GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
505: אנחנו נסתדר עם ממשלת תאילנד, אני מדבר על עצמי כישראלי, רוצה לקיים את חוקי ישראל, אבל אל תביאו אותי למצב שהפעם אנחנו צריכים לשלם על זה וחקלאים לא יעמדו בזה ואת מה שאפשר לסדר, את הורדת האגרות ולהכיר בעוד 200 שקל, כך שאנחנו נצא שווה, את זה חייבים לעשות בו זמנית.
505: זה הכול.
אלי אלאלוף: בבקשה, דובי אמיתי, אחרון הדוברים ואחר כך המשרדים יענו.
דובי אמיתי: אדוני היושב ראש, אני מבקש כמה דקות, ואם אפשר מהחברים, שלי בכל אופן, לשמור על שקט.
דובי אמיתי: אני רוצה להתחיל ושיירשם בפרוטוקול, החקלאים במדינת ישראל מפרישים היום את כל הזכויות הפנסיוניות ואת הפיצויים לחשבון שפתחו ספציפית לטובת העובדים.
דובי אמיתי: אין חקלאי שלא מפריש ואם יש חקלאי שלא עומד ולא מפריש על פי חוק את כל הזכויות לחשבון אשר פתחנו, חשבון ייעודי, לעובדים האלה, יואיל בטובו, ידידי מר מור יוסף וחברי הטוב יואל ליפובצקי, לפעול ולאכוף את זה.
דובי אמיתי: אם יש מישהו שלא עומד בזה.
דובי אמיתי: ואם יש מישהו שלא משלם את זה, גם בו צריך לטפל.
דובי אמיתי: ההנחיות הברורות שלהם, של רשות האוכלוסין לפתוח חשבון ולהפריש את הכסף, והם עושים ביקורות והכסף נמצא.
דובי אמיתי: ואני עכשיו רוצה להזכיר לאדוני היושב ראש, כוונת המחוקק בתחילת הדרך, באחריות הממשלה, לפתוח דרך חברות הביטוח אופציה שאנחנו נפקיד לחברות הביטוח ולא פיקדון למדינה, כי כאשר אנחנו מפקידים לחברות הביטוח יש לנו על פי חוק אפשרויות לפעול על מנת באמת בסופו של דבר לדאוג גם לזכויות של העובדים וגם לזכויות של המעסיקים.
דובי אמיתי: כפי שאתה מכיר אותי, אני מייצג את המעסיקים, לא רק את החקלאים, אלא בכלל, אם עובד חלילה בורח בלי הודעה מראש דרך חברת הביטוח אני יכול לקזז לו בגין התקופה הזאת, על פי חוק.
דובי אמיתי: אם אני אעביר את זה למדינה, שכחתי מהכסף, הוא לא אצלי.
דובי אמיתי: אז אני חושב שאם כולנו רוצים באמת לעשות סדר, אז בואו נחזור לבסיס ונפתח אפשרות לחקלאות להפקיד בחברות הביטוח.
נעה בן שבת: על איזה בסיס אתה מדבר?
נעה בן שבת: אתה מדבר על להפקיד בחברת ביטוח, על מה מדובר?
דובי אמיתי: כמו שאני מפקיד לרביע אבו סלמן אצלי, ליוסף יעקובוביץ ולמשה - - -
נעה בן שבת: אתה מתכוון פנסיה בקרנות הפנסיה?
דובי אמיתי: הכול בפנסיה, הכול בקרנות הפנסיה ופיצויים של מדינת ישראל.
דובי אמיתי: אני עושה הפרשה אחת לעובדים הישראלים ופתאום אני צריך לעשות פיקדון, למה?
דובי אמיתי: תדאגו אתם כמחוקק לאפשר לי להפריש לשם את הכסף.
דובי אמיתי: הכסף הזה נמצא גם במסגרת האובליגו שאין לנו, החקלאים, וההון החוזר, שאין לנו.
דובי אמיתי: ואם אנחנו נעמיס עוד דברים על החקלאים לא נוכל לבוא לדיון מחר בבוקר ולהגיד למה מחיר העגבנייה 12 שקלים ומחיר האפרסק 11 שקלים.
דובי אמיתי: לא רוצה לברוח מהנושא, אני בא ואני אומר שאנחנו חוקקנו את זה, כולנו ביחד, הסכמנו לפתוח בחברות הביטוח, אל תעשו לנו קרן של הממשלה.
דובי אמיתי: היום אתה פה ועליך אני סומך, מה לעשות?
דובי אמיתי: ככה, עליך אני סומך, לא יודע מה יהיה מחר בבוקר, לא יודע מה יהיה שם, לא רוצה לתת את הכסף למדינה, אני רוצה לתת את הכסף, כמו שנהוג במשק הישראלי.
דובי אמיתי: עד אז תבדקו אותנו, תבדקו שאנחנו מפרישים בחשבון ייעודי.
דובי אמיתי: כל אחד מאיתנו פה שמעסיק עובדים שם את הכסף בחשבון ייעודי, זה על פי הנחיה, על פי הנחיה ועל פי הביקורות שלכם ואף אחד פה לא לוקח כלום מהתאילנדים.
דובי אמיתי: אז תפסיקו עם הסיפורים האלה.
דובי אמיתי: מעבר לזה, אדוני היושב ראש, יש לנו מחלוקות ואנחנו מתנהלים, יש פה צוות נהדר ואנחנו מקיימים דיונים שוטפים.
