GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איה דביר: מדברים על מענים בלבל שהוא לפני הכרזה, לפני התותחים הכבדים שקיימים בחוקים אחרים.
איה דביר: צריך גורם מטה מתכלל בראיית רוחב, אבל הוא יכול להיות נגיש יותר משר על המשמעויות של זה.
אלי אלאלוף: היום אני מסכים עם משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: זה לא נראה גורם מוביל.
דבי גילד חיו: עו"ד דבי גילד חיו, מהאגודה לזכויות האזרח.
דבי גילד חיו: אני אהיה מהירה, כי מה שיש לי לומר נוגע להצעה הזו, אבל הוא לא ישירות אליה.
אלי אלאלוף: תתייחסי להצעה הזו.
אלי אלאלוף: לתקן את העולם – יש לנו זמן.
דבי גילד חיו: זה מאוד חשוב לי, כי אנחנו כמה וכמה שנים מנסים לקדם שינויים וטיפול בעובדים שנפגעים בתקופת שעת החירום.
דבי גילד חיו: הבעיה היא שכשאין שעת החירום, לא נדרשים לזה, ולכן חשבנו שחשוב עכשיו, כשמטפלים בנגזרת מסוימת של עובדים בהקשר הזה, שנעלה גם את הסוגיה שיש עובדים מאוד מוחלשים שנפגעים באופן קבוע כל פעם שיש, ופונים לארגונים שלנו.
אלי אלאלוף: צודקת, אבל זה לא הזמן.
נעה בן שבת: הצעת חוק הגנה על עובדים בשעת חירום (תיקון - צוותי חירום יישוביים), התשע"ט–2018.
נעה בן שבת: תיקון מונח – בחוק הגנה על עובדים בשעת חירום – בכל מקום במקום שר התעשייה, המסחר והתעסוקה יבוא: שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים – זה השר המעודכן.
נעה בן שבת: תיקון סעיף 2.
נעה בן שבת: בסעיף 2, אחרי סעיף (ג1) יבוא: (ג2) בלי לגרוע מהוראות פסקאות (א) עד (ג) – זה אותן הוראות שנותנות את ההגנה על העובדים שנעדרים בגלל שעת החירום - לא יפטר מעסיק עובד שהוא חבר צוות חירום יישובי בשל היעדרותו מהעבודה או אי-ביצוע העבודה, מחמת פעילותו החיונית בשעת צורך כחבר צוות חירום יישובי.
נעה בן שבת: כלומר אנחנו אומרים, המעסיק, אסור לו לפטר את מי שהוא חבר בצוות, אם הוא נעדר מהעבודה או לא היה יכול לבצע את העבודה, בגלל פעילותו החיונית בשעת צורך כחבר צוות חירום ישובי.
אלי אלאלוף: היחידה עברה למשרד הרווחה?
אלי אלאלוף: או יש זנבות?
אלי אלאלוף: כל מה שהיה במשרד הכלכלה עבר?
רביב מלאכי: כן.
רביב מלאכי: אנחנו זרוע.
נעה בן שבת: נושא של צוותי חירום ישוביים היה ממילא בזרוע הרווחה, אני חושבת.
נעה בן שבת: קיבלנו הערה, שהשם של הצוות צריך להיות צוות חירום וחוסן קהילתי.
ברוך שוגרמן: ישובי.
נעה בן שבת: זה לא מבלבל, החוסן הזה עם מרכזי החוסן של משהו אחר?
ברוך שוגרמן: זה לא מבלבל.
ברוך שוגרמן: זה השם שאנחנו משתמשים בו כבר 16 שנה.
ברוך שוגרמן: יש צח"י בכל הארץ.
נעה בן שבת: לעניין סעיף זה – "חבר צוות חירום וחוסן יישובי" – מי שרשום במשרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים כמתנדב, לעניין סעיף 287 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, למטרת פעולה, בתחום מסוים, במסגרת צוות חירום יישובי ביישוב שבו הוא מתגורר.
נעה בן שבת: כלומר התנאי הראשון הוא שיהיה רשום כחבר צח"י.
נעה בן שבת: זה לא שהוא חבר משתנה.
נעה בן שבת: אתם מקבלים רישום שמי.
ברוך שוגרמן: יש לנו כבר תהליך רישום קיים, מוסדר עם הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: מי מעביר לכם את הרשימות?
ברוך שוגרמן: אנחנו עובדים מול כל מועצה אזורית, מול מחלקה לשירותים חברתיים בכל מועצה אזורית, ומקבלים את השמות.
אלי אלאלוף: המועצה בוחרת ומעבירה לכם?
ברוך שוגרמן: המועצה עובדת מול הישוב.
רינת חכים: הישוב בוחר, אבל המועצה עובדת עם כל צוותי החירום הישוביים – מאמנת, מתרגלת.
נעה בן שבת: וברישום שלכם – כל חבר צוות משויך לפעילות מסוימת?
נעה בן שבת: יש פה – שלחת בתיק וגם מסמך ממ"מ שהתייחס לצוותי החירום הישוביים.
נעה בן שבת: הוא דיבר על צוותים של חינוך, בריאות, רווחה, ביטחון, לוגיסטיקה ודוברות.
ורד וייץ: כל אחד מקבל תפקיד בצוות.
