולמי שכן הצליחה להשתקם אבל עדיין רף ההשתכרות שלה הוא נמוך ועדיין להישאר על רשימת מקבלי ההטבות.
קרן הורוביץ: כלומר, אם היא מופיעה כזכאית ביטוח לאומי, כתוצאה מכך נגזרות לה הטבות נלוות בכל מיני גופים נוספים.
אלעד זכות: יועץ מנכ"ל ביטוח לאומי.
אלעד זכות: כמו שאמרתי בדיון הקודם, עת חוקק חוק המזונות הוא היה במוטיבציה כזו או אחרת אבל בכל מקרה עת חוקק חוק הבטחת הכנסה בתקנות של חוק המזונות שהועבר לתוך הבטחת הכנסה, וכך המוסד לביטוח לאומי תופס אותו, כקצבה שהיא קצבת קיום ורשת ביטחון סוציאלי אחרונה.
אלעד זכות: ככזאת, בגלל זה התקרה נמצאת כמו הבטחת הכנסה, כמו המסלול המקביל של חד הורית בהבטחת הכנסה והמוסד עיוור לכך אם היא גרושה או לא גרושה וכולי.
מירב בן ארי: יש נקודה חשובה.
מירב בן ארי: אם מפסיקים קיזוז לאוכלוסייה מסוימת כמו החד הוריות, מבחינת החוק זה בעייתי כי בעיקרון אצלכם הקיזוז קיים לכל האוכלוסיות החלשות במשק.
אלעד זכות: אני אומר.
אלעד זכות: המודל מבחינתנו הוא עם תקרה של קצבה כמו הבטחת הכנסה ובמקרה של מזונות זה פסק דין או התקרה של הבטחת הכנסה, הנמוך ביניהם, עם דיסריגרד שהוא שווה לפי גובה הקצבה אבל הדיסריגרד היה של הקצבה הכי גבוהה או הדיסריגרד המינימלי של הבטחת הכנסה.
אלעד זכות: אני אומר שיש כאן שני חוקים, חוק של משרד המשפטים וחוק של הבטחת הכנסה שלנו.
אלעד זכות: בהינתן שהמחוקק קבע, עת חוקק חוק הבטחת הכנסה, שקצבת המזונות של ביטוח לאומי היא בתוך הבטחת הכנסה, אנחנו מתייחסים אליה ככזאת.
גלית שאול: זה לא תיאור מדויק.
גלית שאול: יש חקיקה ראשית ויש חקיקת משנה וחקיקת משנה לעולם לא תגבר על חקיקה ראשית.
אלעד זכות: אני מדבר עכשיו על המצב הקיים.
אלעד זכות: אני לא מחוקק.
אלעד זכות: במידה שהמחוקק ושרת המשפטים מחליטים לעשות שינוי בחוק המזונות, אין בעיה מבחינתנו אלא שאולי מקום הקצבה לא בתוך הביטוח הלאומי שהדאגה שלו היא רשת ביטחון סוציאלי אחרונה ולא מימוש פסקי הדין או כיוצא בזה.
אלעד זכות: לגבי ההצעה של מכון רקמן.
אלעד זכות: אני כן חושב שצריך לציין את העניין הזה של הרעה בתנאים.
אלעד זכות: כלומר, אם אישה מתרגלת לתקופה של חמש שנים או לשש שנים לתנאים מסוימים, באמת צריך לחשוב על מה יהיה מבחינתה אחר כך ולציין שהרוב הגדול שמקבלות קצבת מזונות היום אצלנו, הן לא עובדות.
אלעד זכות: יתכן שהן עובדות בשחור, אבל אני מדבר על הנתונים הרשמיים.
אלעד זכות: הרוב הגדול או הרוב המוחלט לא עובדות בכלל או עובדות בשכר מאוד נמוך וזה לא בהכרח שכולן ירצו לצאת לעבוד.
