GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועה בן שבת: הוראות חוק זה באות להוסיף על הוראות כל דין אחר ולא לגרוע מהן, אלא אם כן נאמר אחרת בחוק זה.
נועה בן שבת: אנחנו מניחים שכל ועדות הבדיקה חלות.
טל נשרי: הכל חל, כי חוק זכויות החולה חל על כל מטופל, בלי קשר לשאלה איזה סוג של מטופל הוא – האם הוא אזרח, תושב, זר, ישראלי.
טל נשרי: כל הוראות חוק זכויות החולה חלות על כל מטופל.
נועה בן שבת: ביצוע ותקנות 72.
נועה בן שבת: (א) השר ממונה על ביצוע הוראות חוק זה, והוא רשאי להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.
נועה בן שבת: (ב) השר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע
הוראות בעניינים אלה: תנאים נוספים לרישום במרשם לפי סעיף 5(ג), לרבות לעניין הכשרה;
הוראות בעניינים אלה: תיירות מרפא; הבנתי שהסוכנים לא רצו תקנות בנושא הזה, הם לא רצו שתהיה אפשרות להגביל את התמורה המרבית שתשולם להם.
הוראות בעניינים אלה: אולי תוכלו להסביר מה מפריע לכם, כי אנחנו מניחים שתקנות כאלו - אם ירצו להביא אותן - יובאו לוועדה, יהיה דיון ציבורי בהן.
הוראות בעניינים אלה: השאלה למה אתם רוצים למנוע מראש את האפשרות לקבוע.
עודד פורר: אם את לא רושמת את זה בחוק, זה עדיין לא מונע ממנו להביא תקנות בעניין.
נועה בן שבת: זה מונע.
נועה בן שבת: אם אני לא נותנת הסמכה, אי אפשר לקבוע כזאת הוראה.
נועה בן שבת: הסוכנים חוששים מזה, כי הם אומרים שיש פה פוטנציאל להגבלת סכומי התשלום, סכומי התמורה.
טל נשרי: הפוטנציאל להגבלה הוא רק במסגרת דיון ציבורי ואישור ועדה.
נורית קורן: זה בא לפה שוב.
נועה בן שבת: כללי אתיקה לסוכני תיירות מרפא;
נועה בן שבת: לפי סעיף 16(4);
נועה בן שבת: סעיף 24(ב), וכן תדירות מסירת מידע למנהל לפי סעיף 24 ואופן מסירתו;
נועה בן שבת: אחת לשנה, לפי סעיף 25(3);
נועה בן שבת: ציבורי אישור לבצעם בתיירי מרפא בשעות הפעילות הרגילות, לפי סעיף 27(ב);
נועה בן שבת: רפואי בתייר מרפא במוסד הרפואי הציבורי, לפי סעיף 27(ג).
נועה בן שבת: אלו אותן תקנות שאתם צריכים להתקין בתוך 90 ימים.
נועה בן שבת: האם ממועד התחילה, האם ממועד הפרסום?
טל נשרי: בגלל שהנושא הזה של התקנות דורש הרבה דיונים גם מול משרד האוצר, אנחנו מבקשים שזה יהיה 90 ימים מיום התחילה.
נועה בן שבת: ג) השר באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע
נועה בן שבת: תחילה 73.
נועה בן שבת: תחילתו של חוק זה שישה חודשים מיום פרסומו.
נועה בן שבת: האם צריך לקבוע שהתחולה של החוק הזה תחול על הסכמים שנחתמו מיום הפרסום ואילך, לא על הסכמים קודמים?
טל נשרי: אין לנו התנגדות לזה.
עודד פורר: מבחינת הקהל, מבחינת הציבור, החוק חל מרגע פרסומו.
עודד פורר: מאותו רגע כבר כולם צריכים לנהוג על פי החקיקה.
נועה בן שבת: אולי זה לא הגיוני.
נועה בן שבת: זה מיום תחילתו של החוק.
טל נשרי: אין לנו בעיה.
נועה בן שבת: מה לגבי מי שמשמש היום כסוכן תיירות מרפא?
רונן סולומון: מהמועד שהוא הגיש בקשת רישיון ועד הדיון בבקשה, קבלת הבקשה או דחיית הבקשה - -
נועה בן שבת: כמה זמן אתה מציע שהוא יוכל לעסוק בלי מרשם?
רונן סולומון: עד שמשרד הבריאות יחליט אם לתת לו את הרישיון או לא.
נועה בן שבת: תקופה של עוד 6 חודשים?
טל נשרי: מהרגע שהחוק נכנס לתוקף כבר אפשר להירשם.
טל נשרי: אני חושבת ש-3 חודשים יהיו די והותר.
רונן סולומון: מה אם למשרד הבריאות ייקח יותר מ-3 חודשים?
טל נשרי: התנאים מאוד בסיסיים.
טל נשרי: קשה לי להניח שהוא לא יקבל תשובה תוך 3 חודשים.
נועה בן שבת: אז תוך 3 חודשים?
אלי אלאלוף: אני הייתי מגביל עד 3 חודשים.
אלי אלאלוף: בלאו הכי הוא ימשיך כל עוד לא עונים לו.
רונן סולומון: הוא לא יכול, זו עבירה פלילית.
אלי אלאלוף: כל עוד אתה לא מקבל תשובה ממשרד הבריאות אתה ממשיך לפעול.
