GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תאיר איפרגן: הרי לא גבינו את העלויות האלה סתם ככה.
תאיר איפרגן: יש מאחוריהן תחשיב.
תאיר איפרגן: צריך רגע לראות מה זה עושה לתחשיב ואיך אנחנו מנהלים אתה אירוע הזה.
תאיר איפרגן: אביעד.
טלי פלוסקוב: יש לך אפשרות להתייחס?
אביעד שוורץ: אני אומר שאנחנו לא מכירים את הפערים ומה זה יוצר.
תאיר איפרגן: בדיוק.
תאיר איפרגן: צריך להבין את הפערים.
טלי פלוסקוב: ההצעה שלי היא שאכן אני אאשר את התקנות בתנאי שהסעיף הזה נכנס פנימה.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, זה יהיה מותנה בהכנסת הסעיף של חיילי המילואים.
טלי פלוסקוב: אם זה בלתי אפשרי, אנחנו נחזור לדיון כאן.
טלי פלוסקוב: אני פונה כרגע לאוצר ואני אומרת שוב, כדי שיהיה ברור, שאם האוצר אומר לי כן, התקנות מאושרות.
טלי פלוסקוב: אם האוצר אומר לי לא, התקנות לא מאושרות ואנחנו חוזרים לדיון.
אביעד שוורץ: למיטב ידיעתי לא קיים דבר כזה בשאר מנגנוני ההשכלה הגבוהה.
טלי פלוסקוב: בבקשה, אני יכולה להעביר לך.
30696: אני לא בטוח שכדאי לך להשוות לשאר מנגנוני ההשכלה הגבוהה כי אתה חורג מהם בגדול בכל מה שאישרנו כאן כרגע.
טלי פלוסקוב: תעבירו לנציג האוצר, הנה הדוגמאות.
30696: אם נתייחס לטיעון של נציג האוצר, אם אנחנו רוצים להתייחס להשכלה הגבוהה, על ערעורים למשל אף אחד לא משלם אפילו שקל.
30696: אתם מוזמנים לעשות שינוי.
30696: האמת, אני חייב לומר בכנות, למרות הצעתך, שאני חושב שאת כן צריכה לייצר את זה כהוראת שעה.
טלי פלוסקוב: אני עוד לא אמרתי לא.
30696: אני חושב שזה חשוב וזה גם בסדר גמור להביא גם את הנציג של החברה האזרחית וגם את נציגי הממשלה להגיע לכאן בעוד שנה ולראות שהם הצליחו להסתדר.
30696: זה חלק מהתפקיד של המערכת הזאת ולא להקל עליהם.
ענב חליוה: אני רוצה להוסיף ברוח הדברים של הבקשה, במה"ט אנחנו פועלים עכשיו להתקנת תקנות התאמות לסטודנטים במילואים וסטודנטים בהריון ובטיפולי פוריות.
טלי פלוסקוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת ג'מעה אזברגה.
ענב חליוה: כל השיח על חיילי המילואים הוא שיח חי ונושם אצלנו והוא בראש סדר העדיפויות שלנו גם בימים אלה.
טלי פלוסקוב: זה רק מצדיק את הבקשה להוראת שעה.
טלי פלוסקוב: אנחנו נתחיל בהקראה.
טלי פלוסקוב: אני כן מבקשת להוסיף הוראת שעה.
טלי פלוסקוב: ושנית, להוסיף את ההערה שלי לגבי חיילי המילואים.
טלי פלוסקוב: זה יאושר במתכונת הזאת.
טלי פלוסקוב: נעשה אישור מותנה בהסכמה על המתכונת הזאת.
טלי פלוסקוב: אם לא תהיה הסכמה, אנחנו נחזור לדיון כאן.
שמרית גיטלין שקד: אני רוצה להבין.
שמרית גיטלין שקד: אנחנו מאשרים את זה בכפוף לזה הנוסח כולל את הסעיף הזה.
שמרית גיטלין שקד: אם השר מחליט לא לפרסם בעצם את הנוסח הזה, המשמעות היא שהוא יגיש לוועדה נוסח חדש אותו הוא כן מבקש לפרסם.
שמרית גיטלין שקד: תהיה לו ברירה, או לפרסם את הנוסח הזה או לחזור לוועדה.
