GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: אני שמח לומר שאני מרגיש בקרב האוכלוסיה החרדית התעוררות, גם בעקבות מהפכת התקשורת של אנשים שרוצים להמשך להיות יהודים אורתודוכסים, חרדיים, לא רוצים להיות צאן מרעיתו של אף אחד, לא במציאות הזאת, הם בהחלט רוצים להשתכר, להתפרנס, לגמור את החודש באופן מכובד, והאישה היא גורם מפרנס ראשי במשפחה כזאת.
אילן גילאון: הדבר השני – רובן מועסקות על ידי גורמים חרדים כמו עמותות חרדיות או מקומות מן הסוג הזה, ואנחנו לא מפקחים וגם לא מתנים את הפעלת המקומות האלה, קודם כל בדברים הבסיסיים ביותר שאנחנו דורשים מכל מקום עבודה, לקיים את הבסיס, את שכר היסוד, את שכר המינימום, את תנאי החופשה, את כל הדברים האלה שהנשים החרדיות מתלוננות עליהם.
אילן גילאון: על כך ביקשתי להעלות את הדיון המהיר היום כי אנחנו כולנו צריכים להתייצב לצד אנשים מקופחים.
אילן גילאון: פעם היו אומרים "ברוך שלא עשני אישה" אני חושב שצריך לפעמים לומר "ברוך שלא עשני אישה חרדית" במקרה הזה, משום שהמצב הוא חמור הרבה יותר.
אילן גילאון: והנה אנחנו כולנו מתייצבים כדי להביא לתיקונו של העניין.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מלכיאלי בבקשה.
מיכאל מלכיאלי: אני קודם כל רוצה להודות למגישי ההצעה אילן ושאר החברים, תודה אדוני היושב ראש שאתה מעלה את זה על שולחן הועדה.
מיכאל מלכיאלי: יש ביטוי בגמרא "לא החור גנב אלא העכבר גנב" לפעמים דנים מי הגנב בסיפור הזה.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לדבר כאברך לשעבר שאשתי עבדה בהייטק בתחילה במשכורת פחות ממה שמופיע כאן, וצריך להצביע מי הבעיה בסיפור הזה.
מיכאל מלכיאלי: חבר הכנסת אילן, לא העמותות, לא החברות כי החברות בסוף עושות את העסק הטוב שלהן, להרוויח כמה שיותר כסף.
מיכאל מלכיאלי: מי שאשם בזה הוא משרד החינוך, הוא דרך השלוחה שלו במל"ג.
מיכאל מלכיאלי: הם האשמים היחידים, אני רוצה להסביר גם למה.
מיכאל מלכיאלי: בחורה חרדית שהולכת לסמינר, לומדת תכנות בדיוק כמו אחת שהיא לא חרדית.
מיכאל מלכיאלי: אותן שנים, אותו זמן של לימודים ולפעמים אפילו יותר.
מיכאל מלכיאלי: המל"ג, בגלל שהוא חכם יותר מכולם לא מכיר בלימודים החרדיים כלימודים אקדמיים.
מיכאל מלכיאלי: מה שקורה שבאה אישה חרדית, אני מדבר כרגע על אשתי, רוצה להתקבל לשוק העבודה.
מיכאל מלכיאלי: היא למדה בסמינר חרדי כי היא באה מבית חרדי ואומרים לה "טוב, תביאי תואר אקדמי" כי זה תנאי ראשון, תנאי סף.
מיכאל מלכיאלי: ואין לה את זה.
מיכאל מלכיאלי: האופציה הנוספת שלה להכנס לשוק העבודה זה להביא ניסיון.
מיכאל מלכיאלי: עבדתי שלוש שנים אם זה במל"מ, מטריקס, לא משנה איפה, ואז היא יכולה להכנס, היום אשתי עובדת במשרד ממשלתי.
מיכאל מלכיאלי: כי היו לה שנות עבודה בחברה פרטית שנתנה לה שכר מינימום, ולמה היא הייתה צריכה ללכת לשם?
מיכאל מלכיאלי: כי המל"ג החליט שהוא לא מכיר בלימודים שלהם.
מיכאל מלכיאלי: פה זה הפשע האמיתי של המדינה.
מיכאל מלכיאלי: כי אם יכירו בלימודים של הנשים החרדיות, ואגב, אני לא אומר להקל עליהן בלימודים, תן להם בדיוק כמו כל אישה.
מיכאל מלכיאלי: אם בסמינרים החרדיים יכירו, בלימודים שלהם, כתואר מוכר, ייגמר הניצול הזה כי האפשרות שלה להכנס לשוק העבודה היא פתוחה.
מיכאל מלכיאלי: היום אישה חרדית אין לה כי תואר אקדמי אין לה וניסיון אין לה, אז בשביל לקבל את הניסיון היא הולכת לעבוד במשכורת רעב.
מיכאל מלכיאלי: אני באמת רוצה קודם כל גם להודות על הדו"ח של שדולת הנשים אבל באמת צריך לירות את האש למקום האמיתי שנקרא המל"ג ומשרד החינוך, שיפסיקו עם האפליה, לא לעובדות החרדיות, זה בסוף הגלגול, בלימודים החרדיים.
מיכאל מלכיאלי: אם יכירו בהם, אנחנו נפתור את כל הבעיה.
