GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אודליה מעודה: קודם כל אני מודה ליו"ר הוועדה שאמר שבמשך כל השנים לא היה מי שחשב שיש נושא שנקרא זכויות עובדים חרדים, והיחיד שחשב על זה באמת, אנחנו מודים על היוזמה של הוועדה, ויתרה מכך, במשך ארבע שנים בהסתדרות הכללית בראשות אבי ניסנקורן, שהוא פתח את הדלת ואת הלב למגזר החלש והנעשק הזה.
אודליה מעודה: אני בעצם הפה, אני זועקת את הזעקה - - -
אלי אלאלוף: תקחי את דו"ח העוני מלפני שש שנים, ששם יש התייחסות מיוחדת למגזר החרדי, לנשים חרדיות.
אלי אלאלוף: תקראו.
אודליה מעודה: נכון.
אודליה מעודה: לי ברמה האישית מאוד מאוד כואב לי שנפתחה הוועדה כאן, כבוד חבר הכנסת מלכיאלי הסיט את הוועדה בכלל ואת הנושאים למקומות לא רלבנטיים בכלל.
אודליה מעודה: הוא דיבר על המל"ג, על ההכשרה המקצועית.
אודליה מעודה: תקשיבו, חברים, המגזר החרדי מייצא ומשווק למדינת ישראל מאות ואפילו אלפים של בנות סמינר מוכשרות מחנכות - - - בישראל שהן מעצבות את דור העתיד.
אודליה מעודה: הרב עובדיה יוסף זצ"ל ביקש ממני לבוא ולדאוג לנשים החרדיות שהן בעצם מטפלות לדור העתיד.
אודליה מעודה: הן דואגות לאמת של הקיום של מדינת ישראל, בחינוך האמיתי.
אודליה מעודה: מה שקורה בפועל, יש את מי שיודע לעשוק אותן.
אודליה מעודה: העמותות, שאם נזהה אותן בשמן, רשת החינוך של המעיין החינוך התורני, ורשת החינוך של אגודת ישראל שיצא כאן
אודליה מעודה: כבוד חבר הכנסת יעקב אשר לא בכדי, מדובר באלפי נשים חרדיות שנעשקות.
אודליה מעודה: משרד החינוך מעביר תקציבים, אמנם לא בצורה במלאה, יש תקצוב חסר, אי אפשר להתעלם מהעובדה הזאת, אבל את מה שמשרד החינוך מעביר, הבנות המקצועיות, הכנועות, הצדיקות, המושלמות האלה שמטפלות בילדי ישראל לא מקבלות.
אודליה מעודה: ויש את מה שנקרא הון ושלטון.
אודליה מעודה: את העסקונה - - -
מיכאל מלכיאלי: זו התשובה הרשמית של ההסתדרות?
אודליה מעודה: סליחה, לא הפרעתי לך בשביל לשמוע את כל הדברים האלה - - - לא הפרעתי לך.
אלי אלאלוף: לא, תירגעי.
אלי אלאלוף: יש זכות לחבר כנסת.
מיכאל מלכיאלי: לא, אמרתי, זו התשובה של ההסתדרות?
מיכאל מלכיאלי: זה מעניין אותי.
מיכאל מלכיאלי: זו התשובה?
מיכאל מלכיאלי: ש- - - איפה - - - על הבלניות, על הקברנים?
מיכאל מלכיאלי: אתם - - - בעבודות האמיתיות.
מיכאל מלכיאלי: אתם - - -
אודליה מעודה: יש בנות שמגיעות למצב שהן צריכות להחזיר את הכסף, משרד הכלכלה היחיד ש- - -
מיכאל מלכיאלי: תעזרו לחלשים באמת, מי שבאמת נפגע.
אודליה מעודה: אל תפריע לי לדבר.
אודליה מעודה: אני יכולה להציג שמות של נשים חרדיות שהעזו להגיע אלי - - - שסיכנו את ה- - - שלהם במסגרות בגלל שהן העזו לבוא לבקש את המגיע להן כחוק ביושר.
מיכאל מלכיאלי: יש משטרה.
נורית קורן: באמת, שנשים ילכו למשטרה, הן לא הולכות למשרד העבודה להתלונן אז ילכו למשטרה?
נעה נאמן: אני נציגת שוויון הזדמנויות בעבודה.
קריאה: יו"ר הוועדה, גם משרד החינוך ירצה להגיב.
אלי אלאלוף: אחרי נחמן שי.
נחמן שי: תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה על הדיון החשוב הזה.
נחמן שי: אני לא הבנתי פה מי נגד מי ולמה.
נחמן שי: באמת, נראה לי שיש חלק מהחברים שצועקים רק בשביל לצעוק.
נחמן שי: אני לא הבנתי, האם אין אינטרס לכל האנשים שנוכחים פה בחדר היום לדאוג לכך שנשים חרדיות שמצטרפות לשוק העבודה, שזו מטרה לאומית ממדרגה ראשונה, ישתכרו כמו כל עובד או עובדת במשק?
נחמן שי: אני לא מבין את זה, אני לא מבין למה אתם רבים פה, אתם מהצד הזה ומהצד הזה, לא הבנתי, מלכיאלי.
קריאה: יש פה כמה אנשים ש-- -
אלי אלאלוף: לא, אל תוסיפי גברת.
