GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה גמליאל: את הפירוט המדויק אני יכולה להעביר לכם בצורה מסודרת.
אלי אלאלוף: מה התקציב שעומד לרשות זה?
גילה גמליאל: לגבי אזרחים ותיקים, כל רשות, זה תלוי בגודלה.
גילה גמליאל: זה נע בין 150,000 שקלים לבין 250,000 שקלים, וזה למשך שלוש שנים.
גילה גמליאל: כנ"ל לגבי נשים, בדיוק אותו סכום, ולגבי הצעירים, שבצעירים נתנו גם אקסטרה כסף למי שיקים את מרכז הצעירים, לרכישה של כל הציוד, אז זה עוד 100,000 שקלים וזה נתן להם דחיפה משמעותית להתקדם עם זה.
גילה גמליאל: מה אנחנו עוד רוצים לעשות?
גילה גמליאל: עכשיו הקמנו את הוועדה למניעת הטרדות מיניות בראשות אווה, מנהלת הרשות.
גילה גמליאל: הקצתי לזה 10 מיליון שקלים ואנחנו מאמינים שכאן אנחנו נעשה שינוי ממש משמעותי.
אלי אלאלוף: הטרדות מיניות למבוגרים.
גילה גמליאל: לא, זה באופן כללי.
אלי אלאלוף: גם ילדים?
גילה גמליאל: כולם.
גילה גמליאל: אנחנו ניתן את הדגשים גם במערכת החינוך.
אלי אלאלוף: ולמה משרד הרווחה?
אלי אלאלוף: יש לו תקציב לזה.
גילה גמליאל: לא יודעת.
גילה גמליאל: כל פרויקט Me too וכל ההתמודדות עם זה, ראינו לנכון להקים את הוועדה הזאת.
אלי אלאלוף: אז כדאי להתמקד במבוגרים, כי בילדים יש פתרונות.
גילה גמליאל: אני לא רואה שבינתיים יש פתרונות.
גילה גמליאל: הם הנפגעים העיקריים, אבל בסדר.
אלי אלאלוף: אני מכיר כמה תחנות שהקמנו.
גילה גמליאל: זה לטפל.
גילה גמליאל: אנחנו רוצים למנוע.
גילה גמליאל: אנחנו במניעה, לא בטיפול.
גילה גמליאל: הטיפול אחרי זה, זה מאוד חשוב וזה תפקיד משרד הרווחה.
גילה גמליאל: אנחנו רוצים אפס סובלנות למטרידים ולהטרדות.
גילה גמליאל: זה בעצם היעד שלנו המרכזי.
גילה גמליאל: הדבר האחרון לשתף אתכם, זה הקמת שכונת האפשרויות הבלתי מוגבלות.
גילה גמליאל: זוהי שכונה מאוד מרגשת שהוקמה בקדימה צורן בשיתוף עם עמותת אלין בית נועם, ושם זאת תהיה שכונה שהיא תהיה שכונה מונגשת לאנשים עם מוגבלויות שיגורו שם עם אנשים ללא מוגבלויות.
גילה גמליאל: אני מדברת על צעירים מעל גיל 18, כי זה התחום שאני אמונה עליו, ושם תהיה פלטפורמה מדהימה שתיתן את האפשרות גם בהקשר המחקרי והאקדמי וגם לפעילויות שיגיעו מכל העולם על מנת לראות את המודל של הסטארט אפ החברתי הראשון מסוגו בארץ.
גילה גמליאל: אותי באופן אישי זה מאוד מרגש.
גילה גמליאל: זה פחות או יותר בקצרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, כבוד השרה, דיברת על תוכנית 922 ואנחנו יודעים כמה ישיבות היינו ביחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חצי מהתקופה של החמש שנים עברה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו כבר שנתיים וחצי עברנו.
גילה גמליאל: גם חצי מהכסף עבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו השאלה, האם יש לכם היום בדיקה מה יושם, מה לא יושם, מה החסמים ומה עושים כדי לשנות או להסיר את החסמים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של תכנון ובנייה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בישיבה הקודמת שר הרווחה אמר, אנחנו מחזירים לאוצר כסף של בניית מעונות יום ביישובים ערביים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: התשובה – בגלל שאין קרקע מאושרת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש שני הסכמים אסטרטגיים: יש את השלבים א', ב' ו-ג'.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יודעים את ההיערכות של תקופת - - -
גילה גמליאל: זו תוכנית חומש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בא מהתחום הזה כמהנדס, ואני יודע גם מהיותי ראש רשות קודם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה של תכנון ובנייה, כל התקציבים שתלויים בתכנון ובנייה, הערכה שלי, אם לא ינוצלו, אם לא יהיה שינוי בגישה של הנושא של תכנון ובנייה, ההסכמים האסטרטגיים עד היום הועברו 11% ממה שתוקצב כדי לתכנן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המשמעות, שזה לא כדי לאשר, ואז אין לי אפשרות לא לבנות מוסדות ציבור, לא לפתח אזורים למגורים, לא לפתח אזורי תעשייה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: רוב התקציבים של הפיתוח, אם לא יהיו מנוצלים, הם יוחזרו לאוצר.
