GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אחת השאלות שלא קיבלתי עליה תשובות בדיון המקדים זה היה הגיל.
אלי אלאלוף: בדרך כלל ילד כזה הוא בחינוך מיוחד עד גיל 21.
אלי אלאלוף: למה ההשגחה עד גיל 18 בלבד?
לימור לוריא: 18 ושלושה חודשים.
לימור לוריא: בגיל 18 ושלושה חודשים הילד יקבל קצבת נכות כללית.
לימור לוריא: מתחת גיל 18 ושלושה חודשים הקצבה משולמת להורה בגין העומס הטיפולי שמוטל עליו בגין הטיפול בילד.
לימור לוריא: בגיל 18 ושלושה חודשים הקצבה עוברת להשתלם לילד שהפך להיות בוגר.
לימור לוריא: כל עוד שהוא נמצא בחינוך המיוחד בוודאי הוא יקבל קצבה מלאה עד גיל 21, ואחר-כך בהתאם לכושר ההשתכרות שלו.
אלי אלאלוף: האם הוא יכול לנהל לעצמו את הקצבה?
לימור לוריא: זו שאלה מצוינת.
לימור לוריא: במקרים שהרופא בוועדה מתרשם שהבוגר לא מסוגל לנהל את ענייניו ממנים את אחד ההורים או בן משפחה אחר בהתאם לחוות-הדעת של עובדת השיקום שלנו, זה נקרא "מינוי מקבל גמלה".
נעה בן שבת: במעבר מקצבת ילד נכה לקצבת נכות הוא צריך לעבור גם קביעה של אחוזי נכות - - -
לימור לוריא: אז נקבעים לו אחוזי הנכות הרפואית, אובדן כושר עבודה ולפעמים הם זכאים גם לקצבת שירותים מיוחדים.
עמיחי תמיר: האם אני מבין נכון, שאותו ילד נכה יעבור את כל ההליכים החדשים כמבוגר?
לימור לוריא: הוא לא חייב לעבור את הכול, כלומר, להגיע לוועדה.
לימור לוריא: הרבה פעמים מסתמכים על המסמכים הרפואיים או לפעמים יש אבחון על עיכוב שכלי התפתחותי.
לימור לוריא: אין טעם לזמן שוב פעם אלא מסתמכים על המסמכים ועל המידע הרפואי שיש בתיק ומקבלים החלטה על סמך המקרים, אבל זה נכון מה שאמרה היועצת המשפטית, שבעוד שבילד נכה אין דבר כזה לתבוע אחוזים רפואיים לילדים, כשהם הופכים להיות בוגרים קובעים להם אחוזים רפואיים.
אלי אלאלוף: האם זה נראה לכם מספיק שרופא של הוועדה יקבע שיש תפקוד הולם או אין תפקוד הולם של הילד בגיל 18 בשיחה בפגישה אחת?
לימור לוריא: לעניין של מינוי מקבל גמלה, אדוני היושב-ראש?
לימור לוריא: עכשיו כל הנושא של מינוי מקבל גמלה או מישהו שלוקחים ממנו את זכות ההחלטה לנהל את ענייניו הכספיים, קודם כול שומעים את הילד שהופך להיות בוגר, מדברים עם האדם עם המוגבלות.
לימור לוריא: עכשיו אנחנו נערכים שיהיה סוג של "שימוע", ששואלים אותו אם זה בסדר.
לימור לוריא: הוא יכול לערער על ההחלטה הזאת, זה לא שאנחנו קובעים שהוא לא יקבל את הקצבה לידיו ונגמר הסיפור.
לימור לוריא: יש באפשרותו לערער על זה אם הוא לא מסכים.
עמיחי תמיר: אנחנו כמובן בעד להקל על כל הפרוצדורה, ומי כמוני מכיר את ההתנהלות של הוועדות הרפואיות, אבל אנחנו מבקשים לתת פרק זמן מסוים שלא תהיה שום פגיעה בילד הנכה, ואחר-כך הוועדה תעבור, ואם זה מקובל עליכם, כמובן אשמח מאוד.
אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור לדיון הזה.
אלי אלאלוף: תפקיד ההורה חשוב מאוד פה.
אלי אלאלוף: אי-אפשר לשחרר את ההורה שישב בצד או יהיה פתאום ניטרלי מהיום להיום.
אלי אלאלוף: אני חושב שגם חוות-דעתו חשובה מאוד.
אלי אלאלוף: כדאי שבוועדות או בנהלים של הוועדות תציינו את זה.
אלי אלאלוף: אני רואה את זה במשפחה שלי, אני רואה את התפקיד.
אלי אלאלוף: הילד מתקרב לגיל העצמאות, לגיל 18, אי-אפשר לצערי לתת לו מה שהוא היה רוצה שיהיה בחוק, אבל לשחרר את ההורים זה ממש לא אחראי.
אלי אלאלוף: אני לא סומך, עם כל העומס של התיקים בוועדות, שהרופא בשיחה אחת יגיד אם הוא מתאים או לא מתאים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה משך השיחה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה דקות ספורות.
לימור לוריא: אני אתן ברשותך נתונים.
לימור לוריא: יש לנו סדר גודל של 250,000 מקבלי קצבת נכות כללית, כ-40,000 מהם זה אנשים שנקבע שהם לא מסוגלים לנהל את כספי הקצבה בכוחות עצמם, ומתוך 40,000 סדר גודל של 38,000 יהיו ההורים או בני משפחה.
