GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב גוטליב: את זה רציתי להעיר.
ריקי מורד: ראש היחידה לתגמולים ורווחה כלכלית.
ריקי מורד: אני רוצה לומר כפתיח שכל הפרויקט הזה של החקיקה ו התקנות הוא למעשה מעגן מצב קיים.
מירב בן ארי: זה היה בחבילה של הטבות וזה לא היה בחקיקה.
מירב בן ארי: כמו, להבדיל, שאנחנו עושים לגבי נכי צה"ל, שהכול היה מפוזר ועכשיו זה מגיע לחקיקה.
מירב בן ארי: המצב הקיים הוא שבעצם לימודים אקדמיים הם גיל 60 והכשרה מקצועית עד גיל 65.
ריקי מורד: יש לזה איזשהו רציונל שאומר שהכשרה מקצועית הרבה פעמים היא כמה חודשים, היא לא נמשכת בדרך כלל יותר משנה, ולכן דווקא רצו להקל גם על המבוגרים יותר.
מירב בן ארי: זה גם בטרם הגיע.
מירב בן ארי: זאת אומרת, הוא יכול להתחיל תואר במשפטים גם בגיל 60 ולסיים אותו בגיל 64.
ריקי מורד: נכון.
רחל לניאדו: כן, אבל היום תוחלת החיים מאוד עלתה.
מירב בן ארי: אני מבינה אותך, אבל.
רחל לניאדו: אם אנחנו מקבלים שבעצם הלימודים ותעסוקה בעקבות הלימודים מהווים גורם שיקומי, אנחנו באמת צריכים, ודיברת על הנכים, ויסכים אתי אריה שגם הנכים, גם כשניתנו הטבות, פתחו שם ונתנו.
רחל לניאדו: אני חושבת שזאת באמת הזדמנות שלנו דקה לפני שמתקנים כן לתת.
רחל לניאדו: אם אנחנו באמת רוצים לחפש את הרווחה השיקומית, מתייחסים ללימודים ככלי שמשקם את ההורים.
מירב בן ארי: אנחנו נשקול את זה.
מירב בן ארי: משרד האוצר, לגבי סעיף 6.
מירב בן ארי: מה מבחינת המשמעויות אם אתה עושה את הסיוע ללימודים אקדמיים לפני גיל 65?
עלי בינג: אני לא יודע לומר לך.
מירב בן ארי: כמה כבר יש כאלה שמתחילים לימודים אקדמיים בגיל 60?
ערן יוסף: אני לא יודע לומר תקציבית, אבל כנראה לא הרבה אנשים.
ערן יוסף: אני רוצה לומר שהמטרה בסעיף הזה היא סיוע שיקומי.
ערן יוסף: לסייע לבן אדם ללמוד מקצוע על מנת שהוא יוכל לעבוד בו ודרך העבודה לסייע לו בשיקום.
ערן יוסף: אדם שיתחיל לימודים אקדמיים בגיל 65, כבר לא יוכל להתחיל לעבוד בגיל העבודה.
ערן יוסף: לכן זה לא רלוונטי.
נחמה מוסקל: אני אלמנת צה"ל ואני חברת ועד מנהל בארגון אלמנות ויתומי צה"ל.
נחמה מוסקל: על כל מה שנאמר כאן, אני סומכת את ידיי ואני מסכימה לנאמר.
נחמה מוסקל: אני רוצה להוסיף שקל וחומר מדובר לגבי אלמנה.
נחמה מוסקל: נכון שזה צילום מצב קיים וכיום אין לאלמנה שיקום לימודי למעט חריגות, ואני מבינה שיש כוונה לשנות את הדברים, אבל רק לפרוטוקול אני רוצה לומר שאני חושבת שיש הרבה אלמנות שזקוקות לשיקום הלימודי.
נחמה מוסקל: גם אני שהתאלמנתי בגיל 38-39, נזקקתי אז ונאמר לי שאני לא יכולה לקבל כי יש לי מקצוע שלא יכולתי להמשיך לעסוק בו.
נחמה מוסקל: לפרוטוקול, אני חושבת שגם נושא של אלמנות ראוי לשיקומן לשקול את הנושא של הלימודים.
מירב בן ארי: הערתך הנבונה נשמעה.
מירב בן ארי: היא חשובה מאוד.
מירב בן ארי: אגב, אני הבטחתי שאחרי שנסיים עם האחים השכולים, אני אעבור לאלמנות ליתומים.
מירב בן ארי: בואי נסיים קודם כל עם זה ואני הבטחתי שאני אסייע.
מירב בן ארי: בצדק רב מגיע לכם כל מה שהמדינה יכולה לתת.
מירב בן ארי: אנחנו נשאיר את זה כרגע כך.
מירב בן ארי: עוד הערות לגבי הפרק הזה?
מירב בן ארי: נמשיך לפרק ג'.
שמרית גיטלין שקד: מה שקראנו בפרק ב' זה סיוע לשכול בעד לימודים עבור עצמו כשהוא עצמו לומד.
שמרית גיטלין שקד: עכשיו אנחנו קוראים שהסיוע ניתן לשכל במימון שכר לימוד עבור אחי הנספה.
שמרית גיטלין שקד: כלומר, לא הלימודים שלו עצמו.
מירב בן ארי: של ההורים עצמם.
שמרית גיטלין שקד: השכול, אלה הם ההורים.