נחמן שי: אם תורידו את האוקטבות אני אשמע יותר טוב.
נחמן שי: אז באמת, נראה לי שזו מטרה לאומית לכולנו לראות נשים חרדיות משתלבות ומצטרפות לשוק העבודה, בהוראה ו/או גם במקצועות אחרים.
נחמן שי: אני גם אשמח לראות מקצועות אחרים, אבל אם זו רק הוראה, שתהיה הוראה.
נחמן שי: אבל כמה טוב הדבר שיש להן, זה לא רק התרומה למשפחה במרכאות, זה גם התרומה האישית שלהן, נשים שרוכשות בטחון, עוצמה, שהן מרגישות שהן חלק בלתי נפרד מהחברה, שיש להן כוח, שהן מחזיקות ומסייעות למשפחה וכדומה.
נחמן שי: אלה דברים שכולנו רוצים בהם.
נחמן שי: לעזאזל.
נחמן שי: אני לא מבין, ואני רוצה להודות לשדולת הנשים שהן חשפו פה איזו שהיא בעיה יסודית, שסליחה על הביטוי, מי שנדפק, דופקים אותו עוד יותר בסיפור הזה.
נחמן שי: זה מה שקורה פה לפנינו.
נחמן שי: לא מספיק שבאמת המסגרת שלהן היא קשה ולצאת מתוכה זה דורש לפעמים גם אומץ וגם יכולות, בסוף כשהן מגיעות, המעסיקים גם מנצלים את החולשה שלהן.
נחמן שי: על זה צריך לרדת עליהם.
נחמן שי: אני באמת מצפה ממך אדוני היושב ראש לחפש דרכים, אני מחכה לשמוע את התגובות של משרדי הממשלה, איך זה יכול להיות שהשכר שלהן יותר נמוך, שהן לא מודעות לזכויות שלהן ולתנאים שלהן וכן הלאה.
מיכאל מלכיאלי: נחמן, לא זה הוויכוח.
מיכאל מלכיאלי: מי שהיה בהתחלה - - -
נחמן שי: זה בעיני הוויכוח.
מיכאל מלכיאלי: לא, על זה אין ויכוח.
נחמן שי: אז אני לא יודע על מה הוויכוח.
אלי אלאלוף: בואו נאפשר לנחמן לסיים.
נחמן שי: כמה שיותר נשים תצאנה ייטב לכולנו ולהן במיוחד.
אלי אלאלוף: חג' יחיא בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, הגעתי לדיון הזה, חשוב לי גם מה שקורה עם נשים חרדיות, אבל הנושא הזה מאוד דומה למה שקורה לנשים ערביות אצלנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמה כבוד היושב ראש, צעירה שרוצה להתחתן, הגיעה לעבודה, שילמו לה 8 שקלים לשעה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום נשים עובדות תמורת בין 8 שקלים ל-15 שקלים לשעה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה המצב שנמצא אצלנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אין מקומות עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנשים אצלנו רוצות לעבוד בכל הכוח כי כל אישה בתוך המשפחה שעובדת, שמביאה 2,500 שקל למשפחה, זה משנה את החיים של כל המשפחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שעושים במקומות, סופרמרקטים, אפילו אצל עורכי דין, במשרדים שלהם, בכל מיני מקומות שעובדים, כדי להתגבר על הנושא של שכר מינימום, הם רושמים חלקיות של משרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היא עובדת משרה מלאה, יש לה בתלוש המשכורת חלקיות של משרה, משרד העבודה לא נכנס לישובים הערביים לאכוף, לא בודק, לא עושה כלום בנושא הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה, מחסור במקומות עבודה, שאין עבודה, ואני תמיד העליתי כבוד היושב ראש, במליאה, בכל מקום, את ההבדל בין אבטלה לבלתי מועסקים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: באוכלוסייה הערבית יש 50% שהם לא מועסקים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם ניקח את הנשים, את ה-20% של הגברים שלא עובדים, ואצלנו רק פחות מ-30% מהנשים עובדות ועובדות חלק מהן בעבודות כאלה ועדיין נחשבות לעובדות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני אומר, הדמיון הזה, לכן באתי לדיון הזה ואני חושב שהגיע הזמן שגם משרד העבודה ייכנס לישובים הערביים ויאכוף חוק ויבדוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנשים לא רוצים גם לפרסם, האישה הזאת שדיברה איתי, אמרתי "אני אעלה את הנושא שלך", היא אמרה "לא, אני אאבד את מקום העבודה, ואני צריכה אפילו את ה-8 שקלים לשעה".
אלי אלאלוף: כן בבקשה, נציג משרד העבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא קשור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם היא לא עובדת היא יכולה להתחתן.
מאיר דוד: אני מנהל אגף האכיפה במשרד העבודה.
מאיר דוד: קודם כל אני מודה לך על הדיון הזה, כי אנחנו גם כגוף אוכף נתקל בלא מעט חסמים, ואני קורא לכל היושבים בחדר הזה, יש כאן עוד נציג של משרד העבודה שבא לקבל מידע.
מאיר דוד: כל מי שיש לו מידע, תעבירו אותו.
מאיר דוד: אדוני חבר הכנסת, אל תעביר לי את שמה של העובדת, תעביר לי את שמו של המעסיק הזה שנותן 8 שקלים.