אלי אלאלוף: תרשה לי, עבד אל חכים, אני גם התעסקתי בבנייה ואפילו מוסד אחד, כל אחד היה צריך לרוץ כדי לבנות אותו.
אלי אלאלוף: בסוף אתה - - - -, אז הלכנו לתכנון נקודתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, תוכנית מפורטת, תב"ע נקודתית בזמן הכי קצר ביישובים הערביים זה בין ארבע לחמש שנים המינימום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה הליכים, זה מה שצריך לשנות בוועדות המחוזיות, לכן אמרתי, יש חסמים, כי הזמן לא ייתן לי את האפשרות לפרט.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במדינה הקימו ועדה ברמה של ועדה מחוזית ליישוב חריש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היא דנה גם בהתנגדויות, סיפור שלם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אכנס לזה כי ממש זה כואב מה שקורה שם, אבל למה לא לבוא לכמה ישובים ערביים כדי בתחום הזה לכל אשכול, להקים ועדה שתהיה מתואמת עם הוועדה הארצית, כי מינהל התכנון שזה שמתכנן, כדי לאפשר לקצר את הזמן ואז נוכל גם לבנות, לא רק נפריח סיסמאות שאנחנו הולכים לתקצב את היישובים הערביים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש דברים שכן, ראינו שיש שינוי, אבל הדברים הגדולים, שכונות בתוך שכונות מגורים, מבני ציבור, בכלל הנושא הזה תקוע בגלל הנושא של תכנון ובנייה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד בקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מתייחסים כל הזמן לפריפריה כדרום, נגב וצפון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהגיע הזמן גם לבדוק את ההגדרה של פריפריה, להיות גם פריפריה של סוציו אקונומי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שיש ישוב במצב סוציו אקונומי 2 באזור המרכז ומתייחסים אליו כאילו תל אביב, בין אם זה במכרזים של הדיור, בין אם זה בסובסידיה של עבודות פיתוח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב הזה בממשלה, כי את מרכזת את התחום הזה, כבוד השרה, צריך לבוא ולשנות, להגיד, פריפריה זה גם פריפריה חברתית.
גילה גמליאל: זה כבר קיים, תלוי באיזה תחומים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא קיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי על עניין, כל השיכון, כל הפיתוח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריכים לשלם ב-100% ואז זה לא מתפתח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לרוב יש לנו גם את האדמה הפרטית, מי שצריך לשלם ואז כל הפיתוח נשאר תקוע שם.
מרים זלקינד: מרים זלקינד משדולת הנשים בישראל.
מרים זלקינד: אני רוצה לברך את השרה כמובן על האישור של התוכנית למניעת הטרדות מיניות ועל ההקמה.
מרים זלקינד: אנחנו מאוד מקוות שהקולות של הארגונים מהשטח עם הניסיון של עשרות השנים בנושא הזה, יגיעו לידי ביטוי בהחלטות שהתקבלו שם.
מרים זלקינד: ראיתי בתוכנית שיש החלטה לגבש סל תוכניות לחינוך שוויון מגדרי בגני ילדים.
מרים זלקינד: אנחנו מאוד היינו שמחות לדעת על מה מדובר.
מרים זלקינד: לא פורט כאן בוועדה.
מרים זלקינד: אם אפשר לפרסם, לשמוע את זה, כי זה נשמע לנו דבר מעניין וחשוב.
מרים זלקינד: רציתי עוד שתי נקודות.
מרים זלקינד: ניתוח מגדרי של התקציבים.
מרים זלקינד: עד עכשיו הניתוח המגדרי של משרדי הממשלה נעשה צופה פני עבר וגם בעיקר התמקד בנושא כוח האדם של המשרדים, ואנחנו היינו רוצות לדעת האם יש כוונה לעשות את זה גם באופן צופה פני עתיד של התקציבים שמאושרים, וגם האם זה גם ילך לנושא של השירותים ולא רק של כוח האדם בכל משרד ומשרד.
מרים זלקינד: האם יש כוונה כזו ומה התוכניות בכלל עם נושא התקציבים המגדריים מבחינת המשרד.
מרים זלקינד: בנוסף, מעט חשיבה מגדרית.
מרים זלקינד: ראינו שיש כוונה לפרסם מדריך להטמעת חשיבה מגדרית במשרדי הממשלה, שזה דבר חשוב ומבורך, ואנחנו מברכות על כך.
מרים זלקינד: אנחנו ראינו שהדבר הזה של הטמעת חשיבה מגדרית במשרדי הממשלה בהחלט לוקה בחסר.
אלי אלאלוף: יש לנו פתרון טכני.
אלי אלאלוף: כמו בישיבות הקודמות, אתם תשאלו שאלות.
אלי אלאלוף: באישור השרה, המנכ"ל יענה בכתב ויהיו העתקים בוועדה.
מרים זלקינד: בסדר גמור, אז אני ממש מסיימת.
מרים זלקינד: אני רק רוצה להגיד, התוכנית 2030 של תעסוקה – נעשתה עבודה מאוד רצינית, שוב, התייחסות מגדרית.