שמרית גיטלין שקד: פרק ג': סיוע לשכול במימון שכר לימוד בעד אחי הנספה (לפי סעיף 15ד(ד) לחוק)
שמרית גיטלין שקד: בפרק זה –
שמרית גיטלין שקד: שכול המממן את לימודיו של אח הנספה במוסד מוכר כהגדרתו בפרק ב'.
שמרית גיטלין שקד: אני מזכירה שבפרק ב' הגדרנו מוסד מוכר כמוסד אקדמי או מוסד להכשרה מקצועית.
מירב בן ארי: כן, שמוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
שמרית גיטלין שקד: לא נותר שכול בחיים, הסיוע יינתן לאח הנספה המממן את לימודיו ויחולו עליו הוראות פרק זה בשינויים המחייבים.
שמרית גיטלין שקד: הערה לערן.
שמרית גיטלין שקד: אני חושבת שלא צריך להיות במוסד מוכר כהגדרתו בפרק ב' אלא צריך להיות במוסד אקדמי או במוסד על תיכוני כי מוסד מוכר יפנה אותנו למוסד להכשרה מקצועית.
עלי בינג: זה אותו דבר.
עלי בינג: מוסד מוכר הוא מוסד אקדמי או מוסד להכשרה מקצועית.
שמרית גיטלין שקד: כאן קראנו לו מוסד על תיכוני ושם קראנו לו מוסד להכשרה מקצועית.
מירב בן ארי: אם אנחנו עושים לימודי תואר או הכשרה מקצועית, יש לנו מוסד אקדמי שאלה לימודי תואר ומוסד להכשרה מקצועית שאלה המוסדות של משרד העבודה והרווחה שנותן הכשרה מקצועית.
קריאה: כנראה הם מתכוונים לכל מוסד.
מירב בן ארי: אין בעיה שהכנסת כאן מוסד על תיכוני אבל צריך להכניס גם את המוסד של הכשרה מקצועית.
קריאה: זה כולל בתוכו.
מירב בן ארי: על תיכוני כולל מוסד להכשרה?
מירב בן ארי: למה לא שמתם על תיכוני כאן?
מירב בן ארי: למה עשיתם שני דברים שונים בפרק ב' ובפרק ג'?
שמרית גיטלין שקד: אני מניחה שבגלל שהחוק נקט במונחים שונים.
ערן יוסף: אנחנו מנסים לגבי האחים להוסיף מה שלא רלוונטי לגבי ההורים.
מירב בן ארי: אני מבינה אתכם.
מירב בן ארי: אני רק אומרת האם ההגדרה מוסד על תיכוני מכניס בתוכו את המוסד להכשרה מקצועית של משרד העבודה והרווחה?
שמרית גיטלין שקד: הוא יותר רחב ממנו.
שמרית גיטלין שקד: זאת הגדרה רחבה יותר.
ערן יוסף: מוסד על תיכוני הוא מוסד להכשרה מקצועית כהגדרתו בפרק ב' וכן כל מוסד להשכלה תיכונית המעניק תעודה מקצועית.
שמרית גיטלין שקד: אני מציעה בפסקה (1), לומר בהגדרת המבקש – "שכול המממן את לימודיו של אח הנספה במוסד מוכר כהגדרתו בפרק ב' או במוסד על תיכוני".
ערן יוסף: בסדר.
מירב בן ארי: פתרנו את זה.
שמרית גיטלין שקד: "מוסד על תיכוני" – מוסד להשכלה על תיכונית המעניק תעודת לימודים מקצועית שאינה תואר אקדמי.
שמרית גיטלין שקד: "סיוע" – סיוע חד פעמי, הניתן לאחד מהמפורטים בהגדרת "מבקש", בעד סיוע במימון שכר לימוד במוסד אקדמי לתואר ראשון בלבד או בעד סיוע במימון שכר לימוד במוסד על תיכוני.
שמרית גיטלין שקד: "שכר לימוד שנתי" – שכר הלימוד השנתי הבסיסי שקבעה המועצה להשכלה גבוהה ללימודי התואר הראשון ללא הוצאות נלוות מכל סוג.
שמרית גיטלין שקד: "מלגה" – מענק הניתן לאח הנספה ממקום עבודתו של אח הנספה או ממוסד הלימודים שבו לומד אח הנספה.
שמרית גיטלין שקד: "שינוי תכנית לימודים" – מעבר ממגמה למגמה בתקופת הלימודים או ממסגרת לימוד אחת לאחרת.
שמרית גיטלין שקד: הסיוע לפי פרק זה הנו בעד לימודי תואר ראשון בלבד או בעד לימודי תעודה מקצועית במוסד על תיכוני.
שמרית גיטלין שקד: סיוע לפי פרק זה, לא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי או תעודה מקצועית על תיכונית.
שמרית גיטלין שקד: לא יינתן סיוע לפי פרק זה בעד אח הנספה המשרת בשירות חובה בצבא הגנה לישראל אלא באישור אגף כוח אדם של צבא הגנה לישראל.
שמרית גיטלין שקד: אני רוצה לומר שאני חושבת שיש כאן תיקוני נוסח שאנחנו צריכים לעשות שאין להם משמעות במהות אבל לגבי ההגדרות של מוסד על תיכוני והכשרה מקצועית כי כאן אנחנו בעצם כתבנו שזה רק לימודי תואר ראשון ובעד לימודי תעודה מקצועית על תיכונית.