רונן סולומון: מה קורה אחרי 3 חודשים?
אלי אלאלוף: אם יש לך חולים באוויר, תשאיר אותם למעלה?
טל נשרי: בהוראת המעבר אפשר לכתוב שכל מי שהגיש בשלושת החודשים הראשונים יוכל להמשיך לפעול כסוכן תיירות מרפא עד שיקבל תשובה.
נועה בן שבת: האם פרק העיצום הכספי ייכנס לתוקף כשיהיו תקנות הפחתה לגבי העיצום הכספי, או שלא צריך?
טל נשרי: לא צריך תקנות הפחתה.
נועה בן שבת: דחיית התחילה לגבי סעיף התקנות.
נועה בן שבת: אנחנו נגיד שהתחילה תהיה עם כניסה לתוקף של התקנות שייקבעו.
נועה בן שבת: תהיה הוראת מעבר כך שעד מועד כניסתן לתוקף של תקנות כאמור ימשיכו לחול הוראות המינהל שקבע משרד הבריאות.
נועה בן שבת: תיקון פקודת 74.
נועה בן שבת: בפקודת בריאות העם, בסעיף 24ד(ג), בהגדרה "מימון ציבורי" –אחרי פסקה
בריאות העם		 יבוא: "(2א) תשלום ששילם תייר מרפא למוסד רפואי ציבורי; לעניין זה, "מוסד רפואי ציבורי", "תייר מרפא" – כהגדרתם בחוק תיירות מרפא, התשע"ז- 2017.
בריאות העם		 יבוא: " מדוע אנחנו צריכים את הוראות הצינון של העברה מציבורי לפרטי?
בריאות העם		 יבוא: למה זה רלוונטי?
טל נשרי: זה רלוונטי מאוד.
טל נשרי: זה נכון שמדובר בכסף פרטי שנכנס למערכת, אבל אנחנו נמצאים בתוך מוסד רפואי ציבורי.
טל נשרי: אם המטרה שלנו היא להשאיר את זה בתוך המוסד הציבורי, לא צריך לאפשר למטפל לטפל אחר כך באופן פרטי, לא צריך לאפשר לו למשוך את המטופל הזה שהוא קיבל אותו במוסד הציבורי לקליניקה הפרטית שלו.
טל נשרי: אנחנו חושבים שההוראה הזאת הייתה חלה ממילא גם אם לא היינו כותבים את זה כאן, אבל בגלל שיש פה כסף פרטי בתוך מוסד ציבורי, אנחנו מעדיפים שזה יהיה כתוב למען הסר ספק.
נועה בן שבת: זאת הוראת הצינון שקיימת בפקודת בריאות העם.
נועה בן שבת: היא קובעת שמי שמקבל מטופל במוסד ציבורי לא יוכל לקבל אותו במסגרת פרטית או במימון פרטי במשך 6 חודשים.
מרב מיכאלי: אם אפשר להוסיף לסעיף 50(4), וזה בהסכמת משרד הבריאות, את סעיפים 24(ב) ו-(ג), את התפוסה במחלקות ואת הזמינות של השירותים הרפואיים הניתנים.
טל נשרי: זה לעניין השיקולים שהמנהל יכול לקחת בחשבון.
מרב מיכאלי: זה לא דיווח, זה רק השיקולים.
מרב מיכאלי: אין פה החמרה.
אלי אלאלוף: יש לי מחמאות לכולם, במיוחד ליועצת המשפטית שלנו, שמאשרת לנו להתכנס כבר מחר ב-13:30 להצבעה על הצעת החוק.
טלי פלוסקוב: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
טלי פלוסקוב: היום ה-4 ביולי 2018.
טלי פלוסקוב: אנחנו נדון היום בנושא: הצעת תקנות ההנדסאים והטכנאים המוסמכים (אגרות), התשע"ח-2018.
טלי פלוסקוב: להזכירכם, דיון בנושא התקיים לפני כעשרה ימים.
טלי פלוסקוב: אז ביקשתי לבדוק שני דברים, ואמרתי, שאם הדברים האלה יאושרו, אז התקנות מאושרות.
טלי פלוסקוב: אם אחד מהתנאים מסיבה כזו או אחרת לא יוכל להתקיים, אז אנחנו נחזור לדיון.
טלי פלוסקוב: היו שתי בקשות.
טלי פלוסקוב: בקשה אחת – הוראת שעה, עד התאריך שזה בסדר, עד ה-1 לנובמבר 2019, וזה אכן התקבל.
טלי פלוסקוב: הערה שנייה הייתה – מאוד רציתי להכניס הטבה לאנשי המילואים, שזה לא היה בתקנות בכלל.
טלי פלוסקוב: אמרתי שאני רוצה לנסות בכל אופן כמו שבענפים האחרים ובנושאים האחרים נותנים הטבות לאנשי מילואים ופעילים.
טלי פלוסקוב: רצינו לבדוק, ולא הייתה לנו תשובה בזמן הוועדה מה העלות התקציבית, והאם אנחנו יכולים לעמוד כרגע בזה.
טלי פלוסקוב: נאמר לי על ידי המנהלת שהעלות התקציבית של השינוי הזה הוא כ-4 מיליון שקל.
טלי פלוסקוב: הבנתי שכרגע הם לא רואים מקור תקציבי לכך.
