GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סנ"צ איה גורצקי: צריך לשים את זה על השולחן.
סנ"צ איה גורצקי: דבר אחד שחשוב להבין – בגלל הירידה באכיפה, אנחנו מבינים דבר אחד: מצד אחד, יש יותר צרכני סמים מסוג קנאביס.
סנ"צ איה גורצקי: מצד שני, אנחנו, כמשטרה, אוכפים פחות באמצעות הכלי הפלילי, בין היתר, בגלל התפיסה החדשה, בגלל המדיניות החדשה, שמסיטה את המאמצים מההליך הפלילי להליך אחר שנקרא לו: מנהלי יותר.
סנ"צ איה גורצקי: לכן, גם אנחנו מבקשים באמת מאדוני יושב-הראש לקדם את הצעת החוק הזאת בהקדם האפשרי, כדי שנוכל כן לבצע אכיפה מתונה ומתאימה יותר, אבל שלא נישאר במצב הזה, שאנחנו קוראים לנו "עונת מלפפונים", שהוא לא לכאן ולא לכאן.
תמר זנדברג: אם אפשר, רק שאלה קטנה על הנתון.
אלי אלאלוף: את לא היחידה פה.
אלי אלאלוף: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?
אלי אלאלוף: אוקיי, אז זה זמן התגובות שלך.
תמר זנדברג: רק שאלה קטנה: בעצם, הנתון, שאת מסרת, שזה למעלה מ-10,000 פתיחת תיקים בערך בחצי שנה, הוא פחות או יותר הנתון הממוצע של השנים האחרונות, שם דיברו על כל-20,000 תיקים בשנה.
תמר זנדברג: אז, אין פה איזה שהם ירידה או שינוי, מבחינתכם.
תמר זנדברג: זאת אומרת, זה המשך אותה מגמה בשנים האחרונות.
סנ"צ איה גורצקי: להפך, מה שאנחנו אומרים הוא שמשנה לשנה כמות התיקים שנפתחת גדלה, נפתחים יותר תיקים, אבל הרבה פחות כתבי אישום מוגשים.
סנ"צ איה גורצקי: יש פער נורא גדול.
מירב בן ארי: עצם העובדה שפתחת תיק לאדם נורמטיבי במשטרה – - -
מירב בן ארי: - - זה לא עניין של כתב האישום בכלל.
סנ"צ איה גורצקי: חברת הכנסת, אנחנו מסכימים, ואנחנו מבקשים לקדם את הצעת החוק.
קריאה: למה פתיחת התיקים הזאת?
מירב בן ארי: יש גם תיקים של אלימות שלא מגיעים - - -
אלי אלאלוף: אם כל אחד יתחיל לזרוק משפט, לא נוכל לקיים דיון.
מירב בן ארי: זה הרישום.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד - - -
אלי אלאלוף: מירב, רק שנייה.
קריאה: כמה מעצרים.
אלי אלאלוף: תאפשרו לה לענות.
מירב בן ארי: אנשים נורמטיביים לא מוטרדים.
מירב בן ארי: עוד לא סיימנו לשאול אותה?
תמר זנדברג: כמה ב-2017?
אלי אלאלוף: אל תעני ככה בתפזורת, כי הפרוטוקול מתבלבל לגמרי.
קריאה: מעולם לא היו מעצרים.
אלי אלאלוף: רגע, אדוני, אל תפריע לדיון ולסדר הדיון.
מירב בן ארי: מה שמפריע לבן-אדם נורמטיבי, ולא דיברתי על עבריין שעוד כתב אישום או פחות כתב אישום לא מעניין אותו, זה זה שנפתח נגדו אותו תיק במשטרה על זה שהוא השתמש.
מירב בן ארי: - -זה מה שכל החבורה כל הזמן מנסה למקד מימין ומשמאל.
סנ"צ איה גורצקי: אנחנו מסכימים.
מירב בן ארי: האנשים שאנחנו מכירים, - -
תמר זנדברג: כן, אבל אין פה - - -
מירב בן ארי: - -החברים שלנו, שבסוף - - -
שרן השכל: אז, אלי, - - -
תמר זנדברג: שנייה, תני לי לסיים את המשפט, כי זה נוגע פה לכולנו, ובגלל זה אנחנו מתרעמות.
תמר זנדברג: הבעיה של כל חברי הכנסת, לפחות מי שנמצאים כאן, היא אותם אנשים נורמטיביים, שחלק מהם הם גם חברים שלי, ואני מודה, שעל זה נפתח להם תיק.
תמר זנדברג: פה נפגעים בעבודה ושירות המילואים - - -
סנ"צ איה גורצקי: נכון, אבל את זה הצעת החוק פותרת.
מירב בן ארי: זה מה שקשה.
שרן השכל: אני גם רוצה.
אלי אלאלוף: שרן, את רוצה לומר הערה?
מירב בן ארי: כמה מחבריי הטובים, והם לא נפלו לסם – הם רק נפלו לתיק.
שרן השכל: יש לי שאלה.
שרן השכל: אם יש הסכמה שאנחנו רוצים, למעשה, לעצור את העניין הזה שנפתחים תיקים פליליים לאנשים נורמטיביים, האם לכם יש התנגדות, כמו שאפילו השר ארדן אמר, להשוות את העבירה של שימוש בקנאביס לשימוש בקנס מנהלי כמו לעבירה של נסיעה בלי חגורה, נסיעה מהירה או נסיעה ברמזור?