שמרית גיטלין שקד: אני מבקשת את רשותכם להתאים את הנוסח כמובן בלי לפגוע במהות.
שמרית גיטלין שקד: המסמכים הנדרשים כתנאי למתן הסיוע
שמרית גיטלין שקד: אישור המוסד המעיד על לימודי אח הנספה, תחום הלימודים או ההכשרה המקצועית, משכם, עלותם וסוג התואר או התעודה המוענקים בסיומים.
שמרית גיטלין שקד: במקרה שאח הנספה משרת בשירות חובה בצבא הגנה לישראל – אישור אגף כוח אדם של צבא הגנה לישראל.
שמרית גיטלין שקד: מועד הגשת הבקשה
שמרית גיטלין שקד: שכול שהוא נכה שכול שהוא נכה כהגדרתו בחוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט-1959 הזכאי לסיוע במימון לימודים לילדו מאגף שיקום נכים במשרד הביטחון (להלן – אגף שיקום נכים) וזכאי גם לסיוע לפי פרק זה בעד אח הנספה – רשאי לקבל סיוע לפי פרק זה, גם אם קיבל סיוע כאמור מאגף שיקום נכים, ובלבד שגובה הסיוע שקיבל לפי לתקנות אלה ומאגף שיקום נכים – לא יעלה על הסכום ששילם בפועל.
שמרית גיטלין שקד: סכום הסיוע לא יעלה על 40 אחוזים משכר הלימוד השנתי בכל שנה או מההוצאה בפועל, הנמוך מביניהם, ואולם כאשר אח הנספה למד רק סמסטר אחד בשנת לימודים, לא יעלה ההחזר המרבי על 40 אחוזים ממחצית שכר הלימוד שנקבע לאותה שנה.
שמרית גיטלין שקד: עלתה תקופת הלימודים במוסד ובתכנית הלימודים למתן תואר ראשון או תעודה מקצועית, לפי העניין, בהם לומד אח הנספה, על 3 שנים יינתן הסיוע תקופה שלא תעלה על 4 שנים.
שמרית גיטלין שקד: הפסיק אח הנספה את לימודיו, רשאי קצין התגמולים, על פי בקשת המבקש, לאשר סיוע בעד חידוש הלימודים, ובלבד שתקופת הסיוע לא תעלה על התקופה הקבועה בתקנת משנה (ב).
שמרית גיטלין שקד: על אף האמור בתקנת משנה (ב), סיוע בעד לימודים באוניברסיטה הפתוחה יינתן למשך תקופה שלא תעלה על שלוש שנים ובלבד שבכל שנת לימודים ילמד לפחות שני סמסטרים ושני קורסים בכל סמסטר.
מירב בן ארי: הערות לפרק ג'.
ערן יוסף: לסעיף 15(א), בסיפה גם צריך להיות או ההוצאה בפועל, הנמוך מביניהם.
ערן יוסף: גם במקרה של החצי שנה.
ערן יוסף: זה נשמט משום מה.
מירב בן ארי: סכום הסיוע לא יעלה על 40 אחוזים.
ערן יוסף: בסיפה.
ערן יוסף: או מההוצאה לפועל, הנמוך מביניהם.
פרידה שניידרמן: ברשותך, בוקר טוב.
פרידה שניידרמן: אני אחות שכולה, אחותו של מאיר קרושטרוך.
פרידה שניידרמן: אני יושבת ראש ועדת האחים הארצית בתוך ארגון יד לבנים.
פרידה שניידרמן: אני האחות השקופה, שהייתי כל השנים.
פרידה שניידרמן: באמת הזדמנות לומר תודה רבה למשרד הביטחון וגם לצה"ל שלא נמצא כרגע אתנו.
פרידה שניידרמן: קצת הוציאו אותנו מהחושך אל האור ובעזרתם האדיבה גם הגענו לאן שהגענו.
פרידה שניידרמן: גם לך תודה אישית ממני, חברת הכנסת מירב.
פרידה שניידרמן: אני יודעת שאת עושה באמת לילות כימים על מנת לבוא ולהביא את אותם אחים שאת שומעת את הזעקה שלהם.
פרידה שניידרמן: לעצם העניין.
פרידה שניידרמן: היום גיל 30, אתם יודעים כולם, בן אדם מסיים את הצבא, מה זה גיל 30?
פרידה שניידרמן: אתה עוד לא מספיק לזוז ולהבין מה קורה אתך, עוד לא חזרת מחוץ לארץ, עוד לא הבנת מה אתה רוצה ללמוד, הגיע גיל 30.
פרידה שניידרמן: זאת הסתייגות אחת.
פרידה שניידרמן: ההסתייגות השנייה שכן הייתי רוצה לתת את הדעת זה כן לקבל את דעת משרד הביטחון.
פרידה שניידרמן: האחים השכולים היו רוצים לקבל ישירות את התשלום עבור הלימודים כי הם מספיק בוגרים להיות קרביים ומספיק בוגרים לגדל משפחה וילדים, כך שאני חושבת שהם גם מספיק בוגרים לקבל את הלימודים ישירות אליהם או אל אותה מכללה בה הם לומדים.
פרידה שניידרמן: אבל אני מבינה שרוצים להשאיר את כבודם של ההורים, וזה מאוד מאוד חשוב, חשוב גם לנו האחים.
