GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אז היחידה הזאת באמת עשתה עבודה אדירה.
אלי אלאלוף: זה לא על חשבון הדיון הזה, כבר הגזמתי, ואני שמח שהדוח הראשון של משרד בנושא הביצוע של ההחלטות שהתקבלו בוועדה שלנו הוא דוח הבריאות.
אלי אלאלוף: זו תקופה דווקא מעניינת, כי ליד הדוח שלך, אדוני, ושל המשרד שלך, אז גם הגיעו הנתונים של ה-OECD, ולמרות כל המאמצים, למרות כל התקציבים שהתווספו, ולמרות, אני אומר באחריות מלאה, העבודה האדירה שלך ושל הצוות שלך בראשות המנכ"ל שלך, אנחנו עוד בפיגור רב לעומת ה-OECD, וזה היופי של הדמוקרטיה שלנו.
אלי אלאלוף: יכולים לבטא את זה.
אלי אלאלוף: אפשר לכתוב את זה.
אלי אלאלוף: אנחנו נדון למרות כל העשייה על הפערים, כי רק הפערים ישפרו אותנו לעתיד והפערים הם גדולים בכל התחומים, אם זה בכוח אדם, אם זה בתשתיות, אם זה בתחומים מסוימים, אז אני חושב שההגינות אומרת שאדוני, אתה פותח.
יעקב ליצמן: אני אפתח בכמה מילים ומצגת.
אלי אלאלוף: ואחר כך המנכ"ל עם המצגת שלו.
יעקב ליצמן: בוקר טוב, תודה אדוני היושב ראש.
יעקב ליצמן: אני כל פעם שמח לבוא לוועדה שלך בנושאי בריאות.
יעקב ליצמן: אני רוצה רק להתחיל להתייחס לדבר אחד, שראיתי שכלי התקשורת מתעניינים ברופאים ישראלים שעובדים בחוץ לארץ.
יעקב ליצמן: ב-2005 - 400 רופאים למדו בארץ רפואה.
יעקב ליצמן: השנה 770.
יעקב ליצמן: הנתונים הם של 2016 זה לא 2017.
יעקב ליצמן: בהסכמה עם האוצר אנחנו נעלה את זה ל-900 פלוס.
יעקב ליצמן: אני רוצה להעיר שאנחנו עומדים גם לפתוח פקולטה לרפואה באוניברסיטת אריאל, שזה דבר חדש.
יעקב ליצמן: אישרנו את זה.
יעקב ליצמן: אני אף פעם לא בא לטייח ולהגיד שהמצב מצוין.
יעקב ליצמן: המצב באמת לא כל כך סימפטי, אבל בכל זאת עשינו צעדים גדולים ואני חושב שאנחנו נדביק - - -
אלי אלאלוף: יהיו תקנים לכל הרופאים האלה?
יעקב ליצמן: זה עוד סיפור עם מיטות, עם כל הדברים.
יעקב ליצמן: לא יכול להתחייב לך, אבל בהחלט לאט-לאט אנחנו מדביקים את הפער הזה.
יעקב ליצמן: זו ההתחלה שיש לי להגיד על הנושא הזה.
יעקב ליצמן: ראיתי שכלי התקשורת התעניינו.
יעקב ליצמן: אמרתי שאני אודיע כמה מילים על זה.
יעקב ליצמן: יש הרבה נושאים שעשינו הרבה דברים.
יעקב ליצמן: במצגת יש תשובה על כל הדברים, אבל תנו לי להגיד לכם מילה אחת על ה-OECD.
יעקב ליצמן: נכנסתי לתפקידי פעם ראשונה, ראיתי את הדוח של ה-OECD, במקום אחד לפני האחרון ב-MRI.
יעקב ליצמן: תשע MRI בכל שנה.
יעקב ליצמן: אמרתי לעצמי, תשעMRI , אבל אני יודע שיש כמה בתי חולים שיש להם שלוש.
יעקב ליצמן: איך יכול להיות תשע?
יעקב ליצמן: התברר שיש כמה שיש להם MRI ולא רשומים.
יעקב ליצמן: פניתי לכל בתי החולים ואמרתי להם, רבותיי, אני אכשיר את כולם - - -
מאיר כהן: למחקר.
מאיר כהן: היהMRI למחקר ולא השתמשו איתו.
יעקב ליצמן: ביקשתי, אני אכשיר את כולם.
יעקב ליצמן: לצערי אף אחד לא ענה לי.
יעקב ליצמן: אף אחד לא הסכים, אבל עשיתי את המבצע, אנחנו היום ב-46 MRI.
יעקב ליצמן: אנחנו הולכים להוסיף עוד אחד עוד מעט, 47 יהיה.
יעקב ליצמן: לאט-לאט אנחנו מתקדמים.
יעקב ליצמן: המלחמה הבאה זה בעיקר פט סיטי שקיבלנו אישור מהאוצר.
יעקב ליצמן: בימים אלו זה אמור לבוא לוועדה.
יעקב ליצמן: - - - לאשר עוד חמש פט סיטי.
יעקב ליצמן: השלב הבא זה יהיה, צריך אחר כך רובוט ואחר כך - - -
מאיר כהן: תאי לחץ.
יעקב ליצמן: תאי לחץ, אגב, יש לי ויכוח עם משרד האוצר.
יעקב ליצמן: אני לא חושב שצריך אישור לרובוט או לתא לחץ.
