GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עירית בירן: התקצוב הוא אין סופי, הוא נכנס לתוך המערכת.
עירית בירן: ההכנסה הייתה מדורגת כי לאוצר לא היה את הכסף לתת בבת אחת את כל המשאב.
עירית בירן: ובשנה הבאה זה בבסיס התקציב והוא בשוטף הוא יגדל לפי הגידול הטבעי וכן הלאה.
נטע משה: התקציב הוא מיליארד שקל לשנה, זה מה שאמור להמשיך להיות מדי שנה?
עירית בירן: קצת מעל אפילו.
אלי אלאלוף: אבל זה נמשך.
אלי אלאלוף: וזה גם משפיע על התקציב השוטף שהיה.
אלי אלאלוף: שתבינו, זה נכנס כבר, יש את התוספת של המיליארד, אבל יש את התקציב השוטף שהוא גם מחולק בצורה דיפרנציאלית.
קובי אריאלי: אני ממונה תקציב ומחקר במשרד הבינוי במינהל הסיוע בדיור.
קובי אריאלי: אנחנו פועלים יחד עם משרד הקליטה לתוספת בגין סיוע בשכר דירה עבור כלל הקשישים, יחד עם משרד הקליטה כמובן בתיאום עם האוצר.
אלי אלאלוף: כלל הקשישים שהם עולים.
קובי אריאלי: לא, כלל הקשישים.
אלי אלאלוף: אז למה זה עם משרד הקליטה?
קובי אריאלי: כי מרבית הקשישים הם עולים.
קובי אריאלי: לכן התיאום הוא יחד איתם.
אלי אלאלוף: מרבית הקשישים שזקוקים לדיור הם עולים?
קובי אריאלי: מרבית הקשישים שמקבלים סיוע בשכר דירה הם עולים חדשים.
טלי פלוסקוב: כן אדוני.
טלי פלוסקוב: 20,000 קשישים ממתינים בתור של משרד הקליטה, כאשר הם כבר יותר מ-15 שנה בארץ, אבל החלטה של משרד הקליטה אומרת שקשיש שנרשם לתור לדיור ציבורי כשהוא היה עולה, הוא נשאר שם עד סוף חייו.
אלי אלאלוף: אבל יש כאלה שלא עלו והם עניים, שנולדו בארץ.
טלי פלוסקוב: אלה נמצאים במשרד השיכון.
קובי אריאלי: לכן אמרתי, כלל הקשישים.
קובי אריאלי: גם העולים.
אלי אלאלוף: כלל הקשישים כולל העולים.
קובי אריאלי: כמובן.
קובי אריאלי: לכן זה גם בתיאום עם משרד הקליטה.
קובי אריאלי: אנחנו פועלים לתוספת של 300 ₪ בחודש בפעימה הראשונה.
קובי אריאלי: האוצר הקצה לעניין הזה תקציב - - -
טלי פלוסקוב: עד 300 שקל בחודש.
טלי פלוסקוב: בוא נדייק.
טלי פלוסקוב: הציבור שומע אותנו.
טלי פלוסקוב: עד 300 שקל.
נתי ביאליסטוק: מה סכום הבסיס?
קובי אריאלי: כמה הם מקבלים?
נתי ביאליסטוק: אתה מדבר על תוספת 300 שקל אם זה ל-10,000 שקל, סבבה, אין בעיה.
נתי ביאליסטוק: אם זה ל-1,500 שקל, אנחנו בבעיה.
קובי אריאלי: זה בסביבות 1,000, משהו כזה.
קובי אריאלי: זה תלוי.
קובי אריאלי: גם זה דיפרנציאלי, יש גם תוספת - - -
נתי ביאליסטוק: עזוב אבל הסכום הכללי - - -
אלי אלאלוף: נתי, תאפשר לו להציג.
נתי ביאליסטוק: מילה אחת אדוני.
נתי ביאליסטוק: איזה סכום שזה לא יהיה, כולנו נסכים סביב השולחן הזה שלא ניתן לשכור דירה בשום מקום בישראל במחיר הזה.
קובי אריאלי: אני לא חולק עליך אבל כל תוספת היא מבורכת.
קובי אריאלי: ביקשנו כבר מוועדת טרכטנברג תוספות כאלה ואחרות ולאט לאט עושים את כל המאמץ מהכיוון שלנו.
אלי אלאלוף: אבל אני רוצה להגיד לכם, דווקא עבור העולים, וזה לא מספיק וזה לא טוב, אבל דווקא יש שם פתרונות שאין לקשישים הוותיקים של ישראל.
אלי אלאלוף: כמו למשל, לחיות בבית של הבן ולקבל את ההשתתפות בשכר דירה.
קובי אריאלי: זה נקרא צירוף זכאויות.
בת שבע פיק: יש בעמידר - - -
אלי אלאלוף: עמידר זה רק כלי ביצוע.
בת שבע פיק: לא יש גם בעמידר בתים לקשישים שהם לא עולים.
אלי אלאלוף: זה לא אותו קשר.
אלי אלאלוף: אני יודע את עמידר מספיק.
אלי אלאלוף: למרות זאת אני אומר שזה לא מספיק, נתי, אתה צודק.
אלי אלאלוף: חוץ מזה תמיד אתחיל את הנאום שלי כשאני מדבר על עוני, כל מה שעושים זה לא מספיק.