פרידה שניידרמן: היינו כן מקבלים את הנושא שההורים יקבלו ובהיעדר ההורים, יקבל האח, מה שלא היה עד היום.
מירב בן ארי: איפה זה כתוב שאם אין הורים, מקבל האח?
מירב בן ארי: באיזה סעיף?
מירב בן ארי: עברנו אותו, נכון?
קריאה: סעיף 10(2).
פרידה שניידרמן: אני כן מבינה את הבקשה של ההורים שזה יישאר במסגרת של ההורים, אבל יחד עם זאת אני חושבת שצריך לתת את הדעת גם על הנושא הזה כי יש בעיות רבות בין הורה לאח.
פרידה שניידרמן: יש אחים רבים שרוצים ללמוד הנדסה והאבא מחליט שהוא ילמד משפטים.
פרידה שניידרמן: אז במחלוקת הזאת, או מחלוקת בתוך המשפחה, גם יש ריבים לא קטנים לצערנו הרב בין הורים לאחים, והנושא של הלימודים לא מגיע אליו.
פרידה שניידרמן: גם האבא לא דורש עבורו.
פרידה שניידרמן: יש מחלוקות.
פרידה שניידרמן: אני הייתי מבקשת, ואני סומכת על משרד הביטחון ואני סומכת על אריה מועלם, להקים ועדת חריגים לאותן בעיות שמזדמנות לנו בדרך.
פרידה שניידרמן: זאת אומרת, להישאר עם בהיעדר הורה ויחד עם זאת להקים חריגים לדון על כל מקרה לגופו של עניין.
מירב בן ארי: אלו שתי נקודות מצוינות שאני תכף אתייחס אליהן.
מירב בן ארי: אני קודם כל רוצה לשמוע אתכם.
פרידה שניידרמן: אני אומרת שאנחנו האחים, אולי זה מצחיק, אבל לא היינו בשביל עצמנו ואין לנו טענות היכן היו בשבילנו, אבל היום אנחנו כאן והיום אנחנו על המפה והיום יש מי שדואג לנו גם מתוך הבית.
פרידה שניידרמן: אני חושבת שהגיע הזמן.
פרידה שניידרמן: יש עוד הרבה דברים אבל אני לא רוצה להפחיד אף אחד אבל זו רק פתיחת דלת לאותם אחים ששכחו אותם בבית.
פרידה שניידרמן: שוב, זו הזדמנות לומר תודה רבה.
רחל לניאדו: ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד מילה אחת ולחזק את מה שפרידה אמרה.
רחל לניאדו: כמי שמקבלת את המשפחות ורואה אותן ביום יום בארגון, אני רוצה לומר שזה לא רק במקרים שיש מחלוקת לגבי טיב הלימודים אלא יש מקרים בהם אין קשר בין ההורים לילדים והם לא מדברים או גרושים ואז נמנע ממנו סיכוי רק בגלל שהם לא בקשר, ההורים והילדים.
יעקב גוטליב: במקרה הזה אני מתנגד לדברי הגברת שניידרמן.
יעקב גוטליב: כאשר יש חילוקי דעות בין ההורים לבין הבן או הבת לגבי המקצוע, תגבר דעתו של מי שרוצה ללמוד.
מירב בן ארי: זה מה שהיא אמרה.
פרידה שניידרמן: זה מה שאמרתי.
פרידה שניידרמן: אנחנו בדעה אחת.
יעקב גוטליב: אנחנו ביחד.
יעקב גוטליב: תודה.
מירב בן ארי: אתה מצטרף.
יעקב גוטליב: כן.
פרידה שניידרמן: תודה על ההצטרפות.
יובל ליפקין: מנכ"ל ארגון אלמנות ויתומי צה"ל.
יובל ליפקין: מעניין לעניין באותו עניין.
יובל ליפקין: דיברו על אחים ועל גילאים.
יובל ליפקין: לפני מספר שבועות עברה בטרומית הצעת חוק של יתומים בוגרים מגיל 30 שמשרד הביטחון גם תומך בה והיא טרם הגיעה לישיבה בוועדת העבודה והרווחה.
יובל ליפקין: אנחנו מחכים ומצפים שהיא תגיע לכאן.
יובל ליפקין: אנחנו נודה לך גברתי אם תנסי לקדם עוד במושב הזה או בתחילת המושב הבא.
מירב בן ארי: מי שהגיש את הצעת החוק, אני סומכת עליו שהוא יעשה זאת.
יובל ליפקין: הגישה אותה חברת הכנסת שולי מועלם.
מירב בן ארי: היא חברה בכירה כאן ואפשר לסמוך עליה.
מירב בן ארי: בואו נדבר על האירוע הזה.
מירב בן ארי: גם אני אמרתי שהסיפור הזה של גיל 30 הוא מאוד מאוד בעייתי.
מירב בן ארי: בסופו של דבר מגיע להם הסיוע הזה והוא יכול בעצם להיכנס ללימודים עד גיל 60.
אריה מועלם: ההורה עד גיל 60.
אריה מועלם: לא האח.
מירב בן ארי: אם זה טוב, למה זה לא טוב לילד שלו?
מירב בן ארי: למה להגביל עד גיל 30?
מירב בן ארי: היום אנשים מתחילים ללמוד באקדמיה גם אחרי צבא ואחרי כן גם בגיל 35.