טלי פלוסקוב: ולכן, כדי לא לעצור בכלל את התקנות, אני החלטתי אכן לאשר אותן, ללא סעיף של ההטבה.
טלי פלוסקוב: במקביל, אנחנו נמשיך לחפש מקור תקציבי – 4 מיליון שקל.
טלי פלוסקוב: ואם כזה יימצא, אני מקווה שיימצא, אנחנו נחזור ונוסיף את ההטבה.
טלי פלוסקוב: כרגע, אנחנו נאשר את התקנות עם שינוי אחד שהוא הוראת שעה מהנוסח המקורי.
טלי פלוסקוב: מקובל על כולם.
ענת כהן שמואל: אפשר לדיון הבא.
טלי פלוסקוב: גם לי נראה.
טלי פלוסקוב: לכן, אם אין הערות ואין מה להגיד, ומקובל להכניס סעיף כהוראת שעה על כולם.
טלי פלוסקוב: אני מעלה את התקנות לאישור.
שמרית שקד: אנחנו צריכים לקיים שתי הצבעות.
שמרית שקד: אחת – על עצם הבקשה לדיון מחדש, על ההחלטה לפתוח מחדש את ההצבעה על התקנות.
שמרית שקד: אז אנחנו בעצם מצביעים על התקנות בנוסח החדש.
שמרית שקד: כרגע, אני מעלה להצבעה את הבקשה לדיון מחדש.
שמרית שקד: מי בעד?
שמרית שקד: מי נגד?
שמרית שקד: בעד – רוב
שמרית שקד: הבקשה לחדש את הדיון נתקבלה.
טלי פלוסקוב: הבקשה נתקבלה.
שמרית שקד: אנחנו הכנו נוסח שהוא כולל בעצם את כל התקנות בנוסח הקודם, כולל הוראת השעה.
שמרית שקד: השמטנו מהנוסח הזה את האגרות לחייל מילואים פעיל שאושרו בדיון הקודם.
שמרית שקד: ולכן, הנוסח שמונח לפנינו הוא בעצם יהיה הנוסח הסופי.
טלי פלוסקוב: ועליו אני אצביע כרגע.
טלי פלוסקוב: לכן, אני מעלה את זה להצבעה.
טלי פלוסקוב: בהצלחה לכולם.
טלי פלוסקוב: אני מודה לכולם.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, היום 5.7.2018, כ"ב בתמוז התשע"ח, השעה 10:32.
אלי אלאלוף: הצעת החוק היום זו הצעת חוק מרפא של הממשלה.
אלי אלאלוף: יש גם הצעת חוק פרטית של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
אלי אלאלוף: יש לנו 4 נושאים.
אלי אלאלוף: עם 2 מהם נתחיל באופן מיידי.
אלי אלאלוף: אחד מהם קשור לרשות הפלסטינית, לגבי חולים שמגיעים במסגרת החוק הזה מיהודה ושומרון.
אלי אלאלוף: השני זה הנושא שהעליתי בשבוע שעבר - תפקיד הביטוחים הנדרשים.
אלי אלאלוף: יש לנו פה את הנציג של המינהל האזרחי ואת הנציג של הרשות לשוק ההון.
נועה בן שבת: עלתה בקשה לפני שני דיונים להתייחס לנושא של הביטוח - אולי ביטוח של סוכנים, אולי במצבים שבהם תייר מרפא נשאר בארץ ואין מימון מספיק עבור הטיפול הנדרש לו.
נועה בן שבת: ביקשנו התייחסות של רשות שוק ההון לנושא, אם כי לא היה כל כך ברור לאיזה ביטוח הייתה הכוונה.
נועה בן שבת: ביקשנו הבהרות בנושא הזה.
נועה בן שבת: ביקשו שהם יגיעו.
נועה בן שבת: הם הגיעו לפה היום.
נועה בן שבת: רצינו לברר על איזה סוג של ביטוח אנחנו מדברים - האם הביטוח הוא לסוכן, האם הביטוח הוא לבית החולים, האם הביטוח הוא של התייר.
אלי אלאלוף: אנחנו זיהינו שאין בפעולה הזאת התייחסות לנושא של הביטוחים - לא לטובת החולים, לא לטובת בית החולים, לא לטובת המתערב.
אלי אלאלוף: חשבנו שיש מקום שרשות שוק ההון תנתח את המצב, תבוא עם הצעות קונקרטיות.
אלי אלאלוף: הפחד הראשון שלי זה דווקא לגבי החולים שבאים לעבור פה פעילות פולשנית.
אלי אלאלוף: לא באים לראות רופא ישראלי על בעיה של שפעת או משהו קל יחסית.
אלי אלאלוף: להשאיר פה אנשים ללא שום ביטוח, אחר כך זה תביעות אין סופיות.
אלי אלאלוף: חשבתי שיש מקום לנתח את המצב, לראות מה קורה להם, איזה סוג ביטוח אפשר וכו'.
אלי אלאלוף: יש פה התערבות של גוף ישראלי על תושב זר.
אלי אלאלוף: האם אין פה צורך לבדוק אם יש כיסוי ביטוחי מסודר?
אלי אלאלוף: אני יודע שזה יותר מסובך מאשר אזרח ישראלי.
אלי אלאלוף: אלה הדברים שהביאו אותנו לבקש מכם חוות דעת.