לימור לוריא: זה דבר ראשון.
לימור לוריא: דבר שני, הרופא כשהוא קובע את זה, ברובם זה או מקרים של לקות נפשית או עיכוב שכלי התפתחותי, ובמקרים האלה מסתמכים על הרופא המטפל, על חוות הדעת שלו.
לימור לוריא: זה לא שיחה של רבע שעה שעל בסיסה זה יוחלט.
נעה בן שבת: אם אנחנו כבר בענייני מינוח, אולי בתוספת השנייה, כשאנחנו מגדירים ילד עם ליקוי מיוחד ואומרים שהוא ילד הזקוק להשגחה מלאה עכשיו, לפי הנוסח החדש, שם אנחנו אומרים שלדעת הרופא, בשל ליקוי רפואי חמור, מחלה כרונית קשה, הפרעת התנהגות חמורה או פיגור שכלי, בינוני, חמור או קשה, ואולי נתקן את זה כבר למוגבלות שכלית התפתחותית ברמה בינונית, חמורה או קשה.
לימור לוריא: אני אשמח.
לימור לוריא: אנחנו נשמח, זו הזדמנות מצוינת.
אלי אלאלוף: לרשום את זה?
רועי קרת: אם יש פיגור בעוד מקום, לא בדקתי, צריך לשנות בכול.
אלי אלאלוף: בכל מקום, איפה שנמצא צורך לתיקון, נדרוש את התיקון.
אלי אלאלוף: אם כך, הגעת, חבר הכנסת חאג' יחיא, בדיוק בזמן להצביע.
אלי אלאלוף: עבר פה אחד, הפעם לא של אדם אחד.
אלי אלאלוף: ניפש בעוד שבע דקות לדיון הבא.
אלי אלאלוף: היום ה-3.7.2018.
אלי אלאלוף: מרתון של דיונים.
אלי אלאלוף: כ' בתמוז התשע"ח, השעה 11:53.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בהצעת חוק הסמים המסוכנים (עבירת קנס מיוחדת – הוראת שעה), התשע"ח-2018.
אלי אלאלוף: אומרים שיש מישהו שיודע לעשות את החיים קצת מצחיקים אז אפשר להזמין אותו להגיד לנו משהו, לפתוח את הדיון?
אלי אלאלוף: גדי?
עידן מור: חבר'ה, מה קורה?
עידן מור: אני לא פראייר, אני לא הולך לישון.
עידן מור: סטנדאפיסט טוב עולה אחרי החימום.
אלי אלאלוף: אז אתה רוצה שנחמם אותך?
אילן גילאון: אתה תבוא איתי למסיבת טבע, אלי, אני - - -
אלי אלאלוף: אתה לא מזמין.
אלי אלאלוף: רק מבטיח ולא מקיים.
עידן מור: אלי, תבוא איתי למסיבת טבע ותאמין לי, שהדבר האחרון שתחשוב עליו זה קנאביס.
אלי אלאלוף: מי יש לו מסר מיוחד?
אילן גילאון: תסלח לי כי עוד מעט אני צריך לעבור לוועדת החינוך אז אני מבקש.
אילן גילאון: מה אני מבקש בעיקרון ובגדול?
אילן גילאון: תראה, את הדעה שלי, ביטאתי אותה בישיבה הקודמת, לא אבטא אותה שוב.
אילן גילאון: היא ידועה.
אילן גילאון: אני מכנה את החוק הזה "משגל נסוג".
אילן גילאון: רוצים להגיד משהו, לעשות משהו ולא ממש מעזים עד הסוף.
אילן גילאון: זה מדאגה מדעה קדומה וגם מאינטרסים אחרים.
אילן גילאון: מה שאני רוצה לבקש ממך – העניין הזה של הפעימה הראשונה, השנייה והשלישית והרביעית, או שיש כוונה לא לעשות כאן כלום או שיש אי הבנה מוחלטת בדבר הזה.
אילן גילאון: לכן אני אומר לאדוני:
אילן גילאון: כל מה שאתם צריכים לעשות בגלל שהחוק נותן לכם את המסגרת ואני נאלץ להצביע בעדו הוא יותר טוב קצת מהמצב הקודם.
אילן גילאון: תמתנו ככל שניתן.
אילן גילאון: זאת אומרת, כל מה שהוא 1,000 שיהיה 100, כל מה שהוא 100 שיהיה 10, כל מה שהוא 10 שיהיה 1.
אילן גילאון: מה שאפשר לעשות בשעה ארבע, תעשה את זה בשעה שתיים.
אילן גילאון: זה מה שחשוב בעניין הזה.
אילן גילאון: אם הולכים, ללכת.
אילן גילאון: העמדה שלי היא שבקנביס, ובניגוד לאדוני, אני התווכחתי אתך ואני לא פותח את הדיון הזה בנושא של הגדרת סם, צריך לטפל בו בדיוק כמו שמטפלים באלכוהול, ואני אומר את זה לחומרתו של הקנאביס כי זה פחות חמור מאלכוהול, מכל המחקרים שקראתי עד עכשיו, וזאת בקשתי לאדוני.
אילן גילאון: תקלו.
אילן גילאון: פעימה ראשונה 1000, שנייה 2000, שלישית 3000, רביעית 4000.
אילן גילאון: אדוני, אין מי שלוקח "שכטה" ראשונה ולא לוקח את הרביעית.