מירב בן ארי: 30 זה גיל מאוד מאוד בעייתי, בטח היום.
ערן יוסף: יש שתי תשובות.
מירב בן ארי: אתה לא צריך לתת לי שתי תשובות.
מירב בן ארי: יש תשובה אחת.
מירב בן ארי: אני גם עורכת דין בעוונותיי.
מירב בן ארי: חקיקת משנה לא יכולה לגבור על חקיקה ראשית.
מירב בן ארי: הבנתי את האירוע כאן.
מירב בן ארי: האירוע כאן הוא שבסעיף חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, בסעיף (ד), סיוע שכר לימוד הוא לתואר ראשון טרם מלאו לו 30.
מירב בן ארי: אני צריכה לתקן את 15ד(ד) ואז התקנות ישתנו בהתאם.
מירב בן ארי: אני לא יכולה בחקיקת משנה לעבור על חקיקה ראשית.
מירב בן ארי: זה לומדים בשנה א' במשפטים.
פרידה שניידרמן: להגיש הצעת חוק נוספת.
מירב בן ארי: אני אגיש אותה כבר השבוע.
פרידה שניידרמן: תודה.
מירב בן ארי: חסכתי לך את שתי התשובות.
ערן יוסף: ברשותך, אני יכול בכל זאת לענות?
מירב בן ארי: תענה.
ערן יוסף: גם לגבי הסיפור של הזכאות האוטומטית של האחים, התשובה היא אותה תשובה.
ערן יוסף: הזכאות על פי חוק היא להורים ויכולנו לדבר על מצב שהאח יקבל אוטומטית רק כשההורה איננו.
מירב בן ארי: בוא נדבר על זה.
מירב בן ארי: סיימנו עם גיל 30.
מירב בן ארי: הבנתי שזו חקיקה ראשית.
מירב בן ארי: אם אתה מחזיר אותי לסעיף 10(2) עליו היא דיברה, למה לא לעשות איזשהו סעיף חריג?
מירב בן ארי: אין הרבה כאלה.
מירב בן ארי: אם יש אח שכול, צריך אולי לעשות איזשהו סעיף בוועדת חריגים.
מירב בן ארי: מה קורה עם מישהו שאין לו קשר עם ההורים שלו וההורים שלו בחיים?
ערן יוסף: זה בדיוק מה שרציתי לומר.
ערן יוסף: אני לא חושב שבחוק אנחנו יכולים להגדיר את הרזולוציה הזו של יש קשר או אין קשר.
ערן יוסף: אבל כן, יש ו עדת למד לפי חוק המשפחות.
ערן יוסף: היא בדיוק נועדה לדיון במצבים האלה.
מירב בן ארי: למה היא לא כתובה כאן?
ערן יוסף: כתובה בחוק.
ערן יוסף: ועדת למד כתובה בחוק.
פרידה שניידרמן: אבל היא לא כתובה לגבי אחים.
מירב בן ארי: אני רוצה לראות שזה כתוב לגבי אחים.
מירב בן ארי: מה הסעיף המקורי בחוק?
מירב בן ארי: איפה ועדת חריגים לאחים?
ערן יוסף: אין ועדת חריגים לאחים.
ערן יוסף: אם גברתי רוצה שתהיה ועדת חריגים לאחים, צריך להגדיר אותה כאן.
מירב בן ארי: אתה אומר שיש ועדת חריגים אבל היא לא מכניסה את האחים.
פרידה שניידרמן: היא דנה בהורים.
פרידה שניידרמן: היא לא דנה בכולם.
מירב בן ארי: אין לך הרבה כאלה.
מירב בן ארי: רוב המשפחות השכולות באמת לצערנו הטראומה והטרגדיה איחדה ביניהן, אבל מספיק אח אחד כזה, או אחות כזאת, שאין לה קשר עם ההורים והיא כן זכאית לקבל את ההטבה.
מירב בן ארי: למה לא לעשות כאן סעיף קטן (3) שזה ממש הקטן של הקטן, קצה הרצף, ולומר שבמידה ויש, או שתחבר אותה לחוק המקורי או שתעשה איזושהי ועדת חריגים שבאה ובודקת במקרה שאין קשר.
מירב בן ארי: אני קוראת להם מנותקי קשר.
ערן יוסף: את מדברת על מנותקי קשר?
ערן יוסף: אפשר להוסיף סעיף כזה.
מירב בן ארי: בואו נעשה את זה.
מירב בן ארי: מנותק או מחלוקת בין ההורים.
מירב בן ארי: הרי לא יהיו לך הרבה.
מירב בן ארי: מצד שני, תן להם דלת שהם יוכלו להיכנס בה.
ערן יוסף: הסיפור של המחלוקת הוא יותר קשה.
ערן יוסף: הזכאות הראשית כאן היא כן של ההורים.
ערן יוסף: לומר במקרה של מחלוקת יעבור לאח, אני לא חושב.
מירב בן ארי: במקרה של מחלוקת.
מירב בן ארי: אם אח או אחות מגיעים לרמה שהם צריכים לבקש ולא דרך ההורים, כנראה שיש שם אירוע הרבה יותר גדול כי בסוף רוב המשפחות – אני מכירה את זה גם מהשירות הצבאי שלי וגם מהשירות כאן – הקשר בין ההורים לילדים הוא חזק.