מאיר דוד: בבקשה.
מאיר דוד: שדולת הנשים, אני בהחלט מודה לכם על הדו"ח הזה, הם עושים עבודת קודש, אנחנו נפגשנו איתם כבר לפני שנה פעם ראשונה ונפגשנו איתם לפני חצי שנה כדי לחשוב ביחד איך אנחנו כן מקבלים את המידע שמצטבר אצלם כדי להפוך אותו לאכיפה.
מאיר דוד: נכון להיום, עד היום לא הועבר אלינו שום מידע, אפס תלונות, בגלל כל מה שאמרתם פה.
מאיר דוד: פחדים כאלה ואחרים.
מאיר דוד: אנחנו אומרים פה מעל כל במה, תעבירו לנו את זה באופן אנונימי.
מאיר דוד: לא צריך את שמה של העובדת.
מאיר דוד: תתנו לי את שם המעסיק.
מאיר דוד: תתנו לי את המקרה שלכם באופן אנונימי, אנחנו כבר נגיע לשם.
מאיר דוד: אנחנו אומרים פה מעל כל במה, אנחנו נגיע לכל מעסיק בחברה החרדית או בחברה הערבית שנקבל מידע לגביו שהוא הפר.
מאיר דוד: להגיד לי "יש הפרות באום אל פאחם" אני יודע, אנחנו מגיעים לישובים הערבים "יש הפרות בבני ברק" אני יודע, תנו לנו את השמות של המעסיקים, אנחנו נגיע אליהם, הבטחה שלנו בנושא הזה.
אלי אלאלוף: אין לכם ביקורת שוטפת?
מאיר דוד: יש לנו ביקורת שוטפת.
אלי אלאלוף: ואתם לא מגלים את זה?
מאיר דוד: מגלים אדוני, יש לנו פה לא מעט מעסיקים שאנחנו מטפלים בהם.
אלי אלאלוף: כמה תיקים כאלה פתחתם השנה?
קריאה: כבר סגרו כמה מוסדות.
מאיר דוד: אנחנו סגרנו כמה מוסדות בגלל העיצומים הכספיים שנתנו.
מאיר דוד: יש עמותות חרדיות שאדוני מלכיאלי דיבר, הן מטופלות, הן יטופלו, לא רק הן, גם המנכ"לים שלהם באופן אישי מקבלים קנסות ועיצומים, לא רק העמותות.
מאיר דוד: אדוני, אנחנו נטפל בכל מעסיק כזה.
מיכאל מלכיאלי: לא, זה לא מספיק.
מיכאל מלכיאלי: ציינו כאן שמות שצריך לטפל בהם.
מאיר דוד: וטופלו בעבר ויטופלו גם בעתיד.
מאיר דוד: אני מבטיח לך.
אלי אלאלוף: כולל מוסדות חינוך?
מאיר דוד: כולל מוסדות חינוך.
מאיר דוד: בנושא מוסדות החינוך אני רוצה להגיד עוד דבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, אתם יכולים להגיע למקומות האלה עם ביקורת, להגיע שבוע אחד, אני אגיד לך מה הבעיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אצלנו הוא נותן חלקיות של משרה ואז אתה לא תראה את ה-8 שקלים, אתה לא תראה את ה-15, אבל אם אתה מגיע לסופרמרקט ואתה עושה תצפית על עובדת אחת שאתה רואה שהיא עובדת כל השבוע, מספיק שאתה תראה שהיא עובדת כל השבוע והיא מקבלת רבע משרה, שליש משרה, חצי משרה.
אלי אלאלוף: טוב, יש להם ודאי טכניקות.
מאיר דוד: יש.
מאיר דוד: אני אומר, לגבי העמותות החרדיות, לגבי עמותות החינוך, אני קורא פה למשרד החינוך שמתקצב אותם.
מאיר דוד: גם אתם, לפני שאתם מתקצבים אותם תבדקו שאכן הם שמרו על הזכויות.
מאיר דוד: תפנו אלינו - - -
מיכאל מלכיאלי: יש להם חשב.
מאיר דוד: גם עם החשב.
מאיר דוד: אני גם - - - את המנהלים שם.
אלי אלאלוף: אני אגיד לך, מיכאל היקר, זה סופר מכובד כי זה אמת.
אלי אלאלוף: מוסדות חינוך מסוימים מקבלים שכר עבור מורים מסוימים ומשלמים בהם פחות.
מיכאל מלכיאלי: טפל בהם.
מיכאל מלכיאלי: אמרתי.
מאיר דוד: אנחנו לא משטרה - - - עוד שני משפטים.
מאיר דוד: אני מדבר פה גם בשם המטה לשילוב בתעסוקה.
מאיר דוד: דיברו כאן על נושא של איכות התעסוקה.
מאיר דוד: היעדים 2020 של המשרד דיבר על שילוב האוכלוסיה בתעסוקה והיום המשרד עבר את היעד שנקבע בנושא שילוב בתעסוקה.
מאיר דוד: התכניות ל-2030, עדיין לא פורסמו המלצות, מדברות גם על נושא של הכשרות והשמה איכותנית של נשים חרדיות בשוק העבודה, כולל - - -
אלי אלאלוף: אתם רחוקים רחוקים מה- - -
מאיר דוד: - - - על האיכות, על ההכשרות, על הליווי הצמוד, על ההשמה, על מגוון של כלים כדי לשלב.