ברוך שוגרמן: יש גם יושב-ראש הצוות שאינו ספציפית באחד מששת התחומים אך הוא מתכלל את כל עבודת הצוות.
ברוך שוגרמן: כמובן, תפקיד עיקרי של הצוות.
ברוך שוגרמן: כי הצעת החוק משייכת רק לששת התחומים.
ברוך שוגרמן: יש גם מי שמתכלל את זה שהוא גם פעיל מתנדב, וצריך להיות מכוסה בחוק הזה.
אלי אלאלוף: זה לא רשום פה.
נעה בן שבת: בגרף למעלה מופיע צוות המטה, שכולל את ראש הצוות.
נעה בן שבת: הם כותבים בצוות המטה.
נעה בן שבת: כתוב פה יושב-ראש - זה הראשון ברשימה.
נעה בן שבת: אנחנו מבינים עכשיו, שיש ששה תפקידים, אך יש גם יושב-ראש הצוות.
נעה בן שבת: הסגן הוא בתפקידים אחרים או הוא ממלא מקום?
רינת חכים: ממלא מקום.
אלי אלאלוף: אז יש יושב-ראש לרכזים התחומיים ויש ממלא מקום, אחד מתוכם?
נעה בן שבת: למעשה ההגנה שרצו לתת זה לכל אחד מהתחומים, כלומר לאדם אחד מכל אחד מהתחומים או למי שפועל בכל אחד מהתחומים.
אלי אלאלוף: כלומר הצוות המשולב זה עד שמונה אנשים?
נעה בן שבת: הבנו שיש להם גם מחליפים, אבל אולי אפשר לשמוע.
רינת חכים: ששת המכלולים זה מקביל למכלולים של צוות חירום מועצתי.
רינת חכים: יש אותם גם בכל ישוב בקטן.
רינת חכים: בחירום מתמשך אי-אפשר שאדם שאחראי על החינוך, יהיה 24 שעות בתפקיד.
רינת חכים: לכן לכל אחד כזה יש מס' 2 – ברווחה, בחינוך, בלוגיסטיקה.
רינת חכים: גם לראש צח"י יש ממלא מקום, כי אנחנו לא יכולים בחירום של 50 ימים שאותו אדם יתעסק כל הזמן בחינוך בישוב 24 שעות.
אלי אלאלוף: ואם צריך לפצות אותם, מפצים את כל הצוות כפול 2?
רינת חכים: זה האנשים שעובדים בחירום מתמשך.
רינת חכים: כן.
רינת חכים: היום לא מפצים אף אחד.
אלי אלאלוף: והרצון של ילין המחוקק זה כפול 2?
חיים ילין: לא דבירנו על כפול 2 כי פחדנו שזה לא יעבור, אבל דיברנו על הצוות.
חיים ילין: אמרנו שאם אחד עושה כמו הטבחים שבוע-שבוע, גם יוכלו לנוח.
אלי אלאלוף: אז יש תקן אבל לא צריך להכפיל.
חיים ילין: אם תכפיל, מאוד אשמח.
רינת חכים: השאלה אם אתה לא חושב, חיים, שזה ייצור לנו בעיה בתוך צוותי החירום בישובים, שחלק יהיו מפוצים וחלק לא, ואז לא נצליח לגייס מתנדבים בכלל.
חיים ילין: האויב של הטוב הוא הטוב מאוד.
חיים ילין: את רוצה כפול – לא יהיה כלום.
חיים ילין: לא יהיה חוק.
חיים ילין: אני מציע שנעביר את זה, ולאט-לאט נתקדם.
חיים ילין: כשיהיה חוק העורף, גם החוק הזה יתבטל, או ישובץ בתוך חוק העורף.
חיים ילין: אבל פתחתי בזה – אני מאוד רוצה שלפחות האנשים האלה יהיו.
חיים ילין: המספר הוא מספר, אבל אתן לכם דוגמה, איך זה מתפתח.
חיים ילין: צוות חירום ישובי של קיבוץ בארי, שאני נמצא שם, הוא 42 איש.
חיים ילין: 30 מתוכם מכבים שריפות במשך – אני עשיתי תורנויות חמישי, ששי, שבת, ראשון, כשלא הייתי בכנסת.
חיים ילין: זו היתה העבודה שלי.
חיים ילין: לא ביקשתי פיצוי ולא ביקשתי שום דבר, כי אני חבר כנסת.
חיים ילין: גם האנשים לא ביקשו – הם מתנדבים.
חיים ילין: אם נשים גם אותם, ששמונה חודשים עובדים, לא נצא מזה.
חיים ילין: אנשים התנדבו, היו משמרות ולא באו.
חיים ילין: אני לא מדבר במצבים כאלה נקודתיים שאנחנו צריכים לכבות שריפות שזה טרור מסוג אחר; אנחנו מדברים על מצב שהממשלה קובעת, שר הביטחון, שיש מצב מיוחד בעורף, או שר הפנים שקבע שיש רעידת אדמה.
חיים ילין: אי לכך שהסיכון שלנו הוא יותר גדול ממנהרות וטילים, והקו של רעידות אדמה הוא מזרחית אלינו- - -
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים להתמקד במספר האנשים בצוות.
חיים ילין: אני מציע שנלך על מה שכתוב בדף הזה.
אלי אלאלוף: דהיינו יש פה ששה פלוס שלוש.
נעה בן שבת: זה לפי אותו אוגדן צח"י.