מירב בן ארי: אבל אם מגיע מצב שאח או אחות, אין להם את הקשר האישי הזה – יכול להיות שהיא גרה בבית אבל היא לא מסוגלת – אפשר שיהיה לה איזשהו מכתב פנייה שהיא תבוא לוועדת חריגים כזאת ותגיד שהיא במחלוקת קשה עם ההורים.
מירב בן ארי: אתם לא חייבים לקבל, אבל לפחות תנו להם את האפשרות לגשת אליכם.
ערן יוסף: אנחנו מוצאים את עצמנו בסוג של בוררות.
מירב בן ארי: כמה תמצא את עצמך בסוג של בוררות?
מירב בן ארי: נראה לך שהם ייקחו אותך כמגשר?
פרידה שניידרמן: כמה באו עד היום?
פרידה שניידרמן: אני 10 שנים בתפקיד והיו לי שלושה מקרים כאלה.
ערן יוסף: היו לא מעט.
פרידה שניידרמן: 10 שנים בתפקיד, שלושה מקרים.
מירב בן ארי: אנחנו כבר עושים תקנות, בוא ניתן אפשרות בסעיף 10(3) שבמקרים של מחלוקת קשה או אחים שמנותקים, תהיה להם אפשרות להגיש בקשה והמשרד ישקול את זה.
רחל לניאדו: אני חייבת לספר לוועדה.
רחל לניאדו: הייתי השבוע בבית חולים תל השומר, פגשתי בדיוק את המקרה דנן.
רחל לניאדו: אחות שכולה שהאימא פשוט ניתקה קשר.
רחל לניאדו: חוסר קשר מוחלט.
רחל לניאדו: היא אמרה למי שישב בחדר שהיא יושבת כאן בזכות ארגון יד לבנים שאפשר לה לקבל את המלגה.
רחל לניאדו: היא אחות מוסמכת בתל השומר.
רחל לניאדו: היא אמרה לנו שזה רק בזכות זה שאפשרנו וסייענו לה.
רחל לניאדו: היא קיבלה סיוע חריג כי לא הייתה אז הדלת הזו שאת מציעה.
רחל לניאדו: לראות אותה ולשמוע אותה, מבחינתי עשינו את כל עולמנו.
מירב בן ארי: היא אומרת שבעשר שנים היא פגשה שלושה מקרים כאלה.
פרידה שניידרמן: שלושה מקרים כאלה.
ריקי מורד: כפתיח אני רוצה לומר שאגף משפחות והנצחה עובד בשיתוף פעולה מלא עם הארגונים היציגים.
ריקי מורד: אני חושבת שאנחנו לא צריכים להוכיח לארגונים היציגים שמה שמוביל אותנו זה באמת טובת הזכאים.
ריקי מורד: כמובן כאשר החוק מעלינו, אבל אנחנו גם לא חוששים לשנות את החוק כשאנחנו חושבים שצריך לקדם משהו.
ריקי מורד: אבל אני רוצה לומר לכם כקצינת תגמולים באגף משפחות שבסופו של דבר נותנת את הזכאות לרוב, או שבמקרים מסוימים לא נותנת את הזכאות.
ריקי מורד: לפעמים המציאות עולה על כל דמיון.
ריקי מורד: להחזיר למגרש שלנו את הדיון הזה, כי ברקע אני שומעת שאם יש איזושהי מחלוקת בין האחים לבין ההורים, אז בדרך כלל ההורים אשמים והאחים לא.
ריקי מורד: אבל הרבה פעמים זה משהו הרבה יותר עמוק.
מירב בן ארי: מה את מציעה לאח כזה?
מירב בן ארי: מה האפשרות שלו?
קריאה: אולי היעדר קשר, כמו שהגדרתם.
ריקי מורד: אני לא יודעת מה זה היעדר קשר.
מירב בן ארי: אני יכולה לומר לך מה זה היעדר קשר.
מירב בן ארי: אני פוגשת הרבה צעירים כאלה בוועדה הזאת.
מירב בן ארי: אין שום בעיה היום לדעת מה זה צעיר מנותק קשר מהמשפחה שלו.
מירב בן ארי: מה את מציעה עכשיו לאח שכול כזה שיעשה?
מירב בן ארי: מי ייתן לו את מה שמגיע לו לפי החוק?
ריקי מורד: קודם כל, זה מגיע להורים.
מירב בן ארי: בחוק משפחות כתוב לשכול סיוע במימון שכר לימוד במוסד אקדמי ובעד אחי הנספה.
מירב בן ארי: זה בעד זה שיש לו ילדים.
מירב בן ארי: למה אתם קשים?
מירב בן ארי: יש כאן כמה ילדים כאלה שיש מחלוקת קשה.
מירב בן ארי: תני להם אפשרות לבקש.
ריקי מורד: מאיפה אנחנו יודעים שיש מחלוקת|?
מירב בן ארי: תזמיני את הילד.
מירב בן ארי: באמת, אני לא מצליחה להבין.
ריקי מורד: וגם את ההורה?
מירב בן ארי: לא ביקשתי ממך להזמין את ההורה.
מירב בן ארי: תזמיני את הילד או את הילדה, שיבואו ויכתבו מכתב.
מירב בן ארי: היום זה קל, שולחים מייל.
מירב בן ארי: גם כשהילד לא מצליח להתגייס, הוא שולח מייל למיט"ב והוא מנסה לדבר אל הלב שאולי ייתנו לו תפקיד אחר.