אלי אלאלוף: לכן פתחתי גם במילות הפתיחה שלי, שהמצב לעולם לא ייגמר.
קובי אריאלי: מעבר לכך, השר הניח על שולחן הממשלה תכנית לתוספת מלאי הדירות בדיור הציבורי של 73,000 יחידות, זה עומד לפתחן של ה- - -
אלי אלאלוף: אבל מה נעשה עד עכשיו?
אלי אלאלוף: בשלוש השנים האחרונות מה נעשה בדיור הציבורי?
קובי אריאלי: יש הגדלה מסיבית של מלאי הדירות.
אלי אלאלוף: זה חשוב, מה זה על שולחן הממשלה - - -
קובי אריאלי: יש כבר הגדלה, אנחנו פועלים, עכשיו הייתה הנפקה של אג"ח דרך עמידר, עמידר גייסו אג"ח בבורסה, גייסו מיליארד שקל כמובן עבורנו והתחילו ברכש של מאות דירות, כבר ב-2018 אנחנו רואים רכישה של למעלה מ-500 דירות.
קובי אריאלי: יש לנו עוד תכנית כזאת גם עבור 2019, מעבר למה שאמרתי שכבר הניח השר על שולחן הממשלה לגבי תוספת 73,000 יחידות, יש עוד 2,600 יחידות שרוכשים דרך הסוכנות לבנייה.
אלי אלאלוף: ואתם במקביל ממשיכים למכור דירות.
קובי אריאלי: אנחנו ממשיכים מתוקף חוק הדיור הציבורי למכור דירות לדיירי הדיור הציבורי על פי זכאותם.
קובי אריאלי: יש בחוק - - -
אלי אלאלוף: רק לדיירים.
קובי אריאלי: רק לדיירים.
אלי אלאלוף: כי בשלב מסוים הייתה מכירה חופשית, לא לדיירים, לעמותות מסוימות ודברים כאלה.
נתי ביאליסטוק: וגם הכסף לא הושב.
קובי אריאלי: לא מוכר לי.
טלי פלוסקוב: לא מכירה, פשוט נתנו דירות לעמותות, לבתי כנסת - - -
קובי אריאלי: הבנתי מה אתה אומר.
קובי אריאלי: נכון, חבר הכנסת, היו דירות שבאמת שימשו עבור עמותות ובתי כנסיות, זה נכון.
קובי אריאלי: אני זוכר שעוד לפני השר הזה פעלו בנושא.
קובי אריאלי: עשו בדיקה ממש פרטנית לגבי כלל היחידות האלה וביקשו אותן חזרה מהרשויות וגם היו יחידות שלא מאוכלסות, נגיד בערים כמו דימונה וערד, מה שנהגנו שם כמשרד, עשינו שם למשל קריטריונים כיוון שהצורך שלדירות שהיה שם, היו דירות בודדות, זה היה עבור נכים רתוקים ואלה היו דירות בקומה שניה ושלישית, אז עשו הגמשת קריטריונים בערים מסוימות אלה שהיה מלאי עודף על מנת שלא יהיו דירות שעומדות ריקות ואין בהן שימוש.
טלי פלוסקוב: יש היום עוד דירות שעומדות ריקות?
קובי אריאלי: גם אם יש זה אולי מדירות שמתפנות מעכשיו לעכשיו, כל הזמן אנחנו פועלים, ברגע שדירה - - -
קריאה: לא לא - - -
קובי אריאלי: לא אמרתי שאין.
קובי אריאלי: בסדר?
קובי אריאלי: גם אם יש, אנחנו פועלים לאכלס את כלל היחידות, לעתים זה לוקח זמן כי בדרך כלל מה שקורה ברגע שמתפנה דירה אנחנו פועלים לשיפוץ שלה, מה שנקרא אצלנו איכלוס חוזר, ואם זה משהו שמתאים לנכה כמובן עושים גם התאמה באותה דירה, זאת אומרת כמו הפיכה של אמבטיה למקלחון בין היתר.
אביטל בגין: אני מהסיוע המשפטי במשרד המשפטים.
אביטל בגין: ליום הדיור הציבורי, העברנו נייר לוועדות שקיימו דיונים על הדיור הציבורי.
אביטל בגין: הנושא באמת בעשיה, משרד השיכון פתח בפנינו דלת לדיונים במשך כל השנה, בניסיונות לשפר את המצב.
אביטל בגין: צריך לזכור, שהמצב של הדיור הציבורי הוא לא רק שאלת מלאי הדירות אלא גם מצב הדירות, תנאי הזכאות, קיום הוועדות והאופן שבו הן מתנהלות, זכות הטיעון בוועדות, הפרוטוקולים שנשלחים והמצב של הדיירים.
אביטל בגין: אני אעביר גם אליכם את הנייר שהעברנו, שם תוכלו לראות גם את בעיית הקשישים שלא יכולים לנצל את הסיוע שהם מקבלים, את הבעיה בזכאות, גם שאתה מקבל סיוע מוגדל, את הבעיות שמגיעות אלינו של דיירים שפשוט לא יכולים לשכור דירות כי אין להם את הערבויות ואת הפיקדונות המתאימים.
אביטל בגין: יש עכשיו פיילוט מאוד יפה של משרד השיכון שנערך בהשכרת משנה שבעצם המשכיר העיקרי הוא המדינה או החברה מטעמה והדיירים הם שוכרי המשנה, אבל זה פיילוט בהיקף מאוד מצומצם.
