GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חזי משיטה: אם אנחנו נותנים הלוואה לדיור או סיוע בדיור או טיפולי הפריה או ניתוח חריג, הם רובם הרחבה לתא המשפחתי, במידה והוא נשוי, כן?
אלי אלאלוף: והידועה בציבור או הידוע בציבור?
אלי אלאלוף: חברים, תנו לנו להתקדם.
אלי אלאלוף: תשימו לי שהפראייר היחיד מחברי הכנסת שנמצא בכנסת זה אני, אז תנו לי לעשות את העבודה.
רותי פרמינגר: אדוני, אני מוחה, אני חושבת שאתה הכי ראוי להערכה, ואני לא חושבת שזה פראייר.
רותי פרמינגר: יישר כוח ותודה רבה, זה לא ברור מאליו.
אלי אלאלוף: קצת הומור...
יעל סלנט: "תיקון סעיף 45 33.
יעל סלנט: בסעיף 45(א) לחוק העיקרי, פסקאות (1), (2), (3), (8) ו-(9) – בטלות.
יעל סלנט: ביטול סעיף 45א 34.
יעל סלנט: סעיף 45א לחוק העיקרי – בטל".
יעל סלנט: שני הסעיפים האלה, עניינם קביעת תקנות, גם 45 שהפסקאות מבוטלות בו וגם 45(א).
יעל סלנט: לדברי משרד הביטחון ולפי בדיקות שהוא עשה, אלה תקנות שכבר ההסמכה אליהן אינה נדרשת לאור החוק החדש, ולכן הסעיף הזה מבוטל.
יעל סלנט: החלפת סעיף 48 35.
יעל סלנט: במקום סעיף 48 לחוק העיקרי יבוא: "ביצוע ותקנות 48.
יעל סלנט: (א) שר הביטחון ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.
יעל סלנט: (ב) בלי לגרוע מהאמור בסעיף קטן (א), תקנות לפי פרק שני1, פרק שני2, פרק שביעי1 ולפי סעיף 18א, שיש להן השלכה תקציבית יותקנו בהתייעצות עם שר האוצר.
יעל סלנט: (ג) בטרם הבאת תקנות לפי חוק זה לאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת ישלח האגף לארגון היציג את הצעת התקנות לקבלת התייחסותו אליהן.
יעל סלנט: (ד) שר הביטחון, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי, בצו, לשנות את התוספת.
יעל סלנט: "
רותי פרמינגר: אנחנו רואים פה התייחסות ל"ישלח האגף לארגון היציג".
רותי פרמינגר: הייתי רוצה שגם אנחנו נהיה בתוך הנושא הזה כארגון יציג של נפגעי פעולות איבה.
אלי אלאלוף: אמרנו שכל החוק הזה טוב לכם כמו שהוא טוב לנכי צה"ל, בשביל מה הספציפיות?
רותי פרמינגר: אז אנחנו נכללים והתקנות יישלחו גם אלינו.
יעל סלנט: לא, זה לא הנוסח של החוק.
יעל סלנט: אפשר לדון על זה ולא לא לדון על זה.
יעל סלנט: כרגע זה לא ככה.
אלי אלאלוף: לא מגיע להם מה שמגיע לאחרים?
יעל סלנט: רק מבחינת נוסח החוק.
שלומי מור: מדובר בחוק ובתקנות של משרד הביטחון, שמי שאמון עליהם הוא שר הביטחון, ולכן אנחנו גוזרים את מה שהם עושים, והם עושים לא רע בכלל כמו שאנחנו רואים כאן.
שלומי מור: הבקשה שלך מובנת לי, אבל במסגרת הזאת שלהם, יכול להיות שטוב יהיה אם ארגון נפגעי פעולות איבה וארגון נכי צה"ל יקיימו קשרי עבודה הדוקים יותר כדי לתת את ה-input שלכם בהקשרים האלה, אבל במסגרת החוק של נכי צה"ל להכניס את ארגון נפגעי פעולות איבה נראה לי קצת - - -
אלי אלאלוף: תעזבו אותי מהפרוצדורה, בואו נדבר על המהות.
אלי אלאלוף: נכים מפעולות איבה, מגיע להם מה שנכי צה"ל מקבלים, מה זה אומר?
אלי אלאלוף: שאם יש פה בנוסח של משרד הביטחון משהו שלא קיים בביטוח הלאומי, עליכם להעתיק אותו.
אלי אלאלוף: תביאו לנו את התיקון לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואנחנו נאשר אותו.
אלי אלאלוף: למה אתם מסבכים אותם?
אלי אלאלוף: אם לא בא לה לראות את חיים בר?
אלי אלאלוף: זה עניין של התאמה בין הנהלים או החוקים שלכם או התקנות שלכם למה שיש.
שלומי מור: בוודאי שכשתיקון בא, אנחנו נמצאים פה, הארגון נמצא פה בכנסת, זה רק שלב מקדמי לפני שבכלל התיקון מגיע לכנסת.
שלומי מור: במהלך הפרוצדורה, הוועדה ומשרד הביטחון תמיד משלבים אותנו.
אלי אלאלוף: אבל אנחנו נשמור על האינטרסים שלכם כוועדה.
רותי פרמינגר: אבל רק חידוד, כתוב פה שאנחנו מבקשים שהנוסח יישלח לארגון להתייחסות.