דובי אמיתי: הדבר האחרון שאני רוצה לומר לך, שיהיה בשיקול הדעת שלך, ואני סומך עליו, בחודשיים האחרונים נאמרה אמירה של המועצה הכלכלית לאומית שכנראה מדינת ישראל מפסידה המון כספים בגין ההפרשות האלה.
דובי אמיתי: אני סיכמתי עם אמיר ברקן, ממשרד ראש הממשלה, עם בתיה הררי, עם פרופ' שמחון, עם אורי שיינין, אנחנו מוכנים לממן את העבודה הכלכלית, שנראה פעם אחת אם זה נכון או לא נכון, הפנסיה, לא הפיצויים, פיצויים מגיע לבן אדם, עבד שלוש, ארבע, חמש שנים, מגיע לו, פנסיה, יש פה ספק וכנראה המדינה משלמת כסף על הפנסיה.
דובי אמיתי: זה לדברי אבי שמחון.
דובי אמיתי: ואני אומר, עוד טיפה זמן, עוד טיפה, אני מוכן שכל מי שבשולחן, ותגדיר אתה זמן, תרחיבו לי תוך חודשיים את העבודה הכלכלית ואז נקבל החלטה.
דובי אמיתי: אל תמהר, אדוני היושב ראש, אני סומך על שיקול הדעת שלך, תודה.
הילה קפלן-רענן: חשוב לציין שמדינת ישראל חתומה על אמנות בינלאומיות שמחייבות את השוואת התנאים בין עובדים זרים לעובדים ישראלים ולכן גם נושא הפנסיה מחויב מתוך - - -
קריאה: זה בסימן שאלה על פי המועצה הלאומית הכלכלית.
הילה קפלן-רענן: דבר נוסף, ברמה - - -
505: מה עם נקודות הזיכוי?
אלי אלאלוף: רגע, אל תפריעו לה, בבקשה.
505: שר האוצר יאיר לפיד הוריד נקודות זיכוי, אמרתי לו 'אתה מפר אמנות בינלאומיות' ולא ראיתי אתכם קופצים.
אלי אלאלוף: אני מבקש לא להפריע לה, בבקשה.
הילה קפלן-רענן: דבר נוסף, אנחנו מבקשים להשוות בין עלויות ההעסקה של עובדים ישראלים ועובדים זרים על מנת שלא כל העובדים שיהיו במדינת ישראל יהיו עובדים זרים.
הילה קפלן-רענן: יש פה גם שיקול של מדיניות.
קריאה: ואם התוצאה תהיה הפוכה תורידו את השכר?
קריאה: אנחנו מוכנים ללכת איתכם לעבודה כזאת, עכשיו.
קריאה: אם את אומרת לכבוד היושב ראש - - -
הילה קפלן-רענן: לא, סליחה, כפי שאמרתי - - -
קריאה: אם את אומרת ומצהירה - - -
הילה קפלן-רענן: תן לי לסיים, בבקשה, כי אני נתתי לך לדבר.
הילה קפלן-רענן: ישראל חתומה על אמנות בינלאומיות שמחייבות השוואת תנאים, אז גם אילו היינו רוצים יש, מה לעשות, עוד - - -
קריאה: אנחנו בעד - - -
חיים חבלין: נראה שהתכליות שלכם משתנות כל הזמן לפי מזג האוויר.
חיים חבלין: כל הזמן הן משתנות.
חיים חבלין: מה הקשר?
חיים חבלין: חתמנו על מתווה להורדת עובדים זרים, אנחנו לא יכולים להעסיק יותר ממה שיש.
פלג אוריון: בדיוק על זה דיבר פרופ' שמחון, על חוסר התחליפיות.
אלי אלאלוף: תנו לה לסיים, כמו שלא הפרענו לכם.
הילה קפלן-רענן: אני סיימתי ואני גם מבקשת להגיד שלגבי הטענות שמפרישים כמו שצריך, אז רק חשוב לי להגיד, תיכף חברתי ירדן תדבר, בנתוני האכיפה שיש לנו מסתבר שבענף החקלאות יש הכי הרבה הפרות של צו הרחבה לפנסיה חובה מבין ענפים אחרים שבהם עוסקים עובדים זרים.
הילה קפלן-רענן: אז יש פה גם נתונים ש - - -
קריאה: יש לך מספרים בעניין?
הילה קפלן-רענן: כן, יש מספרים.
אלי אלאלוף: אוקיי, בבקשה, ירדן.
ירדן אלון: ירדן אלון, משרד העבודה.
ירדן אלון: קודם כל חשוב לנו להגיד שאנחנו כבר לפני כמעט שנה רצינו להעביר את התקנות האלה ביחד עם הגדלת סכומי הניכויים, אבל זה לא קרה.
אלי אלאלוף: למה לא קרה?
אלי אלאלוף: בגלל הבקשה שלהם לדחות את זה עד להתייעצות נוספת.
אלי אלאלוף: כל מי שאמר שלא מתחשבים בכם, אז באמת.
505: שר העבודה והרווחה במשך שבע שנים דחה את זה.
אלי אלאלוף: אבו וילן היקר, היית פעם פה, אז אתה יודע מה מותר ומה לא.
505: לכן אני זוכר, הוא פשוט דחה את זה שבע שנים.
אלי אלאלוף: תזכור גם בהתנהגות הכוללת.