אלעד זכות: צריך לקחת בחשבון את זה שיש להן הרעת תנאים מבחינת מבחן התעסוקה, מבחינת הבירוקרטיה של הבטחת הכנסה שהיא יותר גדולה ממזונות.
אלעד זכות: אני חושב שלגבי ההצעה של ידיד, יש שם נתונים שהם לא נתונים מעודכנים ולא נתונים נכונים.
אלעד זכות: אני חושב שאולי כדאי שהמוסד לביטוח לאומי, מינהל המחקר שלנו יחד עם משרד האוצר, יבדוק את הנתונים יותר לעומק כך שיוכל לומר עלויות שהן יותר אקטואליות.
מירב בן ארי: זה בכל מקרה כבר מזמן אמרתי לך שצריך לעשות ולבדוק עלויות.
מירב בן ארי: תעשו את זה.
מירב בן ארי: תבדקו.
אלעד זכות: אני מדבר על המספרים שנתנה עמותת ידיד.
אלעד זכות: אלה לא מספרים שאפשר לעבוד אתם.
מירב בן ארי: אין בעיה אבל בדיון הקודם אמרת את העניין של המספרים שהם לא נכונים ולכן תבוא עם המספרים שלך.
מירב בן ארי: אם יש לך נתונים אחרים, בבקשה, תתכבד ותביא אותם.
מירב בן ארי: תעשה את המחקר אצלכם.
מירב בן ארי: אני רוצה להבין משהו אחד לגבי הדברים האחרונים שאמרת.
מירב בן ארי: היום כמה נשים חד הוריות שלא יוצאות לעבוד ואתה יודע ונמצאות אצלכם?
מירב בן ארי: כאלה שאין להן מבחן תעסוקה.
אלעד זכות: חמישים אחוזים מזכאיות מזונות לא עובדות.
אלעד זכות: 56 אחוזים.
אלעד זכות: מתוכן 4,000 מקבלות הבטחת הכנסה ו-4,000 לא מקבלות.
אלעד זכות: כלומר, נשארות בתוך קצבת המזונות.
מירב בן ארי: חמישים אחוזים נמצאות היום במסלול של הבטחת הכנסה ולא עובדות.
אלעד זכות: לא.
מירב בן ארי: חמישים אחוזים במסלול מזונות.
אלעד זכות: יש 16-17 אלף נשים.
מירב בן ארי: 18 אלף נשים.
אלעד זכות: אני אומר שיש 16,500 זכאיות מזונות, מתוכן 56 אחוזים משתכרות כמה שקלים או לא עובדות בכלל.
אלעד זכות: הרוב הגדול לא משתכרות שכר ברמה גבוהה.
אלעד זכות: 83 אחוזים מהן משתכרות שכר של 3,000 שקלים ברמה הרשמית.
אלעד זכות: ההסבר לזה, כנראה חלק מזה ברור, אבל אלה הנתונים.
מירב בן ארי: זה מה שהרוב לצערי עושות.
מירב בן ארי: הן מגיעות עד התקרה של הקיזוז ואז מבקשות מהמעסיק שלהן לא לתת להן ואז בעצם הן עובדות בשחור.
אלעד זכות: או שלא יוצאות לעבוד.
מירב בן ארי: היא מקבלת 3,000 שקלים ואז היא מבקשת מהמעסיק שלה שלא ייתן לה כי ברגע שהוא ייתן לה שקל אחד יותר, היא מפסידה את המזונות.
גלית שאול: לנקודה הזאת, חשוב לי להדגיש.
גלית שאול: קרן דיברה על הארגונים שמרכיבים את הקואליציה.
גלית שאול: יש בקואליציה שלנו קבוצה מאוד גדולה של חד הוריות מהרבה מאוד ארגונים.
גלית שאול: יש לי כאן רשימה של הרבה מאוד ארגונים מרחבי הארץ.
גלית שאול: אלה קבוצות של נשים חד הוריות שהן עצמן סימנו את החסם העיקרי שלהן ליציאה לעבודה בסיפור הזה של הדיסריגרד והמזונות.