יעקב ליצמן: לא חושב שאני צריך לבקש אישור על זה.
יעקב ליצמן: על MRI, כן.
יעקב ליצמן: על רובוט, לא חושב, אבל מרגע שזה הגיע למצב - - - , אז אני פשוט - - - כמה דברים.
יעקב ליצמן: המצב השתפר בהרבה.
יעקב ליצמן: אנחנו רחוקים מלהיות שבעי רצון.
יעקב ליצמן: יש הרבה מה להשתפר.
יעקב ליצמן: המנכ"ל יציג את המצגת ואחר כך אני אשמח לענות על שאלות אם אדוני ירשה לי.
אלי אלאלוף: יש גם שאלות.
אלי אלאלוף: אתה צריך לספק תשובות.
יעקב ליצמן: יש לי כל הזמן רק תירוצים.
אלי אלאלוף: אם כבר הזכרת את ה-MRI, אנחנו בממוצע של המדינות של ה-OECD.
אלי אלאלוף: יש לנו שליש ממספר ה-MRI שיש במדינות אחרות.
קריאה: וזה אחרי ההוספה של פי 5.
אלי אלאלוף: רק שתבין, חברי, אנחנו הזנחנו את התחום הזה של בריאות כמו ברווחה וכמו בעבודה.
אלי אלאלוף: הזנחנו אותם מעל לעשר שנים.
אלי אלאלוף: מ-2003 הפסקנו לתמוך בתחומים האלה בצורה משמעותית.
אלי אלאלוף: לא לקחנו בחשבון את האוכלוסייה שגדלה, ולשמחתנו גדלה מאוד כי אורך החיים שלנו מאפשר לחיות יותר מאשר בעבר, אבל יש מאחורי הטכניקה הזאת או הטכנולוגיות האלה מדיניות אחת שמסתתרת, כמה שפחות לתת שירותי בריאות.
אלי אלאלוף: זאת הבעיה האסטרטגית האמיתית.
אלי אלאלוף: יותר ציוד, זה אומר שמגלים יותר מחלות, יש צורך ביותר שירותים לתת לאוכלוסייה, ופה אדוני סגן השר, ידידי היקר, צריך להעלות את הנושא המהותי, איזו רמת שירות בריאות אנחנו רוצים במדינה, כי מבחינת אוכלוסייה ומספר הידע שיש בקרב אנשי הבריאות בארץ, הוא אדיר.
אלי אלאלוף: הידע הוא אדיר, אבל הוא לא בא לידי ביטוי בכל האוכלוסייה.
אלי אלאלוף: אתה ראית את זה בדוח העוני.
אלי אלאלוף: 25% של האוכלוסייה שלא מקבלת שירות רגיל.
אלי אלאלוף: פחות ציוד, פחות תשתית זה יותר פגיעה באוכלוסייה החלשה.
אלי אלאלוף: אני לא צריך לשכנע אותך שבשבילם אתה אוהב לעבוד, אבל זאת הבעיה שלנו.
אלי אלאלוף: זה הנתון הזה שאומר, פחות MRI ו-סי.
אלי אלאלוף: טי וכו', זה אומר שאנחנו לא רוצים לדעת איזה רמות פגיעה יש לאוכלוסיות שלנו.
אלי אלאלוף: בבקשה, משה, מנכ"ל המשרד.
משה בר סימן טוב: אני אומר כמה מילים קצרות בהתחלה.
משה בר סימן טוב: אנחנו לא הכנו מצגת של להראות כמה המצב שלנו בהוצאה הלאומית ובמיטות ובכוח אדם הוא לא בסדר.
משה בר סימן טוב: אנחנו כולנו מכירים את המספרים ופורסם דוח ה-OECD.
משה בר סימן טוב: אנחנו רצינו לנצל את ההזדמנות כדי כן לשים זרקור על העשייה של המשרד.
משה בר סימן טוב: הדבר שהכי משמעותי בעיניי זה האמירה כל הזמן של סגן שר הבריאות, תעסקו בבעיות האמיתיות של המערכת.
משה בר סימן טוב: זאת מערכת מאוד קשה, בעיות מאוד סבוכות, אבל יש החלטה שאנחנו מתעסקים בבעיות האמיתיות.
משה בר סימן טוב: אנחנו יודעים, יש לנו הוצאה ציבורית נמוכה ואם מסתכלים קדימה, הבעיות ילכו ויגברו, אבל היום אנחנו נשים זרקור בכל זאת על מה אנחנו עושים.
משה בר סימן טוב: אנחנו מדווחים לציבור באופן שוטף.
משה בר סימן טוב: יש פה דוח שפרסמנו גם באתר האינטרנט של המשרד, מסכם את שנת 2017.
משה בר סימן טוב: סגן השר בא לפה הרבה מאוד, אני מגיע לפה כל פעם שאתם מבקשים ואנחנו מודים גם לוועדה על העיסוק האינטנסיבי בבריאות, כי הוא בסוף האפשרות של כולנו לגרום לזה שתהיה מערכת בריאות יותר טובה.
משה בר סימן טוב: (הצגת מצגת) הנושאים העיקריים, שוב, אנחנו נעשה אחר כך דריל דאון ונצלול לפרטים של כל אחד מהדברים.
משה בר סימן טוב: הדברים העיקריים שיהיו במוקד, הרפורמה בציוד שיזם סגן השר.
משה בר סימן טוב: אושרה תוספת השעות, עכשיו אנחנו עובדים על טיפולי הבית לקשישים ועל טיפולי השיניים לקשישים.