מרים זלקינד: אנחנו פנינו על הנושא הזה שבהחלטה הכי גדולה שהמדינה מקבלת בזמן הקרוב בנושא של תעסוקה, לכל העשור הקרוב אין התייחסות מגדרית.
גילה גמליאל: שמה?
מרים זלקינד: בהחלטה הכי כבדה, 2030 על תעסוקה בישראל לנושא של העשור הקרוב, אין התייחסות מגדרית.
גילה גמליאל: ראשית, זה לא מדויק.
גילה גמליאל: כפי שאמרתי קודם על התעסוקה של נשים ערביות - - -
מרים זלקינד: נכון, אבל זה מאוד קצר ואין את הטמעת החשיבה המגדרית, שדווקא בגלל זה החוברת הזו שאתן מדברות עליה, שנשמח מאוד לדעת מה היא ולקבל אותה ולהיות מעודכנות, זה משהו מאוד חשוב.
איתן עמרם: איתן עמרם, יושב ראש הוועדה לקידום זכויות אוכלוסיות מוחלשות בלשכת עורכי הדין.
איתן עמרם: אני רוצה לומר לשרה, אני יושב כאן ואני רואה את התוכניות שהשרה וצוות משרדה עשו.
איתן עמרם: אני יכול לומר שמאוד מחמם את הלב לראות את העשייה הזאת.
אלי אלאלוף: אתה מדווח בשמנו גם, ברגע זה.
איתן עמרם: תודה.
איתן עמרם: באמת לראות את היזמות ולא את התגובה, זאת אומרת, כולם בדרך כלל מגידים.
איתן עמרם: פה אני רואה באמת עשייה חברתית רוחבית מאוד.
איתן עמרם: אני רוצה לומר דבר נוסף, שאני במסגרת הכובעים שלי, גם בנושא הרווחה וגם ברשות, אנחנו מאוד נשמח לקחת חלק ולהשתלב, ויישר כוח.
עמיחי תמיר: ד"ר עמיחי תמיר, ארגון הנכים.
עמיחי תמיר: במסגרת החוק החדש, התוספת לאזרח ותיק שהוא גם נכה, היא בסך הכול מחצית מהתוספת לנכה רגיל.
עמיחי תמיר: האם כבוד השרה מודעת והאם כבוד השרה מוכנה גם לעסוק בנושא הזה?
אלי אלאלוף: חבר הכנסת ג'מעה, בבקשה.
ג'מעה אזברגה: תודה רבה גבירתי השרה לשוויון חברתי.
ג'מעה אזברגה: אני רציתי לשאול אולי כמה שאלות, על התפיסה שלי לפחות זה המטרה של היום הזה וגם הצעת רעיונות.
ג'מעה אזברגה: לגבי מרכזי צעירים בתוך ה-170, כמה נבנו במגזר הערבי במיוחד בדרום וגם בצפון, כי שתי הפריפריות, מה שאני תופס כתפיסה של פריפריה, צפון-דרום זה מה שהיום מדגישים, מקפידים על זה.
גילה גמליאל: החדשים, כ-40, כי לא היו קודם, אבל מי שהגיש.
גילה גמליאל: היו רשויות שלא הגישו.
ג'מעה אזברגה: והאם הושמו קריטריונים ברורים לעניין של מה זה להקים ביישוב מסוים מרכז לצעירים, והתכנים שלו, לא רק המבנה.
ג'מעה אזברגה: דבר שני לגבי אזרחים ותיקים בכלל גם לגבי נושא של 150,000 שקל, אני הבנתי, למועצה, זאת אומרת שמפעילה תוכנית של אזרחים ותיקים.
ג'מעה אזברגה: מה זה כולל?
ג'מעה אזברגה: רציתי לדעת האם הלימה תרבותית, לוקחים את זה בחשבון של הצורה של החברות או החברה הערבית, שזה שונה.
ג'מעה אזברגה: תעסוקה של נשים למשל במגזר הערבי, זה שונה מתעסוקה של נשים בהייטק או במגזר היהודי בכלל.
גילה גמליאל: זו הסיבה שהבאנו לרשות לבנות את התוכניות.
גילה גמליאל: אנחנו אמרנו את התחומים.
גילה גמליאל: הרשות בונה את התוכנית לפי התאמה לכל הציבור שנמצא תחת אחריותה.
הלל דשן: הלל דשן משירותי בריאות כללית.
הלל דשן: הזכרת כאן את אחד הנושאים של רפואה און-ליין כאלמנט שמקדם את הרפואה מהמרכז לקצוות ומנגיש אותה לכל חלקי האוכלוסייה, אז א', זה כמובן מבורך.
הלל דשן: אנחנו עושים את זה.
הלל דשן: הכללית הייתה מהראשונות שנכנסו לעניין.
הלל דשן: אני רוצה רק לציין, היה מבחן תמיכה של משרד הבריאות שנה אחת בלבד שתמך בקופות שעסקו בעניין.
הלל דשן: לצערי עד עכשיו בשנת 2018 לא חודש המבחן הזה וזה מקשה מאוד.