אלי אלאלוף: אם אתם מזהים דברים נוספים, אין לי שום בעיה לתת לכם את הזמן ואת היכולת לנתח ולהציע את הפתרונות שלכם.
ודיע עואד: עברנו על ההצעה.
ודיע עואד: לא הצלחנו להבין מי צריך לבטח כאן, האם המוסד הרפואי או הסוכן.
ודיע עואד: עשינו בדיקה מהירה לגבי הנושא הזה מול חלק מהחברות.
ודיע עואד: קודם כל, אם הכוונה היא להטיל חובת ביטוח במוצר הזה – זה רלוונטי גם למוצרים אחרים - הרשות מתנגדת להטלת חובת ביטוח.
ודיע עואד: יש לזה המון משמעויות.
ודיע עואד: הראשונה שבהן זה הקשחת עקומת הביקוש של המוצר הזה.
ודיע עואד: הטלת חובת ביטוח מלמדת אותנו מניסיון עבר שהמחירים יהיו מחירים מאוד גבוהים.
ודיע עואד: בעל המקצוע או המוסד הרפואי יהיו חייבים לרכוש את הביטוח הספציפי, המיוחד הזה.
ודיע עואד: תהיה גם תלות של המבוטחים בחברות הביטוח.
ודיע עואד: יש כאן התערבות בהחלטות של הפרט אם לרכוש ביטוח או לא לרכוש ביטוח.
ודיע עואד: הטלת חובה כזאת מחייבת אותנו בפיקוח על התעריפים.
ודיע עואד: אנחנו התנגדנו להטלת חובת ביטוח.
ודיע עואד: זה בהקשר לכוונה להטיל את החובה.
ודיע עואד: לגבי החובה עצמה - חברות הביטוח הן גופים פרטיים שמנהלים את הסיכונים שלהם בהתאם לסיכון שהם רואים.
ודיע עואד: לא הצלחנו להבין מה הכוונה.
ודיע עואד: אם הכוונה שהסוכן או המוסד הרפואי ירכשו ביטוח, אני לא יודע אם חברות הביטוח ידעו לתמחר את זה.
ודיע עואד: מדובר כאן על לאמוד את הסיכון הביטוחי של התייר שמגיע לקבל טיפול רפואי במוסד רפואי בארץ.
ודיע עואד: אנחנו רואים קושי לתמחר את זה.
ודיע עואד: גם חברות הביטוח רואות קושי לתמחר את המוצר הזה.
ודיע עואד: אנחנו צריכים להיות יותר ממוקדים לגבי הכוונה.
ודיע עואד: עד עכשיו לא הצלחנו להבין מה הכוונה, איזה מוצר רוצים לייצר כאן.
ודיע עואד: אם צריך לבדוק, אנחנו נבדוק את זה, אבל צריך להיות יותר ממוקדים לגבי הכוונה, לגבי הרצון, לגבי המוצר שמועלה כאן על השולחן.
אלי אלאלוף: אתם לא מזהים בפעולה הזאת צורך באיזה ביטוח כלשהו?
אלי אלאלוף: אם אתם לא מזהים, השיחה הסתיימה.
אלי אלאלוף: אני אעשה דיון על מה שהמערכת המקצועית לא יודעת לזהות, איך יכול להיות?
אלי אלאלוף: יש פה מערכת אדירה.
אלי אלאלוף: מביאים אנשים, מחזירים אנשים, מנתחים אותם, מוציאים מהם כסף, משלמים עבורם.
אלי אלאלוף: אין צורך בשום ביטוח?
אלי אלאלוף: שנשאיר את זה באוויר?
אלי אלאלוף: אתם מבינים מה זה ביטוח.
אלי אלאלוף: אני מבין בביטוח על רכב שאני צריך לשלם פעם בשנה, זה מה שאני מבין.
אלי אלאלוף: אתם אנשי המקצוע.
אלי אלאלוף: כשאתם רואים מערכת כזאת, אין לכם שום הצעה כדי להתמודד עם הבעיה הזאת?
אלי אלאלוף: אם אתם לא רואים, אז ביי ביי, עשינו את חובתנו לדון בזה, אנחנו נמשיך הלאה.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, האחריות היא עליכם מעכשיו.
ודיע עואד: אני אחזור שוב למטרה, לשאלה מה המוצר שמבקשים כאן.
ודיע עואד: בתי החולים היום רוכשים מוצר של ביטוח רשלנות רפואית.
ודיע עואד: קיים מוצר כזה.
ודיע עואד: אנחנו לא מצליחים להבין מה המטרה של הביטוח שמוצע כאן.
ודיע עואד: בתי החולים תמיד יכולים לרכוש ביטוח.
אלי אלאלוף: תעשו שיעורי בית יותר עמוקים.
נועה בן שבת: אני חייבת להגיד לזכותם שהם התקשרו כמה פעמים וניסו לברר.
נועה בן שבת: ניסינו לשאול על המהות של הביטוח.
נועה בן שבת: כיוון שהנושא של הביטוח עלה כנושא כללי, ניסינו לבדוק מה הייתה הכוונה.
נועה בן שבת: אנחנו לא מבינים על מי אנחנו רוצים להטיל חבות לבטח.
נועה בן שבת: האם אנחנו מדברים על חבות התייר שמגיע ויכול להיות שהוא לא יוכל לממן את הטיפולים הרפואיים הנוספים שיידרשו, או שמדובר על הסוכן?