גלית שאול: כלומר, האינסנטיב בכלל להיכנס לנושא הזה והעובדה שכולן הבינו את העניין הזה שאחרי חמש-שש שנים - אפשר לתת לנשים לדבר – הן יפסידו אבל הן מודעות לכך ויודעות שהן צריכות את התמריץ לתקופה הזו הקשה משברית, שזה מה שבעצם ביטוח לאומי רוצה לתת לנו, רשת ביטחון לתקופה משברית, מהבחינה הזו אני חושבת שצריך להבין שיש כאן אמירה מאוד חזקה של נשים חד הוריות ולומר שזה לא כמו כל סיפור אחר אלא זה משבר משפחתי.
גלית שאול: חשוב לי להדגיש שגם אם הנשים לא עובדות, ונכון, אנחנו יודעים, הן בעצמן מסבירות, זה חסם משמעותי.
גלית שאול: כשיש קצבה שנכנסת באופן אוטומטי למשכורת לעומת יציאה לעבודה שגוררת בייבי-סיטר, גוררת הכשרה, יציאה מהבית, אין אפשרות לתמוך בילדים בתקופה משברית ועוד הרבה מאוד דברים אחרים, אז הבחירה, הדיפולט, היא לקבל את הקצבה הזאת הגם שהיא נמוכה.
גלית שאול: את זה אנחנו הרי רוצות למנוע.
שרית דמרי דבוש: הלשכה המשפטית בביטוח לאומי.
שרית דמרי דבוש: רציתי להציג לוועדה ואולי נעביר לוועדה.
שרית דמרי דבוש: יש לנו את הדוח השנתי של שנת 2015 ואולי נעביר אותו לוועדה כדי שיהיו נתונים מעודכנים.
שרית דמרי דבוש: יש לנו גם נתונים ביחס לרבעון האחרון של 2016.
שרית דמרי דבוש: נראה לי שכל החישובים שרוצים לעשות, צריכים להיעשות על בסיס הנתונים המדויקים ביותר.
שרית דמרי דבוש: אני רוצה להציג נתון שאולי יהיה קצת יותר מדויק מאשר הנתונים שניתנו על ידי ידיד.
שרית דמרי דבוש: 76 אחוזים מהמקבלות בביטוח לאומי דמי מזונות, הן מקבלות בשיעור שנקבע בפסק הדין.
שרית דמרי דבוש: חשוב להגיד את זה.
שרית דמרי דבוש: היתר, ה-24 אחוזים, קיבלו את השיעור הקבוע בתקנות כאשר השיעור הקבוע בתקנות, זה אומר התקנות שמדברות על ההכנסה כמו בחוק הבטחת הכנסה.
שרית דמרי דבוש: אנחנו עדיין לא יודעים מה ההשפעה של התיקון האחרון שנכנס לתוקף בינואר.
מירב בן ארי: זה עוד מוקדם לדעת.
שרית דמרי דבוש: מוקדם לבחון את זה עכשיו.
שרית דמרי דבוש: יכול להיות שיהיו שינויים ואולי נוכל לראות יותר נשים שייכנסו למעגל העובדה.
שרית דמרי דבוש: גם זה נתון שצריך להביא בחשבון.
שרית דמרי דבוש: מתוך הנתון של ה-24 אחוזים, חמישה אחוזים מהנשים קיבלו את מלוא השיעור.
שרית דמרי דבוש: כלומר, קיבלו את מלוא השיעור הקבוע בחוק ו-19 חוזים קיבלו שיעור מופחת כאשר אלה בדרך כלל נשים שהן עובדות או שהן מקבלות גמלאות אחרות מביטוח לאומי כאשר אז יש הפחתה של הסכומים.
שרית דמרי דבוש: אפשר לראות שמרבית הנשים כן מקבלות בהתאם לפסק הדין ובהתאם לשיעורים שנקבעים והתקרה היא לא הגמלה, היא לא 3,300 שקלים שניתנים לנשים בהבטחת הכנסה.