מרב מיכאלי: טוב, אם הם יהיו לימודים שמלמדים את מה שמוכר.
מיכאל מלכיאלי: הם מלמדים את הכל, זה אותו דבר.
אילן גילאון: רוב הנשים החרדיות עדיין עובדות אצל מעסיקים חרדיים.
מרב מיכאלי: חרדיים, עם כל הכבוד.
מרב מיכאלי: הרוב המכריע.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת ידידי מלכיאלי, אני חושב שיש פה אנדרלמוסיה בנושא תארים פוסט תיכוניים.
אלי אלאלוף: אני מכיר סמינר באופקים, בית ספר גבוה לטכנולוגיה, מצוין, והוא דואג שהבנות שלו ילמדו אצלו במוסד החרדי, אבל הן עוברות בחינה במשרד העבודה.
אלי אלאלוף: ואז הן יוצאות עם תואר.
אלי אלאלוף: הבעיה שהיום יש מלחמה בין משרד החינוך למשרד העבודה, וגם האוצר שנכנס לתמונה וניסה להכניס סדר בעניין הזה, לא מצליח כי כל אחד רוצה לשמור על ה- - - אין שום סיבה שמוסד חרדי לא יקבל את ההכרה במידה והוא עונה על הקריטריונים של המשרדים הרלבנטיים.
מיכאל מלכיאלי: הם לא מוכנים להכיר בהם.
מיכאל מלכיאלי: ניסו, ביקשו, ולכן אני אומר, המל"ג הוא - - -
אלי אלאלוף: אני אגיד שאני לפחות קצת באיחור לטפל בזה, אבל זה שווה לטפל בזה ולעשות חוק פשוט.
מיכאל מלכיאלי: אגב, יש הצעת חוק שלי שהמל"ג מתנגד לזה.
מיכאל מלכיאלי: לצערי משרד החינוך, השר, לא מוכן לקדם את זה.
אלי אלאלוף: אני תמיד אומר כשמשרד מתנגד, שיתנגד לתחום הסמכות שלו.
אלי אלאלוף: בתוך הסמכות שלו.
אלי אלאלוף: הסמכות שלנו כמחוקקים זה לחוקק למרות אי ההסכמה של המשרד.
אלי אלאלוף: וזה צריך להילחם כדי לעשות.
מרב מיכאלי: אבל זה ממש לא מה שעומד במל"ג.
מיכאל מלכיאלי: זה המצב.
מיכאל מלכיאלי: את לא מבינה בציבור החרדי.
רחל עזריה: או, אתה לא מבין בנשים.
אלי אלאלוף: כאילו כל אישה מבינה באישה וגבר מבין בגבר?
מרב מיכאלי: כאילו כל מי שלא חרדי לא מבין בחרדים?
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה נחמד שיהיה קצת הומור אחרי הדיון הזה.
אילן גילאון: הוא אמר את זה בהומור.
יעקב אשר: - - - אני אחד מהמגישים.
יעקב אשר: איחרתי חמש דקות.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שנתחיל מאפס?
יעקב אשר: לא, תן לי רק להתחיל את ה- - -אני אחד המגישים, פשוט הייתי בוועדה אחרת ואני מבקש את רשות הדיבור.
יעקב אשר: ברשותך.
אלי אלאלוף: מי שעכשיו תקבל את רשות הדיבור זו חברת הכנסת רחל עזריה ואחר כך נציגה של שדולת הנשים.
אלי אלאלוף: בבקשה רחל.
רחל עזריה: קודם כל אני מאוד מאוד שמחה ששדולת הנשים, לקחתן על עצמכן את הנושא הזה, זה נושא קריטי ואני חושבת שיש בו המון המון רבדים, ואני מקווה שזה יהיה דיון ראשון כבוד היו"ר, ובאמת נתחיל להכנס לעומק כי יש פה הרבה מאוד גורמים לפערי השכר.
רחל עזריה: גורם אחד שהוא גורם קריטי זו באמת העובדה שאנחנו עדיין, למרות השינויים, הרבה נשים מהמגזר החרדי עדיין הולכות באופן כמעט אוטומטי ללמוד לימודי הוראה, ולימודי הוראה, אנחנו יודעים שהשכר יחסית נמוך יותר.
רחל עזריה: הדבר השני שקורה זה שאין בעצם מספיק מקומות עבודה בלימודי הוראה במגזר החרדי ויש זליגה למגזר הממלכתי דתי אבל עדיין בעצם יש יותר נשים שלמדו לימודי הוראה מאשר מקומות עבודה בפועל.
רחל עזריה: הדבר השלישי הוא שגם בלימודים שהם לא לימודי הוראה, מה שיש היום במערכת החינוך החרדית, הרבה פעמים זה לא עומד בסטנדרט שאחר כך מחפשים בשוק העבודה, ולכן מלכיאלי, אני חושבת שצריך לעשות עבודה משותפת, כי מצד אחד צריך להגיע להכרה של המל"ג ומצד שני צריך להעלות את הרמה הלימודית.
מיכאל מלכיאלי: את מתכוונת להוריד את הרמה.
מיכאל מלכיאלי: כי בנות חרדיות לומדות יותר ממקום אחר.
רחל עזריה: לא, די.
מיכאל מלכיאלי: למה את אומרת לי די?
מיכאל מלכיאלי: בדקת את זה?