אלי אלאלוף: לא, זה חוק.
רותי פרמינגר: אבל זה כתוב פה.
רותי פרמינגר: ארגון נכי צה"ל מקבל את זה להתייחסות.
קובי זכאי: אני מבקש להעיר לטובת ארגון נפגעי פעולות איבה.
קובי זכאי: הסעיף הזה, כפי שהוא מנוסח, נגזר גם מהוראת היועץ המשפטי לממשלה לגבי היוועצות עם הציבור לקראת דברי חקיקה - -
קריאה: ולכן אפשר היה גם לא לכתוב אותו.
קובי זכאי: -- והתקנות בכלל זה, מתוך הבנה שיש מקום להיוועץ בציבור או בארגונים יציגים שלו, לפני שנוקטים בפעולות חקיקה כלשהן.
קובי זכאי: מכאן נובע הסעיף הזה.
קובי זכאי: מכיוון שהתקנות האלה, כמו החוק כולו, חלות על ציבור גדול של נפגעי פעולות איבה, אם רוצים ליישם את זה כמו שצריך, צריך להעביר זאת להערותיו של ארגון נפגעי פעולות איבה, מפני שהוא חלק גדול מאוכלוסיית המושפעים מהתקנות האלה.
רוני מר: הסעיף הזה הוא סעיף שנכתב במהלך ההוראות האלה.
רוני מר: החל מסוף דצמבר 2017 יש הנחיה של היועץ המשפטי לממשלה, שמחייבת בדומה להפצה של תזכירי חוק, להפיץ גם תקנות.
רוני מר: כל טיוטת תקנות של הממשלה מפורסמת באתר התזכירים הממשלתי.
רוני מר: כל הציבור הרחב רשאי לראות את זה, כולם רואים את זה, זה פומבי לחלוטין, לא מסתירים את זה וכולם רואים.
אלי אלאלוף: למרות שלא הבנתי דבר, אני מקבל את זה.
קובי זכאי: אבל יש הבחנה בין זה שמפיפים לציבור - - -
אלי אלאלוף: למה אתם עונים מיד כמו משפטנים ולא כמו אדם פשוט כמוני?
אלי אלאלוף: מגיע להם מה שמגיע לנכי צה"ל.
רוני מר: אדוני, מגיע לכל אדם לראות כל דבר חקיקה שהממשלה מתכוונת לפרסם, וזה מה שהממשלה עושה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להיות ספציפי.
אלי אלאלוף: מגיע לנפגעי פעולות איבה מה שמגיע לנכי צה"ל.
אלי אלאלוף: זה המדינה החליטה, לא אני, סוף סוף החלטה אפילו נבונה.
אלי אלאלוף: אז תנו את כל הטכניקה הנדרשת.
אלי אלאלוף: אומרים לי שאפשר להסתפק בנוסח, ואנחנו נעמוד על כך שלא תיפגעו מזה.
קובי זכאי: אבל אדוני, זה יהיה פוסט מורטם, מפני שלארגון נכי צה"ל תהיה זכות להביע עמדה.
אלי אלאלוף: לא, זה לא פוסט מורטם, יש לנו עוד זמן לקריאה שנייה ושלישית.
רותי פרמינגר: אז למה אתה כותב את זה אם יש לכל בן אדם זכות?
אלי אלאלוף: אני מבקש, אנחנו נעשה את הבדיקה.
אסנת כהן: אנחנו נמצאים בשיתוף פעולה פורה גם עם משרד הביטחון, גם עם הארגון היציג של נפגעי פעולות איבה.
אסנת כהן: כל דבר נעשה בשיתוף פעולה וביידוע, ואין שום דבר שאנחנו מסתירים.
אסנת כהן: אני מתחייבת, שאנחנו ניידע אותם בכל מה שצריך ליידע.
יעל סלנט: אולי תסבירו משרד הביטחון או ארגון הנכים, לאור מה שאתה הסברת רוני, מה הצורך של הסעיף הזה בכלל בחקיקה?
רוני מר: אין צורך בסעיף, אפשר למחוק אותו אדוני.
אלי אלאלוף: אז בוא נמחק אותו.
קובי זכאי: אני חושב שבכל מקרה יש להם חובת היוועצות, עוד לפני שהם מפרסמים לציבור הרחב את התזכיר.
אלי אלאלוף: לא חייבים לכתוב את זה, אתה חושב שהסעיף מיותר?
אלי אלאלוף: אני מוחק אותו.
אלי אלאלוף: לדעתי זה מאפשר לנפגעי פעולות איבה לומר בזכות הנקודה הזאת "גם אנחנו".
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה למחוק, נמחק.
אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר את הסעיף ולא למחוק אותו.
אייל אליהו: איך התהליך מתקיים?
אייל אליהו: כמה זמן?
אלי אלאלוף: באמת, אין לי זמן לזה.
אלי אלאלוף: אני לא משפטן, התהליך גם לא עבור כל אחד.
יעל סלנט: איכשהו השתרבבו לפה המילים "חובת היוועצות".
יעל סלנט: זו לא חובת היוועצות, שיהיה ברור, זו רק שליחה לארגון, אין כאן שום היוועצות.
יעל סלנט: יש עניין לשלוח לארגון, אבל השתרבבה תוך כדי הדיון המילה הזאת, אז אבהיר שזאת לא חובת ההיוועצות.