אלי אלאלוף: מאיר ברשותך, עכשיו קיבלנו דו"ח.
אלי אלאלוף: היום אנחנו התכנסנו לזעוק את הסבל של הנשים החרדיות.
אלי אלאלוף: אתה יכול להפוך את הפיקוח על המוסדות החרדיים ובכלל כדי לבדוק איפה מקומות עבודה של בנות חרדיות כדי לראות איך הן מנוצלות?
מאיר דוד: אדוני בהחלט, אנחנו נעשה וניתן יותר פוקוס.
אלי אלאלוף: יש לכם סדר עדיפויות כזה?
מאיר דוד: יש לנו בסדרי העדיפויות שלנו והם מפורסמים.
אלי אלאלוף: תוך כמה זמן אתה חושב שאתה מקבל תוצאות שאפשר יהיה לנתח אותן ולדון בהן?
מאיר דוד: זה מספר חודשים לוקח.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים לקיים דיון בעוד שלושה חודשים?
מאיר דוד: כן אבל זה לא ייתן תוצאות מידיות.
אלי אלאלוף: תגיד לנו היערכות.
אלי אלאלוף: תסביר לנו מה אתה עושה כדי שהתופעה הזאת - --
מיכאל מלכיאלי: תתפוס כמה עמותות טפל בהן.
מאיר דוד: כמה עמותות זה לא בעיה לקחת, בעמותות לטפל, כי זה מטופל.
מאיר דוד: אנחנו צריכים לטפל בתופעה יותר רוחבית.
מאיר דוד: יש לנו כאן גוף שעושה גם בדיקה יזומה.
מאיר דוד: זה לא רק התלונות.
מאיר דוד: אנחנו הולכים באופן יזום גם עם ביטוח לאומי, גם עם גורמים נוספים, מנתחים מקומות עבודה שיש בהם שכר נמוך כדי להגיע אליהם.
מאיר דוד: שוב פעם, אנחנו נעשה את המאמצים - --
אלי אלאלוף: אבל יש אימפקט?
אלי אלאלוף: אתה מרגיש שמהרגע שהתחלת לבדוק לעומק יותר - - -
מאיר דוד: יש מקומות, יש גופים שבאמת שיפרו ותיקנו ואתה רואה שיש התקדמות, ויש גופים לצערנו שאתה רואה שלמרות המכה הקשה או למרות הסגירה שהיא מדברת, מצפצפים על החוק, כי היום קל לסגור עמותה או קל לסגור חברה, לפשוט רגל, לגלגל את ה- - -
אלי אלאלוף: אני חושב שיש לכם אחריות מאוד גדולה גם לשנות את התפיסה של עמותות ש- - -
מאיר דוד: אנחנו לא מסיימים את האחריות, אנחנו נמשיך לעבוד.
קריאה: הם עובדים יפה מאוד.
אלי אלאלוף: בבקשה משרד המשפטים.
נעה נאמן: אני לא ממשרד המשפטים.
נעה נאמן: אני גם ממשרד העבודה, מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
נעה נאמן: קודם כל אחוז התעסוקה של נשים חרדיות לפי הנתונים של 2015 מהלמ"ס הוא 71%, זה אחוז מאוד גבוה, זה אפילו די תואם לאחוז של כלל המשק מבחינת תעסוקה.
נעה נאמן: המטרה העיקרית היום של משרד העבודה היא לשלב יותר גברים חרדים מאשר נשים חרדיות.
נעה נאמן: אני רוצה להגיד כמה דברים שהפריעו לי, דיבר פה חבר הכנסת אשר על שעת הורות.
נעה נאמן: אין דינה של שעת הורות שבתיקון חקיקה, שרק לאחרונה החל, ובאמת עדיין יש בו כל מיני חבלי לידה, לעומת זכויות בסיסיות כמו פנסיה, כמו ימי מחלה, כמו ימי חופשה, ואני כמי שעובדת בנציבות שוויון ומקבלת תלונות של נשים חרדיות שמגיעות אלי, מגיעות בדיוק על הדברים האלה, על אפליה בגלל טיפולי פוריות, הרבה פעמים נשים חרדיות בכלל לא יודעות שיש להן זכויות בזמן שהן נמצאות בטיפולי פוריות.
נעה נאמן: העניין הוא שאני לא מצליחה להגיע איתה לרגע של הפניה למעסיק, ואני בניגוד למאיר צריכה שם, אני צריכה לפנות בדרך כלל עם שם של פונה, והן לא מעוניינות שיפנו בשמן, ובטח שלא להגיע לבתי הדין לעבודה, מאוד קשה להמשיך משם, ומראש הן מתלוננות פחות בגלל החסמים התרבותיים שקיימים.
נעה נאמן: לגבי פערי שכר, בזמנו העבירו לנו תלונה על פערי שכר של נשים חרדיות בתוך תחום ההייטק וזו תלונה שנבדקה אצלנו לעומק.
נעה נאמן: הטענה של חברת ההייטק הייתה "אנחנו מקימים מובלעת מיוחדת בישוב החרדי עצמו כדי לסייע לנשים, אנחנו נותנים להן הכשרה מיוחדת, אנחנו מתחשבים בשעות העבודה שלהן, ולכן באופן תואם גם השכר שלהן הוא פחות.
