GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליאור קוטלר: בסעיף 27(ג), ובכלל בכל סעיף 27 נקבע השכר הדיפקנציאלי.
ליאור קוטלר: אם לא הבנתי נכון את החוק אנא הגידו לי.
ליאור קוטלר: מה נעשה כאן בתחולה זה ששונה הדיפולט של החקיקה.
נועה בן שבת: לא שונה.
טל אמיתי נשרי: זה לא נכון, לא שונה שום דבר.
טל אמיתי נשרי: לפני כן הייתה סמכות בתקנות וגם עכשיו יש.
נועה בן שבת: אני רוצה להבהיר, היה על זה דיון ארוך וממושך אתמול גם ברמה הפוליטית וגם ברמת הדיון כאן בוועדה.
נועה בן שבת: מה שנאמר פה זה שכאשר תהיינה תקנות ייכנס האיסור לתוקף אבל עד שתהיינה תקנות הוראת חוזר המינהל תישאר בתוקפה, אנחנו לא גורעים מתוקפה.
ליאור קוטלר: בכל זאת יש כאן שינוי משמעותי בחקיקה הראשונית.
נועה בן שבת: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה שנדון בזה?
אלי אלאלוף: לא, אני לא פותח את זה.
אלי אלאלוף: אבקש שהכול יהיה בהתייעצות עם שר האוצר.
טל אמיתי נשרי: לא בהסכמה, בהתייעצות.
ליאור קוטלר: יש כאן עניין תקציבי ואני מבקשת שזה יהיה בהסכמת שר האוצר.
טל אמיתי נשרי: אנחנו מבקשים שזה יהיה בהתייעצות עם שר האוצר.
אלי אלאלוף: בהתייעצות עם שר האוצר.
אלי אלאלוף: זה עניין תקציבי.
ליאור קוטלר: יש כאן עניין תקציבי, יש כאן עניין של נומרטורים, ברגע שתהיינה תקנות שיסדירו את כל עניין השכר הדיפרנציאלי זה ישנה את הלחצים בתוך המערכת וזה יכול ליצור לחצים להעלאת שכר הרופאים.
אלי אלאלוף: זה בהתייעצות עם שר האוצר, אני מסכים, אתם מסכימים, תמצאו בתקנות מה שאתם רוצים.
שני דברים: 1.
שני דברים: אני רוצה שמשרד האוצר יגיד לפרוטוקול שמקובל עליו שהכספים העודפים יישארו בתוך המערכת ולא יילקחו.
שני דברים: אני מסכימה עם אדוני היושב-ראש שיש פוטנציאל במנגנון הזה שיגיע יותר כסף מאשר עשרה אחוז לבתי החולים בפריפריה, אבל אני רוצה שמשרד האוצר יגיד לפרוטוקול שהמנגנון הזה מקובל עליו.
אלי אלאלוף: אני לא חייב לבקש הצהרה שכזו לפרוטוקול.
מרב מיכאלי: אתה לא חייב, אני מבקשת – זו בקשה שלי.
מרב מיכאלי: בוא נראה, אני בטוחה שמשרד הבריאות מתכוון לזה.
מרב מיכאלי: השאלה אם משרד האוצר ייתן שהכסף הזה יישאר אצל משרד הבריאות ולא יגיד: "יש לכם עכשיו עודפים אז אנחנו ניתן לכם פחות".
מרב מיכאלי: זאת אומרת, באותה שיטת וויסות.
אלי אלאלוף: את מבקשת ביטחון כפול בהסכם הנוכחי.
אלי אלאלוף: במקרה הזה משרד הבריאות יעביר מתקציבו לבתי חולים בפריפריה.
מרב מיכאלי: 100%.
מרב מיכאלי: אבל בשנה הבאה - - -
אלי אלאלוף: זה התקציב שלו.
אלי אלאלוף: כי הוא לא ייתן יותר.
מרב מיכאלי: אבל בשנה הבאה משרד האוצר ייתן לו פחות תקציב כי הוא יגיד למשרד הבריאות: "יש לך".
אלי אלאלוף: משרד הבריאות שולט בתקציב של עצמו.
מרב מיכאלי: אבל בתקציב הבא הוא כבר לא שולט.
אלי אלאלוף: במקום לתת לבתי חולים שיש להם תיירות מרפא, משרד הבריאות יכול להוריד משם ולהעביר לבתי חולים שאין בהם.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה צריך את הדרישה הזו.
אלי אלאלוף: ואם האוצר לא יגיד עכשיו את מה שביקשת?
מרב מיכאלי: כך או כך ההחלטה על מה מצביעים היא שלך.
מרב מיכאלי: אבל אני רוצה לשמוע.
אלי אלאלוף: הדברים שאני אומר שעל משרד הבריאות לדעת כמה הוא לא מעביר לבתי חולים שיש בהם תיירות מרפא, ואת היתרה הזאת הוא יעביר לבתי חולים בפריפריה.
מרב מיכאלי: ושזה לא ילך לקופה הכללית.
אלי אלאלוף: לא ילך לקופה הכללית.
מרב מיכאלי: דבר שני אדוני היושב-ראש, מה שאדוני אמר אתמול זה ש-10% מהרווחים גם של בתי החולים הפרטיים, וכרגע 10% מבתי החולים הפרטיים לא נמצאים פה.
אלי אלאלוף: חברים, אין לנו שליטה על בתי החולים הפרטיים.