יואל הדר: זו גם עבירה פלילית.
שרן השכל: האם אתם מוכנים לשנות את זה - - -?
מירב בן ארי: אבל, מה שאת אומרת זה עבירה פלילית.
שרן השכל: לא, זו לא עבירה פלילית.
דקל-דוד עוזר: אין בעיה בזה שזה עבירה פלילית.
דקל-דוד עוזר: השאלה היא מה העונש המכסימלי עליה?
אלי אלאלוף: מישהו אישר לך לדבר?
אלי אלאלוף: פעם אחרונה שאתה עושה את זה, בסדר?
אלי אלאלוף: היה לכם זמן לבטא את עצמכם בשקט.
אלי אלאלוף: המשפט שאתה אמרת, אף אחד לא קלט אותו.
מירב בן ארי: ברור שזו עבירה פלילית.
תמר זנדברג: אבל בקנס יש חלופת משפט.
תמר זנדברג: אם אתה רוצה לשלם את הקנס, אתה צריך - - -
גיא לרר: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול את נציגת המשטרה שאלה, שבאמת מעניינת אותי?
אלי אלאלוף: יש פה שאלה.
גיא לרר: שאלה שבאמת מסקרנת אותי וזה לא בהתרסה.
גיא לרר: השר לביטחון פנים, כבר במסיבת העיתונאים הראשונה שלו, אמר שתורגש רוח המפקד, וברגע שהשר מנחה, מורה, גם אם זה לא על-פי חוק בינתיים, אנחנו נרגיש את האכיפה בשטח הולכת ויורדת.
גיא לרר: איך זה הולך יחד עם הנתון האסטרונומי שאת נתת פה עכשיו לגבי כמות כל כך גדולה של תיקים שנפתחה?
גיא לרר: איפה הקשר בין רוח המפקד לביצוע בשטח?
סנ"צ איה גורצקי: אדוני, אני יכולה לענות?
אילן גילאון: 10,000.
סנ"צ איה גורצקי: יכול להיות שנקודת ההסתכלות שלנו שונה.
סנ"צ איה גורצקי: אני לא רואה סתירה בין מה שאתה קורא לו רוח המפקד לבין מדיניות המשטרה.
סנ"צ איה גורצקי: צריך לעשות אבחנה בין כמות התיקים שנפתחים, כשהמשטרה רואה עבירה - - -
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם לא לבד.
אלי אלאלוף: תכבדו גם את האחרים.
סנ"צ איה גורצקי: כשהמשטרה רואה עבירה שנעברת לנגד עיניה, עבירה שהיום נחשבת כעבירה פלילית, ואנחנו מדברים היום - - -
מירב בן ארי: היא עושה את העבודה שלה.
סנ"צ איה גורצקי: היום, במצב שלפני התיקון, ואין לי מחלוקת על מה שנאמר כאן - - -
מירב בן ארי: בקיצור, רוח המפקד לא עברה.
סנ"צ איה גורצקי: לא, זה לא נכון.
קריאה: זה רע מאוד.
סנ"צ איה גורצקי: תנו לי רק להשיב.
אלי אלאלוף: מירב, תאפשרי לה לסיים.
סנ"צ איה גורצקי: הדבר האחרון שאנחנו מבקשים זה לבוא בהתלהמות או להתנגד.
סנ"צ איה גורצקי: הרי כל הדברים שאת אמרת לפני דקה מקובלים עלינו, ואת זה הצעת החוק באה לפתור.
סנ"צ איה גורצקי: לא ייפתחו תיקים פליליים.
סנ"צ איה גורצקי: לא יהיה רישום פלילי.
סנ"צ איה גורצקי: את זה הצעת החוק פותרת.
סנ"צ איה גורצקי: כל 20,000 התיקים בשנה – לא יהיה.
גיא לרר: אבל, מה בינתיים?
גיא לרר: מעניינת אותי רוח המפקד, כי רוח המפקד גם אמורה להוות השראה בהמשך.
אלי אלאלוף: אני חושב שנמסרה תשובה.
מירב בן ארי: אבל, - - -
אילן גילאון: לרר, אתה רואה שהמפקד עושה רוח.
גיא לרר: לא.
גיא לרר: אדוני היושב-ראש, היא הייתה באמצע.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לנו עוד ארבע דקות.
גיא לרר: זה באמת מסקרן.
גיא לרר: היא יכולה רק להשלים את התשובה?
גיא לרר: אני באמת מסוקרן, כי היא לא סיימה אותה.
אלי אלאלוף: השלמת?
סנ"צ איה גורצקי: מבחינתי, אין - - -
גיא לרר: מה?
גיא לרר: הם ראו אותם במרחב ציבורי ואז בגלל זה או שעשו חיפושים וכאלה על אנשים בפריפריות?
סנ"צ איה גורצקי: המשטרה גם היום ממקדת את מאמצי האכיפה במרחב הציבורי.
סנ"צ איה גורצקי: כשנפתח תיק, פירושו שנעברה לכאורה עבירה פלילית, ולכן המשטרה פועלת, באמצעים החוקיים - - -
גיא לרר: כל אלפי התיקים האלה של השנה היו במרחב הציבורי, מאז מסיבת העיתונאים של ארדן?