ירדן אלון: כמו שכבר נאמר פה, מי שאמור לשלם כבר היום את אותם סכומים, זה לא משהו שאנחנו מוסיפים עליו, שום דבר מעבר לזה שזה יהיה פיקדון.
ירדן אלון: אנחנו רוצים למנוע את התביעות שאנחנו יודעים שכבר היום מגיעות נגד חקלאים כשהעובד כבר מגיע הביתה, אנחנו רוצים למנוע את הדבר הזה ואני חושבת שזה גם יעזור לכם.
ירדן אלון: וכמו שהילה אמרה, כן, האכיפה שלנו מוצאת הפרות של פנסיה יותר מבכל ענף אחר.
ירדן אלון: למשל בשנת 2017 מתוך 199 חקלאים שנבדקו מצאנו 67 עבירות של פנסיה.
ירדן אלון: אז אנחנו רוצים למנוע את הדברים האלה ואנחנו חושבים שהפיקדון זה הפתרון.
אלי אלאלוף: שירי לב-רן.
שירי לב-רן: שירי לב-רן, אני הממונה על זכויות עובדים זרים.
שירי לב-רן: אני לא אחזור על מה שאמרו חברותיי, אני רק אגיד שבסופו של דבר כל עיכוב כזה הוא להבנתנו פועל לרעתכם, לא לטובתכם.
קריאה: בטח, מאהבה אתם.
שירי לב-רן: כפי שאמרנו, אלה כספים שאתם מחויבים כבר היום לשלם אותם.
שירי לב-רן: כל עיכוב כזה בסופו של דבר מגדיל את הסכום עבורכם ליום שבו אתם תצטרכו לשלם.
שירי לב-רן: אז אפשר להגיד כל עכבה לטובה, אבל זה לא המקרה.
קריאה: איך את עונה לדובי על ה - - - ?
שירי לב-רן: אני עונה לו בפשטות - - -
שירי לב-רן: אבל זה לא רלוונטי.
שירי לב-רן: שכר מינימום בישראל הוא שכר המינימום - - -
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לראות שמישהו מכם היה מזלזל בזכויות של - - -
אנה מלר: - - - גם מגורים עד 25%.
אלי אלאלוף: מאיר צור היקר, רצית משהו?
מאיר צור: כן.
מאיר צור: אל"ף, תודה ותודה על זה שאני יקר בעיניך, אבל עכשיו ברצינות.
מאיר צור: קודם כל אני לא מקבל את זה שנוצר פה איזה רושם כאילו יש צד של חקלאים שלא מעניינים אותם העובדים וצד אחד של אנשים באמת מאוד מאוד טובים שאותם מאוד מעניינים העובדים.
מאיר צור: זה לא המצב, אין עוד סקטור במדינת ישראל שמחזיק את העובדים שלו והם ישנים אצלו בחצר והקשר של העובדים עם המעסיק הוא כמו של העובדים הזרים עם החקלאים.
מאיר צור: אז קודם כל בוא נעשה עם הדבר הזה סדר.
מאיר צור: אדוני היושב ראש, אנחנו ביקשנו להגיע להסדר כולל.
מאיר צור: אנחנו לא רוצים למנוע מהעובדים שלנו שום דבר, אנחנו רוצים הסדר כולל.
מאיר צור: הבעיה שהסדר כולל זה שישה משרדי ממשלה, בממשלת ישראל אין מישהו שיודע להביא אותנו לשולחן אחד ולנהל משא ומתן נורמלי ולהגיע איתנו להסדר כזה שבסוף העובד יקבל את מה שמגיע לו והחקלאים יצליחו גם להתפרנס מזה ולהמשיך להיות חקלאים.
מאיר צור: מה שקורה היום זה עוד מעט כולם צודקים, רק שאנחנו לא מסוגלים, לא רק בגלל ה-500 שקל האלה, אלא בגלל עוד הרבה מאוד גזרות שדיברו עליהן קודם, זה מיסוי גבוה, זה עלויות גבוהות.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם יכולים לתת רק הרצאות על החקלאות עכשיו?
אלי אלאלוף: הפיקדון, כן, לא.
אלי אלאלוף: אתם לא רוצים, הבנתי את זה מכם.
אלי אלאלוף: תנו לי להחליט, אוקיי?
אלי אלאלוף: אני מתרגש שיש חקלאית פה, אנה מלר, בבקשה, האחרונה האחרונה.
אנה מלר: כן, בקצר.
אנה מלר: אני רוצה ללכת בדרך שלכם עם השוואת התנאים של עובדים ישראלים ועובדים זרים.
אנה מלר: מקובל, אז אם זכויות גם חובות.
אנה מלר: אנחנו כבר משלמים להם פיקדון ומעבר לזה, ואני אסביר לכם בשנייה איך.
אנה מלר: במגורים לעובד ישראלי, אם הוא גר בחצר של המעסיק מותר לנכות עד 25% מהשכר, ונניח נלך על 6,000 שקל ממוצע, זה 1,200 ומותר לנו לנכות רק 500 וזה גם לפני כמה חודשים ולפני זה ניכינו רק 250.
אנה מלר: אז תבין כמה הפרש.
אנה מלר: זה דבר אחד.
אנה מלר: דבר שני, ביטוח רפואי פרטי שאנחנו עושים ורק השנה הוא עלה שלוש פעמים במחיר, אז זה 250 שקל שלעובד ישראלי לא צריך לממן.