משה בר סימן טוב: תוספת המיטות היה גם תהליך ארוך וקשה, כמובן לא מספיק אבל אנחנו עושים עם מה שיש את המיטב.
משה בר סימן טוב: דיברתם על מכשירי MRI וקיצור זמני ההמתנה ל-MRI.
משה בר סימן טוב: בסוף הצלחנו לקצר את זמני ההמתנה בצורה מאוד משמעותית ובשנה הקרובה אנחנו נעשה עוד קפיצת מדרגה.
משה בר סימן טוב: המסה של המטופלים, פה רואים תוך פחות משבועיים.
משה בר סימן טוב: יש עדיין עבודה גם לעשות בזה, ותקצוב ל-2018 ו-2019 ייתן על זה דגש.
משה בר סימן טוב: יש את התוכנית לקיצור תורים שהכסף כבר עבר למערכת, גם לקופות החולים, גם לבתי החולים ואנחנו מתחילים לראות ניצנים של שינוי גם ברמת השירות וגם בתורי ההזמנה.
משה בר סימן טוב: תקנות סימון מוצרי מזון גם אושר כאן בוועדה.
משה בר סימן טוב: אנחנו פתחנו מרכזי מיצוי זכויות משולב שלנו עם הביטוח הלאומי והרווחה והמשרד לשוויון חברתי, שאנשים בבתי החולים ידעו על מכלול הזכויות שיש להם, הרפורמה בקנאביס רפואי שנדונה פה כמה פעמים.
משה בר סימן טוב: נושאים נוספים זה הפחתת ההגבלות בפסיכיאטריה ותוספת המשאבים, שוב, גם לא מספיקה, שאנחנו נותנים לפסיכיאטריה, אבל כן הייתה קפיצת מדרגה.
משה בר סימן טוב: אנחנו עוסקים בשחיקת עובדי הבריאות, אנחנו מנגישים מאגרי מידע לציבור גם בשביל השקיפות וגם שיהיה אפשר לחקור ולבדוק.
משה בר סימן טוב: השלמנו תוכנית לשילוב אחיות מוסדיות בקהילה ואנחנו גם ניישם את זה למרות הקשיים.
משה בר סימן טוב: נפתח בית חולים חדש באשדוד, נפתחו שלושה מוקדים קדמיים תוספת, לדעתי ל-11 שהיו קודם, כלומר 14 סך הכול מוקדים, זו תוכנית שיזם סגן השר בקדנציה הקודמת.
משה בר סימן טוב: פרוייקט ציפה זה פרויקט של ניצול מאגרי המידע לקידום בריאות.
משה בר סימן טוב: זה פרויקט רחב ששווה דיון בפני עצמו.
משה בר סימן טוב: עשינו שינויים מבניים במשרד.
משה בר סימן טוב: אלה הם עמוד האש.
משה בר סימן טוב: אנחנו עכשיו נצלול לכל אחד מהם עם תוכניות שהיו בכל אחת ואחת מהן, אז יש לנו שישה עמודי אש ונעשה אחד אחד.
משה בר סימן טוב: פה גם מה מתקדם לפי התוכנית, מה מתעכב ומה עדיין לא הצלחנו לעשות.
משה בר סימן טוב: בחיזוק מערכת הבריאות הציבורית, התוכנית לצמצום זמני המתנה עובדת בסך הכול לפי התוכנית.
משה בר סימן טוב: יש את המתח של בין להקצות את הכסף רק לבתי החולים הציבוריים לבין לאפשר פעילות ציבורית בתשתיות הפרטיות.
משה בר סימן טוב: זה מתח שאנחנו מודעים אליו.
משה בר סימן טוב: זו דילמה לא פשוטה ואנחנו בודקים את עצמנו כל הזמן.
משה בר סימן טוב: תוספת מיטות - הוספו באיחור אבל הוספו, המיטות הכלליות.
מאיר כהן: היות ויש הצבעות בחינוך, אני רוצה רק הערה אחת, אדוני המנכ"ל, אדוני השר.
מאיר כהן: תראו, להערכתי אחד מהחוליים הרעים של מערכת הבריאות, צמצום זמני המתנה ותורים, הופכת להיות לתת פרק או תת סעיף בתוך הפרק זה.
מאיר כהן: להערכתי, אדוני, זה הדבר שצריך להיות גולת הכותרת של תוכנית העבודה של 2018, 2019, כי כשאנחנו מטיילים בשטח, ואני יכול להעיד מהסיורים שלי, אני משער שכל חבר כנסת.
מאיר כהן: מסתבר שהטיעון שחוזר על עצמו והופך להיות לדבר הבולט ביותר - - -
יעקב ליצמן: הוויכוח מתחיל מי מקבל.
יעקב ליצמן: זה כל הוויכוח.
מאיר כהן: אני רוצה לשקף את המציאות, אני לא רוצה לצלול למי אשם ומה אשם.
מאיר כהן: בוודאי שאנחנו כמדינה צריכים לקחת אחריות, אבל שוב, אני סיפרתי לך ואני אחזור על זה.
מאיר כהן: אם חולה אונקולוגי מקבל תור לרופא שיאשר לו קנאביס ב-17 בספטמבר, זה אומר את הכול.
מאיר כהן: אני הלכתי לשם.
מאיר כהן: הלכתי לקופה ודיברתי עם הרופא שנתן את התור.