שמרית גיטלין שקד: זה המשמעות של האישור המותנה.
שמרית גיטלין שקד: בתוקף סמכותי לפי סעיף 43 לחוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע"ג-2012 (להלן – החוק), באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:
טלי פלוסקוב: עד שהיועצת המשפטית מקריאה, אולי יש לך אפשרות לבדוק.
טלי פלוסקוב: אני רואה שאתה כבר מתכתב, אז אולי אתה יכול לבדוק.
שמרית גיטלין שקד: אגרה בעד רישום במרשם בעד רישום במרשם ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, תשולם אגרה בסך 89 שקלים חדשים.
שמרית גיטלין שקד: בעד בחינת גמר ממשלתית הנערכת על ידי המכון להכשרה טכנולוגית (להלן – בחינת הגמר) תשולם אגרה בסך 200 שקלים חדשים.
שמרית גיטלין שקד: בעד רישום מאוחר לבחינת גמר אשר קיבל את אישור המכון להכשרה טכנולוגית, תשולם אגרה בסך 300 שקלים חדשים, ובעד הגשת ערעור על ציון בבחינה כאמור תשולם אגרה נוספת בסך 75 שקלים חדשים.
שמרית גיטלין שקד: בתקנה זו "רישום מאוחר" – רישום בתקופה של פחות משלושים יום לפני מועד הבחינה.
שמרית גיטלין שקד: בעד בחינה אשר עניינה הגנה על פרויקט גמר תשולם אגרה בסך 300 שקלים חדשים.
שמרית גיטלין שקד: ככל שמדובר בהוראת שעה, אני חושבת שעדכון האגרות הוא לא רלוונטי.
טלי פלוסקוב: הוא לא רלוונטי.
שמרית גיטלין שקד: בכל מקרה, העדכון הראשון לא יהיה ב-1 באוקטובר הקרוב אלא רק אחר כך.
שמרית גיטלין שקד: אם כן, תקנה 4 יורדת.
שמרית גיטלין שקד: תקנות אלה יחולו על מי שביום תחילתן של תקנות אלה או לאחריו -
שמרית גיטלין שקד: נרשם או נבחן בבחינת גמר או בבחינת הגנה על פרויקט גמר.
שמרית גיטלין שקד: אני רוצה להדגיש.
שמרית גיטלין שקד: ב-5(ב) כתוב נרשם או נבחן בבחינת גמר או בבחינת הגנה על פרויקט גמר, המשמעות היא שגם נבחנים שכבר נרשמו בעצם לבחינה אבל לא היו חייבים בתשלום בגלל שהמשרד לא גבה תשלומים, יצטרכו לשלם על בחינות שהם הולכים להיבחן בהן מיום זה ואילך.
שמרית גיטלין שקד: גברתי, אני מקריאה את הסעיפים שביקשת להוסיף.
שמרית גיטלין שקד: אני מקריאה את הנוסח מתקנות של מינהל המקרקעין בהתאמות.
שמרית גיטלין שקד: תקנות שהותקנו ב-2017.
שמרית גיטלין שקד: "חייל מילואים פעיל ישלם מחצית מסכומי האגרות הקבועות בתקנות 1, 2 ו-3.
שמרית גיטלין שקד: סכום של 50 אגורות יעוגל כלפי מעלה.
שמרית גיטלין שקד: בתקנה זו, חייל מילואים פעיל – חייל מילואים כהגדרתו בחוק שירות המילואים התשס"ח-2008, המחזיק בתעודת משרת מילואים פעיל שתקפה שניתנה לו בידי צבא הגנה לישראל ושפרטיו הועברו למשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים באופן ממוחשב על ידי משרד הביטחון".
שמרית גיטלין שקד: לגבי הוראת השעה.
שמרית גיטלין שקד: צריכים להחליט איזו תקופה.
טלי פלוסקוב: לשנה.
שמרית גיטלין שקד: השאלה אם את רוצה לכלול גם את הבחינות של הקיץ הבא.
שמרית גיטלין שקד: אם את אומרת שנה מהיום, זה בעצם אומר שלבחינות הבאות אין להם.
טלי פלוסקוב: כולל המבחנים בקיץ הבא כי הכול יכול להיתקע כאן.