נועה בן שבת: הסוכן לא כל כך ברור לנו, כי הסוכן לא מחויב אישית מול בית החולים לממן.
נועה בן שבת: לא הוצג לנו עד היום שום הסכם שנחתם על כך שסוכנות תיירות מרפא מתחייבת לשאת במימון.
נועה בן שבת: אם זה מה שכתוב, אולי נכתוב בחוק שהסוכן מתחייב לשאת במימון, ואז יש מה לדבר גם על הביטוח.
נועה בן שבת: אם אין לנו חוזה שהוא התשתית, אז לא ברור מה ההתחייבות של הסוכן לבטח בהקשר הזה.
נועה בן שבת: כדאי להבהיר את הנקודה הזאת.
ירון גולן: צריך להבחין בין השאלה אם קיים מוצר ביטוחי בשוק החופשי שמתאים לבטח את האירוע הזה, כאשר ודיע ציין שיש כל מיני מוצרים בשוק שאפשר לבדוק את ההתאמה שלהם, כמובן לפי הצורך.
ירון גולן: זו סוגיה אחת.
ירון גולן: סוגיה אחרת היא סוגית הטלת חובה בחוק לבטח, כאשר לזה יש המון המון השלכות שליליות שאנחנו מזהים בשוק.
ירון גולן: כמדיניות של רשות אנחנו חושבים שלא נכון להטיל חובת ביטוח בחקיקה ראשית, למעט מקרים של ביטוח חובה.
ירון גולן: יצרו תשתית משלימה למקרים שבהם מבטחים.
ירון גולן: הטלת חובת ביטוח בחוק היא אירוע מאוד מאוד משמעותי.
ירון גולן: אפשר לדבר על הסוגיה הראשונה, שזה לראות אם יש היום בשוק הביטוחי מוצר דומה למה שרוצים לבטח, או לחלופין - לבדוק אם יש לחברות הביטוח עניין לייצר מוצר ביטוחי חדש בשוק הוולונטרי.
שי סומך: כשמדובר בתייר, מדובר באדם שהוא בהכרח חולה.
שי סומך: קשה לי להאמין שחברת ביטוח תבטח אדם חולה.
שי סומך: היא צריכה לעשות לו חיתום.
שי סומך: ספק אם יש מוצר בשוק שמאפשר לבטח את התיירים עצמם.
אלי אלאלוף: מה אם האדם החולה הזה נכנס לבית חולים, נהייה יותר חולה ולא יוצא משם?
אלי אלאלוף: מי אמור לשלם על נוכחותו שם?
שי סומך: צוין כאן שחברות הביטוח הן חברות עסקיות.
שי סומך: הן עושות חיתום לכולם.
אלי אלאלוף: אני שואל שאלה לגבי החולה.
אלי אלאלוף: על חברת הביטוח אני יודע.
טל נשרי: הסוגיה הביטוחית עלתה כבר בשלבים מוקדמים של הדיונים מול המוסדות הרפואיים.
טל נשרי: כמו שנאמר כאן בנושא של הביטוח, בטח בהקשר של הבריאות, יש המון כשלי שוק.
טל נשרי: גם למוסדות רפואיים בישראל אין חובה לבטח את עצמם.
טל נשרי: יש מוסדות רפואיים שמתנהלים באמצעות ביטוח, יש כאלה שפועלים באמצעות כל מיני קרנות פנימיות.
טל נשרי: בזמנו, כשישבנו עם בתי החולים, נאמר לנו: אנחנו כבתי חולים יודעים לעשות את ניהול הסיכונים שלנו, אנחנו יודעים לדרוש ערבויות אם נדרש.
טל נשרי: הטלת חובת ביטוח רק תקפיץ את המחירים למעלה בצורה מלאכותית, היא לא תפתור שום בעיה.
טל נשרי: קיבלנו את העמדה הזאת, לכן אין חובת ביטוח בהצעת החוק.
רונן סולומון: אני מסכים שאין צורך פה בחובת ביטוח.
רונן סולומון: זה פשוט עיוות לעשות פה חובת ביטוח.
רונן סולומון: יש שני מוצרי ביטוח קיימים היום בשוק.
רונן סולומון: הביטוח הראשון הוא ביטוח של הרופאים לגבי רשלנות רפואית.
רונן סולומון: יכול להיות פציינט שהגיע לישראל, כמו שאדוני ציין, והטיפול היה טיפול כושל, הרופא לא טיפל בו כמו שצריך.
רונן סולומון: למטופל ישראלי יש אפשרות לתבוע את הרופא במקרה כזה.
רונן סולומון: לרופא יש כיסוי של פוליסת ביטוח רשלנות רפואית.
רונן סולומון: היא לא חובה, אבל מרבית הרופאים ומרבית המוסדות הרפואיים אכן מחזיקים פוליסה כזאת.
רונן סולומון: הבעיה שנוצרה זה בעיקר מחברות ביטוח אמריקאיות.
רונן סולומון: הן חוששות לשלוח פציינטים אמריקאים לטיפול בישראל רק בגלל שאין בפוליסת ביטוח רשלנות רפואית של הרופאים את ההרחבה לגבי פציינטים מחו"ל.