אלי אלאלוף: אוקי, תתקני את זה.
יעל סלנט: לא, זה הנוסח.
קובי זכאי: כן, אבל זה לא מאיין את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
יעל סלנט: זה בוודאי, לכן שאלתי למה צריך.
יעל סלנט: על התוספת אנחנו מדלגים, משום שקראנו אותה בדיון האחרון.
יעל סלנט: מפה אנחנו מגיעים לתיקון חוק בתי משפט לעניינים מנהליים, עמוד 8 למטה.
מאיר חלבי: אבל בעמוד 7 דילגת על מענק דמי קירור.
יעל סלנט: אבל את כל התוספת השנייה כבר קראנו.
מאיר חלבי: לא משנה, אבל יש פה בעיה.
מאיר חלבי: 50 שנה חיכיתי לסעיף הזה.
יעל סלנט: איפה היית כשקראנו אותו?
מאיר חלבי: מה כתוב בסעיף הזה?
מאיר חלבי: באמת זה מצחיק, האקלים של מדינת ישראל מצפון ועד דרום חם.
מאיר חלבי: מה כתוב?
מאיר חלבי: באזורים החמים, כפי שיקבע שר הביטחון.
מאיר חלבי: אני גר בחולון ואני 24 שעות עם מזגן, אז למה נכה שגר במרכז הארץ, שזה אזור חם, לא יקבל כסף?
מאיר חלבי: זה אבסורד.
אברהם יולזרי: גם קוצר נשימה - - -
מאיר חלבי: שר הביטחון עובד במכון המטאורולוגי?
אלי אלאלוף: מה עושים עם מענק חימום לקשישים?
אלי אלאלוף: זה לפי אזורים?
שלומי מור: זה בוטל.
אלי אלאלוף: אני בעד לבטל את האזוריות פה.
יעל סלנט: דנו ארוכות בסוגיה הזאת במהלך הדיון על דמי חימום ודמי קירור.
יעל סלנט: זו סוגיה שנשארה פתוחה, כשהוועדה נתנה איזושהי קריאת כיוון, שהיא חושבת שצריך לבטל את התנאי של אזורים קרים וחמים, אבל זה לא קשור עכשיו.
אלי אלאלוף: אני לא סנילי עד כדי כך, אני עקבי.
אלי אלאלוף: אני מציע שנבטל.
גיל אבירם: ברשותו של אדוני, אני רוצה להביא את עמדתנו, שבהתאם לעיגון המצב הקיים, יש עוולות ועיוותים לשני הצדדים.
גיל אבירם: אני מבין שמדובר באחת כזאת, אבל זה חלק מהעניין של עיגון מצב קיים, ויש לזה עלות תקציבית משמעותית, ואנחנו מתנגדים לזה.
קריאה: מה זה שני הצדדים?
קריאה: יש צד אחד, נכי צה"ל, שהוא הצד הפגוע, יש צד אחד.
מאיר חלבי: היועץ המשפטי אמר תוך כדי התקדמות לתקן את המעוות, וזה מעוות.
מאיר חלבי: לא יכול להיות ששר הביטחון יקבע איזה אזור חם.
אלי אלאלוף: אני נשאר בעמדה שלי, אנחנו נבקש לבטל את זה, תעשו את הבדיקות ביניכם, וכשנגיע להצבעה, נראה את שאר החברים.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה אבסורד וברור שכל המדינה צריכה להיכנס.
קריאה: גם בחימום וגם בקירור אין אזורים?
אלי אלאלוף: כל המושג של קירור וחימום.
יעל סלנט: אני מזכירה, בדיון שעבר הקראנו את סעיף 33 שנוגע לוועדת ערעור על החלטה של רשות, ויש סעיף קיים בחוק, סעיף 33 על ועדת ערעור על קצין תגמולים.
יעל סלנט: אמרנו שכל החלטה כזאת, אפשר לדחות בבית משפט מחוזי, לפי הנוסח של החוק כמו שהוא קיים היום.
יעל סלנט: אנחנו מבקשים למחוק פה את הסמכות לדון בבית משפט לעניינים מנהליים.
יעל סלנט: כל העניינים האלה יידונו בוועדת הערעורים.
יעל סלנט: אחרי הדיון הקודם, שמנו לב שסעיף 34, שמדבר על ערעור לבית המשפט המחוזי, כתוב בו שהתובע או קצין תגמולים רשאים לערער, ושכחנו את האפשרות שגם הרשות יכולה לערער.
יעל סלנט: אם זאת החלטה של רשות, גם הרשות, הרופא או העובדת הסוציאלית, גם הם יכולים לערער ובעצם צריך להוסיף את זה.
יעל סלנט: אז אנחנו נתקן גם את סעיף 34 באופן שבו אליו תתווסף גם הרשות.
יעל סלנט: במהלך הדיון הקודם עלתה כאן איזושהי הערה, ואחרי זה רינת גם שלחה התייחסות בכתב בנוגע להחלטות רשות והערעור עליהן בוועדת הערעור ולסמכויות שנתונות לוועדת הערעור כשהיא דנה בערעור מהסוג הזה.
יעל סלנט: רצינו לענות על הטענות האלה שעלו במכתב.
יעל סלנט: יש כאן נציגה של משרד המשפטים.