מיכאל מלכיאלי: מכונים שאינם חרדים בדקו את זה ואלה הממצאים.
מיכאל מלכיאלי: בחורה בסמינר חרדי לומדת יותר.
רחל עזריה: אנחנו מאוד אוהדים אחד את השני, בסדר?
מיכאל מלכיאלי: לא, - - - דרוש להוריד את הרמה.
רחל עזריה: זה לא מדויק, כי אנחנו - - -
מיכאל מלכיאלי: - -- לא נכון.
מיכאל מלכיאלי: את אומרת תעלו את הרמה.
מיכאל מלכיאלי: ההיפך, תורידו את הרמה, תתאימו את עצמכם לכולם.
רחל עזריה: אז עכשיו אני אספר לך על פרויקט שאני עבדתי עליו מאוד מאוד קשה יחד עם חברת הייטק גדולה שפנתה אלי ואמרו "אנחנו רוצים לעשות פרויקט עם המגזר החרדי" הרי כל הזמן מחפשים את הגאונים, נכון?
רחל עזריה: ההייטק הישראלי מחפש את הגאונים.
רחל עזריה: אמרו "חיפשנו במגזר הזה, במגזר הזה" - - -
אילן גילאון: כמו בכנסת.
רחל עזריה: אנחנו בדיוק אותו דבר.
רחל עזריה: עתידנו מובטח לנו בהייטק.
רחל עזריה: בקיצור, הלכו חיפשו במגזר, אמרו נשים חרדיות, בואו נחפש את הקרם דה לה קרם שלהם, ואז לנו יהיה פור כחברה.
רחל עזריה: בסדר, חברת הייטק מאוד מוכרת.
רחל עזריה: הלכו וחיפשו, לא הצליחו למצוא מספיק נשים חרדיות, למרות שהיו מאוד מאוד חכמות, לא הייתה להן את ההכשרה המספיקה.
רחל עזריה: הציעו לשלם להן על חצי שנה נוספת של הכשרה, וזה עדיין לא הצליח לקרום עור וגידים.
רחל עזריה: אני פניתי אליהם, אמרתי "אני אעזור לכם, כי אני מכירה את סצנת ההייטק בירושלים ואני אחפש שם את הנשים החרדיות".
רחל עזריה: זה אומר שיש לנו איזה שהוא פער שצריך להתגבר עליו.
רחל עזריה: אני ממש מציעה מכיוון שכולנו פה באותה מטרה, במטרה אחת ברורה, שנשים חרדיות ישתלבו יותר בשוק העבודה ויקבלו שכר גבוה יותר.
רחל עזריה: כולנו באותה מטרה.
רחל עזריה: אני חושבת שאנחנו יכולים לראות מה הדברים שצריך לעשות גם בסמינר החדש וגם בסמינר החדש, שהלימודים יהיו ברמה גבוהה יותר, בטח בנושאים של ההייטק כי שוק ההייטק יחטוף את אותן סטודנטיות, שגם אני אומרת, אותה חברת הייטק הייתה מוכנה לעשות את זה בנפרד, במקום אחר, לפי הכללים, אבל הם היו צריכים ברמה מאוד גבוהה.
רחל עזריה: אני חושבת שאם אפשר יהיה לעשות מעכשיו אולי סדרת דיונים - - -
אלי אלאלוף: עד שזה יתפזר, המוסד הזה.
רחל עזריה: אבל בינתיים אני כן חושבת שזה מאוד חשוב.
רחל עזריה: אפשר לקרוא לפה את ראשי המוסדות של הסמינר החדש ושל הסמינר הישן, לעבוד איתם ביחד, לשבת עם המל"ג, לבקש שישבו ביחד להכין תכנית שבסופו של דבר תכשיר את אותן סטודנטיות לצאת ולחפש- - -
מיכאל מלכיאלי: המל"ג לא רוצה.
מיכאל מלכיאלי: המצב הזה טוב למל"ג.
מיכאל מלכיאלי: נוח לו עם זה.
רחל עזריה: אז בעיני, אם יו"ר הוועדה מזמן גם את המל"ג וגם את ראשי הסמינרים ומבקש שביחד יבנו את התכנית שבסופו של דבר אותן נשים יכולות ליהנות, אני חושבת שזה יהיה לטובת כולם, כי גם למשרד האוצר - - -
אלי אלאלוף: הזמנו את המל"ג היום?
אלי אלאלוף: יש פה נציג מל"ג בטעות?
רחל עזריה: אני רק אומר, כי גם למשרד האוצר יש אינטרס כזה, וגם לכולם.
רחל עזריה: כולנו באותו צד.
רחל עזריה: וזה מה שאני מציעה.
רחל עזריה: זו ההצעה המרכזית.
מרב מיכאלי: אבל אדוני, זה לא הדיון.
מרב מיכאלי: באמת שזה לא הדיון היום.
מרב מיכאלי: וזה חשוב שצריך לעשות את כל הדיונים האלה, אבל היום זה לא הדיון.
אלי אלאלוף: אני - - -ואני לא מזהה.
אלי אלאלוף: תתנו לה לסיים.
רחל עזריה: זו הדרך בסופו של דבר להעלות את השכר.
מרב מיכאלי: אבל אנחנו מדברות על שכר שהן אמורות לקבל והן לא מקבלות אותו והן לא מקבלות פיצויי פיטורין.