שמרית גיטלין שקד: עד מתי?
ענב חליוה: שנה זאת תקופה קצרה מדי.
טלי פלוסקוב: זה יוצא קצת יותר כי אם אנחנו מכניסים גם את הבחינות של הקיץ, כבר יש לך עוד חצי שנה.
טלי פלוסקוב: קחי שנה וחצי.
טלי פלוסקוב: 18 חודשים.
שמרית גיטלין שקד: אני רוצה ללכת דווקא לקראתם.
שמרית גיטלין שקד: יש להם בחינות חורף ויש להם בחינות קיץ.
שמרית גיטלין שקד: אני חושבת שאנחנו צריכים להפסיק בין איזשהו מועד שהוא בין בחינות קיץ לחורף.
טלי פלוסקוב: 18 חודשים, זה לא אמצע?
טלי פלוסקוב: תחשבו לי.
טלי פלוסקוב: זה ינואר 2020.
תאיר איפרגן: זה לפני פברואר.
תאיר איפרגן: לפני מועד פברואר.
שמרית גיטלין שקד: נגיד עד ספטמבר, ואז כשנרשמים - - -
תאיר איפרגן: שנת הלימודים בשנה הבאה מתחילה מאוחר.
תאיר איפרגן: יכול להיות שמועד הבחינות יהיה קצת מאוחר.
30696: עד מועד תחילת שנת הלימודים.
30696: זה מה שנראה לי הכי נכון.
תאיר איפרגן: עכשיו יש לנו מועד בחינות.
תאיר איפרגן: בפברואר יש לנו מועד בחינות אביב.
תאיר איפרגן: יש לנו מועד בחינות אביב ואז שוב ביולי-אוגוסט.
תאיר איפרגן: יכול להיות שחלק מהבחינות יהיו ספטמבר כי השנה, בגלל החגים, שנת הלימודים מתחילה יחסית מאוחר.
תאיר איפרגן: יכול להיות שגם לקראת ספטמבר עוד יהיו לי זנבות.
טלי פלוסקוב: מה אתם מציעים?
טלי פלוסקוב: 1 באוקטובר, זה מתאים?
תאיר איפרגן: נובמבר, אם אפשר, זה מעולה.
טלי פלוסקוב: 1 בנובמבר?
שמרית גיטלין שקד: לא עדיף יותר 1 באוקטובר?
שמרית גיטלין שקד: כי ב-1 באוקטובר בעצם מתחילה שנת הלימודים.
תאיר איפרגן: אני ביקשתי נובמבר.
טלי פלוסקוב: אין לי בעיה לתת עוד חודש.
טלי פלוסקוב: אם כן, 1 בנובמבר.
שמרית גיטלין שקד: תקנות אלה יעמדו בתוקפן עד 1 בנובמבר 2019.
תאיר איפרגן: סעיף מספר 1 באגרות, גבייה של רשם ההנדסאים והטכנאים, הוא לא קשור למה"ט.
תאיר איפרגן: לכן, אם גם שם מבקשים להחיל 50 אחוזים על משרתי מילואים, זה לא לפתחי.
יוני אבוחצירה: רשם ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, מייצג את האגף לרישום ורישוי עיסוקים.
יוני אבוחצירה: אנחנו עשינו תחשיב ביחידה לגבי העלויות של רישום במרשם ההנדסאים.
יוני אבוחצירה: זה לא קשור למה"ט.
יוני אבוחצירה: אנחנו אגף בפני עצמו.
יוני אבוחצירה: אם גם כאן יש השגות להתאחדות הסטודנטים, ראוי שיאמרו אותן אבל אלה שני דברים שאינם קשורים אחד בשני.
טלי פלוסקוב: אתם מתנגדים לתת 50 אחוזים לחיילי מילואים.
יוני אבוחצירה: אנחנו לא מתנגדים לשום דבר.
יוני אבוחצירה: אנחנו עשינו תחשיב והגענו לסכום מסוים.
יוני אבוחצירה: השאלה אם גם על זה התאחדות הסטודנטים מעוניינת לערער.
טלי פלוסקוב: אני מבקשת מהאוצר לבדוק על מה מדובר כאן.
טלי פלוסקוב: נראה איך אנחנו מכסים לכם את ההוצאות האלה.