אילן גילאון: זה לא במציאות שלנו ואת זה צריך להבין.
אילן גילאון: אז אם עושים את זה כדי לצאת לידי חובה, גם טוב.
אילן גילאון: אפילו המשטרה מבינה בדיוק מה שאני אומר.
אילן גילאון: אם רוצים באמת כאן להקל ולעזור – אתה יודע אדוני שבצבא, בראיונות ליחידות מובחרות כבר לא מכניסים את המרכיב הזה כי הם מצאו שלא יהיה להם את מי לגייס.
אילן גילאון: זאת בקשתי ממך בשל החברות וההכרות שלנו, ובכל זאת תבוא אתי למסיבת טבע.
אלי אלאלוף: לאור ההוקרה וההערכה שיש לי והחברות בינינו, אני רוצה להגיד שכל נימוק שאמרת, אפשר להפוך אותו לכיוון אחר, רק שתבין.
אלי אלאלוף: ולכן, אני בטוח שהיום החוק הזה זה לא חוק אבסולוטי עם אמת אחת אבסולוטית.
אלי אלאלוף: גם ממה שקראו והביאו לידיעתי, גם המדינות שביטלו את ההפללה, אי אפשר להגיד שעשו אותו חופשי לכולם, את הקנאביס.
שרן השכל: אלי זה לא נכון.
שרן השכל: בקנדה עכשיו העבירו.
אלי אלאלוף: לא, אל תגידי לא נכון על האמת.
אלי אלאלוף: תגידי שכרגע זה לא העולם, זה מדינה אחת חכמה מאוד ועם ראש ממשלה שדואג לה ומשהו נופל לו בדרך כלל אז אני לא רוצה להשוות את עצמי לקנדה ולאף אחד.
אלי אלאלוף: רק שנדע שזה לא קיים.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נעבור ישר להקראה ונתקדם לפי הקריאה.
יואל הדר: - - - ולא בעיקרי הדברים של החוק?
אלי אלאלוף: לא, אני חושב שנלך ישר להקראה.
נעה בן שבת: אנחנו גם הצענו, אדוני, יש לנו כמה נקודות שרצינו לבקש להדגיש ולדאוג שיעלו לדיון פה במסגרת הישיבה, כמה נקודות עיקריות.
אלי אלאלוף: תוך כדי קריאה.
אלי אלאלוף: לא, עכשיו הקראה.
אלי אלאלוף: לא אדוני, אני מנהל את הישיבה.
שרן השכל: בוקר טוב.
אלי אלאלוף: צהרים.
שרן השכל: עדין, עבר עלינו לילה מאוד ארוך.
שרן השכל: אלי, אני מבינה שיש פה מטרה משותפת.
שרן השכל: אני יודעת שמה שאכפת לך זה מהנוער, ושאתה לא רוצה לראות נוער שמתדרדר לא רק לסמים, גם לשתייה של אלכוהול ולהתמכרויות רבות ונוספות שיש בעולם שלנו אבל אני גם יודעת שאתה מבין שהדרך היחידה להגיע לשם היא חינוך.
שרן השכל: אנחנו מבינים שהשיטה הפלילית נכשלה.
שרן השכל: אמר את זה פה השר לביטחון פנים בפגישה הקודמת, אני חושבת שאתה מכיר את זה מהרבה מאוד התעסקות עם בני נוער, שזה שבאים ואומרים להם נו-נו-נו, אני אכניס אותך לכלא אם תעשה את זה, זה לא מה שעובד ולכן, יש לנו פה הזדמנות לשנות את הגישה.
שרן השכל: יש לנו פה הסתייגויות, יש דיון, נדבר הרבה על כל הסעיפים אבל חשוב לי אולי לנסות ולהביא עיקרון אחד כדי שנוכל לפתוח אותו לדיון וזה שבפעם השלישית, אם אנחנו כבר הולכים להליך כזה שאנחנו משנים את התפיסה ורוצים באמת לשנות לתפיסתך גם את כמות הצריכה בסמים ואלכוהול בקרב בני נוער, ואנחנו מבינים שהשיטה הקודמת נכשלה אז בואו נחשוב מחוץ לקופסא ובמקום שבפעם השלישית כאשר מישהו ייתפס, לבוא ולהחיל לגביו את הדין הפלילי שאנחנו כבר יודעים שהוא נכשל, אנחנו לא צריכים להיכנס לזה, לבוא ולחשוב מחוץ לקופסא.
שרן השכל: אולי לבוא ולבקש רישום לאיזו שהיא תכנית גמילה.
שרן השכל: אולי לבקש איזה שהוא משהו אחר.
שרן השכל: לבוא ולהוציא את המרכיב הפלילי הזה כי אנחנו יודעים שהוא לא מסייע.
שרן השכל: זו בקשה אישית שלי כדי לדון באמת לעומק עם הרבה מאוד מומחים שנמצאים פה מסביב לשולחן בדיוק בנושא הזה של מה שקורה בפעם השלישית.
אלי אלאלוף: אני מזכיר לכולם שאנחנו נצמדים להצעת החוק.
אלי אלאלוף: אני לא הולך לפתוח מחדש.
יואל הדר: אני מדבר פה על זה בשם הממשלה, שהיא בעצם מקדמת את החוק.