מאיר כהן: הרופא בוודאי ביקש שאני אשאיר אותו בעילום שם שמא יאונה לו רע.
מאיר כהן: ככה הוא אמר לי, שמא יאונה לי רע.
מאיר כהן: הוא צייר לי מציאות נוראה, אז אולי אדוני, בעמודי האש, עמוד האש הבולט ביותר שצריך להיות לא תת פרק, זה קיצור תורים.
מאיר כהן: תודה, ואני מצטער שאני צריך ללכת.
משה בר סימן טוב: אני רק אומר משהו אחד מאוד משמעותי שנעשה גם יוזמה של סגן השר.
משה בר סימן טוב: קבענו לראשונה זמני המתנה מרביים.
משה בר סימן טוב: הוא דיבר על אונקולוגיה, לא על קנאביס אונקולוגיה, אבל האונקולוגיה ממש, הניתוחים האונקולוגיים, קבענו שזמן ההמתנה המרבי לניתוחים יהיה 21 או 30 יום, אונקולוגיה, ניתוחי לב, ניתוחי מוח, דברים אחרים.
משה בר סימן טוב: קבענו זמני המתנה מרביים.
משה בר סימן טוב: זה משהו שלא היה אף פעם.
משה בר סימן טוב: אתה מדבר על זמני המתנה.
משה בר סימן טוב: תוספת מיטות זה זמני המתנה, חיזוק מלר"דים זה זמני המתנה, MRI זה זמני המתנה.
מאיר כהן: יש לניתוחים מהסוג הזה - - - ?
משה בר סימן טוב: כן, לניתוחים קבענו.
משה בר סימן טוב: זה חוזר שהיה בעבודה.
יעקב ליצמן: רציתי לצמצם עוד יותר.
לאה פדידה: מהם שני המבצעים שאמר כבוד סגן השר על ניתוחים קטנים?
אלי אלאלוף: חוץ מזה שהוא חבר, בגללו אני פה, אבל הוא הולך, אז תנו למנכ"ל לסיים.
אלי אלאלוף: אחר כך נתחיל עם חברי הכנסת.
משה בר סימן טוב: לדוגמא, התוכנית לחיזוק המלר"דים שהיא תוכנית שעבדה לפי התכנון.
משה בר סימן טוב: הצלחנו, העמדנו לעצמנו יעד להוריד את הפניות למלר"דים, בין היתר באמצעות המוקדים, תוספת מיטות, דברים אחרים.
משה בר סימן טוב: הצלחנו להוריד בכל אחת מהשנתיים האחרונות ב-2% את הפניות למלר"דים.
משה בר סימן טוב: לצערנו זמני ההמתנה עדיין הולכים ועולים כי החולים שמגיעים עכשיו למלר"דים הם חולים יותר קשים ולכן אנחנו עושים את השלב הבא בתוכנית, בכל זאת שגם זמני ההמתנה יהיו יותר נמוכים, גם תוספת כוח אדם, גם תוספת מערכות ניהול ודברים אחרים.
אלי אלאלוף: לי יש שאלה כללית ברשותך, כי אני לא חושב שיהיה לנו זמן לראות טוב כמו שאתה מכין, היות וזה כבר באתר, המצגת.
אלי אלאלוף: האם יש משא ומתן עם האוצר כדי להתמודד בפרק זמן כלשהו בחוליים של המערכת?
אלי אלאלוף: זו הבעיה המרכזית, ואם יש דבר כזה, זו התוכנית הנדרשת.
משה בר סימן טוב: אנחנו עכשיו בתהליך במשרד של תכנון אסטרטגי ל-2019, 2022, ו-2030, כלומר מערכת הבריאות עשר שנים קדימה לצורך העניין, מהיום, מתוך הבנה של עומק ועוצמה, השינויים שהולכים לקרות בעשור הקרוב: הזדמנות האוכלוסייה זה הדבר המרכזי שבהן.
משה בר סימן טוב: הדבר השני זה עלייה בתחלואה הכרונית, הדבר השלישי זה ההתייקרות בטכנולוגיות, התרופות הולכות ונהיות הרבה יותר יקרות, והדבר הרביעי זה עלייה בציפיות של הציבור מאיתנו.
משה בר סימן טוב: הציבור רוצה היום את הדברים לקבל הרבה יותר מהר.
משה בר סימן טוב: יש התחלה של שיח כזה עם האוצר.
משה בר סימן טוב: אני חושב שצריך לשאול גם אותם את זה.
משה בר סימן טוב: אני חושב שצריך תוכנית אסטרטגית עשר שנתי, משותפת לבריאות ולאוצר.
משה בר סימן טוב: הם עושים את החישובים אצלם.
משה בר סימן טוב: אני מקווה שבאמת יהיה משהו אמיתי, אבל הם ידברו.
משה בר סימן טוב: אנחנו עכשיו בתהליך אסטרטגי של מערכת הבריאות 2030, בעיצומו.
משה בר סימן טוב: אנחנו עושים את זה במשרד עם כל המערכת, גם עם האוצר, מבחינתנו.
משה בר סימן טוב: הם בסוף יחליטו כמה הם רוצים לקחת חלק.
משה בר סימן טוב: אני קצת יותר ארוץ כדי לאפשר את הדברים.
משה בר סימן טוב: אורח חיים בריא וסביבה מונעת - אז יש את התוכנית, שוב, אפשריבריא.