נעה נאמן: ברגע שהן רוצות להתקדם ולצאת מחוץ למובלעת ולהתקדם בתחום - - -
אלי אלאלוף: יש חוק כזה שבמובלעת משלמים פחות?
מיכאל מלכיאלי: מה זה שעות מתאימות להן?
מיכאל מלכיאלי: אותן שעות בדיוק.
מיכאל מלכיאלי: מ-7:00 עד 15:00.
נעה נאמן: לא, הם אומרים - - -
נעה נאמן: קודם כל שעות העבודה - - -
אילן גילאון: לנו יש הצעת חוק שהנחנו, שאותו דין לגבי חברות בת או החברה הראשית, בדיוק אותו דבר.
נעה נאמן: הטענה שלהם הייתה "נתנו הכשרה מיוחדת, בנינו מקום עבודה מיוחד בשבילן".
אלי אלאלוף: תסלחי לי, כל הנימוקים שלך נראים הגיוניים.
נעה נאמן: לא שלי, שלהם.
אלי אלאלוף: חוץ מדבר אחד.
אלי אלאלוף: מי אמר שאם מכינים מקום מיוחד מורידים מהשכר של העובד?
אלי אלאלוף: אני לא מבין את הנימוק הזה.
אלי אלאלוף: אם אני מכין שולחן למקום עבודה לעשרה אנשים, הכנתי, שילמתי רהיטים וזה, יקבלו שכר פחות?
אלי אלאלוף: יש חוק ששכר המינימום הוא 5,300.
אילן גילאון: הרי אנחנו בעידן שבמקומות עבודה כאלה מכינים אזור פינג פונג ורווחה וזה, הבעיה זה יצירת תקדים שאפשר.
אילן גילאון: למה הם עושים את זה?
אילן גילאון: כי זה אפשר.
אילן גילאון: אני מכיר את חברת מטריקס שזו אחת החברות המובילות בתחום בדיוק של האפליה הזאת.
אילן גילאון: אנחנו הנחנו את החוק שחברות הבת והחברה הראשית הן בדיוק אותו דבר לגבי הנושא של עבודה.
אילן גילאון: אי אפשר לעשות בחברת בת שכר אחד ובחברת אם שכר אחר.
נעה נאמן: התלונה לא הגיעה מהעובדות עצמן.
נעה נאמן: הן לא מוכנות להתלונן.
אלי אלאלוף: זו בעיה אחרת שצריך להתמודד.
נעה נאמן: - - - לכם חברי הכנסת כן יש אחריות.
מיכאל מלכיאלי: לכן אנחנו כאן עכשיו.
אלי אלאלוף: משרד החינוך, מילה אחת ואנחנו מסיימים עם חברת הכנסת רויטל סויד.
לירון ספרד: אני ממשרד החינוך.
לירון ספרד: ביחד איתי גב' איפרגן מהמחוז החרדי ומר סייביץ' ממינהל אכיפה.
לירון ספרד: אני רוצה להתייחס לנושא של מוסדות החינוך.
לירון ספרד: רוב מוסדות החינוך במגזר החרדי הן מוסדות חינוך מוכרים שאינם רשמיים, מסיבות הסטוריות מדובר במוסדות - - -
אלי אלאלוף: פעם ראשונה - - -
לירון ספרד: מוסדות שפועלים ברישיון מהמדינה.
לירון ספרד: חלק מהתנאים לרישיון זה התחייבויות של התאגידים שמחזיקים באותו רישיון הוא לשלם את השכר בהתאם לחוקים, בהתאם לתקנות ויש תקנות ספציפיות שקובעות שמורים, מורות, גננות, עובדי הוראה במערכת המוכר שאינו רשמי זכאים לשכר כמו במערכת הרשמית.
לירון ספרד: וזה כדי להבטיח שכוח האדם יהיה - - -
לירון ספרד: אנחנו עושים ביקורות שכר באופן קבוע.
אלי אלאלוף: ואף פעם לא גיליתם בעיה?
לירון ספרד: אנחנו מגלים באופן תדיר, פערים.
אלי אלאלוף: אתה שומע, מלכיאלי?
מיכאל מלכיאלי: טפל בהם, אני בעד.
מיכאל מלכיאלי: לא כשיטה של רשת החינוך, בטח שיש בעיות, מה אמרתי כל הזמן?
מיכאל מלכיאלי: יש משטרה, טפלו בזה.
לירון ספרד: אנחנו מגלים פערים בתחום תשלום השכר, בתחום הפנסיה, בתחום קרן ההשתלמות וקודם כל הדרישה המרכזית היא השבה.
לירון ספרד: שאותם גופים, אותן בעלויות - - -
אלי אלאלוף: וראיתם דברים כאלה?
לירון ספרד: אנחנו רואים דברים כאלה על בסיס קבוע ואנחנו דורשים מאותם גופים שישיבו כסף לעובדים שלהם על הפערים, כי הרי משרד החינוך העביר תקצוב.
אילן גילאון: ומה קורה עם זה?
לירון ספרד: זה קורה, זה קורה באופן סדיר.
אילן גילאון: איפה זה קרה?
לירון ספרד: זה קורה על בסיס שנתי, יום יומי, בשיחות, בפניות, הרבה פעמים אנחנו מגיעים למצב של סנקציות, מצב שבו אנחנו עוצרים תקציבים - - -
אילן גילאון: תן לי דוגמה אחת.