יואל הדר: הממשלה נכנסה בזהירות לתוך השינוי הגדול מבחינתנו, שמהווה שינוי גדול מצב הקיים ולכן, בזהירות המתבקשת גם מדובר בהוראת שעה לשלוש שנים, ואנחנו מקפידים שמדובר באי-הפללה.
יואל הדר: מבחינתנו, זה גם מבחינת גורמי הממשלה, לא יכולים לאפשר שהדבר הזה ייהפך ללגאלי בגלל כל מיני סעיפים שנעשה, שיכולים לשנות את החוק וליצור - -
שרן השכל: אף אחד לא הופך את זה ללגליזציה אבל אי הפללה זה להסיר את הדין הפלילי.
שרן השכל: זאת המשמעות של אי הפללה.
יואל הדר: זו לא התשובה, זה לא מדויק.
יואל הדר: זה לא מסיר את הדין הפלילי.
שרן השכל: אז אל תקרא לזה אי-הפללה כי זה לא.
אלי אלאלוף: בבקשה תאפשרי לו לסיים את דבריו
יואל הדר: מדובר בדין פלילי לכל דבר.
יואל הדר: הסם, הקנאביס נמצא כחלק בלתי נפרד מפקודת הסמים ומדובר בעבירה פלילית.
יואל הדר: האכיפה של החוק תהיה אכיפה אחרת.
יואל הדר: זו לא תהיה אכיפה פלילית.
יואל הדר: בפעם הראשונה אנחנו מדברים על קנס של 1,000 שקלים, והקנס מינהלי.
יואל הדר: פעם שנייה, אם יתפסו מישהו ולכשיתפסו מישהו פעם שנייה, יהיה רק 2,000 שקלים קנס.
יואל הדר: מדובר רק בנושא של החזקה ושימוש ולא בדברים אחרים, לא עבירות נלוות.
יואל הדר: בפעם השלישית מדובר בסגירת תיק מותנה.
יואל הדר: זאת אומרת, אם הדבר יעשה בהתאם להוראות של סגירת תיק מותנה, יאפשרו להביא אותו כדי למנוע את ההעמדה לדין גם בפעם השלישית - -
אילן גילאון: מה ההיגיון המוסרי של מה שאתה אומר?
אלי אלאלוף: בוא נאפשר לו - -
אילן גילאון: לא, אם ככה אנחנו יודעים שרק צריך לקבוע את המחיר, נכון?
יואל הדר: בפעם הרביעית מדובר בהחלט בכתב אישום.
יואל הדר: מדובר כל הזמן בעבירה פלילית.
יואל הדר: הרישום של הקנסות לא יהיה בפעם הראשונה ובפעם השנייה, לא יהיה רישום במרשם הפלילי הרגיל אלא יהיה מרשם מיוחד, מרשם ירוק לצורך העניין - -
אילן גילאון: אז תקרא לזה הקלת הענישה, כמו שיש החמרת הענישה.
אילן גילאון: על זה אתה מדבר.
יואל הדר: לא מדובר בהקלה בענישה אלא מדובר בקנס מינהלי, שלא יהיה רישום פלילי אלא רישום אחר ברישום הירוק ולכן, מדובר במשהו אחר לגמרי ששונה מהמצב הקיים.
יואל הדר: הוא בא לסייע לאנשים נורמטיביים, הוא לא בא לסייע לעבריינים.
יואל הדר: הוא בא בגלל כל הפניות של חברי הכנסת, בגלל הגישה הציבורית שמראה כיוון אחר, אנחנו באים לקראת האירוע הזה ואומרים שהסנקציה תהיה סנקציה מינהלית בפעם הראשונה והשנייה - -
אילן גילאון: מה קורה בפעם החמישית?
יואל הדר: בפעם הרביעית זה כבר כתב אישום.
קריאות: בשלישית מה קורה?
יואל הדר: הפעם הרביעית זה כבר כתב אישום.
יואל הדר: בפעם השלישית זה סגירת הסדר מותנה - -
קריאות: מה זה הסדר מותנה?
אלי אלאלוף: חבר'ה, תאפשרו לו.
אלי אלאלוף: זכות שיש לחבר כנסת אין לכל אחד.
יואל הדר: שואלים אם אני מוכן להשיב: הליך של סגירת תיק מותנה - המשטרה מכינה כתב אישום.
יואל הדר: היא לא מגישה את כתב האישום.
יואל הדר: היא קוראת לאותו אחד שעבר את העבירה ואומרת לו: תשמע, תעמוד בתנאים א', ב' ו-ג', ואם תעמוד בתנאים האלה לא יגישו נגדך כתב אישום.
קריאות: זה לא מופיע בהצעה.
יואל הדר: זה מופיע בהצעה.
יואל הדר: אנחנו נגיע לזה בהקראה.
אילן גילאון: ואם אני שלוש שנים לא אז מתחילים את הספירה מחדש?
קריאות: חמש, חמש.
יואל הדר: זה לא מופיע במפורש בהצעה, נצטרך לתקן את חוק סדר הדין הפלילי כדי לאפשר את האירוע הזה.
שרן השכל: שאלה: ישב פה גם השר, ישבו גם בוועדה ואמרו שכל העניין של ההליך הפלילי נכשל, הוא לא עובד.
שרן השכל: אז למה אתם עדין מכריחים לבוא ולחזור לאותו הליך שהודה פה השר שלך שהוא נכשל.
שרן השכל: מה זה יסייע?
שרן השכל: איך זה יסייע לבני נוער לא לעשן סמים או לצרוך אלכוהול?