הלל דשן: תודה.
אלי אלאלוף: כן בבקשה, משה.
משה בר: תודה ליושב ראש.
משה בר: אני רציתי לשאול את השרה שאלה אחת בסך הכול, בקצרה.
משה בר: מה קורה לאזרחים ותיקים נכים?
משה בר: האם גם אותם את לוקחת בחשבון, שהם לא יכולים להשתלב עם האזרחים הוותיקים הרגילים.
משה בר: אם גם להם דואגים בכל עיר ועיר?
גילה גמליאל: כל הפעילות של המשרד לשוויון חברתי בהקשר שעוד לא דיברנו עליו, לא דיברנו על הרבה דברים, אבל נניח את הפרויקט הנפלא של אורי אורבך ז"ל, של "שלישי בשלייקס", אז גם שימרתי את השם לזכרו, אבל הוספתי את הפלוס, אז כאן יש כל כך הרבה פעילויות רחבות שכולן בעצם נהנים מהן.
גילה גמליאל: בכל תחום של פעילות חייבת להיות הנגשה לאזרחים ותיקים.
גילה גמליאל: זה דבר מובנה.
גילה גמליאל: לא רק לוותיקים, לצעירים, לנשים.
גילה גמליאל: זה דבר שהוא א'-ב' גם כבר בחוק הישראלי בשעה טובה, אבל בטח ובטח בתחומים האלה.
נתי ביאליסטוק כהן: עוד לא בכל תחום, גבירתי.
נתי ביאליסטוק כהן: זה הקושי.
גילה גמליאל: כן, אני לצערי לא אחראית על זה.
גילה גמליאל: כמו שאמרתי, אני מתקדמת בסמכויות שיש לי.
אלי אלאלוף: אחרונה חביבה, הנאמנה לוועדה, לכן מגיע לה פרס.
מאירה בסוק: הדבר שאני מדברת עליו זה מה ששאלתי אותך, מה קורה לגבי פערי שכר בין נשים וגברים, שאנחנו רואים שזה הולך - - -
גילה גמליאל: לגבי פערי השכר, רק שתדעי שאנחנו שמנו דגשים על נושא של עבודה מן הבית.
גילה גמליאל: הצלחנו להוציא את הפיילוט שאנחנו מחכים לממוצעים שלו, שממנו נגזור חלק מהמסקנות ואנחנו יוצאים מנקודת הנחה שיש סיכוי שזה גם יפעל לטובתנו בהיבטים הללו.
אפרים קורן: אפרים קורן, מנכ"ל הסתדרות הגמלאים.
אפרים קורן: השאלה היא הכנה לפרישה.
אפרים קורן: חברים, רק 22% מציבור הגמלאים מגיע בכלל לחשיפה ראשונית לקראת עתידו לתקופה שהוא יהיה גמלאי.
אפרים קורן: האם זה לא יכול להיות פרויקט לאומי יחד עם שיתופי פעולה?
גילה גמליאל: זה לא יכול להיות, זה חייב להיות.
גילה גמליאל: אנחנו התחלנו עם זה וזה עדיין ממש בחיתולים של הנושא.
גילה גמליאל: יש הרבה קורסים שהם קורסים שאנחנו מובילים אותם כמעט בכל הארץ סביב הסוגיות של ירידי תעסוקה, גם בהקשר של ההכנה לכל הנושא של הפרישה.
גילה גמליאל: אנחנו מאמינים מאוד גדולים שההכנה הזאת יכולה לסייע גם לאזרחים הוותיקים וגם לחברה בכלל, כל אחד לפי צרכיו הוא בהקשר של החיים החדשים.
גילה גמליאל: אני בכלל חושבת שכשמדברים על תוכנית אסטרטגית להזדקנות האוכלוסייה ואני מקווה שנצליח סוף-סוף כל המשרדים שתהיה את הסינרגיה המתבקשת כדי לנגוע בהרבה מן התחומים וחלק מזה זה גם בזה, כי צריך להכין תוכנית אסטרטגית מלאה בתחום של הזדקנות האוכלוסייה, שתיגע בכל התחומים שדיברתי עליהם קודם, שנמצאים במשרדים שונים ושזה יגיע כתוכנית דגל לממשלה.
גילה גמליאל: אני מקווה שנצליח עד סוף הקדנציה שזה כן יצא לפועל.
גילה גמליאל: בינתיים אני מתקדמת מאוד בנושא של ניצולי שואה וכאן אני מקווה שכן נצליח לקדם בוועידת התביעות את הדברים המתבקשים לתוכנית שתיתן לניצולי שואה לחיות בכבוד, ולתת את המענה כפי שהצגת, גם לכל הסוגיה של הפרישה.
אלי אלאלוף: את רוצה לסכם, בבקשה?
גילה גמליאל: ראשית, אני חייבת לומר לכם שאני הקמתי משרד שהוא מאוד חשוב ולי באופן אישי גם מאוד חשוב שהוא ישמר לעתיד לבוא, כי הוא נותן הרבה מאוד פתרונות יצירתיים כפי שאתם רואים, להרבה מאוד תחומים שלא בהכרח נתנו את הדעת עליהם בעבר.