אילן גילאון: אתה יכול להביא?
לירון ספרד: חבר הכנסת גילאון, אני יכול להעביר רשימה של - - -
אילן גילאון: השאלה אם מדובר במוסדות שלו היו משקיעים את הכסף בתלמידים, את הכסף על - - - כל ילד היה מקבל BA, MA, אתה מבין אותי?
לירון ספרד: המשרד מתקצב כמובן 75% לפי התקנות.
לירון ספרד: אנחנו בוחנים את ביצוע התקצוב ששולם שכר.
לירון ספרד: במקום שלא שולם שכר, אנחנו עוצרים תקצוב לאותם מוסדות.
לירון ספרד: אין ספק שיש פה חרב פיפיות.
לירון ספרד: כי עצירת התקצוב - - -
אלי אלאלוף: כמה מקרים כאלה היו בשנה האחרונה?
לירון ספרד: - -- נתון.
אולג סייביץ: אני אחראי על ביקורת פיננסית בבעלויות.
אולג סייביץ: אנחנו בודקים כל שנה סדר גודל, בדיקה מקדמית, סדר גודל של 450 בעלויות מתוך 2,000.
אלי אלאלוף: 20%.
אלי אלאלוף: נו ומה, כמה גיליתם?
אולג סייביץ: זה סדר גודל של שליש.
קריאה: הם לא מקבלים את המידע הנכון אבל.
אלי אלאלוף: שליש מהבדיקות מתגלות כ- - -
אולג סייביץ: לא, שליש מהבעלויות של מוכר שאינו רשמי נבדק כל שנה.
לירון ספרד: שליש מהעמותות שמפעילות מוסדות חינוך.
אלי אלאלוף: כמה מהן לא - - -
אולג סייביץ: סדר גודל של 25% אנחנו מעבירים לביקורות עומק של שכר, איתנות פיננסית - - -
אלי אלאלוף: אז אם זה לא תרבות, אז מה זה?
אולג סייביץ: ובסוף גם נעצר תקצוב.
אולג סייביץ: הביקורת עומק, עצם הביקורת היא השבה לעובדים.
אולג סייביץ: זאת אומרת תיקון הליקויים מחייב בסוף הביקורת.
אולג סייביץ: אם אנחנו מגלים פערים שיש אי התאמה - - -
אילן גילאון: אנחנו נוכל לקבל רשימה של מה שאתם אומרים?
אולג סייביץ: אפשר לקבל רשימה.
קריאה: התלוש הוא שקרי.
קריאה: אין להם את היכולת לדעת את האמת.
אלי אלאלוף: את יכולה לא להפריע?
אלי אלאלוף: אם את מחפשת דברים שקריים יש לי בשבילך.
לירון ספרד: אנחנו גם בקשר, גברת מעודה, ההסתדרות ואנחנו, גם ההסתדרות, החטיבה החרדית בהסתדרות מבחינתנו היא שותף, וכשמעבירים לנו נתונים ומידע, מבחינתנו המידע הזה צריך להיבדק ואנחנו בוחנים אותו.
אלי אלאלוף: מרב בבקשה.
מרב מיכאלי: ברשותך לסיכום כי אתה צריך לסגור את הישיבה.
מרב מיכאלי: להבהיר שבשונה מהקו הכללי שמפעילה שדולת הנשים, הקו שמיועד לעובדות חרדיות עוסק באמת בהפרות של זכויות הכי הכי בסיסיות של עובדים ועובדות, ובאמת הרוב המכריע הוא על ידי מעסיקים חרדים ואני חושבת שחייב להיות כאן מאמץ ממוקד של משרד העבודה באכיפה, בדיוק בגלל ההבנה שכמו שאמרת שמדובר בתרבות, וצריך לעבור כנראה לסנקציות יותר חריפות, צריך להתחיל לנהל מעקב האם יש כאלה שהתלונות עליהם חוזרות ונשנות, ואז צריך לקחת רישיון ולא רק להפסיק תקצוב, וצריך לספק פה באמת מאמץ ממוקד כי יש פה באמת, אתה יודע, כל כך הרבה מדברים במדינת ישראל על שילוב המגזר החרדי.
מרב מיכאלי: מה שאנחנו רואות פה זה ההיפך משילוב.
מרב מיכאלי: זה ניצול שחלקו הניכר מתקיים בתוך החברה החרדית עצמה, וזאת שערורייה.
אילן גילאון: הלנת שכר - - - ביהדות.
קריאה: אני רוצה לומר משפט.
קריאה: אני אביא את הקול מהשטח.
קריאה: משפט.
אלי אלאלוף: חבר'ה, באתם לתת לי מוסר?
אלי אלאלוף: אני מוכן להיראות כמו סבא חביב, אבל לא בועטים בי.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני מצטער.
אלי אלאלוף: קודם כל אני רוצה להודות לשדולת הנשים על העבודה הזאת, על זה שעוררתם אותנו לנושא כולנו ידענו עליו וכולנו לא מרוצים מהתוצאות וכולנו לא עושים כלום.
אלי אלאלוף: אז הדו"ח שלכם הוא באמת מאיר לנו את העיניים ואני מקווה את התיאבון לעשות למען הנשים החרדיות ובאמת תודה, תמשיכו בעבודה.