נעה בן שבת: הוא מדבר על זה שיש יושב-ראש, סגן ומזכירות.
אלי אלאלוף: ששה פלוס שלוש.
איה דביר: כמה שאלות.
איה דביר: אחת, אם אנחנו יודעים מהם התחומים המקצועיים שבהם מכשירים את אנשי צח"י ומה הם צריכים להיות, לדעתנו נכון למקד ולהגדיר את זה בחוק עצמו.
אלי אלאלוף: זה לא להכשיר מאפס.
אלי אלאלוף: בדרך כלל לא לוקחים את איש הרפת ושולחים אותו להתעסק בחינוך.
אלי אלאלוף: זה איש חינוך שלוקח חינוך.
אלי אלאלוף: זה לא הכשרה.
אלי אלאלוף: זה רק התאמה ותדרוך.
איה דביר: החוק הזה מעניק זכויות ומטיל נטל, מהצד השני.
איה דביר: אנחנו רוצים להפעיל את הצוותים, ולתת גם לגורמים פחות בכירים במערכת לאשר אד הוק, כל פעם שיש בעיה, את ההפעלה והאיוש של הצוותים האלה.
איה דביר: האם לא נכון שהמחוקק יגיד באילו תחומים מבחינתו הצוותים האלה צריכים להיות פועלים?
איה דביר: אבל לא בחוק אלא בהודעה.
איה דביר: אני מציעה להכניס את זה לנוסח החוק.
איה דביר: והערה יותר חשובה למקד את הוועדה לחשוב עליה, לדעתי, קשורה למודל של פיצוי החל מהיום השמיני ואילך.
איה דביר: אנחנו מבינים שהצוותים הרבה פעמים הם רחבים, כוללים 30 איש, וכל פעם בוחרים, מי מאייש, כי נוצר פה משפך לחצים על קבלת ההחלטות, שאיני בטוחה שהוא אופטימלי.
איה דביר: אם איש צוות אחד לא ייעדר לפחות שמונה ימים, אז כל יום בודד או פיזור הנזק בין כמה אנשים שיכולים, נניח, לטפל בתחום רווחה, יקל על המעסיק – אף מעסיק לא יצטרך לספוג היעדרות של שמונה ימים, ויעמיס על הפרט שלא יקבל שכר.
איה דביר: אז יש פה תמריץ להיעדרויות ממושכות יותר.
איה דביר: רק אשלים.
איה דביר: מצד שני, יש הקושי שעמדתם עליו, שיושב איש צוות אחד שמקבל שכר בעד עבודתו, ואיש צוות אחר שעושה זאת בהתנדבות מלאה.
איה דביר: השאלה אם המנגנון של שמונה ימים והחל מהיום השמיני עובד טוב עם הרעיון של להפעיל צוות שכולל 40 אנשים שמשחקים מתי מציבים את מי בצוות הפעיל.
אלי אלאלוף: לעובדי מדינה זה פשיטת רגל.
חיים ילין: אני לוקח על עצמי שלא הסברתי את זה כמו שצריך.
חיים ילין: נקודתית נושא השריפות זה דבר חדש.
חיים ילין: יכול להיות שמחר יצוץ משהו חדש.
חיים ילין: המנגנון לא הופעל מסיבה אחת.
חיים ילין: נגיד שהחוק היה.
חיים ילין: הוא לא הופעל.
חיים ילין: כן כולם רשומים בביטוח מתנדבים, כי אוי ואבוי אם מישהו נשרף וקורה לו משהו – מה הסיפור?
חיים ילין: אבל זה שונה לגמרי.
חיים ילין: הם מתנדבים שעובדים יום עבודה, ומתנדבים אחרי יום עבודה או עובדים משמרות.
חיים ילין: ואז באותו יום הם נותנים 15 שעות – 6 להתנדבות ועוד 8 או 9 שעות שהם עובדים.
חיים ילין: זה המצב כרגע בעוטף עזה, שלא הוכרז דבר.
חיים ילין: בצוק איתן שהוכרז, תביני איך עובד המנגנון – הישובים האלה שנקראים קיבוצים ומושבים, בממוצע יש 100 משפחות.
חיים ילין: 400 איש.
חיים ילין: יש ותיקים, יש משפחות צעירות.
חיים ילין: מתוך כל המגוון הזה את יכולה לפעמים לגייס עשרה אנשים – יצאת תותחית על.
חיים ילין: באמת.
חיים ילין: כי מי שהוא עם ילדים קטנים – קשה מאוד, או הבעל במילואים, או אנחנו בבעיה אחרת לחלוטין.
חיים ילין: המבוגרים יכולים להתנדב.
חיים ילין: אנחנו לא מגייסים אותם, כי יש להם בעיות בריאות, לא יודעים לעמוד בלחץ, והדבר האחרון שאנחנו צריכים הוא לטפל באיש צח"י שנמצא במצב חרדה.
חיים ילין: כלומר יש אוכלוסייה מאוד מצומצמת שאת יכולה לבחור.
חיים ילין: קיבוץ בארי, גם בגלל השמורה, גם בגלל ההצלחה שלו הכלכלית, יש בו 1,200 איש.
חיים ילין: הוא יוצא דופן בכל קנה מידה גם ארצית.
חיים ילין: הוא לא ישוב קהילתי.
חיים ילין: הוא קיבוץ שיתופי.