מרגנית לוי: אני אחראית על התחום של ביקורת שיפוטית.
מרגנית לוי: אני לא כל כך יודעת מה דיברתם בפעם הקודמת, אז אני אומר כמה משפטים על מה שרצינו לעשות, וככל שתרצו להתייחס, אני אשיב לשאלות או להערות.
מרגנית לוי: המצב המשפטי הקיים היום מפצל בין שתי ערכאות, מפצל בין ועדת הערעור שאליה הולכים על החלטות של קצין תגמולים, על ועדת הערעור אפשר לערער לבית המשפט המחוזי במותב תלתא, ואחר כך בבקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון; ועל כל מיני החלטות אחרות שעניינן הטבות וסיוע הולכים לבית משפט לעניינים מנהליים בדרך של עתירה מנהלית, ואחר כך בערעור לבית המשפט העליון.
מרגנית לוי: קיבלנו ביקורת מבית המשפט העליון, באמצעות פסיקה כמובן, שאמרה שאין בזה היגיון לפצל את זה לשתי ערכאות שונות בין בית משפט לעניינים מנהליים לבין בית המשפט המחוזי, כי לפעמים יש ערעור אחד שתוקף גם החלטת קצין תגמולים וגם החלטה של הטבה או סיוע, או לפעמים זה לא כל כך ברור מה תוקפים, ולכן זה יכול להביא לפיצול ערכאות ולטרטור של אנשים בין הערכאה הזו לבין הערכאה הזו.
מרגנית לוי: נתבקשנו על ידי בית המשפט העליון לתת על זה את הדעת ולראות איך אנחנו נותנים לזה מענה.
מרגנית לוי: הגענו למסקנה שיש צדק בדברים, ולא צריך לפצל את הערכאות.
מרגנית לוי: לכן מה שביקשנו לעשות כאן זה לרכז לפני ועדת הערעור – וכמובן אחר כך אפשר לערער עליה לבית המשפט המחוזי – את כל ההחלטות הנוגעות בדבר, וכן ליצור איזושהי הבחנה לפי ההבחנה הקיימת במובן של האופן בו מערערים ברמה של הדין המהותי ולא ברמה של הדין הדיוני.
מרגנית לוי: זאת אומרת, בדין הדיוני לאיזו ערכאה הולכים, זה יהיה אותו דבר; בדין המהותי, אנחנו נעשה הבחנה שהיא מקובלת גם בתחומי משפט אחרים, כשההבחנה הזו אומרת שההחלטות של קצין התגמולים, שיש שם לפעמים גם החלטות נזיקיות וגם מכיוון שקצין התגמולים הוא לא איזשהו בעל מקצוע ייחודי כמו רופא, עובד סוציאלי וכדומה, הביקורת עליהם ברמת הדין המהותי תהיה ביקורת, מה שנקרא בשפה המשפטית דה-נובו, ביקורת "ערעורית", שאפשר יהיה להיכנס לנעלי קצין התגמולים.
אלי אלאלוף: את יכולה להגיד מה אומר המשפט האחרון?
מרגנית לוי: זה אומר שוועדת הערעור תוכל לבחון מחדש את ההחלטה ולקבל החלטה אחרת.
אלי אלאלוף: בבית הדין המנהלי או במחוזי?
מרגנית לוי: בוועדת הערעור ואחר כך יהיה ערעור למחוזי.
קריאה: בוועדת ערעור של האגף.
אלי אלאלוף: ואין יותר צורך במנהלי?
מרגנית לוי: אחר כך יש בקשת רשות ערעור לעליון.
אלי אלאלוף: אז לא צריך יותר את המנהלי.
מרגנית לוי: לא צריך את המנהלי, ולגבי קצין התגמולים, זה מה שהיה.
אלי אלאלוף: אוקי, אז הכי פשוט אין מנהלי ואז זה נשאר בין המחוזי לעליון.
מרגנית לוי: ועדת ערעור, מחוזי, עליון.
משה אברהמי: לא.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת סוף סוף הצעה טובה.
מאיר חלבי: אי אפשר לסרב לה.
רינת גולד גזית: לא ברורה פה האמירה בשורה התחתונה, מה הסמכויות של ועדת הערעורים, כשהיא יושבת בערעור על החלטה מנהלית?
רינת גולד גזית: כי לפי הנוסח הקיים, אין סמכויות חוץ מביקורת שיפוטית.
רינת גולד גזית: היום כשזו עתירה מנהלית, יש סמכות לתת סעד - -
אלי אלאלוף: תעשו סימפוזיון מחוץ - - -
קובי זכאי: אדוני, זה יותר חשוב מחלק נכבד מהחוק.
רינת גולד גזית: -- יש אפשרות לתת סעד מן הצדק, יש אפשרות לתת צווים, צו עשה - - -
מרגנית לוי: אני אשיב, התשובה היא מאוד פשוטה, זה בדיוק אותו דבר.
רינת גולד גזית: אז תכתבו את זה.
מרגנית לוי: את מתייחסת לסעיף בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים, שזה מה שנקרא אצלנו במסדרון סעיף הצינור, ששואב את כל ההלכות של בג"ץ אל בית משפט לעניינים מנהליים.