אביטל בגין: אני אעביר לוועדה את הנייר ותוכלו לראות את הדברים.
אלי אלאלוף: תודה רויטל, בדו"ח כל הדברים שאמרת תתנו לי.
אלי אלאלוף: אבל זה מאוד חשוב, כי כמו שאמרת הדגש היום הוא כאילו צריך לחדש את המלאי, אבל צריך לחדש את תנאי החיים של האנשים שגרים בדיור הציבורי.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר לכם, בגלל שהמגורים הם עניים ההתנהגות של האוכלוסייה היא בהתאם, והיא לא נהנית מהשירותים, גם בחינוך גם בבריאות וגם וגם.
אלי אלאלוף: השפעה של סביבה לא הולמת, כל אחד מאתנו יכול להבין.
אלי אלאלוף: לא הייתי ממליץ לאחותי הקטנה שתלך לגור במקום כזה, מפני שאני יודע איך היו יוצאים הילדים הנפלאים שלה ואנחנו רואים את זה, אז תבינו את זה.
אלי אלאלוף: אם לא תשפרו את התנאים בהתערבות שלכם היא טובה בעיקר במקומות שכדאי.
אלי אלאלוף: אני עשיתי סיור בעמידר - - -
קובי אריאלי: לא הבנתי את הטענה "בעיקר במקומות שכדאי".
אלי אלאלוף: עשיתי סיור בעמידר והראו לי את ההישגים של עמידר בבית שמש, אמרתי "אתם מנציחים את העוני".
אלי אלאלוף: תבינו שזה לא רק קיר וגג, זה גם תרבות הדיור.
אלי אלאלוף: גם תרבות ההתנהגות בסביבה הזאת.
אלי אלאלוף: העברתי את זה כבר לידידי השר גלנט ונמשיך להעביר.
קובי אריאלי: אני רוצה לענות לך לגבי מה שציינת.
קובי אריאלי: יש גם תכנית יתד עכשיו שגם היא עבור אותם צעירים של הדיור הציבורי שאנחנו פועלים יחד עם חברות עמידר ועמיגור, להשתלבות של חבר'ה צעירים שגרים בדיור הציבורי, אני מדבר על גילאי 18 פלוס, להשתלבות בעבודה, זה ממש עכשיו מתחיל הפרויקט הזה לצאת אל הפועל.
אלי אלאלוף: כל יוזמה שהיא תהיה מבורכת, בתנאי שתהיה ברמה.
קריאה: אני מבקשת, אני צריכה לעבור לוועדה לביקורת המדינה ולכן אני עוזבת את הוועדה.
אורי אלדר: אני מהפורום למאבק בעוני.
אורי אלדר: השאלה שלי היא לגברת ממשרד החינוך.
אורי אלדר: את דיברת על הכשרת המורים שיוכלו לטפל בילדים בעלי רקע מסוים ולוודא מה הרקע שלהם וכדי שיוכלו לטפל בצורה מיטבית.
אורי אלדר: השאלה שלי היא טכנית, האם אתם דואגים גם שלמורים האלה יהיה מקום איפה לשבת עם הילדים האלה ולדבר איתם בצורה פרטנית כדי שלא יהיה המצב שיושבים בחדר מורים 40 מורים ולמורים אין זמן לגשת לילד הספציפי הזה ולדבר איתו.
אלי אלאלוף: עוד שאלה למשרד החינוך?
אלי אלאלוף: תעני בבקשה.
עירית בירן: כל בתי הספר הרשמיים והמוכרים ושאינו רשמי בעל יסודי קיבלו פינות פרטניות תחת התוספת תקציב שהם קיבלו לאופק חדש ועוז לתמורה.
עירית בירן: לפעמים יש בבתי הספר, במזרח ירושלים אני יודעת שאין להם כי יש מצוקת חדרים, במגזר הערבי אפילו הכניסו בחלק מהחצרות קרוואנים כדי שיהיה למורות ולמורים מקום לשיחות אישיות ובנו את זה בצורה, נכון, זה יותר דומה כמו שבאים לביטוח לאומי שיש מחיצות כאלה, זה לא קירות שלמים אבל יש פינה פרטנית שאפשר לשבת עם ילד ולעשות שיחות ושיהיה קשר אישי לילד בודד או לשלושה.
עירית בירן: מעבר לשלושה הם לא יכולים לשבת שם, וגם מחשב כדי שהם יוכלו אחר-כך להקליד את מה שהם רוצים או צריכים להקליד.
אורי אלדר: יש לי עוד הערה או משפט.
אורי אלדר: בהמשך לנושא של ביטוח לאומי ואגף המחקר שלהם, ידוע לי שאגף המחקר, פרופ' דניאל גוטליב עוסק בנושא שהוא מאוד חשוב לדעתי לכל הנושאים שאנחנו מדברים עליו, מינימום זכות לקיום בכבוד, ואני יודע שהנושא עומד על סדר יומו של הביטוח הלאומי.
אורי אלדר: עוד לא קיבלנו תשובות אבל - - -
אלי אלאלוף: תודה שאתה מפרסם בשם מרים.
מירי אנדבלד: אני לא חושב שזה נושא שעומד על סדר היום של ביטוח לאומי, זה נושא שפרופ' גוטליב חיבר בתפקידו בוועדה של משרד המשפטים כאשר הוא לא היה נציג של הביטוח הלאומי.