אנה מלר: ודבר שלישי אגרות שהן מיותרות לגמרי ודיברנו עם האוצר והם הסכימו איתנו שזה מיותר, אבל אף אחד לא מצא זמן לטפל בזה.
אנה מלר: אני מגיעה פה לסכום, אדוני היושב ראש, של 1,200 שקל שאנחנו משלמים יותר לעומת עובד ישראלי.
אנה מלר: אז הפיקדון שלנו לא רק משולם, הוא משולם פי שניים וחצי.
אנה מלר: אני מבקשת להתייחס למתמטיקה הפשוטה הזאת ואני אומרת שאני מוציאה את זה מהכיס כל חודש על עשרה עובדים.
נעה בן שבת: אני רוצה לבקש ממשרד העבודה להתייחס לטענה של ניכוי 25% מהשכר.
נעה בן שבת: אנחנו נתקלים בה כל פעם בדיונים.
נעה בן שבת: אנחנו הסברנו כמה פעמים את הטעות שיש פה, אבל - - -
קריאה: לא, אין טעות.
קריאה: מותר להוריד 25%.
נעה בן שבת: מותר להוריד 25% גם לגבי העובד הזר, אבל הניכויים האלה המיוחדים - - -
אנה מלר: זה העוול שעושים לנו - - -
קריאה: בואו נסגור את זה עכשיו ואנחנו נסתדר.
נעה בן שבת: סליחה רק רגע, אני רוצה להבין, אנחנו שמענו פה שהתשלומים האלה משולמים בכל מקרה - - -
אנה מלר: אני עוד לא סיימתי, עוד דקה.
נעה בן שבת: זה רק דרך אחרת שבאנו פה - - - מר דובי אמיתי אומר 'אנחנו רק רוצים לשלם אותם לחברות הביטוח ולא לפיקדון'.
קריאה: אם ה-25% שלך מקובלת עלייך, הכול סגור.
אנה מלר: אפשר לסיים דקה?
קריאה: אפשר לסיים בדקה.
קריאה: אבל היא הסבירה לנו איך לקחו את ה-500 שקל ו - - -
אלי אלאלוף: אולי תקשיבו לגברת?
קריאה: היושב ראש, היועצת המשפטית מציעה פתרון, אנחנו מוכנים ללכת על זה.
נעה בן שבת: לא הצעתי, אני חזרתי על ה-25% על מגורים, אני מציעה שמשרד העבודה יבהיר את הנקודה הזאת של הניכוי של 25%.
הילה קפלן-רענן: מה שקורה, בחוק הגנת השכר יש סעיף שמאפשר לנכות משכרו של עובד לכל היותר 25%.
הילה קפלן-רענן: בדרך כלל לעובדים ישראליים אין סיבה לנכות 25% בגין מגורים או ביטוח רפואי בגלל שאלה לא ההוצאות שהמעסיק משלם.
אנה מלר: את יודעת מה?
אנה מלר: אני אראה לך - - - ואת תראי כמה אנחנו משלמים.
אלי אלאלוף: סליחה, גב' מלר, תני לה לסיים.
הילה קפלן-רענן: דבר נוסף, את דיברת על הביטוח הרפואי, את אמרת שאתם משלמים 250 שקלים בחודש.
אנה מלר: פרטי.
הילה קפלן-רענן: נכון, פרטי, כי מה לעשות לעובדים האלה אין ביטוח בריאות ממלכתי.
אנה מלר: אבל למה אני צריכה לשלם את זה?
הילה קפלן-רענן: רגע, יש תקנות שמאפשרות לנכות 125 שקלים בחודש.
הילה קפלן-רענן: נכון או לא נכון?
יפתח בן דוד: לא נכון, או שליש - - -
הילה קפלן-רענן: או שליש, נכון, הגבוה מביניהם.
קריאה: זה עלה מ-200 ל-310 דולר מחיר - - -
הילה קפלן-רענן: לא נכון, התקנות קובעות, הגבוה מביניהם.
קריאה: תלכי לחברות הביטוח - - -
אלי אלאלוף: גב' מלר, את יכולה לסיים, בבקשה?
אנה מלר: כן, עוד משפט אחד.
אנה מלר: רק תיקחו את כל מה שאתם אומרים נכון, אבל אם תיקחו בסך הכול 1,200 ותורידו 200 שקל ותורידו, תמיד יישאר שאת ה-500 שקל אנחנו כבר מזמן משלמים.
הילה קפלן-רענן: אתם לא משלמים את זה למטרות האלה.
אנה מלר: וזה מה שאני מבקשת להתחשב.
קריאה: יש כאן ויכוח על עובדות.
הילה קפלן-רענן: חשוב לציין שזה לא שלעובד ישראלי מותר לנכות באופן אוטומטי 25%, אומרים שמסך כל הניכויים המותרים הסכום המקסימלי שמותר לנכות הוא 25% מהשכר במידה שיש סיבה שמצדיקה את זה.
קריאה: אבל יש סיבה.
הילה קפלן-רענן: לא, הכוונה לדברים שקבועים בחוק.
קריאה: אם העובד הישראלי - - - אצלי מגורים אני יכול לנכות לו 25%?
הילה קפלן-רענן: לא.
קריאה: בהסכמה שלו.
קריאה: אחרת הוא יגור אצלך בחצר ולא אצלי בחצר.
קריאה: את טועה או את מטעה.