מרגנית לוי: הסיבה שהוא קיים בחוק בתי משפט לעניינים מנהליים ולא בחוקים אחרים פרטניים כמו החוק שלפנינו, היא מכיוון שחוק בתי משפט לעניינים מנהליים הוא חוק מסגרת, הוא בעצם מקביל לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984 למי שמכיר, אני בטוחה שאת מכירה.
מרגנית לוי: זו הסיבה שהסעיף הזה קיים.
מרגנית לוי: אבל בערכאות אחרות, כמו ועדת הערעור שלפנינו שעושה ביקורת שיפוטית, לא צריך לכתוב את זה, ולמה לא צריך לכתוב את זה?
מרגנית לוי: כי יש פסיקה, והבאתי במקרה פסק דין אחד של ברק עוד משנת 87', יש גם פסיקה שקודמת לפסק הדין הזה ויש הרבה פסיקה מאוחרת לפסק הדין הזה, שאומרת שהמשפט המנהלי הוא אחד – המהותי, לא הדיוני, הוא אחד, והוא חל בכל ערכאה שדנה - - -
רינת גולד גזית: גם הסעדים שאפשר לתת?
מרגנית לוי: צווים, עילות ההתערבות של בג"ץ, כל ההלכות של בג"ץ יחולו בוועדת הערעור, ומה הקוד שאומר את זה?
מרגנית לוי: המילים שאמרנו ביקורת שיפוטית, זאת המשמעות.
רינת גולד גזית: עכשיו כשהכול ברור ולא תהיה ההבחנה הזו בדיונים המהותיים, מבחינתי - - -
אלי אלאלוף: ורשום בפרוטוקול, אז אנחנו מודים לכם.
אלי אלאלוף: תמשיכו לעשות ויכוחים בחוץ.
יעל סלנט: לא, אין ויכוח.
אלי אלאלוף: לא, זה כל כך ברור.
אלי אלאלוף: תודה ובראבו על כל הידע, איזה מלומדת את, נציגת משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אני יודע כמה אני לא יודע בזכות אנשים נפלאים כמוך.
מרגנית לוי: תענוג לבוא לוועדה שלך, אדוני, כבר פעם שנייה שאני אומרת.
אלי אלאלוף: חברים, בואו נמשיך בבקשה.
יעל סלנט: "תיקון חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה 38.
יעל סלנט: בחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל–1970‏ (להלן – חוק התגמולים) –
יעל סלנט: במקום כותרת השוליים יבוא "תגמול וזכאויות נוספות לנכה";
יעל סלנט: זה נשמע קצת כמו רשימת מספרים.
יעל סלנט: אני רוצה להבהיר מה עושה סעיף 4 לחוק התגמולים.
יעל סלנט: הוא בעצם מכיל סעיפים מכוח חוק הנכים (תגמולים ושיקום), הוא עושה קריאה שלהם לתוך חוק תגמולים לנפגעי פעולות איבה.
יעל סלנט: בגלל התיקונים שעשינו בחוק הנכים, היה צריך להתאים את הסעיפים שאותם קוראים לתוך חוק התגמולים, וזה הסעיף שאנחנו רואים כאן, הסעיף כולו וגם הסעיף הספציפי הזה.
יעל סלנט: כמובן שצריך לקרוא לתוך חוק התגמולים גם את התיקונים שעשינו בנוגע להטבות, וזה בעצם הסעיף הבא:
קטן יבוא: "(ב) נפגע כאמור בסעיף קטן (א), יחולו עליו הוראות פרק שני1, פרק שני2, פרק שביעי1 וסעיף 18א לחוק
ובשינויים אלה: לעניין ועדת החריגים והוועדה למתן סיוע לפנים משורת הדין לפי סעיפים 9נה ו-44ב לחוק הנכים – יראו את הוועדות שמונו לפי סעיף 7(ה)(1) לחוק זה כאילו מונו לעניין הסעיפים האמורים, ובלבד שבוועדה למתן סיוע לפנים משורת הדין ימונה כחבר נוסף נציג הזכאים לתגמול לפי סעיף 4 לחוק זה, שאינו בעל תפקיד בארגון היציג".
רותי פרמינגר: למה מי שבעל תפקיד בארגון הוא מוקצה?
יעל סלנט: שלומי ייתן הסבר.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה מאוד טוב, אבל בוא נסיים את הקריאה.
יעל סלנט: בוא נסיים לקרוא, נשמע את כל הטענות ביחד לסעיף: "(2) המנהל הכללי של המוסד יקבע את הרכב הוועדה המייעצת והרכב ועדת החריגים לפי סעיפים 9טז ו-9מ לחוק הנכים; (3) בסעיף 9סב לחוק הנכים, במקום "ועדה מייעצת" יקראו מנהל אגף שיקום או עובד המוסד שהוא מינה לעניין זה; (4) בסעיף 9סג, בסעיף קטן (א), במקום "ועדה מחוזית" יקראו "פקיד שיקום בסניף שבו מטופל הנכה"; המנהל הכללי יקבע את הרכב הוועדה העליונה".
יעל סלנט: שוב פעם, אלה סעיפים ספציפיים שמצריכים התאמות ספציפיות לאופן בו כל הוועדות האלה יפעלו מכוח חוק התגמולים.
יעל סלנט: "(5) יקראו את סעיפים 9טז, 9מ, 9נה ו-44ב(ג) לחוק הנכים, כאילו מדובר בו על ארגון יציג לפי חוק זה; (6) על החלטות לפי סעיף קטן זה יחולו הוראות סעיף 13 לחוק זה.