חיים ילין: לכן אנשים שמקבלים שכר או תקציב, גם בלי קשר אם הם עובדים או לא – זה קיבוץ סוציאליסטי מ-48' – הוא לא יכול להוות דוגמה לחוק הזה, כי שם יכול להיות שתגייסי 100 איש ואף אחד לא רוצה שכר, כי גם ככה הם מקבלים תקציב – עובדים או לא עובדים, מתנדבים או לא מתנדבים.
חיים ילין: לכן לא צריך לפתוח את המניפה, כמו שפותחים אותה.
חיים ילין: צריך לקחת את התפקידים, ולהבין אותם; התפקידים האלה שרשומים פה, שככה גידלו אותנו.
אלי אלאלוף: אני מציע שנרכז את זה וינסחו את זה היועצים המשפטיים – המטה כולל 6 רכזים פלוס 3 אנשי מטה, לפי ההגדרה שיש לנו פה.
אלי אלאלוף: ראש מטה, סגן ומזכיר.
נעה בן שבת: אחר כך, כשנגיע לספירת שבעת הימים, יכול להיות שנוכל לומר – אנחנו לא מדברים על שבעה ימים ברצף אלא דווקא על שבעה ימי היעדרות מצטברים באיזושהי תקופה, ואז זה יעודד הגעה לרוטציה בתפקידים, כלומר רוטציה בטיפול השוטף בדברים כדי לא לעודד צבירה של – הגעה ליום השמיני.
חיים ילין: אנשים נמצאים בסטרס.
חיים ילין: הדבר האחרון שהם חושבים זה על שכר.
חיים ילין: הם מדברים על החיים שלהם.
חיים ילין: אנחנו באים מתוך זה שאנחנו מבינים מה עובר עליהם, ודואגים להם.
חיים ילין: הם דואגים לציבור, לקהילה.
חיים ילין: זה מה שמעניין אותם – לא השכר.
חיים ילין: כשהטיל נופל ויש צבע אדום, הדבר האחרון שהם חושבים זה איך השכר אלא איך מצילים את החיים שלהם ושל הקהילה.
ורד וייץ: רציתי להציע לחשוב על הבחנה בין הנושא של השכר לבין הגנה מפני פיטורין.
ורד וייץ: אני חושבת שבנושא הגנה מפני פיטורין אין צורך- - -
נעה בן שבת: אחרי זה יש החלק השני של הצעת החוק שמדבר על השכר.
ורד וייץ: אנחנו כרגע בנושא של הגנה מפני פיטורין.
ורד וייץ: אין סיבה להבחנה בין אותם אנשי צוות קבועים שרשומים ברשויות לבין כל מי שמתנדב ופוטר מעבודתו בהתאם להגדרות הקיימות בחוק.
ורד וייץ: זה חשוב.
רביב מלאכי: אני מתייחס בדיוק לזה.
רביב מלאכי: בהצעה רשום ששה תחומים, וזה לאו דווקא עובדים.
רביב מלאכי: אם אנחנו מדברים על מספרים, חשוב לחדד.
רביב מלאכי: אני חושב שצריך את כל ה-12 לצורך הדוגמה הזו.
רביב מלאכי: אני חושב שבאנו להגן על צוותי הצח"י, לסגור את זה.
רביב מלאכי: חסר לי פה התחום של המטה, את היושב-ראש והסגן.
נעה בן שבת: היושב-ראש אמר שלושה אנשים במטה – היושב-ראש, הסגן והמזכירות.
רביב מלאכי: בדיוק.
רביב מלאכי: כיום ברווחה הם מתקננים, יש תקן של כל צוות צח"י, של 12 אנשים.
אלי אלאלוף: למטה – זה לא.
נעה בן שבת: בהמשך להצעה של עו"ד וייץ, היא אומרת: כרגע אנחנו נותנים הגנה.
נעה בן שבת: נותנים לכל מי שהוא חבר צח"י באחד מהתחומים האלה.
נעה בן שבת: כולם יקבלו את ההגנה מפני פיטורין, אם הם נאלצו להיעדר בגלל הפעילות.
רביב מלאכי: לפי התקן הקיים במשרד הרווחה.
נעה בן שבת: אחרי זה כשנגיע לסעיפי השכר, נוכל לשאול את עצמנו איך סופרים, האם נותנים רק לחלק, האם לכולם.
נעה בן שבת: נגיע לשם.
מעין ספיבק: אני רוצה לחדד שוב, שמבחינת העלויות, אם המספר עולה פה מששה אנשים ליותר, זה משפיע על החישובים.
נעה בן שבת: את מדברת על השכר – לא על מניעת הפיטורין.
נעה בן שבת: אז אולי נחכה.
נעה בן שבת: אנחנו כרגע בסעיף מניעת הפיטורין.
מעין ספיבק: בסדר גמור.
נעה בן שבת: הגדרה הבאה היא ישוב במועצה אזורית.
נעה בן שבת: ראינו שהיתה בהלה גדולה כי חשבו שהצוותים האלה פועלים גם בערים גדולות, אבל חשוב להבהיר - פעילות חיונית בשעת צורך – פעילות בתחום מבין תחומי צוות חירום יישובי – ונוסיף להם גם את המטה; אולי אפילו נפרט אותם - שראש מועצה אזורית בהתייעצות עם ראש הוועד המקומי קבע בכתב כי היא חיונית בשל שעת הצורך שחלה ביישוב או בשל שעת צורך שחלה בישוב אחר שמחייבת לקלוט את תושביו, או להבטיח הספקה או צורך אחר של תושביו, ובלבד שלא קבע כך לגבי יותר מ-6 תחומים מתחומי פעילות צוות חירום יישובי.