הילה קפלן-רענן: לא, אני לא טועה - - - תלמד את העובדות לפני שאתה - - -
קריאה: אני מציע שתבואי לראות את זה בעין, תבואי אליי לערבה מחר בבוקר.
אלי אלאלוף: חברים, אני מבקש שקט בישיבה.
קריאה: חברים, להירגע.
אלי אלאלוף: חברים, אני אביא להצבעה עכשיו ואני מצרף לזה רביזיה.
אלי אלאלוף: אני מוכן לדון ברביזיה בתיאום איתכם עד חודשיים מהיום.
אלי אלאלוף: זה מה שמאפשר לכם, לא לי, אני אומר לכם, לא שאני בורח מאחריות, כל החיים שלי אני חיפשתי אחריות ולקחתי הרבה מאוד, כולל היום, בחודשיים האלה תעשו הכול לסדר את הדברים הכלליים שלכם עם השרים הרלוונטיים, עם המערכת, אבל תדעו שתוך חודשיים יש לנו זכות לרביזיה, לדון ברביזיה ולאשר את התקנות כפי שהן.
אלי אלאלוף: שינוי יכול להיות רק אם אתם תשיגו דברים אחרים עם השרים והגופים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: תלכו לראש הממשלה, לנציגים שלו, לעובדים שלו, מה שאתם רוצים, זכותכם, זו באחריות שלכם.
אלי אלאלוף: אז היום אנחנו מצביעים ואני באופן אישי מצמיד רביזיה שתאפשר לכם תוך חודשיים להמשיך בדיון.
קריאה: אדוני היושב ראש, אם אתה מצביע זה נגמר כי כבר לא ידברו איתנו.
קריאה: תדחה, בבקשה, את ההצבעה בחודשיים האלה.
טלי פלוסקוב: אתה לא מכיר את היושב ראש, אם הוא אומר אז הוא ידבר איתכם.
טלי פלוסקוב: זה לא ככה.
טלי פלוסקוב: בוועדות אחרות יכול להיות, אבל לא פה.
אלי אלאלוף: בבקשה, אנחנו עוברים לקריאת התקנות.
נעה בן שבת: תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים)(תיקון), התשע"ח-2018 בתוקף סמכות שר העבודה לפי סעיף 1יא(א) לחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן- החוק), בהסכמת שר האוצר ולאחר התייעצות עם שר הפנים ובתוקף סמכות שר הפנים לפי סעיפים 1יא(ב1), (ד) ו-(ז) לחוק, בהסכמת שר האוצר לעניין סעיפים 1יא(ב1) ו-(ז) לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת אנו מתקינים תקנות אלה: תיקון תקנה 1. 1.
נעה בן שבת: בתקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים), התשע"ו-2016 (להלן – התקנות העיקריות) בתקנה 1 –
בנק" יבוא: "מעסיק" – חברת סיעוד, מעסיק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית או מעסיק בענף החקלאות, לפי העניין;";
בנק" יבוא: "מעסיק בענף החקלאות" – מעסיק שהוא בעל היתר לפי סעיף 1יג לחוק להעסקת עובד זר בענף החקלאות;"; הוספת תקנה 2א.
בנק" יבוא: 2.
בנק" יבוא: אחרי תקנה 2 לתקנות העיקריות יבוא: "פיקדון בעד עובד זר המועסק בענף החקלאות.
בנק" יבוא: 2א.
בנק" יבוא: הסכום האמור בתקנת משנה (א) יעודכן כאמור בתקנה 2(ב).
בנק" יבוא: תיקון תקנה 8. 3.
בנק" יבוא: בתקנה 8 לתקנות העיקריות, בסופה יבוא: "(ה) כאמור בסעיף 1יא(ו) לחוק, הסעיף יחול אף אם נוכו מהעובד כספים מכספי הפיקדון, כאמור בתקנה זו".
בנק" יבוא: זו אותה הוראה כללית שמבהירה שהניכוי לא גורע מכך שהכספים האלה שולמו על ידי המעסיק, גם אם המדינה אחר כך ניכתה את הסכומים, אחרי שהעובד השתהה בישראל.
בנק" יבוא: 3א, תיקון תקנה 14.
בנק" יבוא: מה שאני אקרא עכשיו זו התקנה שתאפשר להפקיד כספים בעד תקופות קודמות.
בנק" יבוא: תיקון תקנה 14.
בנק" יבוא: 3א.
בנק" יבוא: בתקנה 14 לתקנות העיקריות אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ד) מעסיק בענף החקלאות רשאי לשלם לחשבון הבנק סכומים שהיה חייב לשלמם כפיקדון לפי תקנה 2א, לגבי תקופה שקדמה ליום התחילה כאמור בתקנה 13(2), אילו היו תקנות אלה חלות באותה תקופה ובלבד שהתקיימו התנאים שבפסקאות (1) עד (3) להלן, ואם שילם סכומים כאמור, יחולו הוראות תקנות אלה על הסכומים ששילם.
דובי אמיתי: יש רק בעיה אחת, אם תוכלי להתייחס.
דובי אמיתי: בעיה אחת בכל הפיקדון, הפיקדון הזה לא מסיר, כמו שאתם מכירים, את אחריות החקלאי, לנושא ההפרשות.
נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר, אנחנו - - -
דובי אמיתי: אני רוצה שהיושב ראש יבין, עדיין יש פה חשיפה די גבוהה לחקלאים בדרך הזו.