מרב מיכאלי: זה לא קשור להכשרה ולא לשום דבר אחר, זה קשור לניצול.
אלי אלאלוף: כרגע תנו לרחל לסיים בבקשה.
רחל עזריה: זה מה שאני מציעה.
רחל עזריה: לגבי העובדה שעובדות לא מקבלות את מלוא השכר שמגיע להן, זה goes without spoken.
יעקב אשר: היית צריכה להתחיל עם זה.
מרב מיכאלי: זהו שזה לא, עובדה שלא.
יעקב אשר: זאת הבעיה הבוערת.
רחל עזריה: אני לא מסכימה, אני לא חושבת שזו הבעיה הבוערת.
יעקב אשר: את אוהבת לדבר על מה שאת אוהבת לדבר.
רחל עזריה: אני רוצה לומר עוד משפט אחד אחרון.
רחל עזריה: כשיש אפשרויות ויש הזדמנויות מנצלים בין היתר.
רחל עזריה: לא אמורים לנצל אף עובד, אבל כשיודעים שלעובדת יש אפשרות ויש הזדמנות, הרבה יותר קשה לעשות את זה.
רחל עזריה: לכן בעיני ככל שאנחנו מעלים את הרף וככל שאנחנו מאפשרים תעסוקה רחבה יותר ומגוונת יותר, כך אנחנו גם נפתור את העניינים האלה, אבל כמובן מה שאתם אומרים, אני מצטרפת לחלוטין.
אלי אלאלוף: בבקשה גברת עמית קובו-רום.
עמית קובו-רום: תודה רבה.
עמית קובו-רום: אני רוצה להודות לוועדה על קיום הדיון ולחברי הכנסת שיזמו את הדיון הזה.
עמית קובו-רום: בשנה שעברה בחודש אוקטובר שדולת הנשים הקימה קו פתוח לנשים עובדות מהחברה החרדית.
עמית קובו-רום: הקו הזה פועל כזרוע נפרדת של הקו הפתוח שפועל בשדולת הנשים כבר יותר מ-30 שנה והוא נותן לנשים מענה משפטי ראשוני ללא תשלום בתחום דיני העבודה.
עמית קובו-רום: הוקם קו ייעודי לנשים חרדיות מתוך הבנה שהבעיות והצרכים של נשים חרדיות בשוק העבודה הם שונים והן זקוקות למענה ייעודי.
עמית קובו-רום: אנחנו חושבות שהצרכים של נשים חרדיות הם שונים בגלל מאפיינים ייחודיים שיש להם.
עמית קובו-רום: הן הרבה פעמים המפרנסות העיקריות והן גם אחראיות על טיפול בילדים ובמשק הבית ולכן הן צריכות למצוא מקומות עבודה שבהם שעות העבודה קצרות יותר ומותאמות למסגרות של הילדים.
עמית קובו-רום: הן הרבה פעמים מוסללות לתפקידי הוראה, כפי שכבר נאמר פה, או תפקידים לא בכירים אחרים, גם בגלל שעות העבודה המוגבלות שלהן וגם בגלל מאפיינים תרבותיים וחברתיים אחרים.
עמית קובו-רום: השכר שלהן נמוך יותר, הן עובדות הרבה פעמים בתוך החברה החרדית והן מאוגדות בארגוני עובדים בשיעור נמוך באופן יחסי.
עמית קובו-רום: במהלך השנה האחרונה פנו אלינו כ-900 נשים והן סיפרו לנו סיפורים קשים ומטרידים בנוגע לאופן העסקת נשים במגזר החרדי וברשותך אני רוצה לתת שלוש דוגמאות קצרות.
עמית קובו-רום: פונה אחת למשל סיפרה לנו שהיא עבדה שנה שלמה בלי לקבל שכר ובלי לקבל את הזכויות הנלוות שמגיעות לה.
עמית קובו-רום: היא הסבירה לנו שלא רק שהפרו את זכויותיה, אלא שהיא ועוד הרבה נשים מפחדות להיאבק על הזכויות שלהן, מפחדות לדבר, מפחדות לתבוע, כי מי שנלחמת מסומנת כבעייתית.
עמית קובו-רום: היא גם תתקשה למצוא מקום עבודה אחר, הילדים שלה עלולים להיפגע ולא להתקבל למוסדות חינוך, או שעלולים להיפגע בשידוך פוטנציאלי.
אלי אלאלוף: אז בשביל מה יש את משרד העבודה?
מרב מיכאלי: שאלה מצוינת.
יעקב אשר: זה קורה רק במקומות העבודה החרדיים.
יעקב אשר: נו באמת.
יעקב אשר: אני חשבתי שאתם כנים בדו"ח שלכם, אני רואה שאתם מחפשים כל הזמן, - - - הבעיה הכוללת.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה כולל מהחברים ואני בתוככם, בואו נפסיק להיות ציניים בדיון הזה.
אלי אלאלוף: זה מתחיל להיות מגוחך.
אלי אלאלוף: תגידו רק את האמת שלכם.
אלי אלאלוף: תשלימי בבקשה.
עמית קובו-רום: עוד פונה התקשרה וסיפרה לנו שבמשך שנים קיצצו עוד ועוד בשעות העבודה שלה ובשכר העבודה שלה, עד שלבסוף היא התפטרה לאור הרעת התנאים והמעסיק לא הסכים לשלם לה את מלוא פיצויי הפיטורין שלהן היא הייתה זכאית בסיטואציה הזאת.