שרן השכל: למה לחזור לזה?
שרן השכל: למה לא לבוא באמת באומץ ולא בצורה פשוטה אבל בצורה אמיצה לבוא ולשנות את זה אולי לאיזו שהיא גמילה או משהו כמו שהרשות למלחמה בסמים ואלכוהול הציעה איזה שהוא מודל שדומה למודל פורטוגלי או משהו בסגנון הזה.
שרן השכל: למה לא ללכת בכיוון כזה?
יואל הדר: אנחנו, במשטרה, סבורים שכרגע זו ההצעה המיטבית בעת הנוכחית.
אילן גילאון: קלינטון אמר שהוא לקח אבל לא לקח לריאות.
אילן גילאון: אתם מזכירים לי אותו.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נתחיל בהקראה.
אילן גילאון: באמת, מי שלא לוקח לריאות, שיהיה קנס מופחת.
נעה בן שבת: אנחנו נתייחס אגב הדברים גם להערות כלליות שביקשנו וגם לגבי המודלים, יש מסמך שיפיצו לגבי מיסוי ואי הפללה של הגידול, ההחזקה והשימוש בסם הקנאביס, רקע תיאורטי וסקירה משווה שהכין תחום חקיקה ומחקר משפטי בכנסת.
נעה בן שבת: הוא אמנם מ-2016 והוא אמור היה להיות פרק מהדיון.
נעה בן שבת: הוא מציג מדינות שונות וההתמודדות שלהן עם הסוגיה.
נעה בן שבת: נתחיל לקרוא.
אלי אלאלוף: אני מאוד ממליץ לקרוא את הדוח הזה של מחלקת המחקר והמידע.
אלי אלאלוף: אז תראו על מה אנחנו מתבססים ותכירו את האויב אם אתם רוצים להשיג אותנו לטובת העמדות שלכם.
אלי אלאלוף: זה נמצא באתר של הוועדה.
נעה בן שבת: הצעת חוק הסמים המסוכנים (עבירת קנס מיוחדת – הוראת שעה), התשע"ח–2018
אילן גילאון: יש לי הסתייגות לסעיף הזה.
אלי אלאלוף: נגמור פרק ואז.
נעה בן שבת: פקודת הסמים המסוכנים מפרטת בתוספת הראשונה רשימה של חומרים.
נעה בן שבת: פרט 1 מדבר על קנבוס, פרט 2 מדבר על שרף של קנבוס.
נעה בן שבת: מבהירים שלא מדובר בשמן של צמח הקנביס, יש שם גם הגדרה מה הוא הקנבוס באותה תוספת, והעבירה שמופיעה בסעיף 7ג בסיפא היא עבירה של החזקה ושימוש בקנביס לצריכה עצמית להבדיל מעבירה של החזקה ושימוש בקנביס בכלל, שהיא עבירה חמורה.
נעה בן שבת: כבר היום יש אבחנה במדרגים בין שתי העבירות, כשהעבירה של החזקה לשימוש עצמי היא עונש מאסר של שלוש שנים לעומת העבירה של החזקה לשימוש אחר שהוא עונש מוגבר.
קריאה: החזקה שלא לשימוש עצמי.
קריאה: סחר.
קריאה: לא סחר.
קריאה: יש סחר ויש החזקה שלא לשימוש.
נעה בן שבת: סחר זה עבירה נפרדת.
נעה בן שבת: סעיף 7 זה עבירה של החזקה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, תעזרו לפרוטוקול נורמלי.
אלי אלאלוף: תגידו שם ואחר כך תדברו ולא כולם כי יהיה פרוטוקול מבולגן.
אלי אלאלוף: הגברת רוצה לחזור על ההערה שלך?
אתי כהנא: כן.
אתי כהנא: אני מהרשות למאבק באלימות, סמים ואלכוהול.
אתי כהנא: האבחנה בפקודת הסמים היא בין החזקה למטרת שימוש עצמי, שאז העונש הוא שלוש שנות מאסר והחזקה שלא לשימוש עצמי בעבירות הסחר, הפצה, יבוא, ייצוא וכולי הן עבירות של עד עונש מקסימלי של 20 שנות מאסר.
אתי כהנא: תודה.
אלי אלאלוף: רציתם עוד הערה?
נעה בן שבת: רק נבהיר שסעיף 7 אוסר על החזקה: לא יחזיק אדם סם מסוכן ולא ישתמש בו אלא במידה שהדבר הותר, וזאת העבירה שנוגעת בסעיף.
נעה בן שבת: עבירות אחרות, הייצור, הכנה, הפקה, הסחר וכל הדברים האלה, עבירות אחרות.
אלי אלאלוף: זה אומר שכל מי שלא מקבל קנביס רפואי עושה עבירה בקנייתו של קנביס כל שהוא?
אלי אלאלוף: זאת אומרת שמראש, מי שמעשן קנביס הוא עבריין.
קריאות: עבריין בכוח.
נעה בן שבת: אם הוא לא קיבל היתר.
אלי אלאלוף: ואז זה אומר - -
קריאה: יש מיליון כאלה בישראל.
אלי אלאלוף: - - זה אומר שאנחנו מפתחים מערכת מסחרית עבריינית גדולה.
אלי אלאלוף: רק שתבינו מה זה אומר.
אורן ליבוביץ: ככה זה היום.