טלי פלוסקוב: אני חוזרת על ההסבר.
טלי פלוסקוב: כרגע היועצת המשפטית הקריאה לנו נוסח.
טלי פלוסקוב: אני אומרת שוב שאנחנו מאשרים מותנה בהכנסה של שני הסעיפים שכרגע דיברנו עליהם.
טלי פלוסקוב: האחד מהם, הנחה לחיילי מילואים, השני הוראת שעה.
טלי פלוסקוב: אם השר או המשרד מתנגד למתכונת הזאת, זה אומר שזה לא מאושר והתקנות חוזרות לכאן לדיון חוזר.
טלי פלוסקוב: הכול ברור כאן?
טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע על אישור התקנות.
אביעד שוורץ: רגע.
אביעד שוורץ: ניסיתי לברר ויש עלות של כמה מיליוני שקלים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה שתבדקו את זה.
טלי פלוסקוב: כך זה לא רציני.
טלי פלוסקוב: תבדקו ותנו לנו תשובה לא על רגל אחת.
טלי פלוסקוב: אם אתה מדבר על כמה מיליונים, תבדקו.
טלי פלוסקוב: בגלל שגם אנחנו לחוצים בזמן, אני לא רוצה שגם אתה תהיה לחוץ.
טלי פלוסקוב: אני רוצה בדיקה וגם אם צריך קצת ללחוץ לגייס את הכספים האלה, אני חושבת שהמטרה היא מוצדקת, לתת 50 אחוזים לחיילי מילואים שלנו שנותנים בשבילנו את הנשמה בתקופות הקשות האלה.
טלי פלוסקוב: אנחנו חייבים לעשות זאת כמדינה.
טלי פלוסקוב: נחשוב איך אנחנו מתמודדים עם זה.
טלי פלוסקוב: לכן שוב אני חוזרת ואומרת שאנחנו כרגע מאשרים את התקנות עם שני התיקונים שהצעתי.
דן סיידה: גברתי, מדובר בחיילי מילואים פעילים.
טלי פלוסקוב: פעילים.
טלי פלוסקוב: זה מה שהקריאה היועצת המשפטית.
טלי פלוסקוב: מי בעד אישור התקנות?
טלי פלוסקוב: בעד – פה אחד תקנות ההנדסאים והטכנאים המוסמכים (אגרות), התשע"ח-2018 נתקבלו.
טלי פלוסקוב: התקנות אושרו בתקווה ששני הסעיפים האלה יאושרו על ידי המשרדים.
ג'מעה אזברגה: חברים, לרגל ציון יום הפרקינסון הבינלאומי, שכמובן כולם יודעים מה זה פרקינסון, אולי רובכם, אני מתכבד ביום הזה לפתוח את הדיון בנושא זה, שהוא נושא מאד חשוב.
ג'מעה אזברגה: אנחנו כמובן יודעים שמדובר בערך ב-35,000 אנשים במדינת ישראל שלקו במחלה הזאת, בפרקינסון.
ג'מעה אזברגה: כמובן אנחנו נדבר על זה.
ג'מעה אזברגה: לפני כשעה, שעה וחצי דיברנו על זה גם במליאה, בוועדה הציבורית לתלונות הציבור.
ג'מעה אזברגה: אנחנו נמשיך גם במליאה בעוד שעה.
ג'מעה אזברגה: ברוך בואך חברת הכנסת יעל גרמן.
ג'מעה אזברגה: ביום הזה אנחנו נקדיש כמה שאפשר, זאת אומרת להציף את הבעיה של מחלת הפרקינסון גם לציבור ולדעת הקהל בכלל, וכמובן אנחנו נדבר על הקשיים והחסמים שיש לנו, במיוחד בפריפריה, שהטיפול שמקבלים במרכז הוא לא אותו טיפול שמקבלים בפריפריה.
ג'מעה אזברגה: באחד מהסעיפים החשובים של חוק בריאות ממלכתי, הוא חייב לתת את השירות הרפואי בכלל בזמן סביר ובמרחק סביר, עד כמה שזכור לי.
ג'מעה אזברגה: אנחנו נתחיל וראשון הדוברים שניתן לו את הזכות לפתוח זה נציג של משרד האוצר, או שנתחיל עם משרד הבריאות?