משה בר סימן טוב: ועדת ההסדרה, אושרה פה תקנות סימון מזון.
משה בר סימן טוב: אנחנו בעיצומה של תוכנית לצמצום העישון בחברה הערבית.
משה בר סימן טוב: יש את הצו שאושר פה, יש את העבודה שנעשית אצל חבר הכנסת כבל.
משה בר סימן טוב: יש לנו מודל של ערים בריאות.
משה בר סימן טוב: אנחנו עובדים בהרבה מאוד ערים, אבל ירושלים היא עיר המודל שלנו.
משה בר סימן טוב: מדברים על הכסף, אז שינינו חלק ממנגנוני התקצוב בחולים, שוב, לא מספיק, לצד עמידה יותר טובה למסגרות התקציביות גם שלהם וגם של קופות החולים.
משה בר סימן טוב: אנחנו חושבים שצריך לעשות שינוי יסודי בדרך שבה אנחנו מתקצבים בתי חולים וזה משהו שעוד לא התקדמנו בו.
משה בר סימן טוב: יש על זה הסכמה על צוותי עבודה עם האוצר ואני מקווה שזה גם יקרה.
משה בר סימן טוב: בית שיקומי בפוריה - דיווחנו פה גם על בית החולים השיקומי בפוריה שהוא יקום, והמשאבים בסך הכול כמעט כולם, כבר העמדנו אותם.
משה בר סימן טוב: בית חולים בבאר שבע, תהיה אני מקווה בשבועות הקרובים כבר הנחת אבן הפינה ויש את התכנון כבר לבית החולים בקריות.
משה בר סימן טוב: אני מקווה שנבוא לפה בשבועות הקרובים לעדכון הוספת הקפיטציה, מאוד חשוב.
משה בר סימן טוב: זה גם מענה לאי שוויון ולהרבה מאוד דברים אחרים.
משה בר סימן טוב: אתגרי העתיד, אנחנו סימנו שניים: אחד, הזדקנות האוכלוסייה.
משה בר סימן טוב: הרפורמה בסיעוד זה דבר ראשון בראייה יותר ארוכת טווח.
משה בר סימן טוב: הדבר השני זה כל ניצול ההזדמנויות, הטכנולוגיה, אני לא ארחיב על זה פה, כי זה אוקיאנוס שלם, והמטופל במרכז, שזה בסוף התמה שאנחנו רוצים שתהיה התמה המכוננת סביבה אנחנו עובדים, משינוי לימודי הרפואה והסיעוד דרך שימת דגש על אוכלוסיות חלשות ומוחלשות כמו האוכלוסייה במערכת הפסיכיאטרית.
משה בר סימן טוב: עשינו שיפור מאוד משמעותי בזכאות לקוד סיעודי.
משה בר סימן טוב: היה תהליך מאוד בירוקרטי.
משה בר סימן טוב: פישטנו אותו, הפחתנו הרבה מאוד השתתפויות ודברים אחרים שמנעו מהרבה מאוד אנשים לממש את הזכות שלהם לקוד סיעודי.
משה בר סימן טוב: פתחנו את מרכזי מיצוי הזכויות שאמרנו.
משה בר סימן טוב: אנחנו עובדים עכשיו על טופס 17 דיגיטלי לחסוך לאנשים את הצורך להגיע לבית חולים ולגלות שהם לא הביאו את הטופס 17 או לא הביאו את הטופס 17 הנכון.
משה בר סימן טוב: אנחנו עובדים על לשלב את המטופלים בתהליך קבלת ההחלטות.
משה בר סימן טוב: תוכנית לטיפול פליאטיבי, אחד הדברים החשובים לאיכות החיים של אנשים שאין עליהם דגש.
משה בר סימן טוב: שקיפות - אנחנו מפרסמים כל מה שאפשר.
משה בר סימן טוב: משהו נוסף שאנחנו עושים, אנחנו מסיתים את מדדי האיכות.
משה בר סימן טוב: אחד הדברים שאנחנו גאים בהם, להיות מדדי איכות שהם לפי מה שהמטופל רוצה.
משה בר סימן טוב: הרבה פעמים מה שחשוב למטופל זה לא מה שהמערכת בהכרח שמה עליו את הפוקוס.
משה בר סימן טוב: מטופל רוצה לחזור לתפקוד, אנחנו רוצים שהניתוח יעבור בשלום בלי זיהומים.
משה בר סימן טוב: אנחנו עושים את הדגש על זה.
משה בר סימן טוב: הדברים שאנחנו מדווחים למשרד רוה"מ אלה הדברים שאנחנו מודדים את עצמנו אליהם.
משה בר סימן טוב: זה שורה של מדדים.
משה בר סימן טוב: אפשר להיכנס אליהם, לא להיכנס אליהם.
משה בר סימן טוב: בגדול, סיימתי.
מיכל בירן: איך חיזוק הרפואה הציבורית הולך עם העברת תרופות מצילות חיים לשב"ן?
אלי אלאלוף: את מרשה לעבור לפי סדר?
איציק שמולי: תודה רבה אדוני היושב ראש, אדוני סגן השר, כבוד המנכ"ל.
איציק שמולי: ראשית, ברכות לכל האגף וכל היוזמה הזאת של יו"ר הכנסת - - - .
איציק שמולי: זה משהו שבהחלט יעזור לפיקוח עבודת הכנסת על הממשלה.