מירי אנדבלד: זה אמנם נכנס, אבל מדד העוני של הביטוח הלאומי שמייצר את המינימום מחייה בכבוד מבחינתנו הוא מדד העוני הרשמי וקווי העוני הרשמיים הם אלה שנחשבים המינימום לקיום בכבוד.
אלי אלאלוף: כן בבקשה אדוני.
שמוליק דוד: אני משתי"ל, אני מלווה ארגונים בדרום בעיקר בהקשרים של האוכלוסייה הבדואית.
שמוליק דוד: שתי שאלות לעבודה ולרווחה.
שמוליק דוד: אחת קצב הבניה של המעונות, דובר על זה ב-2014 עוד בימי השר נפתלי בנט שתהיה בניה מזורזת של המעונות, בפועל אנחנו רואים שקצב ההתקדמות של זה הוא מאוד מאוד עגום.
שמוליק דוד: באופן ספציפי בישובים הבדואים גם כאשר בשנה האחרונה סוף סוף יש עשרה מעונות בנויים אנחנו רואים הלכה למעשה שסך התשלומים או שכר הלימוד במוסדות האלה, הוא כזה שלא מאפשר לילדים או לא מאפשר להורים לשלוח את הילדים למעונות האלה ויש חשש שחלק מהם ייפתחו השנה בחסר, למרות שיש צורך עצום בשירות ולמרות שיש הורים רבים שהיו רוצים לצאת לעבודה, בעיקר אימהות.
שמוליק דוד: בפועל, רמת ההכנסה של הישובים האלה המצב מאוד עגום.
שמוליק דוד: שאלה שניה שמתייחסת לעניין של תעסוקת נשים ערביות - - -
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר ששכר הלימוד במעונות יום הוא בהתאם לרמת ההכנסה המשפחתית.
שמוליק דוד: ועדיין - - -
טלי פלוסקוב: זה לא תלוי, אין שום שוני בין מגזר כזה או אחר.
שמוליק דוד: חלק מהסיפור שיש מגזרים שרמת ההשתכרות עוד יותר נמוכה.
טלי פלוסקוב: הקריטריונים הם אחידים.
שמוליק דוד: אני מנסה להבין ולא מצליח, נאמר גם על מרכזי הכוון תעסוקתי לנשים ערביות שישנו תקציב והרשאה להתחייב שהיה צריך להתקבל בינואר אולם טרם התקבל.
שמוליק דוד: אנחנו כידוע ביולי.
שמוליק דוד: רציתי לנסות להבין את המשפט הזה.
אלי אלאלוף: מישהו יכול לענות?
אילה מאיר: אמנם חגי שהוא הממונה על המעונות בזרוע העבודה בדיוק יצא, אבל אני כן רוצה להשתמש במידע של יחידת כת"ף ואני כן רוצה להגיד ש-350 מיליון שקלים מושקעים השנה בבניה של 210 מעונות יום חדשים.
אילה מאיר: אחד החסמים שהזכרנו זה ההתקדמות האיטית ברשויות מקומיות, וברשויות מקומיות חלשות יותר, האיטיות שם אפילו מוגברת, שיש בעיה מאוד קשה שהרשויות המקומיות לא מצליחות לבנות בקצב - - -
אילה מאיר: אני לא יודעת להסביר את זה.
טלי פלוסקוב: מה זה חלשות?
טלי פלוסקוב: מבחינה כלכלית?
אילה מאיר: כן.
טלי פלוסקוב: אז למה זה צריך להשפיע על קצב הבניה, הם צריכים להוסיף כסף?
אילה מאיר: כנראה הכסף.
אילה מאיר: אני יכולה להגיד - - -
אלי אלאלוף: הבעיה היא הרבה יותר מורכבת, אבל למרות - - -
אילה מאיר: זה לא רק השתתפות כספית, זה הבירוקרטיה.
אלי אלאלוף: יש בעיה של תב"ע באזור.
אלי אלאלוף: הייתה בעיה של מצ'ינג, בוטל המצ'ינג.
אלי אלאלוף: דבר שלישי – יש את היכולת של הרשויות המקומיות לבצע, ולא תמיד הרשויות האלה בעלות יכולת לצערי, וזה צריך למצוא את הפתרון ואני יודע ששר הרווחה בעצמו, זו אחת האובססיות החיוביות שלו, בכיוון להביא ליותר מעונות יום.
אלי אלאלוף: מה שמרגיז יותר וזה באמת ההערה שלך, שזה גם בנוי וגם מוכן להפעלה ונשאר סגור.
אלי אלאלוף: ומהרבה סיבות שונות ומשונות כולל החלק הכלכלי, אבל לא רק.
אלי אלאלוף: חבל שחגי יצא אבל יש שם סיבות, יש הסברים אבל בעיני זה לא מספיק.
שמוליק דוד: השאלה השנייה לגבי הסיפור של התקציב שביולי עדיין לא ניתן.
אלי אלאלוף: יש פה את נציג האוצר הוא ירשום ויעשה את הבדיקה הנדרשת.
בקי כהן קשת: אני מרבנים לזכויות אדם.
בקי כהן קשת: שתי שאלות למשרד השיכון.
בקי כהן קשת: אחת – דיברת על שיתוף הפעולה עם המשרד לעליה וקליטה ולא ברור, לי סוגיה שנשמעת בימים אלה זה שיש עודפים של מקומות לקשישים שממתינים לדיור, במשרד הקליטה יש רשימה ואילו יש מקומות ריקים.