ג'מעה אזברגה: יותר חשוב לדעתי.
ג'מעה אזברגה: נציג של משרד הבריאות, ד"ר שירלי רחל אליאס, בבקשה, את יכולה להתחיל.
ג'מעה אזברגה: בהמשך לדיון הקודם, תתני לנו קצת רקע.
שירלי רחל אליאס: אז בדיון הקודם התחלנו לדבר על זה שבעצם בפרקינסון יש מה שנקרא השתלמות עמיתים.
שירלי רחל אליאס: לא מדובר בהתמחות שהיא תת התמחות עם רישיון בסופה ולכן זה מסלול שמשרד הבריאות פחות מעורב בו.
שירלי רחל אליאס: כרגע הר"י והמועצה המדעית מצויים בשלבים סופיים של אישור השתלמות כדי שתוכל להיות השתלמות גם בארץ.
שירלי רחל אליאס: נכון להיום ההשתלמות הזו כרגע מבוצעת בחו"ל.
ג'מעה אזברגה: סיימת?
ג'מעה אזברגה: אנחנו ניתן גם לחברה מהעמותה.
ג'מעה אזברגה: כמובן יש כאן נציגים מעמותת הפרקינסון.
ג'מעה אזברגה: מי רוצה לדבר מהעמותה?
ג'מעה אזברגה: חשוב לשמוע את הלקוח, מה שנקרא.
עמיר כרמין: ברשותך.
ג'מעה אזברגה: עמיר, בבקשה.
עמיר כרמין: שלום לכולם.
עמיר כרמין: אני שמח לפתוח את הסשן השני היום בנושא הפרקינסון.
עמיר כרמין: שמי עמי כרמין, אני יושב ראש העמותה של חולי הפרקינסון בישראל ואני שמח לפתוח את הסשן השני להיום בנושא פרקינסון ושמח שוועדת הבריאות מצאה לנכון לקחת את זה כחלק מהדיונים.
עמיר כרמין: דיברנו הרבה על הנושא של הפריפריה הצפונית, פריפריה דרומית, קצת דגש על הפערים בפריפריה הצפונית.
עמיר כרמין: בפריפריה הדרומית, בלחץ של העמותה בשנים האחרונות, שלוש השנים האחרונות, נפתחו מרפאות בבית החולים סורוקה ובבית החולים ברזילי באשקלון.
עמיר כרמין: אז באופן חלקי מאד הנושא הזה ממוצה באיזו שהיא צורה, - - - רופא בודד בכל מרפאה כזאת.
עמיר כרמין: הייתי רוצה לתת איזו שהיא רשימת מכולת של שני הנושאים העיקריים שאותם אנחנו רוצים לקדם באמצעות הישיבות האלה והלחץ של הדיונים בכנסת.
עמיר כרמין: אנחנו חושבים שנכון וחשוב וחיוני לפתוח מרפאת פרקינסון במרכז הרפואי זיו בצפת, זאת המלצתנו, שירכז את כל הנושא של טיפולי הפרקינסון בגליל-גולן.
עמיר כרמין: אנחנו רוצים שיהיה תקנון ומימון של משרה חלקית של נוירולוג מומחה לפרקינסון שיאייש את המרפאה הזאת, יקים אותה לתחייה ויביא אותה לחיים, לביצוע ולמצב מבצעי.
עמיר כרמין: צריך לדאוג לזה שיהיה תמריץ לנוירולוג מומחה, שיוכל לעבור לצפון באופן קבוע או אפילו באופן חלקי, לא מהמרכז שמגיע לתגבורים בצפון, בזיו, בצפת, ויחד איתו אחות פרקינסון שתעשה את העבודה ותפתח לא רק שירותים של רופא, אלא גם שירותים של מקצוע פרא-רפואי ראשון.
עמיר כרמין: אנחנו חושבים שצריך לשנות עוד מעמד של מרפאה נוספת, בנוסף לזאת של איכילוב, תל השומר ורמב"ם, למרפאה או מכון שיוכל לעשות הכשרה של רופאים בפלו-שיפ, או בצורה אחרת, כדי לקיים השתלמות זהה, התמחות בפרקינסון לנוירולוגים.