דובי אמיתי: אני לא חושב שזה נכון, זה לא נכון במתכונת הנוכחית.
דובי אמיתי: אני מכבד את כל מה שאתה אומר, אני מציע שנשמע, שיהיה ברור, הצוות המקצועי לא מסיר את החקלאות מהחקלאים.
דובי אמיתי: אם היו מוסיפים שזה מסיר מאיתנו את האחריות, אתה יודע מה?
דובי אמיתי: היינו עושים את ה - - - זה לא מוריד מאיתנו שום אחריות.
אלי אלאלוף: ממה להוריד?
דובי אמיתי: על ההפרשות.
דובי אמיתי: זה לא מוריד מאיתנו.
דובי אמיתי: זו תקלה.
אלי אלאלוף: אוקיי, בוא תקבל תשובה מהיועצת.
נעה בן שבת: אנחנו הפנינו לסעיף בחוק שאומר שכשיש חובת פיקדון צריך להעביר את כל ההפרשות הסוציאליות שחייבים בהן לאותו חשבון פיקדון.
דובי אמיתי: כמה זה?
נעה בן שבת: כל ההפרשות, לפי צו ההרחבה.
דובי אמיתי: אז זה לא 530.
נעה בן שבת: 516, זה סכום הפיקדון ש - - -
דובי אמיתי: אז זה לא בסדר.
נעה בן שבת: אבל את כל הסכומים הסוציאליים - - -
דובי אמיתי: לא, חבר'ה - - -
נעה בן שבת: אם אתה רוצה שנעלה את סכום הפיקדון ל-6.5% - - -
דובי אמיתי: חבר'ה, תעלו ל-800, אבל אל - - - אני רוצה שהיושב ראש יבין.
נעה בן שבת: הוא יודע וזה נאמר בתחילת הדברים - - -
דובי אמיתי: לא, סליחה, היושב ראש - - -
נעה בן שבת: בתחילת הדיון הזה הדברים נאמרו.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, דובי - - -
דובי אמיתי: רק תקשיבו דקה.
דובי אמיתי: הסכום שמופיע פה, 516 שקלים, שאנחנו נעביר לפיקדון כאשר נסיים את הרביזיה בעוד חודשיים, עדיין משאיר את האחריות עלינו.
דובי אמיתי: אומרת ידידתי, 'לא, אתה תעביר את כל הכספים', שהם בערך 700 ומשהו שקלים, זה לא 516.
דובי אמיתי: חבר'ה, אתם משאירים פה פתח לא נכון.
דובי אמיתי: אני מציע לשקול את זה שוב, לא למהר.
דובי אמיתי: המהירות מהשטן.
דובי אמיתי: חבר'ה, אל תעבדו עלינו.
נעה בן שבת: לא, אדוני, דבר ראשון, לא עבדו, דבר שני - - -
דובי אמיתי: אתם עובדים עלינו.
דובי אמיתי: זה לא בסדר.
נעה בן שבת: אדוני היושב ראש, הדברים האלה נאמרו פה בתחילת הדיון ובדיונים הקודמים.
אלי אלאלוף: בבקשה, דובי, אמרת את דבריך בשקט, בוא תאפשר - - -
נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להציע, אפשר ללכת - - -
505: אדוני היושב ראש.
אלי אלאלוף: אבו, תחכה.
נעה בן שבת: אפשר ללכת להוראה, כפי שקיימת לגבי חברת הסיעוד, שמדברת על כך שיעבירו את סכום מרכיב הפיצויים ומרכיב תגמולי המעסיק, את כל המרכיב הזה נעביר לפיקדון, זה לא יהיה הסכום, הסכום יהיה כמו בחברות הסיעוד.
קריאה: ומה עם חלקו של העובד?
קריאה: מדוע לא יופרש לו?
אלי אלאלוף: אתה לא קיבלת את רשות הדיבור.
נעה בן שבת: ואז אנחנו נגיד שזה באמת סכום שעולה על 516.
נעה בן שבת: 516 זה סכום נמוך יותר, אבל החובה לפי החוק היא להעביר את כל הסכומים לתוך החשבון הזה.
קריאה: תתכוננו לעליית מחירי הירקות, החלב והפירות.
קריאה: זה מה שיקרה במדינת ישראל בעקבות החוק הדבילי הזה שעובר עכשיו.
אלי אלאלוף: אדוני, תצא מהחדר, בבקשה.
קריאה: אתה פוגע בחקלאים, זה מה שאתה עושה.
קריאה: אתה פוגע בחקלאים.
אלי אלאלוף: אתה פוגע במדינה שלנו.
אלי אלאלוף: אתה פוגע.
אברהם דניאל: המדינה הזאת היא כבר לא שלנו, מזמן היא לא שלנו, המדינה הזאת.
אלי אלאלוף: לגבי דובי, ההערה שלך, אנחנו נבדוק אותה, גם אחרי ההצבעה, נבדוק אותה בתוך תקופת הרביזיה.
505: יש לי הצעה לסדר, אדוני.
אלי אלאלוף: לא, אחרי הקריאה.
505: בנושא הזה יש לי שאלה.
אלי אלאלוף: רגע, תן לה לסיים.
505: מבחינת הפרוטוקול של הכנסת.
505: אתה יכול לתקן אחרי רביזיה טקסט?
אלי אלאלוף: אני יכול לתקן את החוק.