סנ"צ איה גורצקי: לא אמרתי שכול 20,000 התיקים היו במרחב הציבורי.
סנ"צ איה גורצקי: זה לא נכון, וזה מטעה.
סנ"צ איה גורצקי: המשטרה ממקדת את מאמצי האכיפה שלה במרחב הציבורי.
גיא לרר: "ממקדת" – זה אומר שרוב התיקים?
אלי אלאלוף: תזמינו אותה לראיון.
קריאה: הערה אחת.
אילן גילאון: יש רוח המפקד - - - רוח.
אילן גילאון: אלה שני דברים שונים.
אלי אלאלוף: ג'ומעה, רצית משהו?
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת ג'ומעה.
ג'מעה אזברגה: יש לי דעה אולי קצת.
ג'מעה אזברגה: .. אין לי בעיה עם הענישה, ואני חושב שזה קיים בחוק.
ג'מעה אזברגה: נכון להיום, יש ענישה.
ג'מעה אזברגה: אבל יש בעיה עם הגדרת הענישה, והבעיה קשורה אחת בשנייה.
ג'מעה אזברגה: השאלה של ה-10,000 – אנחנו רואים שהנתונים כל הזמן הולכים וגדלים, כפי שהמשטרה גם מפרסמת.
ג'מעה אזברגה: עכשיו קראתי ש-40% מהחיילים משתמשים בסמים שונים – יש קנאביס או חשיש.
ג'מעה אזברגה: כל הזמן יש מגמת עלייה.
ג'מעה אזברגה: לדעתי, השאלה הכי חשובה היא: האם אוכפים את זה או לא?
ג'מעה אזברגה: אגב, להגדיל את העונש זה הדבר הכי קל, אבל לבצע את זה בפועל זו השאלה.
ג'מעה אזברגה: שאלתי השנייה, וזה קשור, היא עניין הסחר והצרכנות האישית או הפרטית.
ג'מעה אזברגה: הרי כל זמן שגדל מספר הצרכנים, זו פונקציה גם של מסחר.
ג'מעה אזברגה: הרי בסופו של יום זה שוק שקשור אחד לשני.
אלי אלאלוף: יש הרבה כסף שם.
ג'מעה אזברגה: אם יש צרכנים – יש גם סוחרים, ואם אין סוחרים – גם צרכנים לא יהיו.
ג'מעה אזברגה: זו השאלה.
ג'מעה אזברגה: עניין האכיפה חשוב.
ג'מעה אזברגה: לגבי ההגדלה של הענישה בחוק, אפשר לעשות ולהגדיל משנה ל-15 שנה, אבל אם לא אוכפים את זה – זה לא שווה.
אורן ליבוביץ: היושב-ראש, עשר שניות באמת.
אורן ליבוביץ: הערה אחת – קודם כל, לדעתי, המשטרה עשתה פה דבר חמור.
אורן ליבוביץ: היא הטעתה את השר לביטחון פנים גלעד ארדן.
אורן ליבוביץ: היא נתנה לו נתון על אפס מעצרים.
אורן ליבוביץ: מעצרים אף פעם לא היו כמעט על דבר כזה.
אורן ליבוביץ: בפועל, יש פה עלייה חדה בתיקים פליליים.
מירב בן ארי: 10,000 – מאיזו שנה זה?
אורן ליבוביץ: דבר שני – אני מסיים.
אורן ליבוביץ: חצי משפט.
אורן ליבוביץ: מעכשיו.
אורן ליבוביץ: חצי שנה.
מירב בן ארי: מ-18'?
אלי אלאלוף: מירב, תני לו לסיים.
סנ"צ איה גורצקי: אני מבקשת להתייחס.
אורן ליבוביץ: חצי נקודה אחרונה – כשאתם אומרים שאחרי שהחוק הזה יעבור כאילו לא תהיה הפללה, זה לא נכון.
אורן ליבוביץ: אני מעריך שקראתם את הנוסח.
אורן ליבוביץ: החוק הזה לא רלוונטי למי שכבר יש לו רישום פלילי, למי שלא יודה בעבירה פלילית, למי שיש לו עבירה נילווית וכן הלאה וכן הלאה.
מירב בן ארי: תגיד: אפשר לדעת מאיזו שנה הנתון של ה-10,000?
מירב בן ארי: עד היום, זאת אומרת לא נגמרה השנה בכלל.
סנ"צ איה גורצקי: עד ה-16 ביוני.
סנ"צ איה גורצקי: חצי שנה.
קריאה: זה 20,000.
מירב בן ארי: אני חשבתי שזה 2017.
אילן גילאון: זה לא נראה לכם מספר - - -?
מירב בן ארי: זה נראה לי קצת הזוי.
מירב בן ארי: הזוי.
מירב בן ארי: חצי שנה?
נצ"מ רותי שטרית: זה על כל סוגי הסמים.
מירב בן ארי: אני יודעת, אבל היא אומרת שהרוב זה קנאביס.
אלי אלאלוף: זה על כל סוגי הסמים.
אורן ליבוביץ: לא.
אורן ליבוביץ: זה בעיקר קנאביס.
אורן ליבוביץ: זה לא כל סוגי הסמים.
נצ"מ רותי שטרית: לא.
נצ"מ רותי שטרית: - - -
קריאה: - - - 80% זה קנאביס.