אלי אלאלוף: אני לא יכול להתייחס גם לבתי החולים הפרטיים.
מרב מיכאלי: אנחנו מעבירים להם כסף.
מרב מיכאלי: אמרנו במהלך הישיבה שהם לא פרטיים ב-100%.
אלי אלאלוף: לבתי החולים נותנים כסף רק תמורת שירות.
נועם ויצנר: בתי החולים הפרטיים אינם מקבלים תקציבי מדינה.
אלי אלאלוף: בואו נחיה במציאות, לא בתיאוריה.
נועה בן שבת: אדוני היושב-ראש יש עוד תיקון בנוגע לאותן תקנות שאנחנו מדברים עליהם בסעיף 27(ג):
אלי אלאלוף: אנחנו דיברנו על זה והסכמנו.
נועה בן שבת: בטיפול שאינו בשעות הטיפול הרגילות.
אלי אלאלוף: זו הסתייגות?
נועה בן שבת: זה תיקון.
אלי אלאלוף: אז זה ייכלל בטקסט.
נועה בן שבת: סליחה, ליאור קוטלר, את רוצה לבקש שינויים אז זה צריך להיות בהסכמה.
נועה בן שבת: הוועדה פה מחליטה לא אני מחליטה ולא אכניס לנוסח משהו שהוועדה לא אישרה.
נועה בן שבת: הוועדה לא מחליטה, הוועדה דיברה על התייעצות עם שר האוצר.
אלי אלאלוף: התייעצות עם שר האוצר וזה מוסכם גם על נציגי משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: בבקשה חברת הכנסת מיכאלי.
מרב מיכאלי: אז אתה, אדוני היושב-ראש, אומר שלא יהיו 10% מהרווחים של בתי החולים הפרטיים?
אלי אלאלוף: השאיפה שזה יהיה אבל אם לא אז לא.
מרב מיכאלי: זה תלוי בנו.
אלי אלאלוף: חברים, אם סוגרים את זה בצורה הרמטית אז בסוף לא יהיה כלום.
אלי אלאלוף: אם משאירים את הגמישות הנדרשת על מנת ליישם את הרעיון הזה אז תשאירו את זה למשרד הבריאות.
מיכל בירן: הם ניסו לעשות את זה גם קודם.
מיכל בירן: אם אתה רוצה לעשות את זה בחוק.
אלי אלאלוף: חברים, אם אני לא יכול לשכנע אתכם בואו נצביע.
מיכל בירן: אז מה התועלת של החוק?
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, בלי לדבר על נסיגה של סגן שר הבריאות, אבל זו בהחלט נסיגה.
אלי אלאלוף: זה מהלך שהוא לא הסכים לו בהתחלה.
אלי אלאלוף: אני בעד לעבור להצבעה.
אלי אלאלוף: נועה בן שבת, אפשר לעבור להצבעה?
אלי אלאלוף: נצביע על החוק כנוסח הוועדה מי בעד, מי נגד, מי נמנע?
אלי אלאלוף: בעד – פה אחד הצעת החוק נתקבלה פה אחד
אלי אלאלוף: מזל טוב לכולם, תודה רבה לנועה בן שבת, אני רוצה להודות לכל סוכני תיירות המרפא – על התנהגות
אלי אלאלוף: כם הראויה ועל האחריות ועל ההשתתפות שלכם, תודה לנציגי משרד הבריאות.
טל אמיתי נשרי: אני מבקשת להודות לכל מי שהיה שותף להצעת החוק הזו: לחברת הכנסת מרב מיכאלי, לאדוני יושב-ראש הוועדה שהשכלת לנהל דיון זה בצורה טובה ועניינית ולהגיע לפשרות, לעורכת הדין נועה בן שבת שתענו לעבוד איתה.
אלי אלאלוף: זה באמת תענוג.
טל אמיתי נשרי: אני חושב שמשרד הבריאות הגיש הצעה מאוזנת ולטבת האזרחים בישראל.
טל אמיתי נשרי: מודה לכולכם.
רונן סלומון: גם אנחנו איגוד לשכות המסחר רוצים להודות אחרי עשרות דיונים ליועצת המשפטית עורכת דין נועה בן שבת ששיגענו אותה לא מעט, לחברי הכנסת, לנציגי משרד הבריאות, נציגי משרד התיירות.
רונן סלומון: קיימים לא מעט חששות מהצעת החוק אבל נקווה שנצא לדרך והחוק יועיל.
אלי אלאלוף: תודה לחבר הכנסת עודד פורר שיצא לפני סוף הישיבה.
אלי אלאלוף: תודה לעורך הדין שי סומך שהוא כבר חלק מהוועדה.
אלי אלאלוף: תודה גם לרשם הפרוטוקולים החדש הנפלא שלנו.
אלי אלאלוף: כולם יושבים?
אלי אלאלוף: היום אנחנו ב-20 ביוני.
גלעד ארדן: איך זה שדווקא בוועדה הזאת יש "פרייה".
מירב בן ארי: זה כבר בכול הכנסת.
אלי אלאלוף: אני מתחיל לפני הפרוטוקול.
אלי אלאלוף: קודם כל, בזכות "פרייה", יש קרן רש"י.
מירב בן ארי: בדיוק באתי להגיד על המעיין.
אלי אלאלוף: לקרן רש"י יש השפעה, כולל במפעל הטקסטיל בדימונה.