גילה גמליאל: אני נשאלת רבות ונשאלתי גם פה בתחילת הישיבה לגבי הנושא הזה של הקצבה של האזרחים הוותיקים.
גילה גמליאל: הייתה איזו הצבעה במליאה על איזה חוק של נציג מהאופוזיציה שהעלה דרישה לתת קצבת זקנה לכל האזרחים הוותיקים, לכולם, לא משנה מה מצבם הכלכלי, שהקצבה תהיה שכר מינימום, הצעה שנשמעת מצוין, אבל להזכיר לכם, כמו שאמרתי בתחילת דבריי, א', אני לא אחראית על נושא קצבאות.
גילה גמליאל: ב', ההצעה הייתה בקריאה טרומית עם התנגדות גורפת של האוצר ושל שר הרווחה, ובצדק, כי זה לא דבר שהוא ישים מבחינת העלויות.
גילה גמליאל: ההצעה, הייתי אומרת, היא פופוליסטית בהגדרה שלה, כי היא צובעת הרגשה ממש טובה לכולם אבל היא לא בנמצא לא יכולה לצאת לפועל.
גילה גמליאל: מדובר בעשרות מיליארדי שקלים, שהייתה התנגדות גורפת.
גילה גמליאל: כשזה הגיע לפתחנו, למליאה, אז נכון, גם אני הצבעתי נגד כמו כל הקואליציה, ובהקשר הזה של ההצבעה פשוט המחשב שלי לא עבד, אז שמעו את הקול שלי, ומאז מריצים נגדי קמפיין מרושע במשך מעל שנתיים ברשתות החברתיות, מאז אותה הצבעה מדוברת, שאומרים שבגללי לא קיבלו קצבה, אז א', זה לא נכון.
גילה גמליאל: ב', גם עובדתית זה לא נכון, כי אם לא הייתי משתתפת בהצבעה, זה לא היה עובר ממילא, כי אז היה תיקו וגם זה לא עובר, וכל הפופוליזם בשיח רדוד, לבוא לכמת פעילות ועבודה, לטעמי זה דבר שצריך כבר להוקיע אותו מהציבור, כי על בסיס דיבורים ופופוליזם לא בונים מדינה.
גילה גמליאל: על ידי עבודה מדויקת, ממוקדת, אסטרטגית, רצינית, עם משאבים שמגייסים לפעילות רצינית ועניינית, כך אפשר באמת לקדם דברים ולצמצם פערים, ואמרתי, הגברת פשוט שאלה ויצאה.
גילה גמליאל: נותנים להם תשובה בכתב, אז אמרתי, אני אנצל את ההזדמנות גם לענות לה, אז אני כן עמלה כבר הרבה זמן עם חבר הכנסת דב חנין שהציע את ההצעה הקודמת והבין שזה קושי ליישם אותה אובייקטיבי, ואנחנו מנסים למצוא פתרון לאזרחים ותיקים שלא מגיעים לרף של שכר המינימום, שכל ההכנסות שלהם במכלול לא מגיעים לרף של שכר המינימום.
נתי ביאליסטוק כהן: אגב, יש הצעה על השולחן של הפורום הכלכלי-חברתי, שהמעסיקים מוכנים לשים חצי מהסכום.
גילה גמליאל: כן, זה לא בדיוק מדויק, אבל אני רוצה לומר שאנחנו באמת עמלים כדי למצוא מה הפתרון עבורם, כי מדינת ישראל לא חייבה לצבור לפנסיה ויש לנו אזרחים ותיקים שאין להם איך לסגור את החודש.
גילה גמליאל: השכר שלהם הוא מתחת לרף המינימלי שקבעה המדינה כשכר מינימלי ולהם כן חובה למצוא את הפתרון ואת המענה ועל זה אנחנו עמלים מאוד קשה כדי לבוא ולפתור את הסוגיה הזו, ואני מקווה שבעזרת השם למרות שזה לא תחת סמכות משרדי, אנחנו כן נצליח אולי למצוא ישועה ופתרון בהקשר הזה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד כמה מילים לסיכום.
אלי אלאלוף: פעם ראשונה את בוועדה שלנו ואנחנו נבקש עוד.
אלי אלאלוף: כמו שנאמר לפניי, פה עלו נושאים שלא כולנו היינו מודעים, כולל אני למרות גילי.
אלי אלאלוף: אני רואה באמת יוזמות אדירות, ולא תמיד הציבור הבין את המשמעות.
גילה גמליאל: אנחנו נשמח לפרט כל תחום שאנחנו אחראים עליו, מתי שתרצו.
אלי אלאלוף: אני חושב שאנחנו נעשה דיון נוסף.
אלי אלאלוף: היום ה-4 ליולי 2018, כ' בתמוז, תשע"ח.
אלי אלאלוף: אנחנו מכינים הצעת חוק בקריאה שנייה ושלישית - הצעה למניעת אלימות במוסדות הרווחה.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה לא עושים את זה ישירות גם במוסדות הבריאות?