אורן ליבוביץ: - - - באמת.
קריאה: אז, זה 80% קנאביס.
אלי אלאלוף: הבעתם את דעותיכם, שמענו אותן.
אורן ליבוביץ: ככה זה תמיד - - -
קריאה: זה לא נראה לי - - -
אלי אלאלוף: הפרעתי לך, כשדיברת?
מירב בן ארי: זה מלא.
אלי אלאלוף: לא הגענו היום לטרמינולוגיות מוזרות, נכון?
אלי אלאלוף: אז, בוא ונסיים את זה פה.
אלי אלאלוף: יש לי רק שאלה: למי שמשתמש – ואל תזהו את עצמכם, אם לא בא לכם – - -
אורן ליבוביץ: אני.
אלי אלאלוף: - - אתה תחגוג ביום שהבן שלך יבוא בגיל 15 ויגיד לך "אבא, אני מעשן"?
אורן ליבוביץ: אני אתן לך תשובה.
אורן ליבוביץ: אני לא אחגוג, אבל אני ודאי לא ארצה ששוטר יתעסק אתו ויכניס אותו לכלא.
אלי אלאלוף: אבל, אתה תתעסק בזה?
אורן ליבוביץ: אני אטפל בו.
אלי אלאלוף: תטפל.
אורן ליבוביץ: בוודאי.
אלי אלאלוף: זה לא היה מובן.
אלי אלאלוף: כדאי שנחשוב על זה שזה יכול להיות בבית של כל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: אני התנסיתי בזה.
אורן ליבוביץ: זה נושא של ההורה.
אורן ליבוביץ: זה נושא הורי.
אורן ליבוביץ: זה לא משפטי.
אלי אלאלוף: תאמין לי, אני התנסיתי.
מירב בן ארי: מה, אצלי במרכז לא היה את זה?
מירב בן ארי: ! היה אצלי.
מירב בן ארי: היו לי נערים, - -
אלי אלאלוף: ודאי, אבל בוודאי לא - - - מזה שזה מותר.
מירב בן ארי: - - אבל, אלי, לא הייתי רוצה שהשוטר יפתח תיק לילד כזה בן 16-15 וייתן לו רישום פלילי.
קריאה: אדוני היושב-ראש, - - -
מירב בן ארי: במקום זה, אני יכולה לטפל בו או מישהו מקצועי יותר.
אלי אלאלוף: אחרת, אקבל נזיפה.
אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים לאחד הנושאים הכי כבדים שיש על שולחננו: תקנות הסכמים קיבוציים (תשלום דמי טיפול ארגוני מקצועי לארגון מעבידים) (תיקון), התשע"ח-2018.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שיש הרבה התלבטויות סביב התקנות האלה.
אלי אלאלוף: אפילו יש עיתונאים ששואלים מה פתאום אתם עושים את זה בפגרה וביום ראשון.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד לכם שבין הגופים שמכתיבים את סדר-היום של הכנסת זה בג"ץ.
אלי אלאלוף: יש עתירה לבג"ץ של אנשי לשכת המסחר צפון, שמחייב אותנו להתייחסות עד ספטמבר, ולכן היום אנחנו מקיימים דיון ראשון.
אלי אלאלוף: אם לא נסיים נקיים דיון שני עד ספטמבר, ולכן התשובה היא מאוד טכנית.
אלי אלאלוף: גם אני אוהב חופש, והוועדה שלנו לשמחתנו עבדה מאוד קשה בשבועות האחרונים, ומגיע לחברים קצת חופש, ודאי לצוות הנפלא שלנו שעובד כל כך קשה.
נורית קורן: בעיקר לצוות.
אלי אלאלוף: ואני חייב להגיד שאנחנו נאלצים לענות לדרישות בג"ץ, ואנחנו עושים את זה באחריות ובכבוד רב לבג"ץ ולדרישות שלו.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לפתוח בדיון, כי אני יודע שבכל דיון יש רעיונות חדשים והתייחסויות חדשות.
אלי אלאלוף: אנחנו הולכים ישר לקריאת התקנות, ושם תתייחסו.
אלי אלאלוף: כל אחד שירצה יתייחס לתקנות אם הן נוגעות לו, לא נוגעות לו, אבל רק סביב לתקנות, לכל תקנה ותקנה, לכל סעיף וסעיף תוכלו להתייחס.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש להוריד את המתח.
אלי אלאלוף: אנחנו נהיה ענייניים.
אלי אלאלוף: מה שלא יהיה מקובל באווירה הכוללת, בהתייחסות במיוחד לחבריי חברי הכנסת, אנחנו נשאיר בצד, ואם יש צורך נחזור לדיון נוסף.
אלי אלאלוף: אלו כללי המשחק שלנו, ברשותכם.
קריאה: לא הבנתי את הצורך של בג"ץ.
אלי אלאלוף: לבג"ץ יש דרישה לתת לו תשובה עד סוף מרס.
אלי אלאלוף: אולי את יכולה להתייחס.
נעה בן שבת: לא, אדוני, בג"ץ קיבל הודעת עדכון, הוא אמר שהוא יקיים דיון נוסף בין ספטמבר לאוקטובר.