קריאה: אמרתי: מאתמול.
אלי אלאלוף: זה לא אני הזמנתי, אבל אני אומר את זה - - -
תמר זנדברג: למען האמת זה משלשום, מיום שני.
מירב בן ארי: קרן רש"י יצאה מזה – מהמעיין שלהם.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו ב-20/6/2018, ז' בתמוז התשע"ח, והשעה היא 09:19.
אלי אלאלוף: יש לנו דיון על הצעת חוק הסמים המסוכנים – הסמים המסוכנים, לא לשכוח שעל זה הדיון היום – (עבירת קנס מיוחדת – הוראת שעה) – זאת אומרת שאם החוק יעבור הוא יעבור לתקופה מוגבלת – התשע"ח-2018 (מ/1211).
אלי אלאלוף: אנחנו באמת גאים ושמחים על השתתפותו של השר לביטחון הפנים גלעד ארדן.
אלי אלאלוף: תודה שבאת במיוחד להציג בעצמך את מטרות החוק והחוק ונסיבות החוק.
אלי אלאלוף: אני חושב שראוי שתתחיל ותפתח אתה את הדיון.
אלי אלאלוף: אזהרה אחת – יש פה מצלמות שאמורות להיות בשימוש עבור תכנית טלוויזיונית מערוץ 2 ללא פרסום.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שהדיון הוא לא הקנאביס הרפואי, ולכן שיהיה ברור: למטופלים של הקנאביס הרפואי יש זכות לנוכחות אבל לא זכות להשתתפות בדיון הזה.
אלי אלאלוף: כל מי שיגיד דברים יידע שזה מצולם, וכדאי שמבחינת שמירה על החוק לא יגלה את הפרטים האישיים, מפני שזה משודר בטלוויזיה.
אלי אלאלוף: זו המלצה שלנו.
אילן גילאון: אני מקווה שכשזה יופיע, תהיה לנו גם ככה - - -
אלי אלאלוף: בנקודה הזאת אני מבקש שתדעו שהפרוטוקול יכלול את כל הדברים שאמרו, ולכן כדאי שהפרטים האישיים יהיו מוסתרים מהפרוטוקול.
נעה בן שבת: אדוני, אולי נציע באמת שאם יהיו איזה שהם פרטים שדרושים לצורך הגנה על עניינו של קטין או חסר ישע או משהו שעלול לנזק למוזמן או לאדם אחר – אם יהיו פרטים כאלה, אפשר יהיה לחסות אותם בדיון הזה באופן מיוחד, באופן חריג.
אלי אלאלוף: כל מילה של היועצת המשפטית שלנו בסלע.
גלעד ארדן: תודה לחברות וחברי הוועדה ולכול המוזמנים שהגיעו לכאן.
גלעד ארדן: אני שמח מאוד שאנחנו מתחילים היום את הדיונים בהצעת החוק הממשלתית, שאני הגשתי ומנסה לקדם, ואני חושב שהיא מגלמת בתוכה שינויים מאוד-מאוד חשובים ומאוד-מאוד משמעותיים בכול מה שנוגע למדיניות האכיפה כלפי משתמשים בסמים במדינת ישראל.
גלעד ארדן: כמוך, אדוני, גם אני עוסק ומכיר שנים רבות את הנושא הזה, עוד לפני שאפילו כיהנתי כחבר-כנסת, וזאת בהיותי יושב-ראש אגודת "אל-סם", אגודה שמטפלת בבני נוער שהתמכרו לשימוש בסמים, ואני לא עושה כרגע אבחנה בין סוגי הסמים.
גלעד ארדן: גם לי, כמוך, אין ספק, וכול המחקרים מעידים על כך – גם המחקרים האחרונים וגם המחקר המקיף שביצע הממשל האמריקאי, ונמצאים אתנו כאן גם אנשי הרשות למלחמה בסמים, אלימות ואלכוהול, ולא משנה הסדר כרגע- -
יואל הדר: מאבק.
גלעד ארדן: כן, מאבק.
גלעד ארדן: זה מאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול ולמניעת אלימות.
גלעד ארדן: - - שיוכלו לתת את הנתונים לכך.
גלעד ארדן: אני מניח שיהיו כאן דיונים וויכוחים ואפשר לדון ולהתווכח על ההבדל ברמת ההתמכרות, ההשפעה והנזקים ששימוש קבוע ומתמשך בסמים מסב לבני נוער או לאנשים בגיל צעיר יותר בהשוואה לאנשים שמתחילים את השימוש בגיל מבוגר יותר.
גלעד ארדן: גם על כך אפשר להציג כאן נתונים.
גלעד ארדן: אותו דבר אפשר להתייחס, והמשטרה ודאי תתייחס, גם לשימוש בסמים – שוב, שימוש קבוע ומתמשך בסמים – וההשפעות שלו לאחר מכן או על היותו שער לעבירות אחרות, לעבירות פליליות כאלה ואחרות.
גלעד ארדן: בכול מקרה, אני חוזר ומדגיש: תפיסת העולם שלי, שהיא זהה לתפיסת העולם של אנשי המקצוע בהקשר הזה, היא שהתפקיד שלנו הוא לנסות ולצמצם את השימוש בסמים בקרב הציבור ובפרט בקרב בני הנוער שלנו.