עמית קובו-רום: היא גם סיפרה שהיא כמעט התייאשה לפני שהיא הגיעה לקו הפתוח של שדולת הנשים, מכיוון שאף עורך דין לא הסכים לייצג אותה, כי סכומי הכסף שהיא רצתה לתבוע לא היו מספיק גבוהים.
עמית קובו-רום: היא הגיעה אלינו לשדולה, היא יוצגה על ידי עורכת דין בפרויקט מערך האכיפה של השדולה והיא זכתה בפיצויי הפיטורין שמגיעים לה.
עמית קובו-רום: אנחנו ערכנו בשיתוף עם תנועת עיר ואם כנסי זכויות לנשים חרדיות בחודש אוקטובר השנה כדי ליידע אותן בדבר הזכויות שלהן ודיני עבודה, וגם שם שמענו הרבה סיפורים מטרידים, אחד המטרידים שבהם הוא לגבי עובדות שנדרשות להחזיר למעסיק את דמי ההבראה שהן מקבלות.
עמית קובו-רום: אז הוא משלם להן אותם בתלוש, ואז הן מחזירות.
רחל עזריה: זה מוגדר כתרומה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אפשר לתת, זה לא רק ספציפי לחרדים.
אלי אלאלוף: גם לערבים יש תרגילים כאלה.
יעקב אשר: וגם ליהודים.
אלי אלאלוף: גם במקומות אחרים.
אלי אלאלוף: גם אצל העשירים.
אלי אלאלוף: אז מה ההצעות הקונקרטיות?
עמית קובו-רום: ההצעות הקונקרטיות שלנו הן ככה:
עמית קובו-רום: בתום שנה ראשונה של פעילות של הקו הזה אנחנו רואות שהעובדות החרדיות רוצות לעבוד ורוצות לקבל את הזכויות שמגיעות להן.
אלי אלאלוף: גם הגברים.
עמית קובו-רום: אבל יש להן חשש כבד להתלונן ולמסור מידע ולזה יש להוסיף שיש גם חוסר במידע בחברה החרדית לגבי זכויות בדיני עבודה.
עמית קובו-רום: אז מה אנחנו ממליצות?
עמית קובו-רום: אנחנו ממליצות קודם כל ליצור תכנית לאומית לשיפור איכות התעסוקה של נשים חרדיות, לקבוע יעודים איכותניים ומספריים.
אלי אלאלוף: אין תכנית כזאת?
עמית קובו-רום: יש, אבל אנחנו מציעות תכנית שתתמקד בנשים העובדות בחברה החרדית.
עמית קובו-רום: לקדם העסקה ישירה של עובדות הוראה מהחברה החרדית דרך משרד החינוך, כדי לצמצם את שיעור הנשים החרדיות שמועסקות בעמותות ובגורמים שלישיים אחרים, באופן שחושף אותן להפרת זכויות.
עמית קובו-רום: ליצור קשר בין גורמי האכיפה וההסדרה הרלבנטיים של המדינה לבין מנהיגות ומנהיגים בחברה החרדית, כדי להעמיק את ההיכרות בחברה החרדית עם דיני העבודה של המדינה, ואת המחויבות לשמירה עליהם.
עמית קובו-רום: אנחנו חושבות שזה גם יעזור למנוע מקרים של הפרת החוק שנובעות מאי ידיעתו ויחזק את הזיקה ואת האפשרות של נשים חרדיות לפנות למוסדות האכיפה של המדינה ולבתי הדין לעבודה.
עמית קובו-רום: להפיק קמפיין ייעודי להגברת המודעות לזכויות בדיני עבודה בקרב מעסיקים ועובדות בחברה החרדית.
עמית קובו-רום: אני יודעת שבמשרד העבודה כבר נערך קמפיין כזה ואנחנו חושבות לאור כמות הפניות שהגיעו אלינו ואופי הפניות, שיש מקום לערוך קמפיין נוסף.
עמית קובו-רום: ולבצע מבצע אכיפה נרחב של המדינה במקומות עבודה שמעסיקים שיעורים גבוהים של נשים חרדיות, בדגש על אכיפה של זכויות המגן בדיני עבודה כמו ה פרשות פנסיוניות ודמי הבראה, תשלום דמי מחלה, חופשה וכדומה.
אלי אלאלוף: קודם כל אני מציע שנאמץ את תכנית העבודה הזאת, היא פשוט נפלאה.
יעקב אשר: חסרים בה כמה דברים.
מרב מיכאלי: תמיד אפשר להוסיף.
אלי אלאלוף: מה שחסר לנו זו הסבלנות להתחיל.
אלי אלאלוף: אני בעד להתחיל במשהו.
אלי אלאלוף: אז אני אומר, בואו נתחיל, פה יש המלצות שנראות מהניסיון האישי, מאוד חכמות.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, עסקתי 40 שנה בנושאים חברתיים, אף פעם לא התעסקתי בנושא הזה של נשים חרדיות בעבודה.
אלי אלאלוף: אף פעם לא בא מישהו להגיד "בואו נעשה משהו בנושא הזה" אף פעם.
יעקב אשר: אני באתי.