נעה בן שבת: ההגדרה הזו נועדה להחזיק כמה דברים – יכול להיות שעכשיו, בגלל שהיא מתרחבת, צריכה להיות מפורטת.
נעה בן שבת: יש השאלה, מה הפעילות החיונית.
נעה בן שבת: במקום אחר אנחנו מגדירים מהי שעת צורך.
נעה בן שבת: מי מחליט שכרגע, בגלל שחסמו את הצירים, שעת הצורך נוצרה בגלל חסימת צירים בכלל בגלל תאונת דרכים קשה חלילה או משהו אחר, מהי הפעילות הנדרשת.
נעה בן שבת: פה מוצע, שמדובר פה בראש מועצה אזורית בהתייעצות עם ראש הוועד המקומי כדי לתת את שני הגורמים.
נעה בן שבת: היו אמירות שאמרו: ירצה – יתייעץ, לא ירצה – לא יתייעץ.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור שהאחריות היא על ראש המועצה.
אלי אלאלוף: אם הם ברוגז, שלא יתייעצו, אבל שהאחריות תתבצע.
נעה בן שבת: אם אנחנו אומרים בהתייעצות – הוא חייב להתייעץ.
אלי אלאלוף: אני הייתי מקל.
אלי אלאלוף: הייתי אומר: במידה שימצא לנכון בהתייעצות.
איה דביר: כאמור לדעתנו צריך גורם מטה להיות מעורב פה.
איה דביר: אפילו רצוי שלא יהיה שר אלא גורם מקצועי בתוך משרדי הממשלה.
נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים כעת מהי שעת הצורך.
נעה בן שבת: זה ההגדרה בהמשך.
איה דביר: מדובר על אד הוק.
נעה בן שבת: אולי הייתי צריכה להתחיל בקריאת ההגדרה שעת צורך.
נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים בשאלה האם יש מצב חירום שאינו מצב מיוחד בעורף – הוא לא גיוס מילואים, לא מצבים אחרים.
נעה בן שבת: הוא רק שעת הצורך לעניין ישוב זה או ישוב אחר, שהישוב הזה אמור לתת לו סיוע.
איה דביר: אם אני מבינה אותך נכון, את מדברת על לקבוע עכשיו שצריך לגייס אנשים מסוימים כדי לתת מענה לצורך מסוים.
איה דביר: לעמדתנו, הקביעה הזו צריכה להיעשות בשיחה עם גורם מטה מתוך הממשלה.
נעה בן שבת: יש ההגדרה שעת שאומרת:
נעה בן שבת: נסיבות שראש המועצה האזורית קבע בכתב בהתייעצות עם שר הביטחון או השר לביטחון פנים לפי העניין, או מי שהסמיכו לכך כדי לאפשר ירידה לדרגים יותר נמוכים שהם הסמיכו כי יש בהם כדי להעמיד בסכנה ישוב מסוים או את תושביו או לגרום הפרעה בשגרת החיים שלהם.
נעה בן שבת: זו הכרזה מסוימת, שאומרת: יש פה מצב בישוב זה או אחר, שמחייב את הגורם לסכנה, ולכן צריך יהיה להפעיל פעילויות מסוימות.
נעה בן שבת: הן יהיו חיוניות.
נעה בן שבת: השאלה, האם במקרה הזה צריך דוברות או צריך גם לערב את הלוגיסטיקה או את הבריאות והרווחה, זו שאלה שדרג אחר צריך אולי להחליט, ויכול להיות שהיא נוגעת לישובים שונים, כי שעת הצורך הוכרזה בישוב מסוים.
נעה בן שבת: הצורך התעורר בישוב מסוים, אבל מי שמושפע מזה הוא ישוב אחר, שאמור לקלוט את התושבים בו, ולכן הוא זה שצריך לקבוע אילו פעילויות יידרשו בישוב הקולט.
איה דביר: זה חוזר להיות אותה שאלה – אם נכון שהגורם המתכלל של האירוע הזה יהיה לבדו ראש המועצה, שתהיה שונות, איך ראש מועצה אחת יטפל במועצה לעומת אחר.
נעה בן שבת: תמיד זה אותו ראש מועצה.
איה דביר: אלה אירועים שונים לגמרי.
איה דביר: או לחילופין, לדעתנו נכון שיהיה גורם מטה מרכזי שיסתכל על הדברים בראייה רוחבית, ויידע מה עושים בעזה ומה עושים בצפון לצורך העניין ויגיד: אלה אמות המידה שאנחנו פועלים לפיהן, ויקשיב לצורך שראש המועצה מביא מהשטח במקרה קונקרטי.
אלי אלאלוף: הנושא של התייעצות זה החלטה אישית.
אלי אלאלוף: אחריות היא על ראש המועצה וזהו.
אלי אלאלוף: ההתייעצות ולא התייעצות זה לא חובה.
אלי אלאלוף: זה דיפלומטיה פנימית של המועצה.