נעה בן שבת: אנחנו נמצאים בתקופה הזאת בפגרה, לכן הדיונים יהיו פה בפגרה כדי שנוכל לנסות למצות את ההליך פה בוועדה לגבי התקנה שנדונה בבג"ץ.
נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שבתקנות האלה יש עוד נושאים רבים שנפרסו בפנינו גם בדיון הקודם.
נעה בן שבת: הסביר משרד העבודה שיש פה עוד תיקונים רבים בתקנות, לא רק אותה תקנה 3(11) שאליה מתייחסת העתירה, אלא יש נושאים רבים שמוסדרים בתקנות.
נעה בן שבת: הוועדה מנסה למצות את הדברים האלה בשביל למסור הודעת עדכון ולעשות את הדברים בצורה נכונה ובצורה טובה, ולהביא את התוצאות לבג"ץ.
דרור שטרום: אם אפשר רק לציין פשוט בתור מי שמוביל את הבג"ץ.
אלי אלאלוף: קודם כול אל תדבר, לא קיבלת את רשות הדיבור, זה הבסיס.
דרור שטרום: שאלתי אם אפשר.
אלי אלאלוף: יש פה פרוטוקול, תגיד את השם.
אלי אלאלוף: אני מכיר אותך במקרה, אבל לא את כולם, אז תגיד את שמך ותגיד מה אתה רוצה.
דרור שטרום: אני מייצג את לשכות התעשייה והמסחר בפריפריה בצפון ובדרום, ואני מייצג באותה עתירה לבג"ץ שהזכירה היועצת המשפטית.
דרור שטרום: אני רק רוצה לציין – שיהיה פשוט בפני הוועדה את הרקורד המדויק – שטרם נקבע דיון נוסף בבג"ץ.
דרור שטרום: בג"ץ נתן איזשהו מרחב של תאריכים לדיון כזה, והמרחב הזה נגמר בסוף אוקטובר.
דרור שטרום: פשוט שיהיה ברור מה חלון הזמן, סוף אוקטובר.
אלי אלאלוף: זה לא נקרא נתן זמן.
דרור שטרום: זה המועד.
אלי אלאלוף: לתת את סוף אוקטובר, אז זה מחייב אותנו עד ספטמבר להציג מה דעתנו.
נעה בן שבת: בהתחשב בזה שאנחנו בפגרה.
דרור שטרום: אני רק מציג את העובדות.
נעה בן שבת: בהתחשב בזה שעד אמצע אוקטובר אנחנו בפגרה, אז נאלץ לקיים את הדיון בפגרה.
דרור שטרום: לא אמרתי שום דבר, רק רציתי שהעובדות יהיו.
אלי אלאלוף: הבנו את הרמז.
אלי אלאלוף: בבקשה, נתחיל בקריאת התקנות.
נעה בן שבת: זה תיקון טכני של הלשון, אדוני.
נעה בן שבת: סליחה, יש פה קצת בלגן.
נעה בן שבת: (1) אמור להיות פסקה (2), ואחרי זה מה שהופיע.
נעה בן שבת: החלפת "תקנת משנה (ב)" יופיע כפסקה (1).
נעה בן שבת: פסקה (2) זה: "(1) תקנות משנה (ג) עד (ד) - יימחקו.
נעה בן שבת: " ועכשיו נעבור לתקנת משנה (ה).
נעה בן שבת: רק נסביר שכיום אנחנו אומרים שסעיף קטן (א) של החוק קובע שמעביד שחל עליו כתב הרחבה של הסכם קיבוצי כללי שמסדיר את שכר העבודה, הוא ישלם דמי טיפול ארגוני מקצועי.
נעה בן שבת: וסעיף קטן (ב) מדבר על הסכם קיבוצי כללי ענפי, אבל יש בו כל מיני הוראות מגבילות.
נעה בן שבת: אנחנו כותבים את ההוראה הזאת בצורה ברורה כשאנחנו מדברים על החבות של ארגון מעסיקים שיש לו צו הרחבה להסכם קיבוצי כללי ענפי.
משה נחום: אפשר להתייחס?
אלי אלאלוף: אני מעדיף שנגמור עד סעיף 3.
נעה בן שבת: יש לנו פה את ההגדרה מיהו ארגון המעבידים הזכאי לפי תקנת משנה (א) או (ב), הוא הופך להיות ארגון המעבידים הזכאי.
נעה בן שבת: מה שמופיע פה בסעיף קטן (ו) זאת אחת החלופות שהציג משרד העבודה בתקנות הנוכחיות.
נעה בן שבת: החלופה הזאת אומרת שארגון מעבידים יהיה חייב לקבוע אפשרות של הפחתה בשיעור שהוא יקבע, בנסיבות שיקבע לגבי מעסיקים שנמצאים בקשיים כלכליים משמעותיים או בנסיבות אישיות חריגות.
נעה בן שבת: אם הוא קבע את זה לא יחול הפטור לגבי מס' העובדים שמופיע בתקנות.
נעה בן שבת: אלו שתי חלופות שהציג המשרד.
אלי אלאלוף: אני מזכיר, אנחנו מתייחסים רק למה שקראנו.
משה נחום: כל מה שאני אומר מתייחס לענף הבנייה, אבל אני מניח שזה נכון גם לענפים אחרים, מכיוון שהמאפיינים הם די דומים והשחקנים הם כמעט אותם שחקנים.