יעקב אשר: הייתי ראש עיר, התעסקתי עם תעסוקת נשים.
אלי אלאלוף: אני לא קיבלתי הצעות כאלה.
יעקב אשר: אתה עשית דברים טובים.
אלי אלאלוף: עשיתי דברים, אני לא מתלונן על החיים שלי.
אלי אלאלוף: אני כרגע מציין עובדה.
אלי אלאלוף: אוכלוסיית הנשים הזאת ברמה שיכולה להתחיל לעבוד והיא רוצה לעבוד, כולל במגזר הערבי, כל אחד כבודו במקומו מונח, אני לא פוגע באף אחד.
אלי אלאלוף: לא מתעסקים בצורה שיטתית.
אלי אלאלוף: כל התלונות וכל תכניות העבודה מתכווננות למשרד אחד, משרד העבודה.
אלי אלאלוף: ומשרד העבודה היום, פעם הוא היה חרדי קצת, היום הוא בכלל לא כזה, אז הוא לא מתעסק באוכלוסייה הזאת.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, אני מכיר מכללה באופקים, אני מוריד את הכובע בפניהם איך שהם מכשירים כח אדם.
מיכאל מלכיאלי: הייתי מוסיף להמלצות את מה שאמרת, אדוני היושב ראש.
מיכאל מלכיאלי: הייתי מוסיף שהמל"ג יכיר במקומות חרדיים נוספים.
אלי אלאלוף: למל"ג אתה ואני נלך.
אלי אלאלוף: אתה ואני.
אלי אלאלוף: בערבית המרוקאית שלי זה - - - כדי לקבל תשובה אתה צריך - - -
נורית קורן: אפשר לתת ליעקב אשר שהוא בין המציעים?
יעקב אשר: אני הגשתי, הייתי בין המציעים.
יעקב אשר: איחרתי לדאבוני הרב, אני מתנצל.
אלי אלאלוף: אני לא אתן לנורית, אתן לך.
יעקב אשר: לא, תתן לנורית אחרי שאני אומר את שלי.
יעקב אשר: בכל זאת, יש סדר בעניין.
יעקב אשר: אני אשפוך קצת אור על העניין הזה.
אלי אלאלוף: בבקשה יעקב.
נורית קורן: וגם אולי תגיד בעירית בני ברק שרב תימני שהוא רב העיר נפטר, אפשר להוציא עליו פלקט שאבלים על מותו של הרב.
נורית קורן: שהעירייה סירבה להוציא לו מודעת אבל.
נורית קורן: בבקשה, אני עכשיו נתתי לך.
יעקב אשר: רגע, אני אספר לך עוד כמה דברים ברשויות אחרות, אבל רק רוצה לומר לך דבר אחד, אם הזכרת את הרב, אני הייתי ראש עירית בני ברק, הייתה לי מערכת יחסים נהדרת, ובאמת עם הערכה רבה לרב.
יעקב אשר: היה יהודי מיוחד במינו.
נורית קורן: אחד הגדולים בדורו.
יעקב אשר: ואנחנו כולנו מצטערים על פטירתו ועל מחלתו שהייתה בשנים האחרונות.
יעקב אשר: אני רוצה לומר אדוני היושב ראש, הצטרפתי לבקשה לדיון הזה, כי ראיתי דו"ח שהוא באמת על פניו דו"ח חשוב, ויש פה נושא שהוא הנושא האמיתי שעליו אפשר להלביש עוד הרבה מאוד דברים.
יעקב אשר: קודם כל, כל נושא הזכויות של עובדים והכל, אין מחלוקת בין אף אחד לאף אחד בעולם שזכויות עובדים צריכות להישמר, זכויות פנסיוניות כאלה ואחרות, ויש בעיות, יש בעיות במגזרים האלה ובמגזרים האלה.
יעקב אשר: אני אתן לך דוגמה אדוני, מחוק שהעברתי אצלך פה בוועדה בסיוע שלך, פעם זה היה נקרא "שעת הנקה" היום זה נקרא "שעת הורות" שאנחנו הגדרנו אותו עם שעות מסוימות כדי שהוא יעמוד במבחנים אצל היועצים המשפטיים, ומה שהתברר שחברות גדולות מכובדות, מנצלות איזה שהוא לקונה ב-7.30 שעות או ב-7.45 שעות ומונעות את התוספת הזאת שאושרה כאן, וחברות, גם חרדיות לצערי הרב, וגם שאינן חרדיות.
יעקב אשר: נושא הזכויות, אין עליו ויכוח, כולם צריכים לעמוד בזה, יש בעיות בעמותות או בדברים מהסוג הזה, זה מגיע הרבה פעמים גם מסיבות רעות מאוד והרבה פעמים גם בגלל חוסר תקצוב כזה או אחר שלא מצדיק את זה, כי עובד הוא עובד, צריך לקבל את השכר שלו.
יעקב אשר: אבל אדוני היושב ראש, יש פה קודם כל דבר אחד בסיסי שבו אנחנו צריכים להתעמק, ואותו אנחנו צריכים לבדוק.
יעקב אשר: הנושא הזה, איך יכול להיות מצב שבו עובדות שעובדות באותו מקצוע, עם אותה הכשרה, ואולי במצוינות יותר ממקומות אחרים, יש תג שהתג אצל החרדיות הוא יותר נמוך מאשר מקומות עבודה אחרים.