רונן סולומון: לפציינט ישראלי יש כיסוי, לפציינט שמגיע מחו"ל אין כיסוי, לכן חברות ביטוח אמריקאיות מאוד חוששות מהמהלך הזה.
רונן סולומון: זה הביטוח לגבי הרופא עצמו.
רונן סולומון: הביטוח השני שדיברנו עליו, שזה גם מוצר שקיים, זה ביטוח אחריות מקצועית של אותה חברה לתיירות רפואית.
רונן סולומון: חברה לתיירות רפואית אמורה - אנחנו נחליט איך היא עושה את זה בהמשך –לעשות תכנית טיפולים.
רונן סולומון: על אותה תכנית טיפולים היא לוקחת סיכון, כי יכול להיות שיצטרכו לעשות טיפולים נוספים.
רונן סולומון: יכול להיות שהיא עשתה תכנית ל-8 טיפולים אבל בסופו של יום צריכים לעשות 12 טיפולים.
רונן סולומון: האחריות שלה לשלם על תוספת הטיפולים.
רונן סולומון: היא צריכה את הכיסוי הביטוחי עבור אותה טעות שהיא עשתה.
רונן סולומון: זה ביטוח אחריות מקצועית על הפשלה שלה.
רונן סולומון: שני המוצרים האלה קיימים בשוק.
רונן סולומון: אלה מוצרים שקיימים בחברות הביטוח.
רונן סולומון: אחד דורש הרחבה מסוימת לגבי הרשלנות הרפואית של הרופא, וצריך לראות איך עושים את זה, ואת השני צריך לפתח.
רונן סולומון: זה לא מוצר שקיים.
רונן סולומון: חברות הביטוח מסרבות היום לבטח את חברות התיירות הרפואית.
רונן סולומון: זה מוצר שצריך לפתח אותו.
רונן סולומון: אולי צריך לראות עם רשות שוק ההון איך עושים את זה.
רונן סולומון: לא מדברים על חובה.
נועה בן שבת: הצעת החוק לא מדברת על הזמנה מידי הסוכן, היא מדברת על הזמנה מידי המוסד הרפואי.
נועה בן שבת: ממילא חוזרים לביטוח הראשון של הרשלנות, כי המוסד הרפואי הוא זה ששולח את ההזמנה.
נועה בן שבת: אם נלך להצעה שלכם, תיווצר הבעיה של הצורך בביטוח החדש הזה.
נועה בן שבת: לפי הצעת החוק זה לא נדרש.
רונן סולומון: אם הולכים לפי הצעת החוק, הסיכון הוא על בית החולים.
מיכאל צ'יגירינסקי: מה שנאמר פה לא נכון.
מיכאל צ'יגירינסקי: חברת תיירות מרפא שרוצה לעבוד עם כל בית חולים, קודם כל חותמת על הסכם.
מיכאל צ'יגירינסקי: לפי ההסכם הזה, בכל דבר שחולה מסתבך, כל טיפול או ניתוח שמסתבך ולתייר אין כסף לשלם, הסוכן משלם במקום התייר.
נועה בן שבת: תוכל להעביר לנו חוזה כזה?
מיכאל צ'יגירינסקי: בוודאי.
מיכאל צ'יגירינסקי: בשבוע שעבר שילמתי לאיכילוב על תייר שנגמר לו הכסף.
מיכאל צ'יגירינסקי: זו טעות שלי.
מיכאל צ'יגירינסקי: אלה הסיכונים שאנחנו לוקחים.
מיכאל צ'יגירינסקי: אם אנחנו לא נהיה בשוק, מי שישלם במקרים כאלה זו המדינה.
מיכאל צ'יגירינסקי: כרגע הסוכנים משלמים על כל דבר.
אלי אלאלוף: לך יש ביטוח לזה?
מיכאל צ'יגירינסקי: לא, אין ביטוח.
אלי אלאלוף: זה הון פרטי שלך?
מיכאל צ'יגירינסקי: יש מקרים שאני מרוויח, יש מקרים שאני מפסיד.
מיכאל צ'יגירינסקי: זה ניהול סיכונים שלי.
אלי אלאלוף: לא היית רוצה ביטוח שיעזור לך?
מיכאל צ'יגירינסקי: אני בשמחה אקח ביטוח כזה, אם יהיה ביטוח כזה.
מיכאל צ'יגירינסקי: כמו שנאמר, חברות ביטוח לא ממהרות לעשות את זה.
יואל קובלב: מקרה טיפוסי שבו אנחנו מאבדים כסף, וזה בהתאם למה שמיכאל אמר, זה בן אדם שמגיע עם תכנית טיפולית ובמהלך ביצוע הטיפולים הוא מסתבך, או מתברר שהוא צריך לקבל טיפול יותר רציני.
יואל קובלב: בית החולים ממשיך לתת טיפול לאותו בן אדם גם כשנגמר לו הכסף, כי לרופא יש את תחום האחריות שלו, הוא לא מוכן לקחת אחריות על זה שהפציינט לא יקבל את כל הטיפול שהוא צריך.
יואל קובלב: אנחנו משלמים לפי הסכם טיפוסי מול בתי החולים את ההפרש בין מה שהבן אדם שילם למה שבית החולים אמור לחייב אותו בסוף הטיפול.
יואל קובלב: אני חושב שזה המקרה הטיפוסי.
יואל קובלב: הפתרון יכול להיות ביטוחי.