יעל סלנט: שלומי, אני אשמח אם תסביר בכמה מילים את התיקון הראשון, ואחרי זה נקרא את הפסקאות הבאות.
שלומי מור: כפי שאמרנו עוד קודם, כל ההוראות של חוק הנכים וגם של חוק המשפחות מוחלים בשינויים המחויבים על כל אוכלוסיית נפגעי פעולות איבה.
אלי אלאלוף: יש מספר?
אלי אלאלוף: בכמה מדובר?
שלומי מור: כן, אני בדיוק מגיע לזה.
שלומי מור: עשינו את זה לגבי חוק משפחות והחלנו אותו באופן זהה, עכשיו אנחנו עוסקים כאמור בחוק הנכים.
שלומי מור: אנחנו, לשמחתנו הרבה, במדינת ישראל לא באותו פרופורציות.
שלומי מור: אוכלוסיית נכי/נפגעי פעולות איבה מהווה בקושי 5% מאוכלוסיית נכי צה"ל.
שלומי מור: נכי צה"ל – מדברים על כ-57,000 נכים; אצלנו מדובר על 2,500, זאת אומרת תודה לאל אין פרופורציה והמספרים שלנו הרבה הרבה יותר קטנים, ולכן השינויים המחויבים שהובאו פה בנוסח בעצם מבטאים פה את העובדה שאנחנו לדוגמה לא צריכים גם ועדת למ"ד לעניין נכים וגם ועדת למ"ד לעניין משפחות.
שלומי מור: ועדת למ"ד שלנו יכולה לעשות את שני הדברים, ובלבד שכמו שצוין כאן יהיה נציג גם למשפחות וגם לנכים, וזה עיקר השינויים שאנחנו רואים כאן.
שלומי מור: לגבי השאלה מדוע נציג הנכים איננו בעל תפקיד בארגון – אני חייב להגיד שזה שאוב גם מחוק משפחות, גם שם חשבה הוועדה שזה ראוי.
שלומי מור: להבנתי, זה גם מה שנעשה במשרד הביטחון, לא מכיוון שחלילה מישהו חושב שנציג הארגון, יש בו איזשהו רבב, אלא שמצד אחד רצינו מישהו שיהיה חלק מאותה משפחה של נפגעים או נכים, ומצד שני רצינו שיהיה נתק פורמלי מהארגון, שיש לו את התפקידים והחשיבות שלו, ולכן זה בא לידי ביטוי כאן.
אלי אלאלוף: אבל בכל מקרה הוא מאושר על ידי הארגון, אל תשכחו את זה.
קובי זכאי: כתוב שהוא הומלץ על ידי הארגון, אז איזה נתק יש פה בכלל?
אלי אלאלוף: מומלץ על ידי הארגון, בסדר, אבל לא בעל תפקיד בארגון.
חיים בר: הוא לא בעל תפקיד בארגון והוא יכול להיות נכה צה"ל מן השורה.
חיים בר: הוא לא נמצא במוסדות של הארגון, אין לו שום השפעה.
חיים בר: הוא יכול להיות נכה מתוך ה-50,000 איש, שראוי בזכות ההשכלה שלו, בזכות הידע שלו להיות שם, והוא נציג שלי שם.
שלומי מור: עוד שתי הערות קטנות.
שלומי מור: אחת, לא הוחל עלינו כרגע סעיף 18ב לחוק הנכים, זה סעיף שעוסק בתשלום רטרואקטיבי של זכאויות, כאשר בן אדם לא מקבל אותן במועדו, והוא אמור לקבל אותן בשלב מאוחר יותר.
שלומי מור: לא משנה הנושא, מה שמשנה זה שאם בתיקון חוק הנכים הקצבאות יוצמדו לשכר הממוצע ולא למדד, הרי שיהיה צורך בתיקון נוסף גם אצלנו.
שלומי מור: אני פשוט מאיר את עיני הוועדה ואת עיני היועצת המשפטית לוועדה בהקשר הזה, ואנחנו נצטרך להחיל עלינו גם את סעיף 18ב, שכרגע לא חלק מהסעיפים שחלו עלינו.
רותי פרמינגר: למה?
שלומי מור: כיוון שהסוגיה האם הקצבאות הוצמדו לשכר הממוצע, אני מבין שהיא איננה סגורה.
שלומי מור: אני מעלה את זה על מנת שאם אכן הן יוצמדו לשכר, מיד זה יחול גם עלינו.
שלומי מור: דבר נוסף, יש פה ועדות רבות מאוד – כמו שאמרתי, הפרופורציות שלנו שונות – שאולי היו קיימות בנהלים של משרד הביטחון, לא היו קיימות אצלנו, ולכן בקשתנו שתינתן לנו תקופה של שלושה חודשים להיערך ולהפעיל את הוועדות האלה אצלנו.
אוסנת כהן: שלומי, שלושה חודשים זה לא מספיק.
שלומי מור: לא יספיקו שלושה חודשים?
שלומי מור: אז אני אשנה, אני אבקש שישה חודשים, אבל לא תהיה פגיעה בציבור הנכים, כיוון שהם יהיו רשאים, כמובן כשהם יגישו את הבקשה, גם אם ייקח לנו שישה חודשים, להגיש אותה בגין תקופות שהן קודמות למועד ההקמה של הוועדה.