יעקב אשר: זאת אומרת אותה בחורה שעובדת בבני ברק בשלוחה של איזו שהיא חברה גדולה כזו או אחרת, בתל אביב או בירושלים, במרכז של אותה חברה, בחורה לא דתית או לא חרדית מקבלת אחרת.
יעקב אשר: אני רוצה לומר לך, אני בדילמה כל הזמן.
יעקב אשר: הסוגיה הזאת, אני מרגיש ואני אומר לך בפתיחות שהיא "אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי".
יעקב אשר: אם מצד אחד אנחנו ניאבק על זכויותיהן שתהיה השראה והכל, אולי נגרום לכך שבסוף גם אלה שמתקבלות היום לא יתקבלו.
אלי אלאלוף: לא לא - -
יעקב אשר: תאמין לי שאני לא מתלהם ואני לא פופוליסט, ומה שאתה עשית בבני ברק, אתה יודע גם מה אני עשיתי בבני ברק ופתחתי את בית הכוון ועשינו דברים שבאמת לא שיערום אבותינו, שעשינו אותם באמת לצורך האפשרויות ולתת כלים וחכות לציבור הזה.
יעקב אשר: אני חושש שאם אנחנו נבוא ונקבע איזה שהוא מדרג מיוחד דווקא לחרדיות, בסוף יעדיפו שלא לקבל אותן.
יעקב אשר: יש גם בעיה אמיתית, אני אתן לך דוגמה - - -
נורית קורן: למה מדרג?
נורית קורן: היא עובדת רגילה.
נורית קורן: איזה שטויות אלה?
יעקב אשר: אני רוצה לתת לך דוגמה.
יעקב אשר: משרד הרווחה יצא בתכנית פנטסטית ללימוד הסייבר.
יעקב אשר: והייתה שלוחה שלמדו שם נדמה לי משהו כמו 20 בנות חרדיות שלמדו את הסייבר, סיימו וסיימו בהצטיינות.
יעקב אשר: אני אראה לך כמה בקשות לעבודה יש לי מהן, למה?
יעקב אשר: כי באו ואמרו "צריך ניסיון של שנה".
יעקב אשר: אתה לוקח בנות שלמדו את זה, דיברתי על זה גם עם שר הרווחה, הוא העביר את הלאה למי שהעביר.
יעקב אשר: אני לא יודע מה נעשה עם זה.
יעקב אשר: יש המון נשים שלמדו תכנות ברמות גבוהות, למדו סייבר, ובסופו של יום או שלא מצליחות לקבל עבודה, ואת זה צריך לבדוק, מה הטעמים והסיבות שזה קורה בפועל, או - - -
אילן גילאון: אני מת עליך, אבל הסיבה הראשונה שפרנסי העדה מעוניינים להנציח את המציאות הזאת.
מיכאל מלכיאלי: למה אתה אומר את זה?
מיכאל מלכיאלי: כי משרד החינוך לא מוכן לתת להם.
יעקב אשר: - - - לא הצליחו.
יעקב אשר: מאות נשים - - -
אילן גילאון: זאת עסקה שבן גוריון עשה אתכם, עם החרדים - --
אלי אלאלוף: יעקב.
אילן גילאון: - - - קבלת החלטות, זה קרקע פורייה לניצול כי אף אחד לא מגן עליה.
מיכאל מלכיאלי: ואנחנו נהנים מהמצב הזה?
יעקב אשר: זאת פופוליסטיקה שלא מתאימה לך, אילן.
אלי אלאלוף: תראו כמה אנשים נפלאים פה ואנחנו לא - - - כלום.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שניקח את רשות הדיבור רק בין חברי כנסת?
יעקב אשר: השאלה אם אתה רוצה לדעת את הנושאים או שלא.
אלי אלאלוף: ניסיון בעבודה זה לא בעיה של בנות חרדיות.
אלי אלאלוף: זה בעיה של כל עובד במדינה.
אלי אלאלוף: אז אתה זורק את זה ועושה את זה כאילו בעיה חרדית.
אלי אלאלוף: זו לא בעיה חרדית.
יעקב אשר: לא אמרתי שזאת בעיה חרדית.
יעקב אשר: אמרתי, הנה, 20 בנות שלא שמעו לעסקנים, שבאו ולמדו וגמרו בהצטיינות ולא מצליחות להגיע לעבודה, אז מה הן עושות?
יעקב אשר: אם אין להן את זה, הן הולכות ופותחות פעוטון בבית כי הן צריכות להתפרנס, או עושות משהו אחר.
אלי אלאלוף: אתה רוצה הצעות חיוביות או תעשה המשך דיכאון?
יעקב אשר: תן לי לסיים.
יעקב אשר: אני בא ואומר דבר אחד, אם נתייחס לדברים שאמר אילן ואחרים אנחנו סתם נכנסים לדברים שהם לא לעניין.
יעקב אשר: אני אומר דבר אחד, יש כיום מאות ואלפי נשים שלמדו מקצועות וצריכים לראות את ההשמה שלהן בעבודה, אחד, ודבר שני ששכרן לא יהיה נמוך ממגזרים אחרים.
יעקב אשר: אם נטפל בזה, נגיע גם לדברים הגדולים יותר, נגיע גם לעסקנים.
יעקב אשר: אל תדלגו על זה, בואו נדבר על הדבר הזה.