גלעד ארדן: אני מזכיר שאנחנו מדינה שעדיין, כל עוד לא הגיע השלום המיוחל ועוד הרבה נושאים שאנחנו רוצים להביא כאן, יש חובת גיוס במדינת ישראל.
גלעד ארדן: אני חושב שזו עוד זווית ייחודית שלנו, כמדינה, כשאנחנו מסתכלים על השימוש בסמים מסוכנים.
גלעד ארדן: לכן, ההצעה הזאת לא באה לשנות את התפיסה כלפי הנזקים או המסוכנות של סמים.
גלעד ארדן: לגבי זה, אין מחלוקת בקרב אנשי המקצוע, ואין מחלוקת במשרד לביטחון הפנים, וגם אני מקבל לחלוטין את התפיסה הזאת.
גלעד ארדן: השאלה היא מהי המדיניות שתביא, בצורה טובה יותר, לצמצום השימוש בסמים, וגם בוחנת את המדיניות שנהגה עשרות שנים במדינת ישראל – שהיא, בעצם, מדיניות שלוקחת את השימוש בסמים כמעשה פלילי וכל הטיפול המשטרתי בו הוא טיפול פלילי של חקירה, של עיכוב ושל כתבי אישום – ובוחנת האם זו המדיניות הנכונה או האם יש מדיניות אחרת שיכולה להשיג תוצאות טובות יותר.
גלעד ארדן: אני אומר פה, ביושר, על השולחן, שצריך להודות על האמת: המדיניות הנוכחית נכשלה.
גלעד ארדן: המדיניות הנוכחית לא הביאה לצמצום בשימוש בסמים.
גלעד ארדן: המדיניות הנוכחית – אי-אפשר כמובן לתלות את זה רק במדיניות וכמובן שיש פה עוד מאפיינים גלובאליים ויש פה החלטות במדינות אחרות שמשפיעות על מה שקורה במדינה אצל אזרחים ויש פה גם מעצבי דעת קהל שכנראה בשל ההפללה או בשל היחס הפלילי אל משתמשי הסמים ואולי כי הם רוצים להציג את עצמם לא כאנשים כאלה שעוברים עבירות פליליות זה גורם להם גם לנקוט עמדות מקלות ולהציג את הנושא הזה כנושא פעוט ונושא שאין לו באמת חשיבות והשפעה.
גלעד ארדן: עוד פעם, אני לא בא בטענות כרגע, לא אליהם.
גלעד ארדן: אני בא בטענות, קודם כל, אל עצמנו.
גלעד ארדן: האחריות היא שלנו כממשלה.
גלעד ארדן: לכן, כשאני ראיתי ובחנתי את הנתונים שלמעשה אנחנו סובלים מעלייה תלולה בשימוש בעיקר בקרב בני הנוער בסמים, כמובן בעיקר בסם הקנאביס, כשאני ראיתי את הנתונים של הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול, כשמה הקודם, כאשר בעצם גם תפיסת המסוכנות של הסם הולכת ויורדת, וכשראיתי עוד נתונים גם של המשטרה לגבי חוסר היכולת שלה כיום לאכוף את נושא הנהיגה תחת השפעת סמים – החלטתי שצריך לבחון מחדש את המדיניות הנוהגת, והקמתי אז צוות מקצועי בראשות מנכ"ל המשרד הקודם, רותם פלג, שישבה חודשים ארוכים, וקיימה גם שימוע ציבורי ושמעה את העמדות השונות מהציבור, וכול מי שרצה יכול היה להופיע בפני הצוות ההוא.
גלעד ארדן: בסופו של דבר, נכתב דו"ח מקצועי, שהמסקנות שלו גם אומצו בהחלטת ממשלה, ועל בסיס הדו"ח הזה, על בסיס החלטת הממשלה, נכתבה הצעת החוק הממשלתית, שבעצם, הגיעה לכאן בפני הוועדה.
גלעד ארדן: אני מקווה מאוד, שוב, שהוועדה תצליח לחוקק אותה עוד במושב הזה.
גלעד ארדן: לא בכדי אני אומר את המשפט הזה, ואגע ממש באופן כללי בעקרונות החוק.
גלעד ארדן: שוב, אני בטוח שלא כולם יסכימו עם כל מה שכתוב בחוק, ואפשר להתווכח.
גלעד ארדן: זו טיבה של חקיקה.
גלעד ארדן: דרך-אגב, גם אני לא שלם עם כל סעיף שיש כאן, וגם חלק מהסעיפים הם, בסוף, תוצר של פשרות בין משרדי ממשלה; משרד המשפטים שם את הדגש שלו בתחום אחד, המשרד לביטחון פנים, כמי שהמשטרה שייכת אליו, שם את הדגש בתחום אחר, וכן משרד הבריאות ומשרד העבודה והרווחה.
גלעד ארדן: בסופו של דבר, אם אנחנו מבינים שיש כאן
גלעד ארדן: שינוי לטובה אחרי עשרות שנים, אני חושב שיש הזדמנות שאם אנחנו נפספס אותה במושב הזה – ואף אחד לא יודע מה יהיו השינויים הפוליטיים בהמשך – ולא נצליח לחוקק את השינוי הזה, יכול להיות שהכנסת הזאת תתפזר בלי שהשינוי הזה יתרחש.
תמר זנדברג: אתה רומז שהשמאל לא יעשה לגליזציה?
תמר זנדברג: אתה רומז שהשמאל בממשלה הבאה לא יעשה לגליזציה?