שרית דמרי דבוש: זה נתון חשוב.
שרית דמרי דבוש: אנחנו כמובן נשמח לתת את הנתונים המעודכנים.
שרית דמרי דבוש: יש לנו דוח מוכן.
מירב בן ארי: תעבירו אותו אלינו.
שרית דמרי דבוש: נעביר אותו לוועדה כדי שיהיה בפניה.
שרית דמרי דבוש: אם יהיו לנו הצעות קונקרטיות ונוכל לתת בפעם הבאה נתונים שלנו, של החישוב של כמה אנחנו סבורים הן העלויות בהתאם לנתונים המעודכנים אצלנו.
מירב בן ארי: אם יש לך נתונים אחרים, תעבירי אותם כולל העלויות.
חנה אמיניה: לפי הנתונים של רן מידיד, הם בסטייה של אחוז אחד.
מירב בן ארי: הם יביאו את הנתונים.
מירב בן ארי: שי, אתה רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן?
שי סומך: אני אתייחס לשתי החלופות.
שי סומך: המצב היום הוא שחוק המזונות, הבטחת תשלום או התשלום לפי החוק הוא גמלת קיום.
שי סומך: החלופה הראשונה, החלופה שגם במהלך השנים הייתה בהצעות חוק פרטיות, חלופה שמכירים אותה הרבה זמן, היא עדיין שומרת על התשלום הזה כגמלת קיום.
שי סומך: כאשר מדובר בגמלת קיום, זה מעורר קושי ליצור שני סטנדרטים, שני דיסריגרדים לאימהות חד הוריות.
שי סומך: החלופה השנייה היא מאוד ראשונית.
שי סומך: אני גם שמעתי הצעות אחרות לגבי החלופה השנייה.
שי סומך: היא מאוד ראשונית וקשה מאוד לחוות דעה לגבי ההצעה לפני שאנחנו רואים הצעה סופית אבל הכיוון הוא יותר נכון.
שי סומך: זאת אומרת, הוא כיוון שאני מבין שהוא מתנתק מהבטחת הכנסה והוא יוצר תשלום אוניברסלי שמנותק.
שי סומך: חוזרים להבטחת הכנסה ולא חוזרים לתשלום לפי חוק המזונות.
שי סומך: לכן זה כיוון חיובי יותר שהוא בשלב מאוד ראשוני.
שי סומך: אנחנו כמובן מלווים גם את העבודה של משרד האוצר כאשר שרת המשפטים תצטרך לתקן את חוק המזונות כדי ליישם את התכנית.
שי סומך: אנחנו מלווים את העבודה וכשתהיה תוצאה סופית, נביא אותה בפני שרת המשפטים.
מירב בן ארי: אתה מדבר על המודל של חמש השנים?
שי סומך: הכיוון של המודל של חמש השנים.
שי סומך: שוב, בשיחות שהיו לי עם האוצר וגם עם הקואליציה, היו מרכיבים נוספים בחלופה השנייה.
מירב בן ארי: איזה מרכיבים נוספים היו?
שי סומך: למשל עד גיל 12.
שי סומך: המודל הגרמני שהוא עד גיל 12, שנותן את הסיוע בתקופה בה לאם החד הורית יש קושי בהשגחה על ילדיה.
שי סומך: זאת דוגמה אחת.
שי סומך: אני לא יודע אם עכשיו כדאי להיכנס לפרטים כי גם מדובר בדיונים פנימיים.
מירב בן ארי: הדיונים הפנימיים הם שלך עם האוצר.
מירב בן ארי: את זה אנחנו נבין גם מיוגב בהמשך.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להודות לך על הדיון הזה.
מיכאל מלכיאלי: זה נושא חשוב מאוד.
מיכאל מלכיאלי: אני מתחבר למה שאמר יועץ מנכ"ל ביטוח לאומי.