איה דביר: אנחנו חושבים שזה לא עניין של דיפלומטיה אלא עניין של תכלול ההסתכלות הממשלתית על איך משתמשים בצוותי צח"י.
אלי אלאלוף: מה הקשר ממשלתי?
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על ראש המועצה.
אלי אלאלוף: מטילים משימה על ראש מועצה של אזור מסוים.
אלי אלאלוף: הוא עושה את עבודתו, כולל התייעצות.
חיים ילין: אם את רוצה לדעת איך זה נראה, אומר לך איך זה נראה.
חיים ילין: נכנס נגמ"ש ממצרים בכרם שלום, ואני צריך לתפעל את הנושא הזה, כשאף אחד לא מבין מה קורה שם.
חיים ילין: אני צריך לסגור את הכבישים ולסגור את כרם שלום.
חיים ילין: הצבא נלחם מול המחבלים 15 במספר, והנגמ"ש הזה מסתובב בכביש.
חיים ילין: הכול סגור נקודתית.
חיים ילין: אוגדת עזה, אוגדונר ואני מדברים.
חיים ילין: כך נראית הלחימה.
חיים ילין: אזרחים וצבא יחד, ובסוף מגיע בנימין נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק להצטלם עם הנגמ"ש השרוף – זה מה שאתם כולכם רואים.
חיים ילין: מה שהיה לפני כן, אף אחד לא רואה.
חיים ילין: לכן אם אני צריך להתייעץ, זה בחיי אדם.
חיים ילין: זה האוגדונר ואני מדברים, ככה זה עובד.
חיים ילין: אותו דבר בצפון.
אלי אלאלוף: אני מציע שההתייעצות היא לא חובה.
אלי אלאלוף: למעט ההתייעצות.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה אחריות של ראש המועצה, ושלום על ישראל.
רביב מלאכי: אני חושב שכדאי לחבר את הנושא פעילות חיונית בשעת צורך – לחבר יחד שתי ההגדרות יחד, להוסיף את הנסיבות.
אלי אלאלוף: שבו אחר כך.
רביב מלאכי: לגבי הנושא של התייעצות, אני מסכים עם משרד המשפטים.
רביב מלאכי: אנחנו לא נגד.
רביב מלאכי: רק רוצים להוריד את זה לרמה אופרטיבית שתהיה טובה יותר.
רביב מלאכי: אומר פה חבר כנסת ילין – הוא מדבר עם האוגדונר והכול, ופה כשאתה מפעיל מעבר לשבעה ימים, שזה מצריך פה פיצוי, עדיין אני חושב שצריך רמה אחת מעל, שיהיה עוד אחד כדי לקבוע סוג של סטנדרטים.
רביב מלאכי: אמרתי בהתחלה, שאני חושב שזה יכול להיות מפקד מחוז, שמכיר את הגזרה בצורה הטובה ביותר - אם זה של הצבא, אם זה של משטרת ישראל – תלוי באירוע שיש שם, וזה בהתייעצות – אז אין בעיה.
נעה בן שבת: אנחנו דורשים בהגדרת של שעת צורך, שראש המועצה, כשהוא מקבל את ההחלטה, זה יהיה בהתייעצות עם שר הביטחון או השר לביטחון פנים לפי העניין או מי שהסמיכו לכך.
אלי אלאלוף: זה כתוב טוב.
אלי אלאלוף: לא צריך עכשיו להיכנס לפרטי-פרטים.
רביב מלאכי: אבל אי-אפשר לדבר עם שר הביטחון ושר לביטחון פנים.
נעה בן שבת: או מי שהם הסמיכו.
נעה בן שבת: השר, אני מניחה, ימנה אנשים אצלו.
נעה בן שבת: הוא יסמיך אנשים אצלו.
רביב מלאכי: בסדר, מישהו שיסמיך.
מעין ספיבק: אנחנו באותו עניין, כלומר שאלת ההתייעצות לעומת התיאום היא עדיין השאלה.
מעין ספיבק: מבחינתי, האמירה של שר הביטחון או השר לביטחון פנים הם האנשים הרלוונטיים – זה רק בגלל שהם מי שנקובים כבר בהחלטה, אבל הסוגיה היא שאם השלטון המרכזי הוא שנדרש לשלם עבור זה, היינו מצפים שזה יהיה בתיאום או בהסכמה אתו, כי אחד כותב את הצ'ק והשני צריך לשלם את הצ'ק.
אלי אלאלוף: למה את מתכוונת כשאת אומרת השלטון המרכזי?
מעין ספיבק: מישהו שיודע להסתכל על התמונה.
אלי אלאלוף: כל פעם אתם מגדירים משימה, ומחפשים עוד תפקיד.
אלי אלאלוף: תתחילו לצמצם תפקידים.
אלי אלאלוף: לדעתי בתקופת מלחמה – לצערנו, ושלא יהיו – בסוף יש יותר מדי בעלי תפקידים, חיים, ובסוף באים כולם בעלי תפקידים לצילומים.
אלי אלאלוף: לא, צריכים אנשים לעבודה.
אלי אלאלוף: לא לחפש כל מיני תפקידים.
מעין ספיבק: יש פה בעיה.
מעין ספיבק: קודם כל, כן כתוב כרגע שזה נמצא בהתייעצות עם שר הביטחון או השר לביטחון פנים או נציגו.