אלי אלאלוף: תן לי, אני לא מכיר את העניין הזה, תסביר לי אבל תן לי לשאול את השאלות.
אילן גילאון: אלי, יש היום הצבעות?
אלי אלאלוף: אני מתלבט, שלא תחשבו שזה קל.
אלי אלאלוף: אני מתפלל שקרוביי לא ישתמשו בזה כי מה שראיתי זה רע אבל אני מבין עכשיו שאוטומטית, כל מי שלא משתמש בקנביס רפואי נכנס למעגל של עבריינות.
אלי אלאלוף: כל מי שלא משתמש בקנביס רפואי, הוא אוטומטית - -
נעה בן שבת: רגע, הקנביס הרפואי זה קנביס בהיתר.
נעה בן שבת: זאת אומרת, צריך להיות היתר.
אילן גילאון: אתם מדברים על שני דברים שונים פה.
אלי אלאלוף: הוא הולך לבית מרקחת שיש לו אישור למכור את זה, נכון?
אלי אלאלוף: ואז כל השאר, כל העולם השני, הראשון, לא יודע מה, בעצם הוא עולם עברייני מראש.
נעה בן שבת: גם כשאנחנו מדברים על קנביס, אנחנו מדברים על הרבה מאוד סוגים של הצמח הזה.
אלי אלאלוף: רק שנבין שכל מי שמשתמש היום בקנביס שאינו רפואי הוא עבריין ונמצא במעגל של עבריינות.
אורן ליבוביץ: ויש כמיליון כאלה אדוני.
אלי אלאלוף: זה רק מדאיג אותי יותר.
אלי אלאלוף: המספרים לא משמחים, שלא יהיה לך...
אורן ליבוביץ: השאלה מה עושים עם זה.
אלי אלאלוף: זה אומר שיהיה עולם של מסחר.
עידן מור: יש עולם של מסחר, יש "טלגרס", יש סחר ברחובות, יש מערב פרוע.
אלי אלאלוף: אז יש עולם של מסחר קנביס שהוא עולם עברייני מראש, ועל זה אף אחד לא חשב.
אורן ליבוביץ: אני מ"עלה ירוק".
אורן ליבוביץ: ולפי דוח של מכון ירושלים לחקר שווקים, השוק הזה שווה כשלושה מיליארד שקלים בשנה - -
אורן ליבוביץ: כן, אם נסדיר אותו.
אורן ליבוביץ: זאת אומרת, שווי ערך של השוק הוא חמישה מיליון, זו ההערכה.
אלי אלאלוף: אז אם יהיה מסודר, יהיה פחות עלות?
אורן ליבוביץ: כן, כי המחיר בשוק השחור הוא גבוה יותר בהרבה.
אורן ליבוביץ: היום המחיר של קנביס בשוק השחור עולה כמו זהב.
אורן ליבוביץ: הסכומים האלה הולכים לארגוני טרור ולגורמי פשיעה היום.
אורן ליבוביץ: זה המצב
אילן גילאון: ככל שהמדיניות תהיה מתחת לשטיח ותערבב את כל הדברים ביחד ולא תוציא את הקנביס מתוך זה, ככה המצב יחמיר.
אורן ליבוביץ: החוק הזה הוא "אות מתה".
אורן ליבוביץ: אי אפשר באמת למגר את השימוש בקנביס בישראל, זה לא קורה.
אורן ליבוביץ: אין מדינה אחת שעשתה איזה שהוא מהלך לכיוון הסדרה או אי הפללה או משהו כזה וחזרה אחורה כי זה לא היה טוב.
אורן ליבוביץ: אין דבר כזה.
אורן ליבוביץ: כל המדינות הולכות לאותו כיוון כבר שנים.
נעה בן שבת: בספרד, אם אני זוכרת נכון - -
אורן ליבוביץ: לא, את טועה.
אורן ליבוביץ: טעות.
אלי אלאלוף: אתה לא יודע, אתה לא אמור להבין ממנה - -
אורן ליבוביץ: אני מכיר את הטענה הזאת.
נעה בן שבת: אולי טעות אבל בספרד הכיוון היה הפוך וגם בהולנד.
אורן ליבוביץ: את טועה.
נעה בן שבת: אני אולי טועה אבל יש פה מחקר שאומר את הדברים, אני אצטט אותו.
אורן קניג: שלום.
אורן קניג: זה לא בדיוק נכון.
אורן קניג: אני משתמש, מבין הראשונים שקיבלו את הרישיון לקנביס רפואי, ואני נעצרתי ונלקחתי לבין משפט למרות שהראיתי את הרישיון שלי ולמרות שעשיתי את הכל, נעצרתי ואך ורק שופט שחרר אותי.
אורן קניג: אני מרגיש כמו אחד העבריינים כי אני לבשתי מדים, הייתי שוטר בעבר, כאחד העבריינים הכי גדולים שיש הרגשתי באותו רגע, וזה בכלל לא נעים.
אורן קניג: על אחת כמה וכמה שאני עם רישיון, ומה קורה עם אלה שבכלל בלי רישיון, מה קורה אתם בזה?
שרן השכל: אלי, זה עניין שעד שלא נשנה - - -
אלי אלאלוף: ואתם, זה לא מפריע לכם, חברי כנסת כמוני, שאמורים לחיות לפי החוק?
אילן גילאון: למה אתה חושב שזה לא מפריע לנו?