מיכאל מלכיאלי: גם אתה אומר שמבחינת ביטוח לאומי ההצעה שהקואליציה מציעה היא הצעה נכונה אלא שאתה אומר שזה לא החוק.
מיכאל מלכיאלי: לשם כך נמצאת כאן יושבת ראש הוועדה.
מיכאל מלכיאלי: אם אין לך ויכוח אמיתי עם הדבר הזה, צריכים לדון, אבל אין כאן ויכוח אלא יש כאן קונצנזוס.
מיכאל מלכיאלי: אני מכיר את הנושא הזה לא מהיום.
מיכאל מלכיאלי: אני מכיר הרבה נשים חד הוריות שעובדות בשחור, שאומרות למעסיק שלהן שלא שווה להן לעבוד יותר כאשר זאת בעצם לא המטרה.
מיכאל מלכיאלי: נושא אחרון שהייתי רוצה להעלות ולא ראיתי שדנו בו הוא נושא התקרה מול משפחות ברוכות ילדים.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב, כמו שכולם מבינים, שהסכום שבעצם נותנים לאישה גרושה - - -
מירב בן ארי: עם שני ילדים או עם שמונה ילדים, זה אותו סכום.
מיכאל מלכיאלי: לדעתי זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.
מיכאל מלכיאלי: מדברים כאן על המצב הנפשי בו נמצאת האישה, על הקושי אחרי גירושין, טראומה של ילדים, טיפולים שלא תמיד מקבלים כיסוי בקופות החולים ואין ספק שאישה עם שני ילדים ואישה עם עשרה ילדים, הסחרחורת שם היא שונה לגמרי ובהיקף הרבה יותר גדול.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב ששווה לתת את הדעת על כך.
מירב בן ארי: נקודה חשובה מאוד.
מיכאל מלכיאלי: שהתקרה תיתן את הדעת לגבי מספר הילדים בבית כי אין ספק שככל שבבית יש יותר ילדים, העזרה שהם זקוקים לה היא יותר גדולה וגם היכולת שלה לצאת לעבוד היא יותר קשה.
מיכאל מלכיאלי: כדי לדרבן אותה לצאת לעבוד כשיש לה שמונה ילדים, צריך לתת לה תמריץ הרבה יותר גדול.
מירב בן ארי: נכון, מה גם שבדקנו את זה וזאת נקודה מאוד חשובה.
מירב בן ארי: בדקנו את זה ואנחנו לא מדברים כאן על הרבה נשים כאלה.
מיכאל מלכיאלי: אחוזים מאוד קטנים.
מירב בן ארי: מי שכן מוצאת את עצמה לבד עם ילדים, אין הבדל בין שני ילדים, לארבעה ילדים, לשמונה ילדים.
מירב בן ארי: מקסימום סכום של 3,500 שקלים, 3,600 שקלים, זה אומר שאנחנו היום במדינה לא שמים את הדעת לגבי משפחות אפילו עם ארבעה ילדים.
מירב בן ארי: יוגב, גם לזה אנחנו צריכים להתייחס.
אלעד זכות: רק לציין שמה שאמרת לגבי מספר הילדים הוא מאוד נכון לכל קצבאות הקיום שלנו.
אלעד זכות: גם בקצבת נכות וגם בקצבת הבטחת הכנסה, יש יחיד עם בן זוג ושני ילדים ומעלה.
אלעד זכות: כלומר, אין התייחסות למספר הילדים.
מיכאל מלכיאלי: כל ביטוח לאומי צריך תיקון.
אלעד זכות: אדרבה, הביטוח הלאומי חושב שיש עניין באופן דיפרנציאלי למספר הילדים.
אלעד זכות: בקצבת מזונות, בתוך פסק הדין, היות וזה נסמך על פסק דין, בתוך פסק הדין יש שיקול מסוים של מספר הילדים, מה שלא קיים בכלל בהבטחת הכנסה.