יואל קובלב: הוא יכול להיות חלק מהחוק.
יואל קובלב: זה מוריד את האחריות הזאת מהסוכן.
יואל קובלב: במידה והסוכן הודיע שזה הכסף שיש לפציינט, זו החלטה של בית החולים אם הוא ממשיך לתת את הטיפול או מתנהל בצורה אחרת, שזה כבר עניין מקצועי של בית החולים.
נועה בן שבת: תוכל להעביר לנו העתק של החוזה הטיפוסי שאתה מציין?
יואל קובלב: אני יכול.
יואל קובלב: אני יכול להביא דוגמה של מקרה שכנראה יסתיים ב-100,000 שקל.
נועה בן שבת: אנחנו רוצים לברר עם משרד הבריאות אם יש פרקטיקה שמי שמתחייב ונושא בתשלום זה סוכן התיירות הרפואית.
יואל קובלב: אני אשמח.
יואל קובלב: תגידו לי לאן להעביר את החוזה.
נועה בן שבת: אלינו לוועדה.
אלי אלאלוף: אני אעצור את הנושא בנקודה הזאת.
אלי אלאלוף: יהיו עוד הבהרות עם שוק ההון.
אלי אלאלוף: יש סיכון גבוה מידי לכל אחד, כולל הפציינט.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך למצוא פתרון באמצעות ביטוח.
אלי אלאלוף: איך תעשו את זה וכו', בשביל זה אתם קיימים, זו המקצועיות שלכם שאמורה להיות מופעלת.
אלי אלאלוף: הנושא השני הוא לגבי תיירות מרפא מיהודה ושומרון, לכן הזמנו את נציג המינהל האזרחי.
אלי אלאלוף: נועה, את רוצה להעלות את הנושא?
נועה בן שבת: אנחנו דיברנו על ההגדרה של תייר.
נועה בן שבת: בנושא הזה הוגשה הסתייגות של חברי הכנסת נורית קורן ועודד פורר.
נועה בן שבת: ראינו שההגדרה של תייר כוללת את מי שהכנסתו לישראל טעונה קבלת אשרת תייר או פטור מקבלת אשרה לפי סעיף 17.
נועה בן שבת: זה היה הנוסח המקורי.
נועה בן שבת: כרגע אנחנו מציעים לדבר על 17(ב).
נועה בן שבת: בין הגורמים שפטורים מקבלת אשרה לפי סעיף 17(ב) לחוק הכניסה לישראל יש גם את תושבי הרשות הפלסטינית.
נועה בן שבת: הם נכנסים עם היתרים שפוטרים אותם מהצורך באשרה.
נועה בן שבת: ההסתייגות של חברי כנסת נורית קורן ועודד פורר הייתה לא להחריג מטופלים כאלה מהגדרת תייר, לכלול אותם כך שהם ייחשבו תיירים.
נועה בן שבת: המשמעות היא להחיל עליהם את ההוראות לעניין הקבלה שלהם.
נועה בן שבת: זה אומר שבית החולים צריך להוציא הזמנה, שבית חולים ציבורי לא יכול לטפל בהם בשעות הבוקר.
אחמד טיבי: מה אם יורים עליהם בלילה והם מגיעים בבוקר?
נועה בן שבת: לא מדובר על טיפולי חירום, זו לא הסוגיה שלפנינו.
נועה בן שבת: אנחנו מדברים על איך מטפלים בתייר שמגיע לקבלת טיפול רפואי בישראל.
אחמד טיבי: אמבולטורי.
נועה בן שבת: לא רק אמבולטורי.
אלי אלאלוף: זה כולל גם אשפוז.
נועה בן שבת: אשפוז, טיפול מתואם.
נועה בן שבת: מה שהוצע זה להרחיב פה את מי שכניסתו לישראל לפי היתר לשהייה בישראל לפי חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג -2003, אם הרשות הפלסטינית כמשמעותה בהסכם הביניים התחייבה ומחויבת לפי ההסכם האמור לשלם בעד טיפול רפואי הניתן לו, לעניין זה – הסכם הביניים, שזה ההסכם כמשמעותו בחוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות), תיקוני חקיקה, התשנ"ו-1996.
נועה בן שבת: מי שמתקיימת בו ההוראה הזאת ימועט מההגדרה הזאת של תייר.
נועה בן שבת: לעומת זאת, תושבי הרשות הפלסטינית שמחליטים לבוא לפה כדי לקבל טיפול בישראל, הם יעמדו בכל הכללים כמו כל תייר אחר.
נועה בן שבת: זאת בעצם החלוקה.
עודד פורר: איך חילקת?
נועה בן שבת: אם יש אנשים שהרשות הפלסטינית מחויבת לשלם בעד הטיפול, בין אם הם נפצעו או חלו בשטחי הרשות והיא מבקשת שיקבלו טיפול בישראל, ובין אם הם נמצאים בישראל ומתחילים לקבל טיפול.
נועה בן שבת: אם היא לא מממנת את הטיפול, הפרקטיקה היא שהם מועברים להמשך טיפול ברשות.
נועה בן שבת: שני המקרים שמטופלים פה בישראל שהרשות הפלסטינית לקחה אחריות לגביהם לא ייחשבו כתיירים.
עודד פורר: מה עם המקרים האחרים?
עודד פורר: תני דוגמה למקרה אחר.