שרן השכל: בגלל זה אנחנו החלטנו לשנות את ההגדרה, שקנביס הוא סם מסוכן בעל תועלת רפואית.
שרן השכל: ואז אתה מגדיר אותו כתרופה - - -
קריאות: אוי ואבוי לנו.
אילן גילאון: אדוני, אתה לא יכול להתעלם מהעובדה שהכניסה של הקנביס לפקודת הסמים קרתה בשנות ה-30 או שנות ה-40.
אילן גילאון: עד אז זה לא היה.
אילן גילאון: אתה יודע למה זה לא היה?
אילן גילאון: כי זה היה בטבע חופשי לכל אחד והוא היה יכול להשתמש בזה כמו כל דבר אחר.
אילן גילאון: ברגע שנכנס אינטרס, ואני בכלל מציע כמו בכל דבר אחר "follow the money" תסתכלו איפה הרווח, מי מרוויח ומי מפסיד מהדבר הזה.
אילן גילאון: מציאות שמכניסה קנביס עם כל שאר ה"מרעין בישין", וילדים מתים היום במסיבות טבע כי מוכרים להם זבל של דברים ורעל ודברים אחרים כי אין על הדבר הזה פיקוח - זאת מדיניות של בת יענה אבל אני אומר:
אילן גילאון: בתוך עמי אני חי ואני מבין שאי אפשר להעז בבת-אחת להפסיק להיות כל כך פחדנים, כל כך שמרנים וכל כך לייצג את האינטרס של חברות התרופות.
אילן גילאון: אבל אם כך, לפחות העניין הזה של הפעימות, שבפעימה החמישית אתה כן הופך למופלל, זה בעיני נקרא:
אילן גילאון: הקלת הענישה כמו החמרת הענישה.
אילן גילאון: מתי מחמירים ענישה?
אילן גילאון: אנשים גונבים דבורים אז פתאום יש החמרת הענישה לגנבי דבורים.
אילן גילאון: פה מבינים שהשימוש הוא כזה שהציבור לא יכול לעמוד בתקנה אז או שפותרים או שמדברים או שמצלמים.
אילן גילאון: היום זה באופנה.
אלי אלאלוף: בבקשה אדוני, רצית לדבר.
דקל עוזר: אני מ"עלה ירוק".
דקל עוזר: אדוני עלה פה על נקודה מאוד חשובה, ולדעתי אדוני מהנקודה החשובה, אני חושב שהוא מסיק את המסקנה שאני מסיק מסקנה הפוכה מהמסקנה שאדוני אמר.
דקל עוזר: אתן דוגמה לאדוני: בארה"ב יש סם מאוד מסוכן שאת אותם דברים שאומרים פה, שהוא עלול לגרום ועלול ועלול ועלול, וקוראים לסם הזה גת, שבישראל הוא חוקי וכולנו יודעים שמשתמשים בו.
דקל עוזר: כלומר, לפעמים - -
אלי אלאלוף: הוא לא אמור רק - - -
דקל עוזר: גת בכל העולם הוא לא חוקי למעט שתיים, שלוש מדינות, שישראל היא אחת מהן.
דקל עוזר: בכל העולם גת הוא לא חוקי והדיונים על גת הם אולי דיונים יותר חמורים מהדיונים על קנביס.
דקל עוזר: אנחנו רואים מה קורה עם הגת בישראל, כל התאונות וכולי, שום דבר לא קשור כמובן לגת.
דקל עוזר: אותו דבר, זה מה שיקרה עם הקנביס אבל אני שם את הנקודה הזאת בצד.
דקל עוזר: הנקודה השנייה אדוני זה הנושא של מה זה מדינה דמוקרטית?
דקל עוזר: יש לנו מיליון אזרחים בישראל שיש להם אורח חיים מסוים.
דקל עוזר: ואתה יודע מה?
דקל עוזר: אורח החיים הזה לא חכם.
דקל עוזר: בוא נצא מנקודת הנחה של אדוני, שאורח החיים הזה לא חכם.
דקל עוזר: - -
אלי אלאלוף: תקצר, זה לא בית המשפט.
דקל עוזר: השאלה אם במדינה דמוקרטית אפשר לבוא ולהגיד שאורח חיים של 10% מהאוכלוסייה הוא אורח חיים פלילי.
דקל עוזר: כאן אנחנו חלוקים.
דקל עוזר: אני מקווה שהדיון יזוז כדי לשנות קצת את הדבר הזה אבל אנחנו חושבים שאורח חיים מסוים של 10% מהאוכלוסייה, ברמה הדמוקרטית הבסיסית זה פשוט לא יכול להיות פלילי.
אלי אלאלוף: אוקי, הגענו לדמוקרטיה.
אלי אלאלוף: אתה מצלם אותי כל הזמן?
אלי אלאלוף: יימאס לך.
קריאה: למה הם לא משדרים את הדיון?
ענת כהן שמואל: הוא משודר.
ענת כהן שמואל: הוא רוצה שהמצלמה תהיה רק עליו.
אורן ליבוביץ: לא רק עלי.
אורן ליבוביץ: את רצינית בהערה הזאת?
ענת כהן שמואל: אל תדבר אלי ככה.
אלי אלאלוף: אתה תוקפני כל הזמן.
אלי אלאלוף: אני מנסה להתבדח, תירגע.
אלי אלאלוף: עברנו מדיונים למעלה, עכשיו תכבד את העובדים שלי.