גלעד ארדן: קודם כל, אני לא רומז.
גלעד ארדן: אני אומר.
גלעד ארדן: הרבה דברים אני לא יודע, אבל כנראה - -
אילן גילאון: זה מראה משהו על רמת הסטלנות.
גלעד ארדן: - - שהממשלה הבאה לא בדיוק תהיה באחריות או בהובלת השמאל.
תמר זנדברג: מאיפה אתה יודע?
גלעד ארדן: זו הנחת העבודה.
מירב בן ארי: זו הנחת העבודה הבסיסית.
אלי אלאלוף: יש הצעה – שנדון רק במה שאפשר לדון.
גלעד ארדן: תמר, אני מייצג רק את עמדתי.
אלי אלאלוף: חבר'ה, בואו לא - - -
גלעד ארדן: אני לא אומר את זה בשמכם.
גלעד ארדן: להבנתי, הממשלה הבאה גם תהיה - - -
תמר זנדברג: הנחת עבודה – דווקא זה טוב.
תמר זנדברג: כך ממשלות נופלות, כשהן יותר מדי בטוחות בעצמן.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אין לנו הרבה בנוכחות השר.
גלעד ארדן: אני לא יודע - - -
אלי אלאלוף: אדוני השר, אני גם מזמין אותך לא להיגרר לפרובוקציות פוליטיות.
גלעד ארדן: אתה צודק, אדוני היושב-ראש.
גלעד ארדן: בלי קשר, יש סבירות מסוימת שהכנסת הזאת עלולה להתפזר.
גלעד ארדן: יש סבירות מסוימת שהממשלה הבאה תהיה גם ממשלת ימין.
גלעד ארדן: יכול להיות שהשרים הבאים בפוזיציות האלה יחשבו אחרת ממני.
גלעד ארדן: בכול מקרה, המצב כרגע הוא שמבחינת השוטרים ומשטרת ישראל שימוש בסם הקנאביס מהווה עבירה פלילית.
גלעד ארדן: הצעת החוק הזאת משנה את המצב הזה, ובעצם, היא עוברת מאכיפה פלילית לאי-הפללה בפעמים הראשונות, כשביחד עם מיקוד המדיניות, שאני הצהרתי עליו, והיא גם תהיה מדיניות מחייבת של מיקוד אכיפה במרחבים הציבוריים ולא – הנה, נמצא כאן גיא לרר, מפקח עלינו – כניסה לדל"ת האמות של אנשים בתוך בתיהם, אני חושב שיש כאן שינוי מאוד-מאוד משמעותי.
גלעד ארדן: שוב, השינוי הזה בא גם כתוצאה מכך שאני ראיתי שבסוף, כשמשטרת ישראל נמצאת וממקדת לפעמים מאמץ במקומות שבהם רמת הפשיעה והאלימות גבוהה יותר, ולצערי, גם יש שם שכבות חלשות יותר, והיא נתקלת גם בשימוש בסמים, קורה, וזו תוצאה לא רצויה – ואני בטוח שפה אין הבדל בין ימין לשמאל – שלבני נוער דווקא מהשכבות החלשות יותר ייפתחו תיקים פליליים ולאחר מכן זה פוגע בהם בסיכוי שלהם להצליח בחיים ולהיות אזרחים נורמטיביים במדינת ישראל.
גלעד ארדן: זו תוצאה שאני חושב שדווקא פה אנחנו יכולים להתאחד בזה שאנחנו לא רוצים לראות את הדבר הזה קורה ואנחנו לא רוצים לראות תיקים נפתחים דווקא כלפי בני נוער ממקומות שהמשטרה מסתובבת בהם יותר.
גלעד ארדן: שוב, אני מקווה שמפקדי המשטרה גם מבינים את זה ולא צריכים לחכות גם לחקיקה.
גלעד ארדן: אני חושב שזה כבר קורה, ויש לנו ירידה מאוד משמעותית בחודשים האחרונים בפתיחת תיקים פלילים.
גלעד ארדן: אבל, אני שוב חוזר ומסביר, אדוני היושב-ראש: מצד אחד, הרעיון הוא לא להדביק תו פלילי לאזרחים נורמטיביים, לבני נוער נורמטיביים, גם אם הם עשו טעות פעם אחת או פעמיים ואפילו אם הם עשו אותה במרחב הציבורי.
גלעד ארדן: מצד שני, אנחנו לא יכולים להתעלם מהנזקים שהשימוש בסמים האלה גורמים, ואנחנו כן רוצים לייצר כאן מודל שיפנה את בני הנוער ושיפנה גם את הדור המבוגר יותר, אם הוא משתמש באופן קבוע בסמים, למסלולים של טיפול, למסלולים של שיקום.
גלעד ארדן: אני אומר את זה פה גם כלפי המשרד שלי: אני רוצה לראות השקעה הרבה יותר גדולה לאו דווקא באכיפה ובכל מה שסובב אותה, אלא בחינוך, בהסברה ובהשקעה בפרסום בכלי התקשורת לטובת ההורים, לטובת אלה שאולי מדחיקים את מה שהילדים שלהם עושים ויבינו יותר טוב מה הן ההשלכות ומה הם הנזקים שעלולים להיות לשימוש בסמים.
גלעד ארדן: דרך-אגב, המגמה הזאת היא מגמה עולמית.