ניקול דהאן: באופציה שאת מציעה, הכוונה היא שאם עושים תקרה לפי ההצעה שלנו, של הקואליציה, עושים איזושהי תקרה שהאוכלוסייה הזו תיעזר, משפחה עם עשרה ילדים, יכול להיות שהתקרה תהיה יותר גבוהה.
ניקול דהאן: משפחה עם שניים-שלושה ילדים, יהיה הסכום עליו יחליטו, ומשפחה עם עשרה ילדים, התקרה שהיא תוכל להשתכר ועדיין לקבל מזונות בתקופה הזאת יכולה להיות יותר גבוהה.
מירב בן ארי: למרות שנראה לי שזה בדיוק ביחס הפוך כי ככל שיש יותר ילדים, השכר שלה יורד כי יש לה יותר מחויבות בבית.
ניקול דהאן: צריך להתאמץ יותר.
ניקול דהאן: זאת המציאות בשטח.
ניקול דהאן: הן מתאמצות ועובדות בשלוש משרות כי הן חייבות.
מיכאל מלכיאלי: הן חייבות, ודאי.
מירב בן ארי: עוד התייחסויות מהארגונים החברתיים.
ניקול דהאן: אני הבאתי תשובות לדברים החשובים שנאמרו על ידי המוסד לביטוח לאומי אבל אני חושבת שאולי נכון להקשיב קודם לנשים.
ניקול דהאן: אם יהיה זמן, אני מאוד אשמח לשים כמה הדגשים להצעה שלנו.
א.ד.: אני בת 42, אני גרושה, אם לתשעה ילדים.
א.ד.: עבדתי עשר שנים.
א.ד.: לא קיבלתי מזונות.
א.ד.: הייתי צריכה לעבוד פי שלוש.
א.ד.: הייתי אומללה, המשפחה קרסה ועכשיו אני עולה למדינה יותר כסף.
קריאה: כמה הרווחת?
א.ד.: הגעתי לסכום מאוד גבוה של 8,000, 9,000 שקלים.
קריאה: כמה שעות ביום עבדת?
א.ד.: עבדתי כמעט 24 שעות ביממה כדי להחזיק את המשפחה.
א.ד.: אז הפכתי לנכה.
א.ד.: אני מקבלת מביטוח לאומי קצבת נכות.
מירב בן ארי: קיבלת את הנכות מהעבודה?
א.ד.: אני צריכה לקבל עכשיו פגיעה בעבודה ואחר כך נכות.
קריאה: היא לא יכולה יותר לעבוד.
א.ד.: אני גם לא מקבלת מזונות כי אני מקבלת אבטלה.
מיכאל מלכיאלי: בסוף זה עולה יותר.
א.ד.: אין לי מחר כסף לקנות לחם.
מירב בן ארי: עכשיו יש לך בבית תשעה ילדים?
א.ד.: בבית יש לי שמונה ילדים.
א.ד.: אחת התחתנה.
א.ד.: יש לי כבר נכדים.
מירב בן ארי: בת 42 ויש לך נכדים?
א.ד.: כן.
מירב בן ארי: איפה גרים שמונת הילדים?
א.ד.: ברמות.
מירב בן ארי: הם גרים אתך בבית?
מירב בן ארי: שמונה ילדים?
א.ד.: קצבת אבטלה וקצבת ילדים.
א.ד.: כל חודש אני מחזירה לבנק 2,500 שקלים כי כל השנים האלה היה לי שכר מאוד מאוד נמוך בסך של 3,500 שקלים, 3,000 שקלים, ולא קיבלתי מזונות מהגרוש.
א.ד.: הוא בארץ.
א.ד.: הוא ישראלי.
מירב בן ארי: והוא לא עוזר.
א.ד.: הוא לא עוזר.
א.ד.: הוא גם לא רוצה להכיר את הילדים.
א.ד.: הם לא מעניינים אותו.
מירב בן ארי: מה היה מקל עליך היום?