נעה בן שבת: סליחה, אם אני מבינה נכון את מה שאומר היושב ראש, שקודם הוא יקיים הצבעה והוא הודיע שהוא יגיש אחרי ההצבעה בקשה לרביזיה.
505: אז השאלה שלי אלייך, אם אחרי זה, כשפותחים את הדיון אחרי הרביזיה אפשר לתקן את הטקסט?
נעה בן שבת: אם יפתחו אחרי הרביזיה.
קריאה: בטח שאפשר, זה כמו שלא הייתה הצבעה.
אלי אלאלוף: אפשר לפתוח כל סעיף, כל שורה, כל מילה.
נעה בן שבת: תיקון תקנה 14.
נעה בן שבת: 3א.
נעה בן שבת: בתקנה 14 לתקנות העיקריות אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ד) מעסיק בענף החקלאות רשאי לשלם לחשבון הבנק סכומים שהיה חייב לשלמם כפיקדון לפי תקנה 2א, לגבי תקופה שקדמה ליום התחילה כאמור בתקנה 13(2), אילו היו תקנות אלה חלות באותה תקופה ובלבד שהתקיימו התנאים שבפסקאות (1) עד (3) להלן, ואם שילם סכומים כאמור, יחולו הוראות תקנות אלה על הסכומים ששילם.
נעה בן שבת: לגבי התקופה שקדמה ליום ____ אנחנו צריכים לקבוע איזה שהוא יום.
נעה בן שבת: אם אדוני אומר שייקח עוד חודשיים ומוצע פה עד 1 לחודש ובתום 90 ימים מיום פרסומם, אז כפי שהתבקש פה, אני חושבת שאנחנו כבר מגיעים לתחילת שנת 2019, סוף שנת 2018.
נעה בן שבת: הכספים אינם מופקדים בחברת ביטוח או בקרן נאמנות על שם העובד.
נעה בן שבת: " תיקון התוספת.
נעה בן שבת: 3ב.
נעה בן שבת: בתוספת לתקנות העיקריות –
נעה בן שבת: בסעיף ג', במקום "תשלם" יבוא "ישלמו", אחרי "אותה חברה" יבוא "או אותו מעסיק" ובמקום "שילמה" יבוא "שילמו";
נעה בן שבת: זה תיקון הטופס שמאפשר את התשלום עבור התקופות הקודמות למי שמעוניין בכך.
נעה בן שבת: תחילה.
נעה בן שבת: 4.
נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה ב-1 לחודש בתום 90 ימים מיום פרסומן.
שושנה שטראוס: המילים 'כאמור בתקנה 13(2)' הן לא רלוונטיות.
נעה בן שבת: את רוצה בעצם להגיד שאנחנו צריכים 'ליום תחילתן של התקנות האלה'.
נעה בן שבת: אנחנו נצטרך להגיד את המועד שלהן.
נעה בן שבת: אולי אפשר להגיד שהן יחולו באמת מתחילת 2019 בכל מקרה?
נעה בן שבת: אתם אומרים עוד שלושה חודשים.
נעה בן שבת: ואז זה יקל עלינו לתקן את הנוסחים בהתאם ל-1.1.19.
איתן ברושי: הערה לגבי ה - - -
אלי אלאלוף: אני מסכים, אבל זה - - -
איתן ברושי: אתה לא רוצה להגיד להם את זה עכשיו?
איתן ברושי: שזה יהיה חלק מההסכם?
אלי אלאלוף: בבקשה, אם אתה רוצה.
איתן ברושי: אני מדלג בין שתי ועדות, אבל ביקשתי מהיושב ראש שהרביזיה תהיה בתום הפגרה.
איתן ברושי: זאת אומרת שהיא לא תיקח חודשיים, היא תיקח קצת יותר ולא תיפול דווקא על החגים ועל - - -
מיכאל מלכיאלי: חודשיים ימי עסקים אתה מתכוון.
איתן ברושי: לא, עזוב.
איתן ברושי: יש לנו מונח של הפגרה, בעת חידוש המושב של הכנסת.
קריאה: אבל אנחנו מבקשים ממך, אדוני היושב ראש, גם לזמן, לעזור לנו בזה, כי אחרת לא ידברו איתנו, שישה משרדי ממשלה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, מאז שדיברת איתי, משש בבוקר היום, כמה טלפונים היו בינינו?
אלי אלאלוף: עניתי ועניתי בנימוס אפילו, אם אני לא טועה.
קריאה: זה נכון, היית מנומס מאוד, אבל לא סיפקת את הסחורה.
אלי אלאלוף: אז אני אומר שאני עומד לרשותכם.
אלי אלאלוף: תמיד אמרתי את זה, דובי יודע את זה, אבו וילן יודע את זה, מתי שתרצו אני מוכן להיות שליח שלכם, כי אני שליח ציבור.
505: מאשרים כל מילה.
קריאה: תעצור את החוק.
קריאה: אל תעביר.
אלי אלאלוף: ברשותכם, מי בעד הצעת התקנות כנוסח הוועדה?
אלי אלאלוף: נמנעים – מיעוט תקנות עובדים זרים (פיקדון לעובדים זרים) (תיקון), התשע"ח-2018 – אושרו
אלי אלאלוף: יש פה רביזיה ונדון בה אחרי הפגרה.
אלי אלאלוף: טוב, אז אנחנו היום ה-2.7.2018, י"ט בתמוז תשע"ח, השעה 12:25.