מעין ספיבק: מהבחינה הזו, אני אומרת להגדיר, שזו לא תהיה התייעצות אלא בתיאום – זה הבדל מבחינת רמת המחויבות של ראש המועצה.
נעה בן שבת: השאלה אם רק מתייעצים, אבל ראש המועצה הוא זה שמחליט ונותן את ההגנה בסופו של דבר לעובדים.
אלי אלאלוף: הוא מחליט בסמכויות המוגבלות שלו.
נעה בן שבת: אבל המשמעות היא שאת ההגנה מפני פיטורין יקבלו אנשי הצח"י גם אם הוא החליט ועדיין לא קיבל את ההסכמה.
חיים ילין: אנחנו באמת נוגעים במהות של מצבי חירום, ולכן יש תמיד בלבול.
חיים ילין: בעוטף עזה האוגדונר קיבל החלטה שאין לימודים.
חיים ילין: בבאר שבע, בעומר ובכל הערים הגדולות ראש העיר קיבל החלטה – לא.
חיים ילין: המשמעות היא שלפחות אחד בכל בית נשאר עם התלמידים, ואף אחד לא מפצה אותם, אבל בעוטף עזה גם לא מפצים על זה שישב כל אחד.
חיים ילין: בבאר שבע זה 240,000 איש.
חיים ילין: האוגדונר נתן רק 50,000 איש.
חיים ילין: מי נתן את הדין על זה?
אלי אלאלוף: הציל ילדים של בית ספר – מה הקשר?
חיים ילין: פה הוא קיבל החלטה לבד, בלי להתייעץ עם אף אחד, ופה האוגדונר קיבל את ההחלטה בעוטף עזה.
חיים ילין: זה אותו דבר בסוף.
מעין ספיבק: הדרישה כאן, לפי הצעת החוק, היא שהמדינה תשפה את המעסיק על זה שהוא ממשיך לשלם.
מעין ספיבק: פה אני נכנסת לנוסחים.
נעה בן שבת: את אומרת, בשביל ההגנה מפני פיטורים לא אכפת לך – זו החלטה של ראש המועצה, זה בסדר.
נעה בן שבת: אבל אם אתם רוצים שיהיה תשלום, נדרש גם שתהיה הסכמה של דרג המשרדים או מי שהם הסמיכו לכך – כנראה זה יהיה בהרבה מקרים האוגדונר.
אלי אלאלוף: אפשר פה להחליט על אוגדונר.
אלי אלאלוף: החוק קובע שזה אוגדונר?
חיים ילין: החוק קובע שאם שר הביטחון – מישהו מטעמו זה בהיררכיה אלוף פיקוד דרום והאוגדונר.
חיים ילין: החוק קובע.
חיים ילין: לא אני קבעתי את זה.
אלי אלאלוף: או נציגו – יכול לקבוע שזה לא אוגדונר ולא אלוף פיקוד הדרום.
אלי אלאלוף: תן לשר להחליט.
אלי אלאלוף: או נציגו וזהו.
אלי אלאלוף: או ימנה אותו.
נעה בן שבת: אני רוצה להבין אם מה שאת אומרת נוגע רק למגזר הפיצוי על השכר – או הוא גם לגבי איסור הפיטורין.
מעין ספיבק: מה שאני אומרת באופן ממוקד מתייחס לעלויות התקציביות.
מעין ספיבק: השאלה של ההשפעה של זה על המשק היא לא השלה שאני מתמקדת בה כרגע.
מעין ספיבק: הנקודה שהיה לי חשוב להבהיר – לא מי יעשה את התפקיד הזה – זו שאלה שאנשים שמבינים את התחום יותר לעומק יוכלו להחליט בה, אלא שחשוב שיהיה מישהו מהשלטון המרכזי שלוקח בסיפור הזה חלק אינטגרלי של תיאום והסכמה ולא של התייעצות שהיא בגדר התנדבות.
נעה בן שבת: אתם מוכנים שבכל מקרה זה ידרוש הסכמה גם על הגנה מפני פיטורין?
חיים ילין: אזרום אתם כי אני יודע שבסוף המציאות היא הרבה יותר חזקה מכל חקיקה.
נעה בן שבת: יש לנו הגדרה של צוות חירום בחוסן ישובי – צוות שנועד להבטיח קיום פעילויות שלפי קביעת ראש ועד מקומי – היתה פה הצעה של משרד הפנים, להתייעץ עם מפקד הג"א מחוזי, בהקמת הצוות, אבל נחוצות לשם מתן מענה מיידי להבטחת צרכים חיוניים בישוב.
נעה בן שבת: לאור מה ששמענו על התורה של הצח"י, השאלה אם אנחנו צריכים בכלל להגדיר את זה, ומי הגורמים המתאימים בקביעת הצוות.
נתי בביוף: נתי בביוף, סגן היועץ המשפטי, משרד הפנים.
נתי בביוף: בקריאה נוספת – זה עניין של הנוסח ואנחנו צריכים לעבוד על זה – אני חושב שיש פה קצת בלבול, מי מחליט מה בהתייעצות עם מי.
נתי בביוף: בסופו של דבר זה לא כל כך מובן, כי יש פה שלושה מנגנונים שונים של קביעות – כל פעם דבר אחר – שפעם זה ראש המועצה בהתייעצות עם הוועד, פעם יושב-ראש הוועד, התייעצות עם מישהו אחר.