שמרית שקד: לא, זה כבר קיים במוסדות הבריאות.
שמרית שקד: אנחנו מרחיבים את זה למוסדות רווחה נוספים.
נועם פליק: אני מהלשכה המשפטית, משרד הרווחה.
נועם פליק: ראשית, תודה רבה על הדיון.
נועם פליק: חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול, נועד להתמודד עם מעשי אלימות גם כנגד עובדי רווחה.
נועם פליק: היום ההגדרה של עובד רווחה, זו הגדרה של עובד במקום שמספק שירותי רווחה.
נועם פליק: לעומת זאת, ההגדרה של עובד במוסד רפואי, הגדרה שהיא יותר רחבה ויותר מקיפה.
נועם פליק: נותרו מקרים שאצלנו במחלקות לשירותים חברתיים, למשל, היו עובדים שלא קיבלו את ההגנה הזאת, כי הם לא היו עובדים ישירים את המחלקה, הם היו מאבטחים, הם היו נותני שירותים.
נועם פליק: לכן, המטרה כרגע של התיקון המוצע, זה להרחיב את ההגדרה של עובד רווחה, ככה שיחול גם על אנשים של מאבטחים, מתנדבים, ועוד כל מיני גורמים שנמצאים והם לא עובדים כיחסי עובד מעביד.
אלי אלאלוף: זה כולל עובדי המוסדות של הרווחה, כמו פנימיות ודברים כאלה.
נועם פליק: זה לא כולל את המוסדות, כי החוק, המטרה שלו באמת היא להגן על עובדי רווחה שרשום גם בחוק, מה זה מקום מספק שירותי רווחה, זה או המחלקות לשירותים פרטיים, או מסגרות שהמשרד מספק באופן ישיר.
אלי אלאלוף: למה לא מורחב למוסדות?
נועם פליק: אפשר לחשוב להרחיב את זה.
אלי אלאלוף: זה לא עולה כסף.
נועם פליק: זה לא עולה כסף.
נועם פליק: מי שמגיע למוסדות, אנחנו לא רוצים לפגוע בטיפול שבמוסדות הפנימיות, שהילד ייפגע בטיפול.
אלי אלאלוף: אז מה, מותר שהילד יפגע במדריך שלו?
נועם פליק: לא, ברור שלא.
נועם פליק: אי אפשר יהיה להרחיק אותו מהמקום.
נועם פליק: הילד נמצא כרגע במסגרת הפנימייה.
אלי אלאלוף: אתה חושב שלא מרחיקים אותם?
אלי אלאלוף: אתה ביקרת בפנימיות?
נועם פליק: לא לפי החוק הזה.
נועם פליק: אולי לפי החוק הפלילי מרחיקים אותם.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר, חוץ מהכוונה שלכם שלא הייתה לזה.
אלי אלאלוף: כל ההגדרות שיש בחוק, נמצאים בפנימיות, או במוסדות.
אלי אלאלוף: כפרי נוער זה חינוך, לצערי, לא מדברים.
אלי אלאלוף: שולחים להם את הילדים של הרווחה, אבל הם לא באחריות הרווחה.
אלי אלאלוף: ולכן, אני חושב למה לא נחכה יום, ותתקנו את זה בהתייעצות עם מי שאתם רוצים, ולשים את כל מוסדות הרווחה בפנים - יש אלימות במוסדות הרווחה.
נועם פליק: איזה אלימות?
נועם פליק: אבל אפשר לטפל בהם בצד הפלילי.
נועם פליק: הצד האזרחי הזה – אני אסביר מה קורה בפועל.
נועם פליק: בפועל נעשה מעשי אלימות, או אלימות פיזית, או אלימות מילולית, או השחתת רכוש.
נועם פליק: יוצא מכתב אזהרה שקובע שאם במהלך השנה תבצע עוד עבירת אלימות, אתה לא תקבל את הטיפול במקום.
אלי אלאלוף: מה רע לעשות את זה בפנימייה?
נועם פליק: זה הליך אחר בפנימייה.
נועם פליק: כי ילד שמגיע לפנימייה אחרי שהוא עבר ועדת תכנון טיפול שקבעה ששם הוא צריך להיות בפנימייה הזאת.
אלי אלאלוף: אתה יודע כמה הורים באים לאיים על עובדי פנימייה?
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם לא מכירים את המציאות.
אלי אלאלוף: אתה לא אשם, אתה משפטן.
אלי אלאלוף: אנשי התוכן צריכים להגיד את מה שאני אומר לך.
אלי אלאלוף: במקרה אני מכיר טוב מאוד את הנושא.
אלי אלאלוף: עשרות שנים עבדתי בשביל התחום הזה שהוא קדוש.
אלי אלאלוף: אבל אם היה להם הגנה כמו שפה אתם רוצים לתת לעובדים, זה היה מרתיע.
אלי אלאלוף: יש חוק נגד זה, תתנו כלים גם למדריכים המסכנים האלה שחוטפים.
נועם פליק: אם הצטרכו נעשה תיקון.