אלי אלאלוף: דבר שני אני פונה למשרדים הרלבנטיים, כל המשרדים שמיוצגים פה ולא מיוצגים, אנחנו נפנה אליהם.
אלי אלאלוף: אם לא תשקיעו בדגש מיוחד על הנשים המנוצלות בכלל, במגזר החרדי ובמגזר הערבי, ובכלל במגזר הנשים, אז תדעו שהתופעה תמשיך ותהיה.
אלי אלאלוף: כי זה לא לתפוס את הגנב, את המעסיק הלא נעים, כי זה שינוי תרבות, ואני אומר את זה בלי לפגוע באף אחד.
אלי אלאלוף: יש פה תרבות שאפשר לנצל את הנשים לנצל את טוב הלב ואת האחריות האימהית שלהם וכולי ואז לנצל אותן בכלל.
אלי אלאלוף: המשרדים חייבים, ועם כל המספרים, אל תסתפקו באף מספר, כל המספרים, הם מתחת לרצון להצליח.
אלי אלאלוף: אתם חייבים לעשות יותר.
אלי אלאלוף: ברור שצריך לעשות יותר.
אלי אלאלוף: ואף אחד שלא ייפגע.
אלי אלאלוף: אני ראיתי את זה, גם אצלי במשפחה.
אלי אלאלוף: אמרתי לאחותי "תצאי מהעבודה, מה פתאום את הולכת, אני אתן לך, אני אתחלק איתך" מפני שראיתי, אז היא אמרה "מה פתאום, איפה הכבוד שלי, איפה הצורך שלי לעזור לילדים שלי, איפה הדוגמה האישית שלי".
אלי אלאלוף: לכן פה המשרדים, אתם כל אחד, מה שתעשו, תלכו עם מסקנה אחת, שזה לא מספיק.
אלי אלאלוף: זה לא מספיק כי זה לא יכול להיות שמעסיק לוקח עובדת ב-8 שקל וחוזר הביתה בלי שום עונש שנים רבות.
אלי אלאלוף: במערכת החינוך, אצל החקלאים, אצל העמותות, באזורים הכי חלשים, שם נולד העוני.
אלי אלאלוף: ואתם מדברים למה נלחמנו כדי שבמשרד הרווחה יהיו מרכזים למיצוי זכויות?
אלי אלאלוף: מפני שגילינו שזו אחת הבעיות הכי קשות, אנשים לא מודעים למצב שלהם ולא יודעים את זכויותיהם.
אלי אלאלוף: לכן אני פונה פה במיוחד למשרדים, אבל לכולנו.
אלי אלאלוף: צריכים להשקיע יותר.
אלי אלאלוף: וההסתדרות, יש לכם תפקיד מרכזי.
אלי אלאלוף: לא אחרי שאנחנו עשינו את כל הרעש מסביב לתאונות עבודה, אתם מכריזים על איזו שביתה.
אלי אלאלוף: אנחנו עבדנו על זה, זה לא מספיק.
אלי אלאלוף: אז תלכו ותעבדו יותר, תלכו להגן על העובד הפשוט, לא אקדמאים שמסודרים באוניברסיטאות, תלכו להגן על אלה שעובדים אצל החקלאים בצפון ובדרום, שאני רואה אותם.
אלי אלאלוף: לכן תודה שוב לשדולת הנשים.
אלי אלאלוף: אני לא יודע מי מממן אתכם, אבל הוא צדיק.
אלי אלאלוף: תאמרו לו שהוא צדיק.
אלי אלאלוף: ותמשיכו לעשות את העבודה.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון נוסף מסודר מראש בעוד שלושה חודשים.
יוליה מלינובסקי: שלום לכולם, אנחנו פותחים את הישיבה.
יוליה מלינובסקי: תודה רבה לכולכם שהגעתם, אני מצטערת על האיחור כי היה משהו בלתי-צפוי בכביש 1.
יוליה מלינובסקי: חוק פיצויי פיטורים לעובדי קבלן.
יוליה מלינובסקי: ברצוני היה מלכתחילה שזה יחול על כל עובדי המשק, אבל אחרי דיונים קשים עם משרד האוצר הבנתי, שבשלב זה אנחנו נוכל להחיל את החוק רק על עובדי שמירה וניקיון שזה גם כן לא מעט.
יוליה מלינובסקי: אבל, חשבתי שזה יחול על כל האנשים שמועסקים בדרך קבלנית.
יוליה מלינובסקי: זה עוד יעבור במשרד האוצר וכנראה שאנחנו נצטרך לדון על כך.
יוליה מלינובסקי: אבל בינתיים אנחנו נפתח את זה בהצעת חוק לענף השמירה והניקיון, שזה גם כן בסביבות 135,000 איש, שכביכול נהוג לחשוב שאלו האנשים הכי פחות מוגנים.
יוליה מלינובסקי: אני אבקש קודם כל מהיועצת המשפטית לעשות הקראה של הנוסח, שאנחנו נשמע את הנוסח, אחר כך נפתח את זה לדיון.
יוליה מלינובסקי: אנחנו נעשה את זה קצר וקולע.
נעה בן שבת: אדוני, סליחה, גבירתי.
יוליה מלינובסקי: אולי כדאי שתתרגלי.