גלעד ארדן: מי שיגיד כאן שבכול העולם עושים לגליזציה מטעה את הוועדה.
גלעד ארדן: רוב מדינות העולם לא הולכות ללגליזציה.
גלעד ארדן: זה נכון שזה מקבל אמפליפיקציה מאוד גדולה, כשיש מדינה בארצות-הברית שעושה משאל והאזרחים שם מצביעים בעד לגליזציה.
גלעד ארדן: יציגו כאן בטח כאילו כל העולם הוא קליפורניה וכול העולם זה קולורדו.
גלעד ארדן: לא כל העולם זה קליפורניה ולא כל העולם זה קולורדו.
גלעד ארדן: יש ויכוח גדול גם על הנתונים שמוצגים באותן מדינות שבהן יש לגליזציה.
גלעד ארדן: אני יכול לספר שהמפכ"ל ואחרים רבים באמסטרדם – הרבה מהם מכים על חטא על מה שקרה שם ואיך זה הגביר גם את התופעות של הזנות ותופעות אחרות שעל בסיסן אחר כך רמת הפשיעה באזור עולה.
מירב בן ארי: רוב המדינות לא הולכות ללגליזציה, אבל רוב המדינות מתקדמות לאי-הפללה.
גלעד ארדן: תהיתי כמה זמן תוכלי להחזיק.
מירב בן ארי: רק על האי-הפללה אני מדברת.
גלעד ארדן: אבל, הנה, לקחת לי את המשפט.
גלעד ארדן: ישר כוח.
גלעד ארדן: הנה, זה היה המשפט שבדיוק עמדתי להגיע אליו.
גלעד ארדן: רוב המדינות בעולם, שבוחנות את המדיניות שלהן והולכות לכיוון של שינויים, עושות את זה בזהירות ובאחריות, וקודם כל הולכות למודלים כאלה או אחרים של אי-הפללה.
גלעד ארדן: בגלל זה, קראתי לזה: אי-הפללה ואחריות, כי גם כשאנחנו משנים מצב אחרי עשרות שנים, ודווקא אני, כמי שהיה יושב-ראש "אל-סם", מביא את השינוי הזה בפני הכנסת, ונכון שהיו פה הרבה חברות כנסת וחברי כנסת – חברי הכנסת לא נמצאים – שפעלו - -
גלעד ארדן: - - שפעלו בנושא הזה והעלו אותו - -
מירב בן ארי: הוא פשוט אומר שהחברות יותר פעילות.
גלעד ארדן: - - לסדר-היום, וטוב שכך, כי בהחלט צריך לבחון את המדיניות, כי התוצאות לא טובות.
גלעד ארדן: אם זה בני נוער בישראל ויש עלייה משמעותית בשימוש וירידה משמעותית בתפיסת המסוכנות, זה דבר שצריך להטריד אותנו ושצריך לגרום לנו לבחון את המדיניות ולבדוק האם אנחנו עושים נכון.
גלעד ארדן: המסקנה שלי היא באמת שלא עשינו.
גלעד ארדן: בעיניי, צריך הרבה פחות השקעה באכיפה פלילית והרבה יותר השקעה בחינוך, בהסברה, במסלולי שיקום ומניעה, כדי שאנחנו נצמצם את השימוש בסם המסוכן הזה.
גלעד ארדן: אני לא אמשיך כרגע.
גלעד ארדן: אני חושב שאפשר לעשות את זה לאחר מכן ולהסביר את היתרונות ואת הפרטים.
גלעד ארדן: אני מניח שבהקראה אנחנו נציג את זה.
גלעד ארדן: אני רק אומר אמירה אחרונה: אני לא חושב שכול החוכמה אצלנו או אצלי בנושא הזה.
גלעד ארדן: אנחנו פתוחים לעשות שינויים במהלך הליך החקיקה.
גלעד ארדן: אני רק רוצה להסביר ולהזכיר שבסוף-בסוף יש כאן את משטרת ישראל, שכשהיא צריכה לפעול בשטח – כל שינוי שמשליך על ההתנהגות של השוטרים בהקשר הזה, יש לו מחירים.
גלעד ארדן: הוא לא קורה לבדו.
גלעד ארדן: קרי, לא במקרה אנחנו בחנו פה ומול משרד המשפטים ומול היועץ המשפטי לממשלה; כשאתה רוצה להימנע מחקירות בשטח או מעיכוב של חשודים ולעבור למודל של קנסות מנהליים ושהנושא הזה גם לא יירשם להם בכלל במרשם הפלילי וגם לא כפתיחת תיק, יש לזה עלויות.
גלעד ארדן: אם הוועדה תעשה פה איזה שהם שינויים משמעותיים שיתנו תמריצים לאנשים, בעצם, להוביל אותנו גם לא לקנסות אלא לוויכוח בלתי נגמר על זה, אז גם לזה יש מחיר שבסוף בא על חשבון עיסוק של המשטרה בהתפרצויות לבתים ובהגנה על שכבות חלשות בתחומים אחרים.
גלעד ארדן: צריך לזכור את זה עוד פעם, כשאנחנו מנסים לעשות כאן שינויים, ואני לא נגד שינויים.
גלעד ארדן: אני מבין שבתהליך החקיקה יש גם שינויים, וזה תפקידה של הכנסת וזה תפקידה של הוועדה.