יעקב אשר: זה הדבר המרכזי שצריך לטפל בו.
אלי אלאלוף: נורית בקיצור בבקשה.
נורית קורן: ממש בקיצור.
נורית קורן: קודם כל אני רוצה להודות לך אדוני היו"ר על קיום הדיון החשוב הזה ולשדולת הנשים שבאמת עסקו בנושא כל כך חשוב ובמגזר החרדי, של נשים, וצריך להגיד כאן תודה לנשים שיוצאות לעבוד ועושות הכל כדי להיקלט ולהשתלב במעגל התעסוקה בארץ וזה הדבר החשוב ביותר.
נורית קורן: ואם אנחנו מדברים שכאן מקפחים את הזכויות הבסיסיות שלהן, כמו פנסיה וימי מחלה וחופש, זה הדבר הנורא בפניי וזה לא משנה מה התעודה שלהן ומה לא התעודה שלהן, ואנחנו צריכים לסייע להן כי הן נשים שאני יודעת שהמעסיקים מאוד מרוצים מהן, ממוסר העבודה שלהן והרצון שלהם באמת להשתלב בעבודה, וגם באמת המומחיות שלהן, שבאמת יש דברים שהן למדו וצריך להגיד כאן שבאמת עושים הרבה כדי שהן ירכשו מקצוע ויעבדו בכל דבר אפשרי, כדי שהן יוכלו לעבוד ולהשתלב.
נורית קורן: אז הדברים האלה חשובים.
נורית קורן: אני חושבת שזה הדבר החשוב ביותר, אדוני היושב ראש, אמרת קודם איפה משרד העבודה, צריך להתלונן.
אלי אלאלוף: איפה האכיפה?
נורית קורן: אבל אני אומר לך למה הן לא מתלוננות.
נורית קורן: הן לא מתלוננות כי מפחידים אותן ואומרים להן שישימו עליהן אות קיין ואחר כך הילדים שלהן לא יוכלו להתחתן ולקבל שידוך טוב וכל הדברים האלה - - -
קריאה: מה זה - - -
נורית קורן: אל תיתממו בבקשה.
מיכאל מלכיאלי: אל תיתממי את.
רחל עזריה: בגלל זה הן לא מתלוננות.
רחל עזריה: שנה שלמה עובדת לא קיבלה כסף - - - אבל יש לכם מקרים פה.
מיכאל מלכיאלי: תחזרו על זה עוד פעם זה לא יעזור.
מיכאל מלכיאלי: המוסדות החילוניים - - -פחות לנשים חרדיות.
מיכאל מלכיאלי: גם שם פוחדים להתלונן?
נורית קורן: אני לא מדברת על זה, אני מדברת ש- - -
מיכאל מלכיאלי: דברי על זה, זה העיקר, זה הנושא.
נורית קורן: חבר הכנסת מלכיאלי, זה לא משנה.
מיכאל מלכיאלי: לא, זה לא יפה, אתם מזלזלים בציבור שלם סתם.
מיכאל מלכיאלי: בשידוכים זה פגע, מאיפה היא מביאה את זה?
נורית קורן: אז יש עמותות שכן ויש פה - - - אם זה מעסיקים חילוניים שלא נותנים להן את התוספות, תקשיבו, אני רוצה להגיד לכם - - -
יעקב אשר: - - - שזה דיון יותר רציני.
אלי אלאלוף: רגע חברים - - -
קריאה: לא סתם הוא יצא.
קריאה: ואם מלכיאלי ייצא עכשיו זה יהיה הכי מעניין.
מיכאל מלכיאלי: רק יושב הראש יכול להוציא אותי.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, גם לחברי הכנסת החרדיים, זה לא חייב שנסכים עם כל דבר שתגידו, וגם אתם אל תסכימו עם כל דבר.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני פה כאזרח עם ראייה שמנסה להיות ממלכתית.
אלי אלאלוף: הדו"ח הזה אומר שלמרות החוקים, החוקים האלה לא מופעלים עבור החרדים.
מיכאל מלכיאלי: על זה אין ויכוח.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו הסכמנו עם כל מילה.
אלי אלאלוף: זה אומר שמי שמייצג את החרדים, כדאי שתתפסו את הבעיה בקרניים ותתמודדו איתה.
אלי אלאלוף: וזה לא חשוב מה שהוא אמר.
מיכאל מלכיאלי: שמשרד העבודה יתמודד.
מיכאל מלכיאלי: מה, אני משטרה?
אלי אלאלוף: לא חבר'ה, מה זה משטרה?
אלי אלאלוף: פה משרד העבודה לא ממלא את תפקידו, בבקשה, אתם יודעים להכיל את זה.
מיכאל מלכיאלי: אתה יודע כמה פעמים פנינו למשרד העבודה בלי שאתם הזכרתם?
מיכאל מלכיאלי: על עמותות חרדיות כמה אנחנו פנינו?
מיכאל מלכיאלי: את יודעת כמה מכתבים יש לי נגד עמותות חרדיות למשרד העבודה הדגול והוא לא עשה עם זה כלום?
נורית קורן: אז זה גרוע מאוד.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה לחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: תאפשרו לנשים שבאו מהמגזר ורוצות להתבטא.
אודליה מעודה: אני רכזת סקטור חרדי בהסתדרות הכללית.