עמיר כרמין: ולא פחות חשוב אולי, זה דבר שלא נאמר כל כך בדיון הקודם, אבל הוא בתוך דיאלוג עם משרד הבריאות ועם קופות החולים כדי להגדיל את סטנדרט הטיפול הרב מקצועי בכל הפרקינסון.
עמיר כרמין: מה הוא התקן לצוות כזה, למה זה חולה, מה הן המדרגות בתקנון, כלומר מה הוא המינימום ההכרחי.
עמיר כרמין: מה הוא צוות בסיסי ומה הוא צוות אופטימאלי לטיפול רב מקצועי ותכנית ליישום מגובה בתקציב ובלוח זמנים.
ג'מעה אזברגה: אתה סיימת או עוד לא?
עמיר כרמין: כן, אני מסכם.
עמיר כרמין: אם אני מסכם אז המטרה קצרת הטווח היא פתיחת מרפאה במרכז רפואי זיו, והמטרה האסטרטגית ארוכת הטווח היא בעצם יצירת תשתית עם תקצוב ולוחות זמנים, כדי שאפשר יהיה לממש את הטיפול הרב מקצועי בחולי פרקינסון בארץ.
ג'מעה אזברגה: תודה עמיר.
ג'מעה אזברגה: אם אנחנו מדברים על פרקינסון, חברי, אנחנו מדברים נגיד על מחוז כמו מחוז הצפון, שיש לו 3 נוירולוגים שהם מומחים לפרקינסון.
ג'מעה אזברגה: אני אמרתי את זה גם בישיבה הקודמת ואני חושב שזה צורך כל כך חשוב, שמחייב אותנו להעלות את העניין הזה לסדר היום הציבורי.
יעל גרמן: אדוני יושב הראש, אני יכולה?
ג'מעה אזברגה: את רוצה?
ג'מעה אזברגה: כן, בבקשה, חברת הכנסת יעל גרמן.
יעל גרמן: אז קודם כל תודה רבה לך ואני הגעתי לכאן מפני שאני חושבת שמחלת הפרקינסון היא אולי לא היחידה, אבל היא אחת המחלות שבאמת לא מדברים עליה.
יעל גרמן: זה מסוג המחלות שאנשים מתביישים בהן וזו מחלה, ככל מחלה אחרת.
יעל גרמן: וככל שאנחנו נשים אותה על השולחן ונדבר וככל שאנחנו נבהיר שישנם כל כך הרבה אנשים שסובלים ממנה, אני חושבת שזה יעזור פעמיים.
יעל גרמן: א' לכך שבאמת אנחנו נבין מה צריך לעשות כדי לעזור ושנית להשתחרר מהבושה.
יעל גרמן: נכון שרעד בידיים זה לא יותר גרוע מאשר כאב בטן מאיזו שהיא סיבה כזו או אחרת או מיגרנות, ובאמת כשמדברים במחלות מהסוג הזה אני חושבת שאחת המטרות היא להשתחרר מהסטיגמה.
יעל גרמן: אבל מה שהפריע לי זה שקראתי את המחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, שכמובן יש להם מחקרים נפלאים ואני מברכת אותם, ומתברר ש-.
יעל גרמן: אני חושבת שצריך לברך את רוני שערך את זה ומסתבר שרוני והממ"מ, שזה מרכז המחקר והמידע של הכנסת, הם לא יכלו לקבל מידע על מספר חולי הפרקינסון, מפני שלמשרד הבריאות לא היה.
יעל גרמן: איך זה יכול להיות.
יעל גרמן: זה רק מראה על איזה שהוא זלזול ועל איזה שהוא יחס לא נאות למחלה הזאת.
יעל גרמן: יתרה מכך, כשהמרכז ביקש לדעת כמה רופאים פר 1,000 נפש צריך, גם את זה משרד הבריאות לא ידע.
יעל גרמן: איזו מין תשובה זאת לא ידע?
יעל גרמן: אז אני מברכת על הדיון הזה ומבקשת ממך, אדוני יושב הראש, לדרוש ממשרד הבריאות.
יעל גרמן: זה לא יכול להיות שרוני היה צריך לעבור לקופות השונות ובקופה אחת ראינו עלייה - - -
רוני בלנק: לא כולן.
יעל גרמן: ובקופה שנייה ראינו ירידה.