בקי כהן קשת: אני רוצה לשאול אם עכשיו עובדים על פתרון כדי שממתינים שזכאים, הקשישים במשרד הקליטה - - -
אלי אלאלוף: שממתינים באשדוד 20 שנה יעברו לערד, לבית של טלי, זה נראה לך הגיוני?
טלי פלוסקוב: למה לא, דווקא יש לי בית נפלא וערד בכלל נפלאה.
אלי אלאלוף: אבל לצערי אי אפשר להוציא אותם משם.
בקי כהן קשת: השאלה אם זה רק עניין של מיקום ובעצם האם זה מתאפשר כאופציה לאותם קשישים ממתינים שזכאים, האם ניתנת להם אפשרות להיכנס.
קובי אריאלי: אני אעצור אותך כי מה שאת שואלת אותי לגבי התור ממתינים של משרד הקליטה, הם מנהלים את התור, אנחנו רק הצינור שמעבירים את הכסף.
אלי אלאלוף: זה לא חשוב, המקומות הפנויים זה לא המקומות שבהם היום חיים קשישים עולים שעלו לפני 20 שנה.
אלי אלאלוף: עד שהתרגלו לאזור שלהם, המשפחה איתם וכולי, את רוצה לעקור אותם למקום אחר?
בקי כהן קשת: אני רק רוצה לומר את זה בתור הצעה לא מחייבת.
קובי אריאלי: אבל הוא אמר משהו באמת נכון.
אלי אלאלוף: לצערי לא תמיד איפה שצריך יש את הפתרונות הנדרשים.
בקי כהן קשת: אדוני רק שאלה שניה למשרד השיכון.
אלי אלאלוף: יש לי לוח זמנים מתוכנן.
אלי אלאלוף: בבקשה תסיימי.
בקי כהן קשת: שאלה שניה קצרה, אם אתה יכול לעדכן אותנו, אנחנו שמענו הרבה מאוד זמן על העבודה שלכם על אותן דירות שלא מגיעות לזכאים, כמו שאמרת - - - ואנחנו יודעים שאתם עובדים על זה הרבה מאוד זמן, השאלה אם נכון להיום יש לכם מספר כמה דירות עדיין בידי עמותות, בתי כנסת וכולי ועדיין לא הגיעו לדיירים.
אלי אלאלוף: מה שלא קשור לעוני, תעבירי את זה לחלק המנהלי.
טלי פלוסקוב: אני מזמינה אותך לדיון בוועדה שלנו שיהיה כולו לדיור ציבורי.
אלי אלאלוף: יש לי עוד דיווח מאוד חשוב של האוצר ולכן כל מי שרוצה עוד הערות קצרות מאוד ואת הסיכום הבטחתי לנתי.
עמיחי תמיר: אני מארגוני הנכים.
עמיחי תמיר: כמה אנשים במדינה מוגדרים כעניים, שאלה נוספת לנציגת משרד הבריאות, מכיוון שאני בא מהעולם הזה, בארצות הברית מרכזי רפואה מובילים מצויים בשכונות העוני.
עמיחי תמיר: איך מתייחסים לנושא הזה כאן בארץ לחיזוק הרפואה בפריפריה.
מירי אנדבלד: הסטטיסטיקה היא ל-2016, זה הסקר האחרון שיש לנו אבל לפי הסקר כ-23%-24% מהנפשות בישראל שזה שמונה מיליון ואפשר לעשות את החשבון, מוגדרות כעניות ואני לא רוצה להגיד מספרים שאני לא זוכרת, אבל אלה הנתונים.
אלי אלאלוף: סטטיסטיקה שפורסמה בשבוע שעבר.
אלי אלאלוף: זה פעם ראשונה שמספר העניים הקשישים ירד ל-16%.
מירי אנדבלד: זה פורסם בדו"ח העוני האחרון, לא בשבוע שעבר.
מירי אנדבלד: זה פורסם בדצמבר, שבאמת שיעור הנפשות הקשישות העניות היה בסביבות ה-16% שלא היה דבר כזה כבר כמה שנים טובות.
אילן גילאון: הבעיה היא לא הכמות אלא איפה עובר קו העוני, זה יותר משמעותי.
אלי אלאלוף: לא שמתם לב שחברי אילן גילאון נכנס.
מירי אנדבלד: קו העוני, אפשר לראות את הקווים שלו, אני רק יכולה לייחל לזה שקצבאות הקיום בישראל יגיעו לקו העוני.
מירי אנדבלד: הוא לא כל כך נמוך כמו שזה נדמה.
אלי אלאלוף: לגבי המרכזים הרפואיים, יחסית אנחנו לא ברמה שאתה היית רוצה, אבל היא עוד לא חס וחלילה אקוטית.
אלי אלאלוף: יש מרכזים שהתפתחו מדהים ויש מרכזים שזקוקים להתפתחות מדהימה.
אלי אלאלוף: ברור שגם במרכז יש מרכזים מאוד מפוארים, עם בעיות תפקוד לא קלות.
דן קדרון: תודה רבה כבוד היושב ראש, חברי הכנסת.
דן קדרון: אני מתנו יד לחירש/נכים למען נכים.
דן קדרון: אני רוצה לשאול את משרד השיכון מה עם הדירות הנגישות לנכים.