אלי אלאלוף: כואב לי, כי זה כבר לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: ואם זה עובר, אז עוד פעם נתחיל את הגיהינום.
נועם פליק: נעשה תיקון.
נועם פליק: ככל שתצטרכו, אני אבדוק עם גורמי המקצוע.
נועם פליק: אנחנו נעשה תיקון חקיקה בהקדם.
אלי אלאלוף: תשמע, יש לכם מועדוניות יום, אלף ואחד דברים, ואתם לא יודעים כמה לצערנו בחברה היום זה קרוב, האלימות קרובה למוסדות שלכם.
אלי אלאלוף: אני לא מאשים, שיהיה לכם ברור.
אלי אלאלוף: בעיקרון זה אסור, לא טוב.
אלי אלאלוף: לצערי, יודעים שהאלימות נוצרת מתסכול מסוים של המערכת.
נועם פליק: גם אם יש תסכול, זה עדיין לא סיבה - - -
אלי אלאלוף: לא מצדיק.
אלי אלאלוף: זה ברור שאלימות - לא אגיד חס וחלילה שפלוני אלמוני מגיע לו מכות, לא אמרתי.
אלי אלאלוף: אבל גם שנדע, גם בבתי חולים לפעמים אלימות נובעת ממצבים מסוימים.
עופר גולן: אני מנהל אגף הביטחון של ביטוח לאומי.
עופר גולן: אז לא קשור, אבל בתור אחד שגדל בפנימייה, אני מאוד מסכים עם מה שאמרת.
עופר גולן: אני רוצה להבין, ואני מתנצל על הבורות.
עופר גולן: האם ביטוח לאומי נכלל בהגדרה שהדיון כאן מתקיים?
עופר גולן: זאת אומרת, עובדי הביטוח על כל מרכיביהם – חוקרים, גובים, מתנדבים, רופאים בוועדות רפואיות, האם גם הם נכנסים תחת ההגדרה של החוק הזה?
אלי אלאלוף: יש חוק בביטוח הלאומי על אי אלימות נגד העובדים שלהם?
עופר גולן: אנחנו תחת חוקי מדינת ישראל.
עופר גולן: אני לא עובד ציבור רגיל.
אלי אלאלוף: אני יודע מידע הבית שלי, מאשתי היקרה, שעבדה רק 26 שנים בלשכה המשפטית של הביטוח הלאומי, שהיא ראתה הרבה אלימות.
אלי אלאלוף: החוקרים שלכם לא מגיעים לכל המקומות שהיו רוצים בגלל פחד מאלימות כלפיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום כבר החוקרים לא מסתובבים מה שהיו פעם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: פעם היו אנשים שקיבלו נכות, היה מעקב אחריהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום אם קיבל, קיבל, אין להם את החוקרים שמסתובבים.
עופר גולן: הייתי שבע שנים ביחידה לחקירות הונאה של הביטוח הלאומי.
עופר גולן: גם חוויתי אלימות קשה.
עופר גולן: זה קיים פחות.
עופר גולן: האלימות היא פגע רע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם עקבו אחרי אלה שקיבלו נכות, אם הם עובדים, או לא עובדים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הם עובדים בשחור, אם הם מתחזים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עקבו אחריהם ממש כמו חוקרים פרטיים.
עופר גולן: הבעיה היא שאנחנו נופלים לתוך ההגדרה של עובד ציבור.
עופר גולן: המשטרה עסוקה מאוד בדברים אחרים, וההתייחסות שלה בדרך כלל מקלה לרמה של סגירת תיקים ולא מעבר לכך.
עופר גולן: אין לה את היכולת, את הזמן, ולפעמים גם את הרצון להתמודד עם אלימות כנגד עובדי ציבור.
אלי אלאלוף: מצד אחד כואב לא להעביר לקריאה שנייה ושלישית את הצעת החוק שלדעתי אין הרבה הערות מהותיות, אם יש, אז זכותכם.
אלי אלאלוף: אם אפשר לעכב את זה, ולהוסיף את המוסדות, כולל ביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: זה חוק שירתיע לטובת עובדי ציבור, ומשרתי שירותי הרווחה למיניהם.
אלי אלאלוף: הייתי מעכב את זה בכמה ימים, ולעשות את זה בשבוע הבא, אם אתם יכולים לעשות את הבדיקות הנדרשות.
נועם פליק: אני לא בטוח שלא הצטרכו להעביר את זה שוב פעם לוועדת שרים לענייני חקיקה, ואז זה התעכב.
אלי אלאלוף: למה, ועדת השרים תתקע את זה?
נועם פליק: פשוט יש עוד ועדה אחת או שתיים, אם אני לא טועה, ביום ראשון בגלל הלחץ.
עופר גולן: מה הלחץ?
עופר גולן: תצאו עם משהו טוב.
נועם פליק: אפשר לעשות תיקון חקיקה.