יעל גרמן: אז זה לא הגיוני.
יעל גרמן: משרד הבריאות הוא זה שצריך לאסוף את הנתונים והוא צריך להעביר לנו, לוועדה, לחברי הכנסת, נתונים ברורים ומדויקים מה מספר החולים, כמה רופאים פר 1,000 נפש צריך, האם 330 או 340 הרופאים שקיימים מספיקים.
ג'מעה אזברגה: זה בכלל במדינה, 304.
יעל גרמן: כן, בכל המדינה, הנוירולוגים שמתמחים.
ג'מעה אזברגה: במזרח התיכון, הנה, עד גיל 65.
ג'מעה אזברגה: רופאים מעל גיל 65 יש רק בין 330, מה שאת אמרת.
ג'מעה אזברגה: אבל את יודעת, יש כאלה שיצאו לפנסיה ועדיין ממשיכים פה ושם.
יעל גרמן: יבורכו, למה לא?
יעל גרמן: אז זה מה שיש לי לתרום.
יעל גרמן: אחד, לנסות ולראות איך אנחנו פשוט מביאים לכך שלא תהיה סטיגמה ושחולי פרקינסון לא יתביישו במחלה שלהם ויטפלו בה כמובן, ככל המוקדם.
יעל גרמן: שנית, בואו נקבל נתונים.
יעל גרמן: איך אפשר בכלל לטפל במשהו שאין לגביו נתונים?
ג'מעה אזברגה: כן, אני מסכים איתך לחלוטין.
ג'מעה אזברגה: תודה רבה יעל.
ג'מעה אזברגה: אני חושב לגבי הנתונים שלא כן הקופות שיתפו פעולה עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
יעל גרמן: לאומית לא מסרה בכלל.
ג'מעה אזברגה: דבר שני, יש כאלה שהוציאו את הדו"חות לפי אבחנה ויש כאלה לפי תרופה, לפי צריכת התרופות.
ג'מעה אזברגה: אגב, יש תרופות שצורכים אותן גם חולים אחרים, חוץ מפרקינסון.
ג'מעה אזברגה: אותה תרופה.
יעל גרמן: כן, כן, זה נוירולוגי, כן.
ג'מעה אזברגה: את מכירה את זה.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שזה צריך להיות פונקציה של שני התחומים ביחד, גם וגם.
ג'מעה אזברגה: גם לפי אבחנה וגם לפי תרופות.
יעל גרמן: שמשרד הבריאות יחליט מה ויביא לנו על זה נתון מהימן.
ג'מעה אזברגה: דבר שני אני חושב שמשרד הבריאות חייב, הוא יכול על פי חוק וסמכותו לחייב את הקופות לשתף פעולה ולתת שירות, את השירות הזה, את המידע לגבי חשוב גם לפציינט וללקוח ולאנשים בכלל, לאוכלוסייה.
יעל גרמן: נכון מאד.
ג'מעה אזברגה: תודה יעל בכל אופן.
ג'מעה אזברגה: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: תודה לך אדוני יושב הראש, גם על רשות הדיבור, גם על הדיון הזה, אבל במיוחד על זה שאתה לקחת על עצמך להוביל ולדחוף את הנושא הזה בכנסת.
דב חנין: אתה הגעת לכנסת ממערכת הבריאות, עם הרבה ידע והרבה ניסיון מעשי וזה מאד מאד חשוב שאתה לוקח את הניסיון והידע הזה לנושאים, שכמו שאמרה קודם חברת הכנסת גרמן, הם נושאים שלא מספיק עוסקים בהם.
דב חנין: לא מספיק מדברים בהם ולא מספיק מתמודדים איתם.
דב חנין: ואני מאד מאד מברך על המעורבות שלך.
דב חנין: זה יום חשוב שאנחנו עושים אותו בכנסת ואני מקווה שהיום הזה והדיונים שאנחנו עושים בכנסת יעזרו לשיפור ההתמודדות המאד מאד לוקה בחסר שלנו כחברה וכמדינה, עם מחלת הפרקינסון בישראל.
דב חנין: אני רוצה להעיר הערה על מה הם צריכים להיות כיווני המאמץ שלנו.
דב חנין: כיוון המאמץ הראשון - והוא דווקא לא נמצא בנייר החשוב שמרכז המחקר והמידע של הכנסת הביא בפנינו - זה התחום של המחקר.