אלי אלאלוף: אתם חושבים שתצטרכו את כל הוועדות?
אלי אלאלוף: אז נשאיר את זה בצורה אופציונלית.
אלי אלאלוף: אל תקימו את כל הוועדות.
אלי אלאלוף: אני ביקשתי, אבל הסבירו לי שלאור הכמות של המטופלים, זה נדרש, אבל אני לא בעד שתעשו אוטומטית את כל מה שיש.
שלומי מור: אתה צודק אדוני, ובאמת בנוסח יש ועדות שהן בהרכב שונה או באופן יותר מצומצם, כך שאנחנו לא מחילים אחד לאחד את ההרכבים, כי אין לנו את הכמויות.
אלי אלאלוף: לא רק את ההרכבים, אלא אפילו את הוועדות.
שלומי מור: גם את זה יש במקרים מסוימים, אתה צודק.
אלי אלאלוף: אם אתם יכולים לעשות עבודה, שאנחנו בחוק נגיד שאתם תהיו רשאים להקים רק א', ב' ו-ג', תעשו את זה.
שלומי מור: עשינו אדוני, ישבנו עם יעל ועדה-ועדה וראינו מה רלוונטי לנו ומה לא רלוונטי לנו.
אלי אלאלוף: אז החוק כולל פה רק מה שרלוונטי?
רותי פרמינגר: אדוני, אני רוצה לתת בהקשר הזה יישר כוח מאוד גדול לאסנת כהן, שבאמת תומכת בנו ומסייעת לארגון נפגעי פעולות איבה.
רותי פרמינגר: היא עתירת זכויות.
רותי פרמינגר: אני רוצה לשאול שאלה לגבי "במקום "ועדה מייעצת" יקראו.
רותי פרמינגר: זאת אומרת מבטלים ועדה מייעצת ומי שממלא תפקיד של ועדה הוא מנהל אגף השיקום?
רותי פרמינגר: זאת השאלה שלי.
יעל סלנט: נשאלה פה שאלה בנוגע לסעיף 9סב, פסקה (3).
יעל סלנט: אמרנו שפה במקום הוועדה המייעצת שיש בסעיף 9סב, אין צורך בוועדה שלמה ובעצם מנהל אגף השיקום או עובד המוסד שהוא מינה לעניין זה יוכל לקיים את אותו תפקיד.
יעל סלנט: פה שואלת רותי מדוע לא נדרשת הוועדה.
שלומי מור: קודם כל, כיוון שאנחנו מדברים על היקפים שהם שונים באופן דרמטי, אני לא באמת צריך פה ועדה שלמה לדון במקרים רבים, אלא מדובר במקרים שהם הרבה הרבה יותר מצומצמים.
שלומי מור: שנית, על מנת שלא יהיה ספק שהדבר מובא לאינסטנציה הכי גבוהה שקיימת, מי שקבוע פה הוא מנהל אגף שיקום ארצי של הביטוח הלאומי, או במקרה זה מנהלת, האינסטנציה הכי גבוהה בביטוח הלאומי בתחום השיקום, ובה תהיה ההיוועצות.
רותי פרמינגר: אולי ב"צריך עיון" ותתנו לנו את האופציה לבוא לארגון ולדבר עם האנשים הנוספים בארגון, אני אגיד לך מה מפריע לי, אדוני היושב ראש.
רותי פרמינגר: ועדה זה יותר מבן אדם.
רותי פרמינגר: אם אנחנו מגיעים למצב שיש רק מישהו אחד, גבוה ככל שיהיה, שהוא זה שקובע, אני חושבת שיש פה איזו החמצה של זכות, שאולי יכולה להינתן לפונקציה הזאת של הוועדה המייעצת.
שלומי מור: ברור שלכל דבר יש יתרונות ויש חסרונות, אבל להקים ועדה, משמעותו גם התארכות של ההליכים ולפעמים גם עיכוב במתן הטיפול והמענה.
שלומי מור: לפעמים למקד את ההחלטה אצל בן-אדם אחד, המקצועי ביותר, יש לזה יתרונות.
שלומי מור: מעבר לכך, תמיד יש ביקורת.
שלומי מור: יש ביקורת גם על ההחלטות של כל פקיד, בוודאי גם על ההחלטות של פקיד השיקום, וכפי שצוין פה, אתם לא מכירים את סעיף 13 לחוק התגמולים, המשמעות שכמובן גם אפשר לערער לערכאות משפטיות לבית הדין לעבודה, בזכות כמובן, בייצוג משפטי חינם כמובן, הכול פתוח, הכול שקוף כפי שהיה עד היום.
שלומי מור: להקים ועדה ולכנס אותה אחת לכך וכך זמן, זה לא תמיד הדבר הכי יעיל.
רותי פרמינגר: לא הייתי רוצה שאתם תקבעו פה עכשיו, אלא תאפשרו לי לגשת לארגון שלי, ואני אשב גם עם המנכ"ל וגם עם היושב ראש והיועצת המשפטית שלנו, כי אני הייתי מאוד שמחה שתתנו לנו את האופציה להביא לכם את העמדה שלנו.
רותי פרמינגר: ביום שני אני כבר אוכל לתת לך, אנחנו לא רוצים למתוח את זה.