גלעד ארדן: אני שוב חוזר ואומר שאני נורא-נורא מבקש: אם אפשר, להשלים את הליך החקיקה הזה במושב הזה, כי אני מאוד-מאוד חרד שבסופו של דבר לא נצליח לעשות את השינוי, ומי יודע מה יקרה בעתיד בכנסות הבאות.
אלי אלאלוף: תודה לך, אדוני השר.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך בשם הוועדה: אנחנו קנאים לסיים תמיד מה שהתחלנו וללמוד בוועדה, ולכן החברים עובדים קשה, ויש מי שעובד יותר קשה אבל זה לא חשוב.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם: לעניות דעתי, היחס המיוחד לקנאביס נבע מזה שהוכרז שיש גם קנאביס רפואי.
אלי אלאלוף: אין חוק על הסמים האחרים.
אלי אלאלוף: זה אומר שהוא נשאר סתם.
אלי אלאלוף: לצערי, בזמן האחרון, זה הופך לבון-טון להשתמש בסמים.
אלי אלאלוף: כמו שאומרים בצרפתית, אני old fashion – לא משתמש בקנאביס, לא יודע מה זה קנאביס ונלחם בקנאביס, נלחם במה שאני יכול ואני אמשיך להילחם ולא לנסות לעשות מסמים למיניהם בוודאי לא בקנאביס דבר שזה לא נורא ושאפשר להשתמש.
אלי אלאלוף: גם הגישה הסלחנית הזאת שבאה בזה ש"קודם כל בוא ונעזור להם להבין שזה סם אבל בלי להפליל" אני חייב להגיד שזו גישה מיוחדת, ואני מברך אתכם, המשטרה.
אלי אלאלוף: לבוא מצד המשטרה זו יוזמה מאוד מיוחדת.
אלי אלאלוף: אבל תיזהרו.
אלי אלאלוף: זה גם מקל מדי.
אלי אלאלוף: הפיקוח יהיה בעיקר באזורים הפתוחים.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שבבית אפשר לעשות הכול.
אלי אלאלוף: כדאי שנשמור גם על הבתים שלנו, במיוחד כשהבית עם ילדים בגילאים צעירים וגם פחות צעירים, וזה הופך למקום שבו יש ציבור רב לפעמים בבתים.
אלי אלאלוף: להגיד "שם זו לא עבירה ולא תהיה הפללה עלי" – אז אני רק רוצה להזהיר מהמסר של המדינה, של הממשלה ושל הכנסת, מפני שקנאביס זה קודם כל סם.
אלי אלאלוף: כשיש עבירה שנעשית תחת השפעה של סם, היא תחת השפעה של סם והמשפט והמהלך של המשטרה על זה והוא לא שונה מאשר סם אחר.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שאם הכנסת תוציא מהדיונים שלה אווירה שהנה יש עכשיו קנאביס רפואי ויהיה מי שיקבל את המרשם הרפואי הנדרש ויש גם קנאביס חברתי ואפשר להשתמש בו וזה לא כל כך נורא – אני חושב שאנחנו, כאנשי ציבור, נבחרי העם, חייבים להיות מאוד מאוד זהירים בהתנהגות שלנו.
אלי אלאלוף: זה מה שאני ממליץ שניזהר ממנו, כי מהדיון האחרון שהיה על הקנאביס רפואי יצא מפה: "מה, מסכנים.
אלי אלאלוף: מה אתם עושים למסכן הזה ששותה את הקנאביס?".
אלי אלאלוף: שותה.
אלי אלאלוף: אתם מבינים את ההשלכות.
אלי אלאלוף: לכן, אני מזהיר.
אלי אלאלוף: לא במקרה בעוד יום או יומיים אומרים לי שיהיה תחקיר מעמיק של "ידיעות אחרונות" שיביא לנו תמונה מאוד קשה על עליית הקנאביס בצבא.
נצ"מ רותי שטרית: היום היה.
מירב בן ארי: יהיה בסוף השבוע.
אלי אלאלוף: אדוני, זה אומר שלא רק בריאות הציבור בסכנה – ביטחון המדינה בסכנה.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים על תופעות שהיו עם האמריקאים בוויאטנם, וזה היה גם תהליך שיטתי להחליש את הצבא האמריקאי.
אלי אלאלוף: לכן אני רוצה שנהיה אחראיים מאוד בכול ההתנהגויות שלנו – אנחנו, אנשי הוועדה, חברי הכנסת, חבריי – במה שאנחנו נגיד היום ובמה שבסוף נוציא מהחוק הזה, שאני מצטרף.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הכול כדי שכול התהליך הפנימי יסתיים עד ה-10 ביולי כדי שנוכל להעביר את זה במליאה גם בקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: ברשותכם, חבריי חברי הכנסת הסבלניים היום, שעוד לא קיבלו את רשות הדיבור, כדי לא לפגוע באף אחד נלך לפי התור כפי שישבתם.
תמר זנדברג: תודה, אדוני השר.
תמר זנדברג: קודם כל, אני רוצה להגיד שזה רגע משמעותי בשינוי מדינות.
תמר זנדברג: יושבים כאן מסביב בחדר, ואני יכולה להעיד על עצמי, הרבה מאוד פעילים שנאבקים למען לגליזציה ולמען אי-הפללה הרבה מאוד שנים - -
אלי אלאלוף: שכחתי להגיד שלכול חבר כנסת יש בין שלוש לארבע דקות.