איציק שמולי: אני רוצה לברך אותך קודם כול, אדוני סגן השר על חלק ניכר מהפעולות שאתה עושה בתוך המשרד בשנים האחרונות, גם ה-MRI, גם תוספת המיטות, בית החולים באשדוד.
איציק שמולי: יש דברים טובים שקורים במערכת, גם ההתייחסות הרצינית לנושא הזיהומים, שזה לא דבר מובן מאליו.
איציק שמולי: בצד זה, יש לי שלוש נקודות ואני אגיד אותן רק בצורה טלגרפית, שאני רוצה להעלות כאן.
איציק שמולי: התוכנית, אדוני המנכ"ל, או הדיווח, הוא מוצג בצורה בינארית וזה טיפה מטעה.
איציק שמולי: יש או סימן כזה, שזה כביכול אומר, עשינו, טיפלנו, או סימן שהוא היה באמצע, אני לא זוכר איך הוא נראה, כאילו זה עדיין - - -
משה בר סימן טוב: שלושה סימונים.
איציק שמולי: שלושה סימונים.
איציק שמולי: בסוף, ההצגה של הצורה הזאת היא די מטעה, למה?
איציק שמולי: כי כאשר אומרים שיש תוספת מיטות ועושים כזה סימן של הכול בסדר והכול טוב, למרות שאמרת ביושר שזו לא הכוונה, אז אנחנו הרי יודעים שהמצב גם בהשוואה בינלאומית וגם ביחס של מדינת ישראל לעצמה, המצב של היחס בין מיטות למספר האוכלוסייה הוא מצב הכי מזעזע שהיינו בו מעולם.
איציק שמולי: הדבר השני זה העניין של הסיעוד.
איציק שמולי: זה נושא שהוא די קרוב לליבי ואני חושב שהבעיה, למרות שיש תוספת שעות מבורכת ברמת הסיעוד העליונה, המצב הבסיסי בסיעוד היה ונותר כזה שאם אין לך משפחה שיש לה כיס עמוק, אתה תועבר לבית אבות סיעודי.
איציק שמולי: היום אין אפשרות להיות סיעודי בקהילה.
יעקב ליצמן: ביטלנו השתתפות של - - -
איציק שמולי: נכון, באשפוז, ועדיין אדוני סגן השר, בואו נבין על מה אנחנו מדברים.
איציק שמולי: סיעודי במצב הכי קשה שיכול להיות, תדמיינו בן אדם שמרותק למיטה עם בלוני חמצן.
איציק שמולי: מה הוא מקבל בגמלת הסיעוד הכי הרבה?
איציק שמולי: היה 22 שעות, עכשיו עולה ל-30 שעות.
איציק שמולי: עצם העלייה היא כמובן מבורכת, אבל לא פתרנו את הבעיה.
משה בר סימן טוב: או בכסף, 5,500 שקל - - -, שזה סכום מכובד מאוד.
איציק שמולי: נכון, ועדיין בשבוע יש 170 שעות.
איציק שמולי: המדינה באה ונותנת 30 שעות וזה אומר ש-140 שעות הן עליו ועל המשפחה שלו.
איציק שמולי: משפחה ישראלית ממוצעת לא יכולה לעמוד בעלויות האלו של בין 8,000 ל-12,000 שקל לאורך זמן, ולכן אני לא חושב שממש פתרנו את הבעיה.
איציק שמולי: הדבר השלישי והאחרון, הוזכר פה בהערת ביניים, אדוני סגן השר.
איציק שמולי: לדעתי, ואני באמת רוכש לך כבוד רב והערכה רבה, היוזמה להוצאת התרופות מצילות החיים או הכוונה או הרעיון, מהסל הממלכתי לביטוחים הנוספים של קופות החולים - - -
יעקב ליצמן: לא ביקשתי להוציא שום דבר.
מיכל בירן: ככה דווח בתקשורת.
יעקב ליצמן: יש מחלקה אחרת על זה.
איציק שמולי: אוקי, אז אני מאוד שמח לשמוע שזה לא על הפרק.
יעקב ליצמן: אני מעולם לא אמרתי את זה ולא ביקשתי את זה.
איציק שמולי: בסיכומו של דבר אדוני היושב ראש ואדוני סגן השר, אני חושב שבהחלט יש עשייה ענפה שקורית בתוך משרד הבריאות.
איציק שמולי: אני חושב שצריך להיות ריכוז מאמץ הרבה יותר גדול ואפקטיבי מול שלושת האתגרים העצומים האלה, גם קיצור תורים והעומס במחלקות, גם הסיעוד וגם כמובן הנגישות לתרופות.
מירב בן ארי: קודם כול תודה רבה סגן השר והמנכ"ל.
מירב בן ארי: אני לא אלאה, אני חושבת שהיה דוח של ה-OECS, מדהים שדווקא התנאים אמנם פחות טובים, אבל מבחינת תחולת חיים, אנחנו הכי גבוהים ומבחינת מספר הילדים, מדינה יחסית למדינות המתקדמות, עם מספר ילדים הכי גבוה.
מירב בן ארי: זה מעיד באיזשהו מקום כן על שירותי הבריאות.
מירב בן ארי: כמובן שראינו גם את הבעיות גם עם הסי.
מירב בן ארי: טי וגם עם ה-MRI, אבל לדעתי ישבנו פה לפני שנה או לפני שנתיים והתעסקנו בדיוק ב-MRI, אז אני כן רואה שיפור ואני מברכת את שניכם.