דן קדרון: היום הרבה נכנסים לדירות כאלה ופשוט הדירות לא נגישות ואז הם פונים למשרד השיכון על מנת שיעשו להם כניסה עם כיסא גלגלים וכל זה ואומרים "כן כן" ולא עושים להם ואז הנכה תמיד נשאר מאחור.
קובי אריאלי: לא, ממש לא.
קובי אריאלי: אני רוצה לתקן אותך.
קובי אריאלי: מאיפה אתה אם מותר לשאול?
דן קדרון: אני מתנו יד לחירש, נכים למען נכים.
קובי אריאלי: אני יכול להגיד לך שאני באופן אישי קשור למערך שלם שאנחנו עושים מעבר לרכישת דירות למלאי הדיור הציבורי, יש נושא בתוך ה- - -, רבע מהתקציב של קרן התקבולים של הדיור הציבורי בהוראת השר, שזה המון, שזה לא פרופורציונלי למספר שלהם באוכלוסייה, רבע מהתקציב הזה מוקצה עבור רכישת דירות לנכים רתוקים.
קובי אריאלי: אני יכול להגיד לך שאם עד 2015 היינו רוכשים פחות מעשר דירות, אז מאז שקיבלנו רבע מהתקציב של קרן התקבולים הגענו לרכישה של 80 דירות בשנה, אנחנו בקצב עוצמתי, יש לנו מערך שלם, שתי חברות שמטפלות, עמידר ומטרופוליס, יש לנו מערך מתווכים ענק, אנחנו שינינו את כל אופן העבודה היום ברכישת דירות לנכים, הוצאנו ממש נוהל חדש עבור רכישה, זאת אומרת שאם פעם - - -, לרכוש דירה לנכה זה ממש סיפור מורכב, זה שיתוף פעולה של מחוזות יחד עם המתווכים.
קובי אריאלי: עבור כל דירה כזאת אנחנו צריכים להוציא מהנדס, מרפאה בעיסוק ושמאי, ואם פעם זה נעשה בטור היום זה נעשה במקביל ואם יש התאמה - - -ובאמת רבע מתקציב קרן התקבולים מוקצה לעניין הזה ואני יכול להגיד לך שהיו אנשים שליוויתי באופן אישי.
דן קדרון: פשוט פנו אלינו הרבה נכים - - -
אלי אלאלוף: עוד לא סגרו את הרשימה.
אלי אלאלוף: הם מנסים.
קובי אריאלי: דווקא אני רוצה להגיד לך שבאותה שנה שהתחלנו מספר הממתינים, פתאום נהיתה תנועה ונכנסו עוד המון, זאת אומרת אם קנינו 80, נכנסו עוד 60, 70 ואנחנו ממשיכים כל הזמן לפעול בנושא.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה ברשותכם לעבור לנציג האוצר.
נתנאל אושרי: מאז שהתחילו ביישום הדו"ח ניתנו תוספות תקציביות על סך של למעלה מ-10 מיליון שקלים לטובת מענים שמסייעים ליציאה מעוני.
נתנאל אושרי: יש פה רשימה מאוד ארוכה, אם תרצו אני אעבור עליה.
נתנאל אושרי: תודה רבה למרכז כת"ף שעושה עבודה נפלאה ומעקב אחרי ה- - -
אלי אלאלוף: אני חייב להיות לא סימפטי אתכם למרות הקשר הטוב.
אלי אלאלוף: הם עושים את העבודה שלא עשיתם.
אלי אלאלוף: הם עושים את העבודה שהתחייבתם לעשות, לתת דיווח תקציבי מסודר כל שנה בעניין זה ולא עשיתם.
אלי אלאלוף: זה חבל כי זה ילמד אתכם הרבה מאוד דברים על מה מתרחש ואיך לתכנן את התוספות האפשריות לפי המצוקות הגדולות ביותר.
אלי אלאלוף: כי זה בסוף גם עניין תקציבי ואם לא תדעו איפה יש עודפים אפשריים ומה עדיף לתקצב עכשיו ולא מאוחר יותר, זה כלי ניהולי אדיר שלכם.
נתנאל אושרי: בוודאי, אבל התוספות התקציביות שעליהן אני מדבר ניתנות בין היתר במסגרת התיעדופים של המשרדים כמובן, כשהידע המקצועי נמצא במשרדים ואנחנו עובדים מולם במסגרת ה- - - התקציביים לאורך שנים, כמו שאמרתי, למעלה מ-10 מיליארד שקל תוספתי לטובת העניין הזה.
נתנאל אושרי: באמת אנחנו רואים ירידה בתחולת העוני.
אלי אלאלוף: אני אשמח לקבל את הניתוח שלכם שמביא אתכם ל- 10 מיליארד.
נתנאל אושרי: בסדר גמור.
אלי אלאלוף: נטע, בבקשה.
נטע משה: אני אפנה לנציג האוצר, מספר דברים.
נטע משה: בדיווחים שהתקבלו היו כמה צעדים שבפירוט נכתב שהחסם בו הוא חסם תקציבי ואני חושבת שאם לא בפעם הזאת, אולי אתם צריכים להעביר עליהם דיווח.
נטע משה: ביניהם דברים שקשורים למשרד הבינוי והשיכון שגם אתם דיווחתם וגם משרד השיכון דיווח שלא התקדמו בגלל אי הסכמות.