נעה בן שבת: העברנו את הבוקר בניסיון למצוא נוסח.
נעה בן שבת: לכן, יש פה איזשהו נוסח חדש.
נעה בן שבת: אנחנו רוצים להקריא.
נעה בן שבת: אז אולי נקריא אותו ונסביר גם מדוע היו השינויים.
נעה בן שבת: אנחנו מדברים שוב על הקבוצה המצומצמת, על ההגדרה המצומצמת.
נעה בן שבת: כמו שאמרת: תחומי הניקיון, השמירה והאבטחה.
נעה בן שבת: עכשיו אנחנו מגיעים לסעיף גופו, סעיף קטן ב.
נעה בן שבת: הוא מופיע בנוסח שעכשיו חילקנו בחלופה ב.
נעה בן שבת: אז פה נמצא היתרון, החידוש בעצם של הצעת החוק, שלמרות שהקבלן הציע לעובד עבודה חלופית – הקבלן היוצא הציע לעובד עבודה חלופית – העובד החליט לא להישאר עם הקבלן שלו אלא להישאר במקום העבודה ,או אצל אותו מעסיק בפועל, או אצל אותו מזמין שירות, הוא יהיה זכאי לפיצויי פיטורים.
נעה בן שבת: אנחנו הוספנו את המילים: "העובד שצבר תקופת העסקה המזכה בפיצויי פיטורים" כדי להבהיר שהזכאות המיוחדת הזו היא כשהמעסיק באמת משלם – הקבלן הקודם משלם.
נעה בן שבת: אבל, אם הקבלן הקודם לא שילם אנחנו לא יוצרים פה ניקוי שולחן, אין ניקוי שולחן.
נעה בן שבת: הקבלן החדש, במידה שהוא יפטר את העובד, או שיהיו חילופים אחרים במקום העבודה, הוא יצטרך לשלם.
נעה בן שבת: כמו שאומרת הוראת סעיף 1, שהוותק שצובר העובד הוא ותק במקום העבודה או אצל אותו מעסיק.
נעה בן שבת: ואם בסופו של דבר הוא יצבור את הוותק המתאים במקום העבודה, גם התקופה שהוא עבד אצל המעסיק הקודם במקום העבודה תבוא בחשבון, במידה שבאמת לא ניקו את השולחן, לא שילמו את פיצויי הפיטורים, לא הייתה זכאות לשלם פיצויי פיטורים.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אם העובד עבד עד שנה, שנה פלוס, הוא זכאי לפיצויי פיטורים אז הקבלן הקודם משלם.
יוליה מלינובסקי: אבל אם הוא עבד שלושה חודשים, ואז נכנס קבלן חדש, והוא רוצה אותו, והעובד רוצה להישאר, אז שלושת החודשים האלו יבוא בחשבון לתקופת הוותק העתידית שלו.
נעה בן שבת: הם יבוא בחשבון כי זו ההוראה של סעיף 1 לחוק שאומרת איך סופרים את תקופת הוותק.
נעה בן שבת: סעיף קטן ג גם היה בקריאה הראשונה ש: זאת אומרת שאם אנחנו, עובד של קבלן כוח אדם שעובד, אנחנו לא נותנים פה היתר להעסיק יותר מתשעה חודשים.
נעה בן שבת: ברגע שהוא הועסק תשעה חודשים הוא כבר הופך להיות עובד של המעסיק בפועל.
נעה בן שבת: אנחנו לא גורעים מההוראות האמורות.
נעה בן שבת: עכשיו, יש פה את הנושא של הוותק.
נעה בן שבת: אנחנו רוצים להעביר את זה, ורוצים להעביר את זה לתיקון לסעיף 31.
נעה בן שבת: סעיף 31 הוא סעיף שקיים בחוק, הוא כבר היום אומר שיש שמירת זכויות.
נעה בן שבת: אנחנו רוצים בסעיף הזה להוסיף שני דברים: דבר ראשון, החוק הישן מדבר משום מה על המונח "חוק": "הוא לא גורע מזכויות העובד לפי כל חוק".
נעה בן שבת: אנחנו רוצים, למרות שאני חושבת שהמונח "לפי כל חוק" יש אחרי זה הסכם קיבוצי, ואני חושבת שזה בוודאי לא גורע מזכויות העובדים לפי צווי הרחבה.
נעה בן שבת: למשל, צווי הרחבה לניקיון ושמירה שאם הם נותנים הוראות עדיפות מ-2014 בשמירה, נותנים הוראות עדיפות, או כל הוראה עדיפה, או כל צווי ההרחבה: צווי הרחבה לפנסיית חובה, צווי הרחבה מיוחדים – אנחנו לא גורעים מהזכויות.
נעה בן שבת: אנחנו מבקשים להחליף את המילה "חוק" במילה "דין" כדי להעביר את זה.
נעה בן שבת: אני לא חושבת ש, זו רק הבהרה נוסחית ואני לא חושבת שזה משנה את המצב הקיים.
יוליה מלינובסקי: זה סוגר פרצה לחכמים.
יוליה מלינובסקי: לחוכמולוגים.
נעה בן שבת: והדבר הנוסף הוא באמת הבהרה.
נעה בן שבת: אני חושבת שגם הדבר הזה לא היה שנוי במחלוקת, לפי מה שאמרו לנו נציגי המעסיקים בדיון הקודם.