מירב בן ארי: יש לי שאלה ממש ספציפית, אפילו קצת שונה מהרוח כאן.
מירב בן ארי: אני דווקא רוצה להתעסק איתך, בגלל המקום שלי כיו"ר כחול לבן, אני מובילה את השדולה של כחול לבן.
מירב בן ארי: ביקרתי במפעלים ישראלים, ביקרתי גם במפעלים של תרופות.
מירב בן ארי: תשמע, זה עובד מעולה ויש כאן כמעט 40 מפעלים שמייצרים תרופות.
מירב בן ארי: אני והיושב ראש מתעסקים כאן הרבה בתעשייה הישראלית.
מירב בן ארי: לא יכול להיות שמפעל עושה עבודה נהדרת, מייצר תרופה גנרית ונתקע קרוב ליותר משנה-שנה וחצי על אישור התרופה.
מירב בן ארי: אם זה עניין של תקנים, אז בוא נפתח מול האוצר ונראה עם כמה תקנים מדובר, אבל לא יכול להיות שתרופות - - - .
מירב בן ארי: תגיד לי למה צריך שתרופה, ייקח לה כמעט שנתיים לקבל אישור?
מירב בן ארי: הגיע לפתחך העניין של הרישום של תרופות?
משה בר סימן טוב: בטח שזה הגיע לפתחו.
מירב בן ארי: שמע, זו אוזלת יד.
מירב בן ארי: למה אנחנו מתנהלים כמו מדינת עולם שלישי?
אלי אלאלוף: ואאל יונס, בבקשה.
ואאל יונס: תודה אדוני היושב ראש, תודה אדוני סגן השר.
ואאל יונס: אני דיברתי הרבה מאז כניסתי לכנסת על הבריאות ופשוט אנחנו 70 שנה נלחמים בעצמנו בדבר הזה.
ואאל יונס: קודם כול תודה רבה על ההישגים שאתה באמת, שנכנסת לתפקיד הזה כשר הבריאות.
ואאל יונס: אני גם קראתי הרבה בתקשורת ושמעתי על ההישגים שלך אפילו לפני שהגעתי לפה.
ואאל יונס: יש הרבה מה להגיד והרבה מה לעשות.
ואאל יונס: אנחנו צריכים ועדת בריאות מיוחדת רק בשביל הבריאות.
ואאל יונס: למה עבודה, רווחה ובריאות?
ואאל יונס: אנחנו צריכים רק עבודה ובריאות, כי הרבה נושאים שעולים כל יום, וזה הביטחון שלנו ועל זה אני רוצה לדבר, על מה שנקרא מלחמה וביטחון.
ואאל יונס: כנראה אנחנו בארץ, כשמדברים על מלחמה וביטחון, אז כולם מקשיבים, כולם פתאום מציתים את הדמיון, כולם פתאום מקשיבים ורוצים לעשות.
ואאל יונס: בכל מלחמות ישראל מאז קיום המדינה עד היום לא נהרגו במלחמות כמו מספר של נהרגים מזיהומים בשנה.
ואאל יונס: אנחנו פשוט היום מדברים על בין 5,000 ל-6,000 שמתים כל שנה מזיהומים וזו ממש מלחמה.
ואאל יונס: אולי הצבא, שם זה הווירוסים והחיידקים, אבל זו גם מלחמה וזה ביטחון אישי.
ואאל יונס: זה פשוט מביא אותנו ללמה אנחנו מגיעים לכל כך הרבה זיהומים בבתי החולים, וזו הצפיפות, שאין הרבה מיטות, אין בתי חולים.
ואאל יונס: אדוני השר עכשיו פתח דבריו על הדבר הזה שהוא הולך בבאר שבע לפתוח עוד בית חולים ובקריות לפתוח עוד בית חולים וזה מבורך, אבל גם הגיע הזמן אחרי 70 שנה לחשוב גם לפתוח בית חולים במגזר הערבי, בית חולים ממשלתי.
יעקב ליצמן: נצרת, שלושה, לא טוב?
ואאל יונס: קודם כול זה לא ממשלתי, בנצרת.
יעקב ליצמן: אדוני, יש שלושה בתי חולים בנצרת.
יעקב ליצמן: אני נותן להם כמו כל בתי החולים בארץ.
יעקב ליצמן: לא הגיע להם MRI, קיבלו MRI.
יעקב ליצמן: אני נותן להם כל מיני דברים אחרים.
אלי אלאלוף: בתי החולים הם הדוגמא לדו-קיום המדהים ביותר שיש.
יעקב ליצמן: תגיד תודה רבה.
ואאל יונס: אני שואל בשביל להקל על האוכלוסייה החלשה.
ואאל יונס: זה הרבה אנשים וילדים שצריכים את בתי החולים וצריך לנסוע רחוק בשביל להגיע לזה.
ואאל יונס: זו הכוונה.
אלי אלאלוף: זה פריפריה נקרא.
ואאל יונס: יש לי עוד שאלה.
ואאל יונס: האם יש פיקוח על חברות התרופות?
ואאל יונס: יש הרגשה עכשיו בציבור שחברות תרופות נכנסות לבתי חולים דרך רופאים ופשוט מכניסים הרבה תרופות, כמו כולסטרול ודברים כאלה, והתרופות האלה פשוט בשביל למכור.
ואאל יונס: האם יש פיקוח?
משה בר סימן טוב: אתה מדבר על תועמלנות?