מירב בן ארי: אם ילד כזה טורח לכתוב לך מכתב, לפחות תשמעי מה שיש לו לומר.
מירב בן ארי: את חושבת שכל ילד כזה למשפחה שכולה ישב עכשיו לכתוב נגד משרד הביטחון או יפנה אליהם?
מירב בן ארי: היא מדברת אתך על מקרי קצה.
רחל לניאדו: העובדת שלכם מכירה את המשפחה.
רחל לניאדו: עובדת הרווחה, עובדת סוציאלית מכירה ויודעת.
פרידה שניידרמן: אני רוצה לחדד עוד נקודה.
פרידה שניידרמן: הרי התשלומים בכל מצב לא יהיו פעמיים.
פרידה שניידרמן: אם ההורה לא מקבל את הכסף, הוא לא יקבל את הכסף כי הילד לא יעבור דרכו.
ריקי מורד: העניין הוא בכלל לא כלכלי אלא הוא הרבה יותר מהותי מזה.
ריקי מורד: אני מרגישה שאנחנו מביאים למגרש שלנו איזשהו בית דין בין ההורים לבין הילד.
ריקי מורד: זה מלחיץ אותי, אני מודה.
פרידה שניידרמן: את רוצה שארגון יד לבנים יחליט ויוציא מכתב?
פרידה שניידרמן: אפשר גם כך לעשות, שאנחנו נהיה הבוררים.
מירב בן ארי: אני רוצה שתתנו לי איזשהו סעד לאחים שמנותקים מההורים שלהם.
מירב בן ארי: אין לכם הרבה כאלה.
מירב בן ארי: אני רוצה היום שאח שכול כזה, תהיה לו אפשרות לקבל את מה שמגיע לו.
מירב בן ארי: זאת כל המהות של העניין.
אריה מועלם: אנחנו נקבל את ההצעה.
אריה מועלם: נתקן את זה ונקבל את ההצעה של פרידה.
ערן יוסף: עם מנותקי קשר אין בעיה.
פרידה שניידרמן: לא מנותקי קשר.
פרידה שניידרמן: מחלוקת בין ההורים לילד.
אריה מועלם: נכתוב את ההגדרה הנכונה.
שמרית גיטלין שקד: אתה מתכוון לתקנות האלה?
ערן יוסף: סיכמנו על העיקרון ואפשר להכניס נוסח.
ערן יוסף: אם אני מבין נכון, העיקרון הוא שבנוסף למצב שההורים אינם בין החיים - - -
מירב בן ארי: אני מדברת על סעיף 10(3).
שמרית גיטלין שקד: אבל אריה אומר שהוא לא רוצה לבחור במושג מנותקי קשר.
שמרית גיטלין שקד: אנחנו צריכים להבין בדיוק.
אריה מועלם: במקרים חריגים שתגדיר אותם הוועדה.
אריה מועלם: במקרים חריגים שהוועדה תגדיר אותם.
פרידה שניידרמן: מחלוקת בין ההורים לילדים.
פרידה שניידרמן: זה הכול.
מירב בן ארי: מחלוקת זה קצת רחב.
מירב בן ארי: במקרים חריגים.
ערן יוסף: היעדר קשר בין האח לבין הוריו.
מירב בן ארי: אפשר לפנות.
מירב בן ארי: הגדרה של קשר, היא רחבה.
ענת כהן שמואל: אם היועץ המשפטי אומר שאפשר לכתוב, להוסיף את זה ל-10(3).
מירב בן ארי: תחשבו על נוסח.
מירב בן ארי: אנחנו ממשיכים ונחזור לזה.
שמרית גיטלין שקד: צריך להדגיש שמספיק שיש לאח איזושהי תעודה מקצועית כשלהי או שיש לו כבר תואר אקדמי, הוא לא מקבל את הסיוע הזה.
שמרית גיטלין שקד: אם הוא סיים כיתה י"ג ו-י"ד ויש לו תעודה מקצועית, לכאורה לא מגיע לו.
פרידה שניידרמן: למה?
פרידה שניידרמן: הוא סיים הנדסאי, למד עוד שנה.
שמרית גיטלין שקד: כתוב שלא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי או לתעודה מקצועית על תיכונית.
פרידה שניידרמן: שוב מגבילים.
שמרית גיטלין שקד: הוא מקבל פעם אחת.
שמרית גיטלין שקד: או זה או זה.
מירב בן ארי: הטעות שהם עשו היא שהם הכניסו את העל יסודי.
מירב בן ארי: כי מילא לומר שיש לו תואר ראשון, לא נותנים לו עוד תואר ראשון וזה עוד איכשהו בסדר.
שמרית גיטלין שקד: כתוב שהסיוע יינתן בעד לימודים לתואר או במוסד על תיכוני אבל לא כתוב בחוק שזה לא יינתן למי שיש לו כבר תעודה מקצועית.
מירב בן ארי: למה פסלתם את מי שעשה י"ג-י"ד?
מירב בן ארי: חשבתי שזה בחוק המקורי אבל שמרית מראה לי שאין את זה.
מירב בן ארי: הרי אם הוא עשה י"ג-י"ד, הוא רוצה ללמוד לקבל תואר.
ריקי מורד: כי על פי המצב הקיים הוא אמור לבחור מסלול שיקום.