אלי אלאלוף: כל הזמן שלקחנו לך זה היה לטובה.
אלי אלאלוף: משרד העבודה, הרווחה, המשרד הממונה מיניסטריאלית על הביטוח הלאומי, למרות שאומרים לי שיש הגדרה משפטית אחרת.
אלי אלאלוף: אני באמת מודה לשר שהוא איתנו, כי זה גם חלק - - - של הכת"ף, שהדיווחים תמיד עם השרים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: אני שמח שזה נעשה ואני מברך את המנכ"ל של הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: מאיר, אני חייב להגיד שחששנו כשנכנסת לתפקידך, ומאז שאתה בתפקיד זה נמחקו כל החששות.
אלי אלאלוף: אנחנו רואים באיזו זריזות וחוכמה אתה פותר בעיות של המערכת.
אלי אלאלוף: הבעיה היחידה שיש לי היום איתך זה הזמן, אז תדעו שב-12:58 מתחלף השר.
אלי אלאלוף: הדיון הבא הוא עם השרה גמליאל, לכן הזמן הוא כולו שלך.
אלי אלאלוף: אתה מחליט יחד עם השר, אבל הבטחתי לשר קודם כול שייתן תשובות.
אלי אלאלוף: אדוני השר, אתה רוצה לענות?
חיים כץ: למרות שחלק מהאנשים אינם, אני אענה בקצרה.
חיים כץ: עבודה מועדפת, גם אני מנסה לשנות את הרכב העבודות של העבודה המועדפת, כי אני לא חושב שאלה שעובדים ב- yellow צריכים לקבל עבודה מועדפת, לפחות במרכז.
אלי אלאלוף: גם בדרום.
חיים כץ: בפריפריה, לא יודע מי עובד שם, אבל במרכז, אלה שעובדים בתוך חנות הנוחות של ה- yellow, זו לא עבודה מועדפת.
חיים כץ: אני חושב שמטפלות במעונות יכולות להיות עבודה מועדפת, בייחוד שכל שנה הילדים מתחלפים, אז הם לא אומרים שהילדים נקשרים למטפלת בגיל הרך.
חיים כץ: זה יכול להיות עבודה מועדפת, ונוער וילדים בסיכון יכול להיות עבודה מועדפת.
דב חנין: מטפלות במשפחתונים, יש לך הצעת חוק שהגשתי.
חיים כץ: תקשיב, זה אני עונה לשאלות שלכם ואני עונה בקצרה.
חיים כץ: מאחר וזה נוגע לביטוח לאומי, עבודה מועדפת, אז אנחנו בהתנהלות לא קלה לשנות את הרכב אלה שזכאים לעבודה מועדפת.
קריאה: אתה יכול להגיד רק למה?
חיים כץ: כי זה כסף.
קריאה: אבל למה למשל להחליף את זה?
קריאה: אתה צודק, עובדים ב- yellow לא צריכים לקבל עבודה מועדפת.
חיים כץ: אני גם באתי ואמרתי, על כל אחד שאני משחרר ב-yellow, ניתן אחד בעבודה מועדפת.
חיים כץ: אחד-אחד.
חיים כץ: אתם מדברים איתי על כסף.
חיים כץ: אין כספים, יש נומרטור.
חיים כץ: שחרר ב-yellow ורק במרכז.
חיים כץ: בואו נתחיל מהמרכז - רמת גן, גבעתיים, רעננה, חיפה.
חיים כץ: לא צריך, אפשר לעבוד בעבודות אחרות.
חיים כץ: בפריפריה נשאיר.
חיים כץ: וזה לא הולך.
אלי אלאלוף: זה על חשבון הביטוח הלאומי, כל התשובות האלה.
חיים כץ: כל אחד שנופל זה עולם ומלואו, ואנחנו מדברים בעשרות אחוזים ואנחנו באים ומשנים מתודולוגיה.
חיים כץ: אנחנו באים לעולם שהיה ריק, לא עשו בו כלום.
חיים כץ: לא היה תקנות, לא היה פיקוח, לא היה כלום.
חיים כץ: אני באתי לראש מינהל הבטיחות, אמרתי לה, תגידי לי, אז היא אמרה לי, אנחנו צריכים 100 תקנות.
חיים כץ: אמרתי, תתחילו בעיצומים.
חיים כץ: הלכנו לפיילוט, דחפנו אנשים בכוח.
חיים כץ: עשו 1,800 ביקורות.
חיים כץ: הטילו סדר גודל של 20 או 30 מיליון שקל עיצומים, התחילו בגבייה של מאות אלפי שקלים.
חיים כץ: עכשיו התחלנו סבב שני של בדיקות.
חיים כץ: כל קבלן שתיקן את הליקויים, ירד הקנסות לחצי.
חיים כץ: מי שלא תיקן, הקנסות יוכפלו.
חיים כץ: עושים עבודה.
חיים כץ: קיבלו הוראה לכתוב תקנות לפיגומים ברשתות.
חיים כץ: עיקמו את האף.
חיים כץ: לא יכתוב אותו מנהל, לא יהיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הקצבת זמן?
חיים כץ: כל עבודה שאני עושה, היא מדידה.
חיים כץ: הכול, יש אבני דרך, הכול, יש יעדים.
חיים כץ: אם לא, לא נעשה כלום.
חיים כץ: טוב, אנחנו סיימנו פה את משרד הרווחה על קצה המזלג.