אסנת כהן: אני רוצה להדגיש שבביטוח הלאומי, בשונה ממשרד הביטחון, אני אחראית גם על הנכים וגם על המשפחות השכולות.
אסנת כהן: לכן זה נכון לעשות ועדה אחת, כי אנחנו מטפלים באותה אוכלוסייה מבלי לעשות הפרדה, וזה בסדר לנו.
אסנת כהן: אנחנו פועלים על פי ההנחיות והנהלים של משרד הביטחון, אבל הוועדה שלנו תהיה ועדה אחת כדי שלא נעשה סרבול בהקמת ועדות.
אלי אלאלוף: ככל שתצמצמו מנגנונים, המשיח יבוא מהר יותר.
את פסקה: (2) בסעיף 4א – (א) במקום כותרת השוליים יבוא "ניכוי מהתגמול החודשי";
את פסקה: בסעיף קטן (ג), אחרי "דמי החבר" יבוא "והתשלומים" ובמקום "בכוונתו לנכות דמי חבר" יבוא "בכוונתו לנכותם"; (ד) בסעיף קטן (ד), במקום "לתשלום דמי החבר" יבוא "לניכוי דמי החבר והתשלומים".
את פסקה: אני חושבת שאותו הסדר שהוחל לגבי נכי צה"ל שהם לא חברים בארגון אבל רוצים להשתייך לביטוח של הארגון, יצטרך לחול גם עליכם, אבל אני לא יודעת בדיוק איך תעשו את זה, אם יהיה לכם תשלום כזה של דמי טיפול, האם דיברתם על העניין עם רשות שוק ההון?
שלומי מור: בדיוק דיברתי פה עם פזית על מנת לוודא, כפי שזה נעשה עד היום דרך אגב, שתמיד כשניתן איזשהו פטור בנושאים האלה לציבור נכי צה"ל, הוא ניתן מניה וביה גם לעניין נפגעי פעולות איבה, כך שאנחנו אחד בנושא הזה.
שלומי מור: מעבר לזה כל הביטוחים שנותן משרד הביטחון, כמובן שגם אנחנו נותנים.
שלומי מור: לפעמים מתעורר קושי, כיוון שהאוכלוסייה שלנו היא כאמור קטנה יותר, ולכן כשאני או הארגון שלי בא למבטחים בשוק הפרטי ואומר: בואו תתנו לי את הדיל הכי טוב, כשהם רואים שזה רק 2,500 איש, הם נותנים לי דיל שהוא פחות טוב מאשר אולי התנאים שניתנים לנכי צה"ל, ובעניין הזה גם באנו למשרד האוצר ומשרד האוצר הבין את הצורך המיוחד שלנו, כיוון שאנחנו אוכלוסייה קטנה יותר, ואפילו הסכים לתת לנו השתתפות גדולה יותר בביטוחים מאשר ניתן לנכי צה"ל, מהטעם שלא יכולנו להשיג תנאים יותר טובים, כך שבאספקט הזה בוודאי שאוכלוסיית נפגעי פעולות איבה איננה נפגעת בשום ביטוח בהקשר הזה.
מאיר חלבי: אז אולי נצרף את פעולות איבה לדיל של משרד הביטחון בביטוח.
שלומי מור: של הארגונים.
שלומי מור: אם הארגונים ישתפו פעולה וייצאו בקול קורא אחד או במכרז אחד לכל הביטוחים האלה, נשמח על כך.
קריאה: דיברת איתם?
שלומי מור: אני לא הארגון.
קריאה: חברת ביטוח תקבל עוד 2,500 - - -
שלומי מור: נכון, כולם ייהנו מזה, אתה צודק.
אלי אלאלוף: בסיעוד נעשה.
אסנת כהן: בבריאות נעשה, הסיעוד תקוע מאוד.
אסנת כהן: אני רוצה להסביר, אני הייתי שותפה בדיונים האלה ואנחנו שותפים גם עם ארגון נכי צה"ל בדיונים.
אסנת כהן: הנושא של ביטוח בריאות היה בעייתי, ועל זה שלומי דיבר.
אסנת כהן: הייתי במשרד האוצר, הצלחנו להעלות את התעריף של נפגעי פעולות איבה ואת תעריף ההשתתפות, כי הביטוח הקולקטיבי של ביטוח בריאות נגמר לנפגעי פעולות איבה, ולנכי צה"ל יש עד 2020.
אסנת כהן: אמרתי שלא ייתכן, שהאוכלוסייה הזאת תיפגע, כי הביטוח הקולקטיבי שלה יסתיים.
אלי אלאלוף: אז מה הפתרון שלך?
אסנת כהן: קיבלנו כסף והעלינו תעריף והכול בסדר.
אלי אלאלוף: זה עניין של רשות שוק ההון, היא צריכה לפתור את הבעיה.
אלי אלאלוף: היא צריכה למצוא את זה, שתפעיל את סמכותה בעניינים האלה.
אוסנת כהן: אז אנחנו בדיונים מול שוק ההון, מול הארגון היציג, מול ארגון נכי צה"ל, אנחנו שותפים לכל דבר, ואני מקווה שנפתור את כל הבעיות.
אלי אלאלוף: החוק יאפשר לכם את זה, בוא נמשיך הלאה בבקשה.
יעל סלנט: "תיקון חוק הקצבאות (פיצוי בעד איחור בתשלום) 39.