אלי אלאלוף: הורדנו.
נעה בן שבת: נשארו לנו הקמת צוות החירום הישובי שזה בזמן שלום – קביעה אחת, ואחרי זה שעת הצורך ופעילות בשעת צורך יאוחדו להגדרה אחת, ושם מדובר על ראש המועצה בהסכמת שר הביטחון ושר לביטחון פנים.
נתי בביוף: לגבי צוות החירום הישובי, יש להבין – כתוב פה קביעת ראש ועד מקומי.
נתי בביוף: בשונה ממועצות אזוריות, שיש הוראה בחוק שהמועצה תפעל באמצעות ראש המועצה – בדומה לעיריות – כשאומרים מועצה אזורית, אם לא כתוב אחרת, זה ראש המועצה המקומית.
נתי בביוף: בוועד מקומי אין דבר כזה, כלומר התפקיד של יושב-ראש ועד מקומי אין לו תפקיד מיוחד יחסית לוועד.
נתי בביוף: אמנם טכנית הוא מכנס את הישיבות וחותם על מסמכים וכו' אבל אין לו מעמד.
נתי בביוף: הוא גם לא איש נבחר.
נתי בביוף: הוא גם לא מקבל שכר.
נתי בביוף: אז אין לו מעמד מיוחד ליושב-ראש הוועד לעומת הוועד עצמו.
נתי בביוף: לדעתנו צריך להיות שהוועד יקבע את זה.
נתי בביוף: אין פה ערף מוסף ליושב-ראש הוועד.
נתי בביוף: הוועד בוחר בו, הוא יושב-ראש הוועדה, אבל הקביעה הזו, שהיא די משמעותית, שרק הוא יקבע אפילו בלי שהוועד יידע מה הוא קבע, לדעתנו זה לא נכון, וצריך שזה יהיה החלטת הוועד המקומי - שתהיה החלטה מסודרת, כתובה, בכתובים של הוועד כולו ולא של יושב-ראש הוועד.
אלי אלאלוף: בוחרים נציג החינוך.
אלי אלאלוף: מה תפקיד יושב-ראש הוועד - המקומי?
נעה בן שבת: זה לא בחירה אישית של האנשים אלא החלטה שבישוב הזה יפעל צוות חירום בתחומים אלה ואלה.
נתי בביוף: הוועד המקומי נבחר בבחירות על-ידי התושבים.
נתי בביוף: היושב-ראש נבחר על-ידי הוועד.
נתי בביוף: כמו שבוחרים יושב-ראש בוועדה.
אלי אלאלוף: אבל לכל ישוב יהיה צוות צח"י?
ורד וייץ: זה ככה.
חיים ילין: כך פתחתי ואמרתי – כשיש לך 32 ישובים פרוסים על 45 יום, מוטת הכנפיים שלך לניהול הקהילות- - -
רביב מלאכי: יש מעל אלף צוותי צח"י במדינת ישראל.
אלי אלאלוף: ואתה אמור להשתלט על כולם.
ברוך שוגרמן: באמצעות המועצות, כן.
ורד וייץ: רציתי להעיר – לאו דווקא מטעם ההסתדרות אלא ידע כללי – שלא נתבל
ורד וייץ: בל – יש ועד מקומי שהוא רשות מקומית בפני עצמה, ויש ועד מקומי שהוא ועד של ישוב בתוך מועצה אזורית.
נעה בן שבת: יש הבחנה כזו?
נתי בביוף: ועד מקומי הוא ועד נבחר בבחירות.
נתי בביוף: אולי את מתכוונת לוועד אגודה שיתופית.
אלי אלאלוף: תעשו הבהרות ביניכם.
נתי בביוף: הוועד הסטטוטורי זה הוועד המקומי.
רינת חכים: לגבי הסעיף הזה, אני רוצה להעלות שאלה.
רינת חכים: בסופו של דבר מי שאחראי על איכות חיי התושבים ומתן השירותים שלהם זה המועצה האזורית.
רינת חכים: אם אנחנו משאירים את זה פה, להפעלת הוועד המקומי, לשיקול דעתו, האם יכול להיווצר מצב, שוועד לא חושב לנכון שצריך לתת שירות כזה או אחר לתושביו, אבל המועצה כן צריכה?
רינת חכים: השאלה אם צריך להשאיר את זה פה לוועד או גם את זה לתת לסמכות המועצה להחליט את זה?
רינת חכים: אני לא יודעת.
חיים ילין: המציאות היא שונה לגמרי.
חיים ילין: כל אחד דואג לכסף, דואג שיעשו איזו קומבינה?
חיים ילין: אנחנו מדברים על חיי אדם.
רינת חכים: אתה רואה את עוטף עזה.
רינת חכים: יש לנו הרבה צוותי צח"י.
חיים ילין: עד היום לא היה במדינת ישראל מצב כמו של עוטף עזה.
חיים ילין: היו מלחמות התשה, אבל הן היו 300 ק"מ מגבולות מדינת ישראל.
חיים ילין: זה לא אותו דבר.
אלי אלאלוף: זה לא חוק עוטף עזה.
חיים ילין: אבל עוד לא היה.
אלי אלאלוף: כיווני הרוח בצפון הם אחרים מהדרום.
ברוך שוגרמן: אני רוצה לנסח תיקוני ניסוח, שההגדרה תהיה הגדרה.