משה נחום: תקנת משנה (ג) עד (ד) שיימחקו, מדובר בעצם בהגדלה של רף עליון של דמי הטיפול הארגוני מ-500 שקלים ל-90,000 שקלים, פי 180 פרס לאגודות העות'מניות.
נעה בן שבת: זה לא מה שקראנו.
נעה בן שבת: אדוני, עוד לא קראנו את ההוראה הזאת.
משה נחום: אבל מחקנו את הסעיפים.
משה נחום: סליחה, תקנת משנה (ד) שמבקשים למחוק קובעת שדמי הטיפול לא יפחתו מ-100 ש"ח ולא יעלו על מחצית דמי החבר המקובלים בארגון.
משה נחום: התאחדות בוני הארץ, שהיא אגודה עות'מנית, כפי רוב אגודות המעסיקים במדינת ישראל, אלה אגודות שפטורות על-פי הדין מכללי שקיפות, בקרה ופיקוח.
משה נחום: על-פי סעיף 8(א) לחוק העות'מני על האגודות אסור שדמי החבר שלהם יעלו על 24 לירות, שהם בפרשנות מקילה מקסימום 1,000 שקלים.
משה נחום: כלומר, הסכום המקסימלי היום שמותר לאגודות עות'מניות לגבות הוא 500 שקלים.
משה נחום: מבקשים להגדיל את זה כרגע ל-90,000 שקלים לחברה אחת.
משה נחום: אני חושב שמדובר פה לתת הון אדיר, נדמה לי שהגעתי למספרים בשבע שנים של 270 מיליון שקל, לאגודות שלא נמצאות תחת שום בקרה ותחת שום פיקוח.
משה נחום: אני חושב שזה לגמרי לא נכון.
משה נחום: זה אחד.
נעה בן שבת: אדוני, אולי להשלמת התמונה, אולי תרשה לנו לקרוא את תקנה 3 שנוגעת לסכומים, ואז נוכל לראות על מה בדיוק מדברים הסכומים.
אליאב בן שמעון: כן, אדוני.
אליאב בן שמעון: האדון שדיבר הוא בדיוק דוגמה למה לא צריכים ארגונים קיקיונים במדינת ישראל שאמורים לפגוע ביחסי העבודה, גם כדי לא ליצור בלבול אצל האנשים שיושבים פה.
אליאב בן שמעון: מדובר בארבעה אנשים שפרשו מהתאחדות בוני הארץ, וקוראים לעצמם ארגון.
אליאב בן שמעון: כדי לשים דברים על דיוקם, האדון גם מטעה את הוועדה בנושא אגודות עות'מניות.
אליאב בן שמעון: החברים פה הגישו לבית המשפט טענות בקשר לדמי החבר, הדברים האלה נפסלו על-ידי בית המשפט.
אליאב בן שמעון: בית המשפט דחה את כל הטיעונים האלה.
אליאב בן שמעון: אז רק שנהיה ברורים ומדויקים בעניינים.
משה נחום: אדוני היושב-ראש, לא סיימתי וחבל שקטעו אותי.
משה נחום: אני חושב שהמנכ"ל הנכבד לא יכול - - -
נורית קורן: נו, באמת, אף אחד לא קטע אותך.
אלי אלאלוף: אני מבקש, לא קטעו אותך.
אלי אלאלוף: אמרת את דבריך, והחלטתי להעביר למנכ"ל התאחדות הקבלנים, זה המשך דיון.
אלי אלאלוף: עובדה שזה באמת דיון שאני לא רוצה להתייחס אליו פה.
משה נחום: אני יכול להמשיך, בבקשה?
אלי אלאלוף: אני רוצה התייחסות לסעיפים הרשומים שקראנו כרגע.
אלי אלאלוף: בבקשה, עורך דין שטרום.
דרור שטרום: בתקנה (2)(ב) נאמר "מעסיק שתקנת משנה לא חלה עליו וחלה עליו צו הרחבה", וכו' וכו', "ישלם דמי טיפול".
דרור שטרום: ניסיתי להסביר את זה גם בדיון שעבר, שבעצם בחוק הגנת השכר יש הסדר שחל על ארגוני עובדים, ובהסדר הזה של ארגוני העובדים יש פטור מדויק למי שחבר בארגון עובדים אחר.
נעה בן שבת: אז למה אתה מגיע עכשיו לנושא הפטור?
נעה בן שבת: הרי אתה יודע שבהמשך נוסח התקנות יש התייחסות לשאלת החברות ותשלום דמי הטיפול.
דרור שטרום: קודם כול, אני מתנצל אם הרגזתי אותך.
נעה בן שבת: סליחה, כרגע אנחנו בשאלת זכויות – מי בכלל זכאי לדמי טיפול.
אלי אלאלוף: שטרום, דיברנו על שלב ראשון.
נעה בן שבת: היושב-ראש קבע את הסדר לפי קריאת הנוסח.
נעה בן שבת: נתקדם ונגיע לשאלה הזאת.
דרור שטרום: אם היועצת המשפטית תואיל לאפשר לי.
אלי אלאלוף: היא לא תואיל, כי אני מבקש ממך לחזור לכללי המשחק של הבוקר.
דרור שטרום: אדוני, תן לי רק להשלים.
אלי אלאלוף: תתייחסו לסעיפים שקראנו.
דרור שטרום: אני מתייחס לסעיף.