מירב בן ארי: את במצב לא טוב פיזית בגלל הנכות אבל רגע לפני שהפכת לנכה, מה היה מקל עליך להתמודד?
א.ד.: המזונות.
מירב בן ארי: היו משאירים לך את המזונות והיית ממשיכה לעבוד?
א.ד.: בטח.
מירב בן ארי: כמה מזונות קיבלת על תשעה ילדים?
א.ד.: 2,500 שקלים.
א.ד.: זה לא היה מספיק אבל זה כסף שהיה קצת עוזר לי.
מירב בן ארי: זה מעין עוגן שהיית מקבלת.
א.ד.: הייתי מקבלת אבל לא קיבלתי כי המשכורת שלי הייתה מעל 6,000 שקלים.
מירב בן ארי: הנכות הזאת היא מעבודה?
ניקול דהאן: בגלל שהיא עבדה לא כמו אישה אלא היא עבדה כמו מכונה.
מירב בן ארי: הנכות היא מעבודה?
א.ד.: מעבודה.
א.ד.: יש לי מכתב מרופאה תעסוקתית.
א.ד.: עבדתי בתפירת פאות.
א.ד.: עשר שנים.
א.ד.: עבדתי יום ולילה.
א.ד.: מדובר בשתי ידיים, דו צדדי.
מירב בן ארי: אני ממש מצטערת לשמוע.
א.ד.: אם הייתי מקבלת עזרה מהמדינה, לא הייתי מגיעה למצב הזה.
א.ד.: עכשיו כל הביטחון שלי ירד כי העבודה הייתה הביטחון שלי והגאווה שלי.
מירב בן ארי: היום את בבית?
מירב בן ארי: את מקבלת פנסיה?
א.ד.: לא.
א.ד.: אני אקבל נכות.
מירב בן ארי: עשר שנים עבדת באותו מקום עבודה.
מירב בן ארי: איפה הזכויות הסוציאליות שלך?
קריאה: בלי הפרשות?
א.ד.: הפרשות.
א.ד.: כן, יש לי.
מירב בן ארי: א.ד., אני מודה לך על ששיתפת אותנו בסיפור.
ח.פ.: אני מוכרת כנכה.
מירב בן ארי: מהתחלה.
מירב בן ארי: כמה ילדים יש לך?
מירב בן ארי: איפה עבדת לפני כן?
ח.פ.: אני גדלתי בצפון הארץ.
ח.פ.: עקב אלימות במשפחה עברתי לדרום הארץ עם שתי הבנות שלי.
ח.פ.: כיום אני סטודנטית למשפטים ומוגדרת כנכה במוסד לביטוח לאומי, אני והבת שלי, עקב הטראומה הנפשית שעברנו בעקבות האלימות.
ח.פ.: אני שומעת את כולם מדברים ומדברים עלי, עלינו, ואני שואלת את עצמי אם מישהו פעם היה מודע לסיטואציה הזאת שיש לך את הרצון ללכת לעבוד, להביא כסף לבית שלך.
ח.פ.: כשאני הגעתי פעם ראשונה למוסד לביטוח לאומי ואמרתי שאני רוצה לעבוד, מה אני צריכה לעשות כשקיבלתי מזונות דרך המוסד לביטוח לאומי?
ח.פ.: אמרו לי שמותר לי לעבוד עד 620 שקלים.
ח.פ.: אני מסתכלת עליו ואני אומרת לו, לא יכול להיות.
ח.פ.: התבלבלת במספר.
ח.פ.: הוא אמר לי, עד 620 שקלים.
ח.פ.: איזה עבודה אני יכולה לעבוד ב-620 שקלים?
ח.פ.: שאלתי מה קורה אם אני עובדת ומרוויחה מעבר לסכום הזה.
ח.פ.: אמרו לי שמורידים לי.
ח.פ.: ניחא סיפור החיים האישי שלי כשהגרוש לא מעוניין לשלם.
ח.פ.: באותו זמן לא הייתי גרושה אלא הייתי מסורבת גט.