נטע משה: אם הוחלט שמפה ולהמשך לא ממשיכים להתקדם בנושא אני חושבת שזה משהו שהוועדה צריכה לדעת וגם אנחנו צריכים מבחינת בסיס הפיקוח, אם אנחנו ממשיכים לעקוב או גורעים את זה, ככל שאתם מגיעים להסכמות.
נטע משה: אני אפרט כמה מהם: מבחינת הרחבת מעגל זכאות לסיוע בשכר דירה, דובר על כמה תתי סעיפים פה, נתמכים יחידים ללא מבחן גיל, כושר מצטבר השתכרות, מבחן התאמה בהתאם למספר ילדים.
נטע משה: אנחנו מדברים גם על מדרג הכנסות לרמות סיוע והרחבת תכנית זכות ההמרה, זה שני המשרדים, בהשוואה ביניהם גם יחד דיברו שלא מתקדמים בנושא הזה ואם יש פה המשך הידברות צריך לדעת ואם לא, אנחנו גם צריכים לדעת.
נטע משה: אם היית בתחילת הדיון, יש כמה דברים שהעלו בהיבטים של תקציב פרטני גמיש ותכניות רווחה שהן נחשבות אולי כגרעוניות וזקוקות להמשך, ובהיבטים של הבריאות שדיווחו עליהם, דברים שהם בבחינה אבל לא מתקדמים בין היתר בגלל תקציב, אם המשרד מתכוון לקדם או לא, השתתפויות עצמיות וסיוע, נושא ההסעות, שזה דברים שכעבור ארבע שנים אנחנו רואים שנעשתה עבודה במשרד, אבל הוועדה פה אני חושבת וחבר הכנסת רוצים לדעת.
אלי אלאלוף: לאיש האוצר, אחרי שאני אקבל את פירוט של ה-10 מיליארד, כי פה דווח על השקעה של 33 מיליארד בתחומים גם שהם בתקצוב שוטף, וזה מאוד חשוב שנקבל את התמונה הכוללת.
אלי אלאלוף: דבר שני, נתכנן בוועדה דיון עם ראש אגף תקציבים כדי לעבור גם על הדברים שהם תקועים בגלל אי הסכמה או אי הבנה או משחקים שאתם יודעים מה המילה שבאה אחר כך, כדי להעביר אותם ליישום, כי זה שוב פעם, כסף קיים תקצוב קיים, צורך קיים, הביצוע אין.
אלי אלאלוף: וזה הדבר המרגיז ביותר.
אלי אלאלוף: את רוצה לומר משהו טלי?
אלי אלאלוף: אחר כך כפי שאמרנו, נתי יסיים.
טלי פלוסקוב: אדוני, אני רוצה דווקא להתחיל מתודה אישית לך כי אני יודעת עד כמה הנושא קרוב לליבך וכל פעולה שאתה עושה, זה לא רק להכין את הדו"ח אלא אתה גם דואג לסיומו.
טלי פלוסקוב: לא נשכח שאנחנו בשבוע האחרון של המושב, ולמרות זאת, החלטת לקיים את הדיון הזה, זה אומר עד כמה הנושא חשוב לך.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להוסיף כמה דברים ברשותך בנושא של עוני של הקשישים כי כל מי שנמצא פה יודע שאני יותר מטפלת בנושא הקשישים והנתונים שקיבלתי מהביטוח הלאומי ופרופ' גוטליב היה אצלנו בדיון בנושא של עוני.
טלי פלוסקוב: יש שם ויכוחים מאוד גדולים, עד כדי כך שאחד מהנתונים אומר שמה שאנשים מקבלים היום זה כבר לא מצב לא טוב, אני אומרת את זה בעדינות.
טלי פלוסקוב: כאילו זה מספיק.
טלי פלוסקוב: לפי הנתונים ובדיקות שנעשו מה הכושר, אם לדוגמה אדם פושט רגל, כמה כסף צריך להשאיר לו כדי שהוא יחיה בכבוד, הסכום שמשאירים שם הוא הרבה פחות ממה שהקשישים מקבלים היום.
טלי פלוסקוב: אז אני אומרת, אני חושבת שאנחנו פחות צריכים לדבר על נושא של עוני ויותר לדבר על נושא של באמת קיום נאות, כך קראנו לזה בוועדה שלנו, ויותר להסתכל – ופה אני מתחברת לנושא של דיור ציבורי – ויותר אולי למדוד את זה בנושא של ההוצאות.
טלי פלוסקוב: אם יש שני קשישים שקשיש אחד המדינה כן הצליחה לספק לו דיור ציבורי, בכך אני אומרת באמת הוא אולי קרוב לקיום נאות, אבל הקשיש שהמדינה לא הצליחה לספק לו דיור ציבורי והסיוע שהוא מקבל לא מספיק כדי לשלם שכר דירה, זה יוצר מצב שעל הכסף שהמדינה נותנת לו כדי להתקיים בכבוד הוא צריך להוסיף, שם אדוני זה באמת העוני.
טלי פלוסקוב: לכן, נושא האוניברסליות ופה אני חושבת שצריך להיות דגש, אני לא חושבת לחלק לכולם אבל בין אלה לאלה, כולם זכאים, אבל לחלק המדינה כן סיפקה ולחלק לא, איך אנחנו עוזרים לאותם אלה שאנחנו לא הצלחנו לספק להם דיור ציבורי.