אלי אלאלוף: אם נתחיל עכשיו בפסטיבל שמצטייר פה אז יש לי רק פתרון אחד, לפזר את ההפגנה.
דרור שטרום: אדוני, אני מנסה.
אלי אלאלוף: תתייחס בבקשה לסעיפים.
דרור שטרום: אני מבקש להתייחס לסעיף.
אלי אלאלוף: נגיע לתשובה, לנושא שאתה מעלה יותר מאוחר.
אלי אלאלוף: בבקשה, עורך דין.
רועי כהן: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.
רועי כהן: אני מדבר גם כמי שריכז את הנושא מטעם נשיאות הארגונים העסקיים.
רועי כהן: החלופה הזאת היא החלופה שעבדנו עליה עשרות דיונים כדי להגיע אליה אחרי ששכנענו גם את שר העבודה והרווחה.
רועי כהן: אני חושב שהחלופה הזאת נותנת אפשרות לעסקים שנמצאים במצוקה לא לשלם את אותו דמי טיפול ארגוני, ובעצם מאפשרים לארגונים את היכולת לפטור עסקים מתשלום דמי טיפול ארגוני.
רועי כהן: אגב, יעיד על זה גם שלמה יצחקי הממונה על יחסי העבודה, שלא הייתה פעם אחת שהוא פנה לארגון בקשר לעסק שביקש פטור ולא נענה מצד כל הארגונים.
רועי כהן: לכן אני חושב שזה הפתרון האידיאלי והפתרון הנכון.
רועי כהן: המטרה היא בסופו של דבר לעזור לעסקים, ולתת לעסקים האלה את השירות הנכון כדי להביא את אותם הישגים.
רועי כהן: לכן אנחנו מאוד בעד החלופה הזאת, שהיא החלופה הנכונה שנותנת מענה לכולם.
איתן ברושי: רק שאלה, מי מגדיר מה זאת מצוקה?
רועי כהן: הנה, יש לך בדיוק.
נעה בן שבת: הארגון יקבע.
אליאב בן שמעון: יש לך קריטריונים ברורים מפורסמים.
איתן ברושי: איפה?
אליאב בן שמעון: מבקשים פה בתקנה לפרסם קריטריונים.
אלי אלאלוף: חבר'ה, מי עונה?
אלי אלאלוף: רועי עונה לשאלה אליו, ואם לא, אנחנו נענה.
אלי אלאלוף: אתם רוצים להתחלף איתי?
אלי אלאלוף: בבקשה, אני מוכן.
אלי אלאלוף: אבל לא עכשיו, עוד לא.
אלי אלאלוף: קיבלת תשובה, איתן?
נורית קורן: הארגון יקבע?
רועי כהן: קודם כול אמרתי לך שיש אפשרות לפנות לממונה על יחסי העבודה, ואין פנייה שלו שלא נענתה מצד אותו ארגון, ואותו ארגון הפחית את דמי הטיפול.
רועי כהן: אבל יהיו פה אמות מידה שוויוניות שיפורסמו.
רועי כהן: אם ירדו, תהיה ירידה במחזוריות, יהיו קשיים כלכליים, יהיו - - -
דוד קסטל: מתי יהיה?
רועי כהן: מה זה מה יהיה?
רועי כהן: באותו יום שהתקנות האלה יכנסו, יום למוחרת יהיו כבר תקנות שוויוניות לגבי כל ההפחתה.
רועי כהן: בניגוד לאחרים, אנחנו עובדים כבר כמעט שנתיים על הדבר הזה.
רועי כהן: לא יבואו עכשיו וימציאו את הגלגל מחדש.
רועי כהן: התחייבנו, נשיאות הארגונים העסקיים זה ארגון מספיק אחראי וקשוב לכל מי שהגיע אליו.
רועי כהן: נכין תקנות מסודרות איך אפשר להפחית.
רועי כהן: אגב, זה נעשה ביום-יום.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מבין שהתקנות עוד לא מוכנות.
רועי כהן: בטח, יש היום תקנות.
רועי כהן: כל עוד זה לא נכנס לתוקף זה לא יכול להיכנס.
אלי אלאלוף: מה קודם למה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: הטיוטה שלכם מוכנה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: ברור שהם לא מאושרים, אבל הטיוטה שלכם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: שנדע על מה מדובר.
רועי כהן: אתה תקבע בתקנות שברגע שנכנסו התקנות לתוקף, יהיו חייבות להיות בתוך הארגונים תקנות להפחתת דמי הטיפול.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מחוץ לוועדה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם תעשו לבד.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבד אל חכים, ידידי, בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: סליחה, אני רוצה למקם את הנקודה.
נעה בן שבת: יש בהמשך בסעיף 6 התקנות האלה.
נורית קורן: אם יש בהמשך זה בסדר.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה לא מקובל עליי, יש רק דיון אחד בבת אחת.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציגת משרד העבודה.
דבי ספיר אליעזר: אני אסביר את החלופה.
דבי ספיר אליעזר: זה בא גם בהמשך לדיונים שהיו במסגרת הוועדה הזאת וגם מחוץ לה בקשר לפטור לעסקים קטנים מתשלום דמי הטיפול.