תמר זנדברג: - - מתוך הבנה שיש אי-צדק במדיניות ההפללה, שלוקחת את החוק הפלילי, שזה מה שאנחנו קוראים לו הפטיש חמש קילוגרם של האכיפה של מדינה, ומטילה אותו על הראש של עבירה שמקומה לא באיסור הפלילי.
תמר זנדברג: זו אולי התנהגות שאנחנו לא רוצים לעודד אותה, זו אולי התנהגות שהאמת היא אנחנו לא כל כך רוצים להתייחס אליה והיא לא מעלה ולא מורידה ובטח לא יחסית להתנהגויות אחרות לצריכה של דברים אחרים שגם אותם אנחנו לא מעודדים, ואנחנו בוחרים להתמודד אתם בכול מיני צורות – בקמפיינים, באיסור גיל, באיסור נהיגה, באזהרות, במודעות, במדיניות כזו אחרת, אבל לא באיסור הפלילי.
תמר זנדברג: האיסור הפלילי הוא קשה, והוא לא מתאים להתנהגות הזאת.
תמר זנדברג: לראיה, האיסור הפלילי הזה, בעצם, מפליל הרבה מאוד אנשים שלפי התפיסה שלנו הם לא עבריינים ולא פושעים, ומי שהופך אותם לכאלה זה החוק ולא ההתנהגות שהם ביצעו.
תמר זנדברג: כך מאות אלפי, ואולי אפילו עד מיליון, ישראלים וישראליות שבסופו של דבר מבצעים התנהגות שהיא שגרתית והיא נורמטיבית, ואין בה איזה משהו – היא לא עבריינית והיא לא פוגענית, ושוב, בטח לא באופן מיוחד יחסית לאחרות – מוצאים את עצמם במסלול הפלילי מול כתבי אישום, מול מעצרים ומול חיפושים וגם על כל הפריפריה המשתמעת, כי אז אנחנו רואים גם חיפושים ואז החיפושים לא חוקיים, והאם היה חשד סביר או לא, וזה רישום פלילי לאדם צעיר שאחר כך זה משפיע עליו.
תמר זנדברג: כל הפריפריה גם של ההתנהגות הפלילית של המדינה אל מול האדם מוצאת את עצמה במקרה הזה שלא לצורך ושלא בצדק.
תמר זנדברג: הצעת החוק הזאת לא פותרת את זה באופן מלא.
תמר זנדברג: היא לא אומרת: אוקיי, נשמעו, לאורך השנים, קולות שאמרו שאם היינו מתחילים עכשיו לשרטט מחדש את החוק, לא היינו מפנים את ההתנהגות הזאת למישור הפלילי.
תמר זנדברג: אבל לביטול, להליכה אחורה, יש משמעות מיוחדת, ולכן אנחנו לא מבצעים את הדבר הזה עכשיו, למרבה הצער.
תמר זנדברג: אדוני השר, נכון שעדיין לא כולו ונכון שעדיין לא באופן מלא, אבל, בסופו של דבר, העולם, בהקשר הזה, הולך לכיוון אחד בלבד, וזה לכיוון של אי-הפללה ולגליזציה – הפחתת איסורים פליליים, התרה יותר ויותר של כל מיני סוגים של שימוש בקנאביס בכול מיני צורות, ולא קמה איזו שהיא בעיה עולמית של התמכרויות ונפילה לאלימות וכול הדברים שהזהירו מפניהם.
תמר זנדברג: אנחנו לא רואים את זה קורה.
תמר זנדברג: לכן, אני חייבת להגיד שההליכה הזאת, הגם שהיא מאוד לא מושלמת ואולי אפילו, מבחינת חלק מאתנו, לא מספקת, ראויה לציון.
תמר זנדברג: אני חושבת שדווקא ממך, אדוני השר – זה לא סוד, ואני תמיד אומרת שכאשר הממשלה הזאת קמה ואתה נבחרת לתפקיד הזה אני קיבלתי הרבה מאוד הודעות מפעילי לגליזציה שאמרו לי: "זהו, הלך עלינו.
תמר זנדברג: המנכ"ל של 'אל-סם' לשעבר הוא עכשיו השר לביטחון פנים – אין סיכוי לשום שינוי ולשום התקדמות בתחום הזה בזמן הקרוב".
גלעד ארדן: יושב-ראש.
תמר זנדברג: סליחה, יושב-ראש "אל-סם".
תמר זנדברג: אבל, יש כאן כן הוכחה שבסוף מאבק ציבורי ודבר שהוא נכון קשה לחסום אותו.
תמר זנדברג: קשה לחסום שור בדישו, ודברים כן מתקדמים.
תמר זנדברג: קצת יותר לאט, קצת יותר במתינות, אבל מתקדמים.
תמר זנדברג: מילה אחרונה לגבי החוק הזה – הבשורה שתהיה בו או לא תהיה בו תהיה תלויה מאו-מאוד ביישום.
תמר זנדברג: יש כאן מעבר לעבירת קנס.
תמר זנדברג: אם החוק הזה ייהפך לקופה הרושמת של הקנסות ברחובות, בבתים, בחיפושים ובכול הדברים, לא רק שהוא לא יהווה את השיפור שדיברתי עליו הרגע אלא שהוא יעשה ההפך, וקול הצעקה הציבורי, שליווה את כל המאבק הזה בשנים האחרונות, יחזור במלוא עוצמתו.