ריקי מורד: דרך אגב, עובדת הרווחה תמיד מזהירה אותם ואומרת להם תחשבו אם אתם רוצים לנצל את זה עכשיו או לתואר אקדמי מלא.
מירב בן ארי: תעזרי לילד הזה.
ריקי מורד: אפשר להתאים את זה לחוק.
מירב בן ארי: הסיוע הוא בעד לימודי תואר ראשון או לימודי תעודה מקצועית, סיוע פעם אחת בלבד, זה הגיוני, סיוע לפי זה לא יינתן למי שיש ברשותו תואר אקדמי.
מירב בן ארי: למה תעודה מקצועית על תיכונית?
מירב בן ארי: את זה צריך להוריד.
מירב בן ארי: אני מורידה את זה.
מירב בן ארי: הורדתי את התעודה המקצועית.
ערן יוסף: כל אדם שתהיה לו תעודה מקצועית יבקש תעודה מקצועית נוספת.
מירב בן ארי: תסתכל על 11(א).
מירב בן ארי: הסיוע לפי פרק זה הנו בעד לימודי תואר ראשון בלבד או בעד לימודי תעודה מקצועית במוסד על תיכוני.
מירב בן ארי: סיוע לא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תעודה אקדמית.
מירב בן ארי: אם אתה רוצה לא לתת לו עוד קורס בהכשרה מקצועית, זה מה שאתה רוצה למנוע?
מירב בן ארי: אם זה כך, אתה צריך להחריג את ה-י"ג-י"ד.
ערן יוסף: אני אומר שאם יש לו תואר אקדמי, לא יקבל עוד תואר אקדמי.
ערן יוסף: אם יש לו תעודה מקצועית, לא יקבל עוד תעודה מקצועית.
פרידה שניידרמן: לא כך כתוב.
ערן יוסף: אני מסכים שצריך לתקן.
שמרית גיטלין שקד: צריך לדון על המהות.
מירב בן ארי: אם אתה לא רוצה לתת לו עוד הכשרה מקצועית, תאמר שיש ברשותו תואר אקדמי או תעודה מקצועית.
מירב בן ארי: אל תרשום על תיכונית.
מירב בן ארי: ברגע שאתה רושם על תיכונית, אתה לקחת את כל ה-י"ג-י"ד ומנעת מהם.
עלי בינג: אני מציע לומר: "סיוע לפי פרק זה לא יינתן לגבי אח הנספה שיש ברשותו תואר אקדמי ולעניין לימודי תעודה מקצועית במוסד על תיכוני שיש ברשותו תעודה מקצועית".
מירב בן ארי: תחזור.
עלי בינג: אם הבן אדם רוצה תעודה מקצועית על תיכונית ויש לו כבר תעודה מקצועית על תיכונית, הוא לא יכול לקבל.
עלי בינג: לכן אני אומר שבסיפה מוסיפים איזה משפט: ולעניין לימודי תעודה מקצועית, מי שיש ברשותו תעודה מקצועית.
עלי בינג: אם יש לו כבר תעודה מקצועית, אתה לא תממן לו עוד תעודה מקצועית.
פרידה שניידרמן: אבל יש לו את האפשרות לעשות תואר.
עלי בינג: כן, הוא יכול לעשות תואר.
עלי בינג: מי שיש לו תעודה מקצועית יכול לעשות תואר.
מירב בן ארי: אם הוא לומד י"ג-י"ד, זה לא מונע ממנו ללמוד לתואר ראשון בהנדסה.
שמרית גיטלין שקד: נניח יש לו תעודה מקצועית.
שמרית גיטלין שקד: אומר עלי שיש לו תעודה מקצועית, הוא לא יוכל לקבל עוד לימודים לתעודה מקצועית.
שמרית גיטלין שקד: זה מה שהוועדה צריכה להכריע.
מירב בן ארי: אני מוטרדת מכך שיש לו תעודה מקצועית ולא יכול להשלים לתואר.
ערן יוסף: על זה אנחנו מסכימים.
יעקב גוטליב: לאדם יש תואר ראשון והוא רוצה את התואר השני, למה שלא יקבל?
מירב בן ארי: אתה הולך קדימה.
שמרית גיטלין שקד: היושבת ראש, אני מבינה שמשרד הביטחון מסכים אתך בנקודה אחת שאם יש לו לימודי תעודה, זה לא ימנע ממנו ללמוד לימודי תואר.
שמרית גיטלין שקד: עכשיו יש שאלה אחרת.
שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה מקצועית, בין אם הוא השיג אותה בכיתה י"ג-י"ד ובין אם הוא עשה אותה במסגרת אחרת.
שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה מקצועית.
שמרית גיטלין שקד: עכשיו הוא רוצה לעשות שוב תעודה מקצועית במסגרת הזכאות שלו במשרד הביטחון.
שמרית גיטלין שקד: כשאני שואלת, אני לא מתכוונת שהוא קיבל.
שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה מקצועית קודמת עבורה לא קיבל סיוע כי ברור שהסיוע ניתן פעם אחת בכל מקרה.
שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, זאת לא השאלה שהוא קיבל סיוע.
שמרית גיטלין שקד: יש לו תעודה משלו של הכשרה מקצועית ועכשיו הוא רוצה לקבל שוב הכשרה מקצועית.
שמרית גיטלין שקד: השאלה אם הוא זכאי או לא זכאי.