דבי ספיר אליעזר: באו ארגונים שהם לא הארגונים הגובים, וגם הסוכנות לעסקים קטנים, וגם אנחנו כמשרד, וטענו שצריך לפטור עסקים קטנים מלשלם את דמי הטיפול הארגוני המקצועי הזה.
דבי ספיר אליעזר: מן הצד השני, באו הארגונים שמייצגים את העסקים הקטנים וכן גובים דמי טיפול, וטענו את ההפך.
דבי ספיר אליעזר: הם טענו שעצם העובדה שלא נאפשר לגבות דמי טיפול ביחד עם דמי חבר ימית את הארגונים שהם הדומיננטיים והיציגים של המעסיקים הקטנים.
דבי ספיר אליעזר: ולכן, הבאנו בפני הוועדה שתי חלופות, בכדי שהוועדה תאשר ותחליט מה לדעתה ראוי יותר לעשות כשכל הצדדים נשמעו.
דבי ספיר אליעזר: החלופה האחת היא החלופה הזאת שאומרת שארגון חייב לקבוע אמות מידה שוויוניות על מנת להפחית דמי טיפול למעסיק שהוא במצוקה כלכלית – לא במצוקה, כתוב "קשיים כלכליים".
דבי ספיר אליעזר: ככל שהדבר לא ימצא חן בעיני המעסיק הוא יכול להגיע לבית הדין לעבודה.
דבי ספיר אליעזר: זה נקבע בצורה הזאת בהתחשב בסעיף הסמכות בחוק, שזה מה שמאפשר לנו לעשות.
דבי ספיר אליעזר: כלומר, הארגון הוא זה שגובה, ובית הדין הוא המבקר, ולכן נוסח הסעיף נכתב בצורה כזאת, ולא בצורות אחרות שאולי היינו רוצים לקבוע אותן.
דבי ספיר אליעזר: מהצד השני, ותכף נגיע לתקנה, הצענו פטור למעסיק עד שלושה עובדים.
דבי ספיר אליעזר: ולכן, הדיון הוא בין שתי החלופות האלה.
דבי ספיר אליעזר: מבחינתנו הבאנו אותו לפתחו של הוועדה.
נורית קורן: אבל לא היית רואה אם היו כללים מסודרים?
אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבד אל חכים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא הזה של עסקים בקשיים ואחוזים, השקיפות הזו – לא הייתי רוצה אם אנחנו ועדה, אם אנחנו המחוקק, אני לא רוצה שזה יהיה אצלם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לפחות שיביאו לנו את הטיוטה שלהם, שנדע, שנבחר בין שתי אופציות, אם זה שלושה עובדים או הקשיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הקשיים זה כזה מושג שאני לא יכול להבין אותו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: למשל, לפני שהגענו לפה היו לי שיחות ואמרו שמי שלא משלם מע"מ.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אמרתי שהוא גונב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מי שלוקח את המע"מ, המע"מ לא שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז מה זה בקשיים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה המצב של הקשיים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה השינוי במחזור?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים לחוש את זה כדי שנוכל להחליט לאן ללכת, או זה או זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אם יעשו אחר כך, יעשו אחר כך מחוץ לכנסת, מחוץ לוועדה, ואחרי שהם יצאו מפה הם כבר לא תלויים בנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו מאשרים להם את זה, ואני נוטה לזה אם יש קשיים מסוימים, אבל שיהיה ברור שלא רק שלושה עובדים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אולי יש עשרה עובדים והמפעל ילך להיסגר, ואני לא רוצה שהמפעל ייסגר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שמישהו יגיד לי שבגלל הסכומים הזעומים האלה, אבל העיקרון הוא שאנחנו נדע מה קנה המידה.
אלי אלאלוף: רגע, אין פה דיון פתוח.
קריאה: אני חייב להגיב.
אלי אלאלוף: לא, אדוני, ראיתי את היד שלך, היא לא הראשונה.
נורית קורן: אדוני היושב-ראש, אני מבינה שבעצם כנראה לכל פרופסיה יהיה משהו אחר, שבאמת יהיה קשה לכמת לכולם.
נורית קורן: אבל אני חושבת שמאוד חשוב שאנחנו נקבע כללים די מדויקים ואחידים לכולם מה זה קושי כלכלי.
נורית קורן: כי קושי כלכלי במקום אחד יכול להיות שזה ככה, ובמקום אחר זה יהיה ככה.
נורית קורן: אז צריך שזה יהיה אחיד שלא תהיה פה בעיה.
נורית קורן: אני חושבת שמאוד חשוב לא להגיד קשיים כלכליים, שזה משהו מאוד מאוד רחב.
נעה בן שבת: השאלה אם אפשר להגיע לזה.
נורית קורן: אם אפשר להגיע?
נעה בן שבת: הרי מאיפה הגענו לחלופה הזאת?
נעה בן שבת: הייתה חלופה קודמת שדיברה על כמה עובדים של עסק.
נעה בן שבת: ראינו פה טענות שלפי מס' העובדים זה מוציא עסקים קטנים מייצוג.
נעה בן שבת: לכן אמרנו שהארגון ידע לקרוא, הוא מכיר את האנשים בענף שלו, הוא מכיר את המעסיקים.
נעה בן שבת: יכול להיות שאחד שנמצא בחוב של סכום מסוים לא ייחשב בכלל בקשיים כלכליים בארגון אחד, בארגון אחר הוא כן נחשב.