טלי פלוסקוב: כאן לפי דעתי הגישה צריכה להיות קצת יותר יצירתית, ואותם 300 שקל, סליחה אדוני, רק משפט אחרון, ברגע שאתם מוסיפים ומגדילים סיוע לשכר דירה, אותם בעלי הדירות רק ממתינים להודעה מכם "העלינו להם שכר דירה" כי באותו רגע מהחודש הבא הם מגיעים ואומרים להם "אבל אנחנו יודעים שאתם מקבלים יותר אז מהיום העלות של השכירות תהיה גם יותר גבוהה" אז תהיו קצת יותר יצירתיים.
טלי פלוסקוב: אלה שאין להם דיור ציבורי, תנו להם ואוצ'ר לביטחון תזונתי, זו אופציה, אבל אל תגידו שאתם מגדילים סיוע לשכר דירה.
טלי פלוסקוב: ברגע שאתה אומר את המשפט הזה, מיד מעלים את העלות של השכירות, קחו את זה בחשבון.
טלי פלוסקוב: הכסף כן צריך להיות כתחליף - - -
קובי אריאלי: אבל אני כמשרד, יכול רק לדאוג להיבט הדיורי.
טלי פלוסקוב: כן, אבל אתה יכול לעשות את זה לאלה שחסרי דיור ציבורי וזכאים.
טלי פלוסקוב: זה עדיין שלך.
קובי אריאלי: אני לא יכול לתת לו בטחון תזונתי, זה כבר לא יהיה תחתיי.
טלי פלוסקוב: זו בדיוק התשובה.
טלי פלוסקוב: אז מה אנחנו - - - כולנו בשולחן.
קובי אריאלי: אני אומר, זה יהיה פשוט ואני רק אסביר למה אני מתכוון, אני לא אומר את זה בקטע של להתחמק, כי גם זכאי משרד הקליטה לא משלמים כסף לסיוע בשכר דירה, הכל משולם דרכנו כי האוצר החליט שכל מה שקשור לדיור מועבר דרך משרד השיכון.
אלי אלאלוף: למרות התשובה הישירה שלך, תבין את הסיפור של טלי.
קובי אריאלי: אני לא נגד, הבנתי מה היא אמרה.
אלי אלאלוף: אילן בבקשה.
אילן גילאון: במשפט אחד.
אילן גילאון: תראו, קו העוני צריך לעבור איפה שמפלס החרדה הקיומי עובר.
אילן גילאון: אדם צריך שלא יהיה לו יותר מדי קר בחורף ולא יותר מדי חם בקיץ, שיהיה לו כסף לתרופות ואוכל במקרר.
אילן גילאון: וקורת גג מעל הראש כדי לא להירטב.
אילן גילאון: והרבה אהבה.
קריאה: כשאנחנו מדברים על עוני אנחנו שוכחים שכל משפחה - - -
אלי אלאלוף: גבירתי הדברים שלך לא יהיו בפרוטוקול.
אלי אלאלוף: תתקרבי.
אילן גילאון: אני בכוונה מדבר על הקצה הכי קיצוני בסולם של ערכים קיומיים ולא מה זה יחסית למשהו אחר.
אילן גילאון: או איך זה יחסית לתל"ג.
אילן גילאון: הנקודה היא שכל אדם, לא משנה באיזה מקום שהוא נמצא, ביכולות שהוא נמצא, יהיה בטוח שכל אחד מהדברים האלה לא יקרו לו: שלא יהיה לו קר בחורף לא יהיה לו חם בקיץ לא יהיה לו מחסור בתרופה וטכנולוגיה רפואית, לא יהיה לו מחסור במזון של עצמו, ותהיה לו קורת גג מעל הראש.
אילן גילאון: כמעט ז'בוטינסקי.
אילן גילאון: אלה החרדות הקיומיות ולכן כשאתם אומרים לי יורד ל-16%, יורד ל-17%, זה הפחות חשוב.
אילן גילאון: היותר חשוב זה איפה הבנאדם.
אילן גילאון: זה העניין ולפי זה צריך לקבוע את המפלס.
אלי אלאלוף: אילן יש לי תוספת בשבילך.
אלי אלאלוף: זה גם כולל חינוך וזה גם כולל תעסוקה.
אילן גילאון: אני אומר מהו המפלס התחתון.
אילן גילאון: אני אגיד לך עוד משהו, זה שגם יהיה לו מספיק כסף לקנות לנכדים שלו מתנה.
אלי אלאלוף: נתי בבקשה.
נתי ביאליסטוק: אני אמשיך את מה שאמר אילן.
נתי ביאליסטוק: קודם כל הנושא של קו העוני והדיון בנושא הזה מלכתחילה שם אותנו בדיון הלא נכון, וחייבים לשנות את הפרדיגמה כי אם אנחנו מודדים את העוני לפי הכנסות ולא לפי צרכים, אז אנחנו לא מטפלים בבעיות האמתיות, אנחנו מזניחים אוכלוסיות שלמות שאנחנו בחוסר ההתייחסות לצרכים שלהן אנחנו כנראה נדון אותן ואת בניהם ואת בני בניהם לעוני מתמשך.
נתי ביאליסטוק: הדברים שאמרה הגברת שייצגה את אוכלוסיית יוצאי אתיופיה, נכונים.
נתי ביאליסטוק: אם לא מתייחסים לצרכים של אוכלוסייה מוגדרת.