אלי אלאלוף: אני מציע שאם אתם יכולים במשרד לבדוק ביום ראשון, שני, אנחנו נביא את זה לאישור מחדש בשבוע הבא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי הצעה מעשית אחרת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מגיש הסתייגות, להוסיף את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במידה וקיבלו, אז נקבל אותה כהסתייגות בהצבעה, וזהו, מה דעתכם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשזה מגיע למליאה, אני מגיש אותה כהסתייגות להוסיף את העובדים של הביטוח הלאומי, ואז הם מצביעים על ההסתייגות, הוא נכנס לחוק, ואתם בודקים את האפשרות הזאת עם ועדת שרים.
אלי אלאלוף: ועדת שרים לא תתייחס להסתייגות, היא תתייחס רק להצעת החוק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תבדקו אם זה מקובל, כי בסופו של דבר, תהיה הצבעה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם נביא את זה בשבוע הבא, אנחנו לא בטוחים שזה יגיע ביום שני האחרון של המושב הזה, ואז אנחנו נביא אותו ביום שני בשבוע הבא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עד יום ראשון יתנו תשובה אם הממשלה מקבלת, אז כאילו תתמוך בהסתייגות בזה נתקן אותו, במקום לחכות ולעכב את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו הצעה מעשית.
שמרית שקד: זה אפשרי.
שמרית שקד: חבר הכנסת תמיד רשאי להגיד הסתייגות בהצעת חוק בקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: אז נצביע פלוס הסתייגות.
מירה סלומון: אדוני התייחס לשני סוגים של אוכלוסיות שכרגע לא מנויים בחוק הראשי, וגם לא נכללים בהצעת התיקון לחוק הראשי.
מירה סלומון: האחד, בנוגע לפנימיות, אדוני דיבר על ההורים של הילדים, ולא על הילדים עצמם, כיוון שמדובר על סידור חוץ מביתי.
אלי אלאלוף: כל אלימות שיש במוסד צריך להילחם בה.
מירה סלומון: זה בטוח, אדוני, אבל הצעת החוק, וגם החוק הראשי, הסנקציה כנגד ביטויים של אלימות פיזית ומילולית זה הרחקה מהמקום שנותן טיפול.
מירה סלומון: נכון אדוני.
מירה סלומון: כאשר מדובר בקטינים שנמצאים בסידור חוץ ביתי - - - אדוני דיבר על הפסקה של עד שנה, אבל אנחנו מדברים על ילדים שנמצאים בסידור חוץ ביתי, כלומר, הם נמצאים, מורחקים מהבית שלהם מסיבות כאלה ואחרות, שנמצאו על ידי העובדים המוסמכים לכך, וההרחקה שלהם גם מהפנימייה, במקום שהיא תהיה מקום טיפולי, שיקומי שנועד לרפא אותם - - -
אלי אלאלוף: זה לא פתרון אחד.
מירה סלומון: זה הסנקציה של החוץ ביתי.
אלי אלאלוף: ההערה שלך בהחלט במקום.
אלי אלאלוף: אני מציע שאם נצליח, לאור ההערה של חבר הכנסת חאג' יחיא, יידרש דיון משלים, אז שם נתקן ונתייחס להערה זו.
שמרית שקד: בתוך הסתייגות אין יותר דיון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הדיון יהיה במליאה.
מירה סלומון: אדוני, יש להרחיב בין הילדים לבין ההורים.
אלי אלאלוף: אני מציע שהיועצים המשפטיים גם ביניכם לבין עצמכם תדונו בנקודות האלה.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר, זו הזדמנות נדירה שיש לנו להרוויח זמן ולשמור על כל עובדי המערכת של הרווחה, כולל את אלה שנמצאים.
אלי אלאלוף: אני מוכן להסתכן ולהגיד, שזה חוק שבמושב החורף אפשר להעביר אותו.
אלי אלאלוף: אני מבין, פה התכוונתם רק לעובדי הלשכות, התמקדתם שם, וזה צרם לי כאשר קראתי את החוק, למה לא אחרים?
אלי אלאלוף: ויש.
אלי אלאלוף: חבל, להתחיל את כל הפרוצדורה שאתם מכירים שהיא לא קלה.
אלי אלאלוף: אני לא ידעתי מה זה ביורוקרטיה פרלמנטרית.
אלי אלאלוף: יש לנו את הזמן לעשות את ההסתייגות.
נועם פליק: זה לא משהו של יום, יומיים.
נועם פליק: זה משהו שצריך לבדוק את כלל השטח.
נועם פליק: כמו שעורכת דין סלומון אמרה, לגבי ילדים שנמצאים בתוך סידור חוץ ביתי שזה בצו שיפוטי לפעמים, ואין אפשרות להזיז אותם ממקום למקום.
נועם פליק: מרכזי קשר, שזו גם החלטה שיפוטית שההורים נפגשים עם הילדים בתוך מרכז הקשר.
אלי אלאלוף: או הסתייגות או רביזיה - נותנים לנו מספיק זמן או כל הזמן שרוצים כדי לקיים את הרביזיה או לדון בהסתייגות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מגיש הסתייגות.
שמרית שקד: עו"ד נועם פליק, מעלה פה איזשהן סוגיות שבאמת צריך לתת עליהן את הדעת מעבר רק לזה שנצביע על זה במליאה.