אלי אלאלוף: הם מדהימים, תדע לך.
אלי אלאלוף: אין לך הרבה במערכת כאלה.
עידן מור: שלום.
עידן מור: אני פעיל לגליזציה.
עידן מור: אני רוצה להגיד משהו לנציג של המשרד לביטחון פנים: אני חושב שקצת התבלבלתם.
עידן מור: שכחתם שהמשרד לביטחון פנים אחראי לדאוג לביטחונם האישי של אזרחי מדינת ישראל ולא לרדוף אותם על הרגליהם, ולא משנה מה אתם חושבים על ההרגלים שלהם.
עידן מור: אנחנו צורכים קנביס.
עידן מור: מיליון איש במדינת ישראל צורכים קנביס.
עידן מור: אנחנו אנשים סבבה, חלקנו יותר, חלקנו פחות - -
אלי אלאלוף: איך אתה יודע לספור אותם?
עידן מור: זה נתונים של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול או איך שהם לא קוראים לעצמם.
עידן מור: ההתייחסות לצרכני הקנביס כאל עבריינים די כבר, די, מספיק, אתם נראים כמו בדיחה.
עידן מור: בכל העולם כבר מתקדמים קדימה - -
אלי אלאלוף: אל תגיד איך אנחנו נראים.
אילן גילאון: אתה ביקשת ממנו – אלי - -
עידן מור: אני, בכניסה לכנסת לקחו לי את הכובע ואת החולצה של חיפה לחיפאים, והלבישו אותי בחולצה של "Mr happy" כי הכובע שלי, לפי מה שאמרו לי בכניסה, לא מכבד את הכנסת.
אילן גילאון: קבוצה של חיפה, אפשר להבין.
עידן מור: הכובע שלי לא מכבד את הכנסת, מקום שיושבים בו עבריינים ומושחתים, והכובע קרקס שלי לא מכבד את הכנסת.
עידן מור: אז באתי להגיד לך אדוני מהמשרד לביטחון פנים וגם לנציגי המשטרה - -
נעה בן שבת: זה לא מקובל.
אלי אלאלוף: רגע אדוני - -
עידן מור: - - שמיליון צרכני קנביס לא יפסיקו לצרוך קנביס, ואנחנו נילחם עד שנקבל לגליזציה מלאה.
אלי אלאלוף: אדוני, תסיים את דבריך ותצא מהאולם.
עידן מור: - - הבדיחה שלכם על 1,000 שקל קנס, 2,000 שקל קנס, על מה?
אלי אלאלוף: תצא מהאולם עכשיו.
אלי אלאלוף: עכשיו תצא מהאולם.
עידן מור: אנחנו לא עבריינים ולא יעזור לכם כלום.
אלי אלאלוף: עכשיו תצא מהאולם, אין בדיחות יותר אתך.
אלי אלאלוף: צא מהאולם.
אלי אלאלוף: אדוני, אתה תצא מהאולם.
עידן מור: - - - החוק הזה בדיחה ואתם בדיחה.
עידן מור: משטרת ישראל, 10,000 תיקים בחצי שנה?
עידן מור: מה עוד אתם עושים חוץ מלפתוח תיקים לצרכני קנביס?
עידן מור: אתם הבדיחה פה, החוק הזה בדיחה ואנחנו לא נפסיק לצרוך קנביס כי אנחנו אנשים חופשיים במדינה "עאלק" דמוקרטית.
אלי אלאלוף: אני מקווה שצילמתם אותו, בשביל זה הוא הגיע.
אלי אלאלוף: אנחנו גמרנו את הנקודות האלה, חוזרים לנושא ואני אהיה יותר קשוח.
אלי אלאלוף: בשבילי קנביס זה סם, ונגד סמים נלחמים.
שרן השכל: אלי, השאלה היא איך?
אלי אלאלוף: אל תעזרי לי, אני לא אשנה את עמדתי.
אלי אלאלוף: כל מי שרוצה להישאר בדיון הזה, יישאר בדיון עם יושב ראש שעמדתו ברורה ומראש כי כבר אמרתי:
אלי אלאלוף: אני רוצה לראות את האבא או האמא שחוגג את התחלת עישון הקנביס של הילדים שלו.
אלי אלאלוף: זה הדבר היחיד שקובע לי את החיים, האחריות על הילד שלי ושלכם.
אלי אלאלוף: להמשיך בהקראה.
שרן השכל: אני רוצה רק להגיד משהו קטן על מה שאמרת.
אלי אלאלוף: אז את תצאי גם.
שרן השכל: אנחנו מקיימים דיון או לא מקיימים כאן דיון?
אילן גילאון: - - - זה לא עניין אישי.
אלי אלאלוף: אני מבקש להמשיך בדיון.
שרן השכל: אפשר לקיים דיון נורמלי.
שרן השכל: אף אחד לא מנסה לצאת נגדך.
אילן גילאון: איך שהוא התנהג פה זה מחפיר אבל אני לא חושב שהעמדה האישית שלך היא זו שקובעת, עם כל הכבוד.
אילן גילאון: מה אתה בעצם אומר?
אילן גילאון: שאני לא אחראי לילדים שלי?
אלי אלאלוף: בוודאי שאני אומר.
אלי אלאלוף: ואני בטוח שתילחם כדי שהבן שלך לא יגיע לזה.
אילן גילאון: אני אלחם כדי שכאן לא תהיה מדיניות של בת יענה.