ואאל יונס: יש הרבה כנסים שחברות תרופות עושות ורופאים מאמצים את הרעיון הזה להכניס עוד תרופה לחולים.
אלי אלאלוף: תודה, יונס.
מיכל בירן: סגן השר ליצמן, יש הרבה דברים שאתה באמת עושה והם מרשימים, תיארו אותם כבר לפניי, וגם כמנהג פולניות אני רואה את חצי הכוס הריקה.
מיכל בירן: נושא אחד שהוא מבחינתי הכי קריטי שיש: כשאתה אומר, אני לא אוציא תרופות מצילות חיים מהסל הבסיסי ואעביר לשב"ן, אני מבינה ממך שתרופות חדשות מצילות חיים יכנסו לשב"ן.
מיכל בירן: אני מבינה נכון?
יעקב ליצמן: לא הבנת בדיוק נכון ואני אסביר.
יעקב ליצמן: אני רוצה להסביר דבר אחד.
יעקב ליצמן: בדרך כלל בכל שנה מגישים לסל התרופות, אני מניח ב-2 מיליארד שקל תרופות.
יעקב ליצמן: הסל זה 500 מיליון שקל "גג".
יעקב ליצמן: מה עושים עם 1.5 מיליארד?
יעקב ליצמן: יש תרופות כאן שיש, שזה חיוני, צריך להיכנס.
יעקב ליצמן: אני רוצה לברך את שר האוצר ומשרד האוצר שהוא הגדיל את סל התרופות מ-300 ל-500.
מיכל בירן: מברכים.
יעקב ליצמן: מגיעה לו מילה טובה.
יעקב ליצמן: ברגע שהוא עשה את זה, הוא לא יעלה את עוד פעם, וגם אם הוא יעלה נניח למשהו, זה לא עונה לתשובה, אז מה עושים?
יעקב ליצמן: הסברתי לך בכנסת בטוב טעם שאני לא רואה בזה שמי שיש לו שב"ן, ש- 80% או 75% מהאוכלוסייה, יש להם שב"ן, שהם משלמים את זה, שיוכלו לקנות גם תרופות מצילות חיים.
יעקב ליצמן: אני לא רואה בזה אסון.
מיכל בירן: אז קיבלתי תשובה.
יעקב ליצמן: כפי שאני לא רואה אסון אם מישהו נוסע בכביש מהיר ירושלים-תל אביב, משלם 9 שקל או 70 שקל - - -
איציק שמולי: אדוני, אבל יש הבדל בין תרופה מצילת חיים לבין כביש אגרה.
איציק שמולי: אני אומר לך ש-1.5 מיליארד, הם יתנפחו.
יעקב ליצמן: שמולי, אין לי כסף - - -
איציק שמולי: 1.5 מיליארד יתנפחו גם בגלל הממשלה וגם בגלל חברת התרופות.
מיכל בירן: קיבלתי את התשובה שלי.
מיכל בירן: ממש אחד.
מיכל בירן: הבנתי מה אתה אומר וזה בדיוק מה שחשבתי שאתה אומר, סגן השר ליצמן.
מיכל בירן: המשמעות של זה, זה שאתה שם תווית מחיר על חיים של בני אדם.
יעקב ליצמן: אם אני לא עושה, אף אחד לא יקבל - - -
מיכל בירן: כשאתה רואה מה קורה למערכות לאורך זמן, כשמעמד הביניים לא לוחץ על הכנסת תרופות מצילות חיים לסל, הסל לאורך זמן נשחק ויותר אנשים סובלים מזה ויותר אנשים לא מקבלים תרופות.
מיכל בירן: השיטה הזאת היא פלסטר, היא לא מוסרית ואני מקווה שנצליח לעצור אותה.
יעקב ליצמן: מיכל, העובדה שסגן השר הנוכחי הוא היחיד שהוא העלה את הסל.
מיכל בירן: אנחנו מברכים על זה וזה מה שצריך לעשות.
יעקב ליצמן: אז אני עשיתי, אז מה את רוצה?
יעל כהן-פארן: אבל התהליך השני הוא מנוגד לתהליך הראשון.
מיכל בירן: והוא בדיוק ההיפך מכל ההצהרות הרשמיות שלכם, של שמירה על מערכת הבריאות הציבורית, שזה מה שאזרחי ישראל רוצים וכל פעם שזה מגיע לפתחם, הם מכריעים.
מיכל בירן: הם רוצים מערכת ציבורית חזקה ואתם מפריטים אותה.
אלי אלאלוף: מיכל, תודה.
לאה פדידה: שתי שאלות קצרות.
לאה פדידה: אחת השאלות שאני שואלת אותך השכם ערב ולא מצליחה לקבל תשובה.
לאה פדידה: אנחנו בתוך חוק בריאות ממלכתי מדברים על מרחק סביר.
לאה פדידה: איך אתם, משרד הבריאות ובראשותך, סגן השר, מרשה לקופת חולים בעצם לקחת שיקול כלכלי גרידא ולשלוח את אותה תושבת מקריית שמונה לחיפה או לכפר סבא ולא לתת לה למשל טיפול הכי קרוב, שזה בזיו, ל-MRI וכן הלאה.
לאה פדידה: אומר לי בית חולים זיו שהמכשיר לו באבטלה סמויה, לא שולחים אליו אנשים.
לאה פדידה: למה לא לאכוף את המילה מה זה מרחק סביר?
יעקב ליצמן: אני אנסה לענות.