נועה בן שבת: אנשים שרוצים לבוא לקבל טיפול בישראל באופן פרטי, על חשבונם.
ברק סימנטוב: אני אפרט בנוגע לסעיף 17 למסמך האזרחי של הסכם הביניים.
ברק סימנטוב: זה סעיף שקובע שהאחריות לעניינים רפואיים של התושבים הפלסטינים מועברת לרשות הפלסטינית.
ברק סימנטוב: היא זו שמסדירה את כל הנושא של טיפול רפואי של פלסטינים בישראל.
ברק סימנטוב: יש כאן מנגנון שמסדיר את הטיפול במקרי חירום רפואיים ובמקרים של טיפולים יזומים.
ברק סימנטוב: לגבי מה שנאמר כאן קודם - יכול להיות מצב שהרשות הפלסטינית לא מעוניינת לטפל בתושב מסוים והוא בוחר להיות תייר מרפא.
ברק סימנטוב: במקרה שהרשות הפלסטינית כן מממנת את הטיפול, כל התיאומים וכל הדברים נעשים באמצעות המנגנון שכבר קיים בהסכם הביניים.
ברק סימנטוב: יכול להיות שהחלה של כללים באופן ישיר תיצור שני מנגנונים שמטפלים באותו נושא.
אחמד טיבי: מבחינת עלות, אדוני היושב-ראש, האם טיפול בתייר מרפא יקר יותר מטיפול רגיל?
עודד פורר: האם יש הבדל בין תושבי יהודה ושומרון לתושבי עזה בהקשר הזה?
דליה בסה: אותו דבר.
ברק סימנטוב: מבחינת הסכם הביניים אין הבדל, מבחינת המדיניות של מה מדינת ישראל מאשרת ומה לא - -
עודד פורר: ישנם בבתי החולים בישראל מטופלים מעזה?
דליה בסה: כל מה שמשרד הבריאות הפלסטיני מאשר להעביר מעזה.
דליה בסה: זה לא הרבה, אבל יוצאים.
עודד פורר: אפשר לדעת מספרים?
קריאה: הרבה מבקשים.
קריאה: לא מאשרים הרבה.
עודד פורר: הם ממומנים על ידי הרשות הפלסטינית?
אחמד טיבי: האם יש מקרים שהרשות הפלסטינית מבקשת להעביר מעזה חולים במחלות קשות, כמו חולי סרטן, והם מסורבים?
עודד פורר: מי שאחראי על המצב בעזה זו הרשות הפלסטינית.
דליה בסה: מי שנושא באחריות של התשלום זו הרשות הפלסטינית.
אחמד טיבי: לא התשלום.
אחמד טיבי: מגישה משפחה בקשה, או מגיש רופא בעזה בקשה להעביר ילד בן 14 שחולה בלוקמיה לטיפול בתל השומרון או באיכילוב.
אחמד טיבי: הרשות הפלסטינית מסכימה להעביר, רק הוא מקבל סירוב מהמינהל האזרחי.
עודד פורר: יש מקרים שהיא מבקשת להעביר לבית חולים בקהיר?
עודד פורר: ההסכם הזה לגבי עזה כבר לא כל כך רלוונטי.
עודד פורר: כי המצב ברצועת עזה הוא כזה שהרשות הפלסטינית לא שולטת.
אלי אלאלוף: מחר זה יכול להשתפר.
עודד פורר: זה כמו שיש לי הסכם עם מישהו על שטח שהוא לא שולט בו.
אלי אלאלוף: ביום חמישי האחרון ביקרנו בהדסה, במחלקת המטו-אונקולוגית ילדים.
אלי אלאלוף: אחד החברים בוועדה רצה - דבר שלא אהבתי במיוחד, כי בבית חולים אני שואל על הפציינט, לא על המוצא שלו - לקבל דיווח מבית החולים.
אלי אלאלוף: באותו יום היה תייר מרפא מיהודה ושומרון ועוד שלושה שהופנו על ידי הרשות הפלסטינית.
אלי אלאלוף: ברור שתייר המרפא שלא קיבל את התמיכה או את התקציב הנדרש מהרשות הפלסטינית שילם יותר.
אלי אלאלוף: אני חושב שפה זה עניין של מדיניות של הרשות, לא של בית החולים.
אלי אלאלוף: בית החולים קיבל את הילד הזה.
עודד פורר: השאלה של מי האחריות על עזה.
ברק סימנטוב: אם נלך להסכם הביניים, האחריות הכוללת על העניינים הרפואיים היא של הרשות הפלסטינית.
עודד פורר: הרשות הפלסטינית מקיימת את כל ההסכמים איתנו לגבי רצועת עזה?
אחמד טיבי: שאלתי שאלה לגבי העלות.
טל נשרי: לא משנה אם פלסטינים יוגדרו כתיירי מרפא או לא יוגדרו כתיירי מרפא, הסכם הבינים קובע שמי שמגיע בהפניה של הרשות צריך לשלם את המחיר המקובל שמשלמים ישראל.
טל נשרי: התעריף שלנו לתיירי מרפא מוסדר במחירון משרד הבריאות, לא במסגרת החוק הזה.
טל נשרי: הוא מחיר מקסימום.
טל נשרי: הוא לא מחיר חובה, הוא לא מחיר מינימום, הוא מחיר מקסימום.