דב חנין: מדינת ישראל היא מעצמת מחקר רפואית, אבל איפה עומד המחקר בתחום הפרקינסון?
דב חנין: מי חוקר את זה, איפה נמצא המחקר, האם יש עידוד מטעם המדינה למחקר?
דב חנין: אלה שאלות מאד מאד חשובות.
דב חנין: יש לנו הרבה מאד ידע, שהוא גם ידע רפואי וגם ידע טכנולוגי והחיבור ביניהם יכול לקבל את הידע שלנו, שהוא מאד מאד חסר לגבי מחלת הפרקינסון היום.
דב חנין: הידע שלנו מאד מאד חסר.
דב חנין: אנחנו מבינים מה קרה שם, אבל אנחנו לא מבינים לא את המנגנון שיצר את זה וגם לא מה עושים עם המנגנון הזה בכדי לשפר.
דב חנין: זה המישור הראשון, המישור של המחקר.
דב חנין: המישור השני והוא מישור שהנייר שלכם עוסק בו ומראה באמת את החוסרים הגדולים, זה המישור של הטיפול הרפואי.
דב חנין: אנחנו מבינים שחסרים רופאים, מומחיות העל לא לגמרי מוסדרת, אז אנחנו מדברים בעצם על נוירולוגים ונוירולוגים שמומחים ומתמצים בפרקינסון זה בכל זאת תחום ידע ספציפי.
דב חנין: אני גם מבין שתהליך האבחון הוא תהליך מאד ממושך, וכשעושים אותו נוירולוגים שאין להם היכרות ספציפית עם פרקינסון, אני פשוט שמעתי לפני כמה שנים על מקרה כזה, של אדם שסבל מבעיה.
דב חנין: אגב, במקרה שלו חשבו שזה פרקינסון ובסוף התברר שזה משהו אחר.
דב חנין: אבל יש לא מעט תופעות שיכולות להיראות כמו פרקינסון, אבל הן בעצם בעיות אחרות.
דב חנין: וכשאין לנו מספיק אנשים מומחים בתוך המערכת, שיודעים לטפל ויודעים גם לאבחן וגם לתת את הטיפול הרפואי המתאים, התוצאה היא שאנשים מקבלים טיפולים שלא מתאימים להם.
דב חנין: נקודה שלישית ואחרונה היא הסוגיה של הליווי.
דב חנין: כל עוד אנחנו לא יודעים לרפא עד הסוף את המחלה הזו, יש המון המון נושאים שהם נושאים של איכות חיים של בן אדם שחי עם המחלה וצריך לחשוב – וגם פה צריכה להיות חשיבה מערכתית איך מסייעים לו.
דב חנין: איך מסייעים לו בחיי היום יום.
דב חנין: זה תחום נפרד, זה תחום אחד.
דב חנין: יש כל מיני פעולות שהן יחסית פשוטות עבורנו, כאנשים בריאים, שבן אדם שחולה בפרקינסון מאד יתקשה לבצע אותן.
דב חנין: אז האם אנחנו מייצרים פתרונות למצבים הפשוטים האלה בפתרונות פשוטים או יותר מסובכים.
דב חנין: והדבר השני בתחום הליווי זה כל מיני ליווים שהם נדרשים כדי לשפר את איכות החיים באופן כללי.
דב חנין: אני למשל קראתי, שוב, אני לא מומחה בתחום הזה, גם ההיכרות שלי בוודאי הרבה יותר מצומצמת מההיכרות של האנשים שיושבים כאן, אבל אני למשל קראתי שריפוי במים, זאת אומרת שחייה - - -
יעל גרמן: הידרותרפיה.
דב חנין: הידרותרפיה, תודה לך.
ג'מעה אזברגה: היום זה נמצא בסל, אגב.
דב חנין: אז אני קראתי שהדבר הזה מסייע.
דב חנין: שוב, אתם המומחים.
דב חנין: אז פה מתעוררת מיד שאלה האם לכל האנשים במדינת ישראל, שצריכים את זה, יש את זה.
דב חנין: בסדר, בגוש דן יש.
דב חנין: האם יש בכל מיני מקומות בפריפריה?
דב חנין: שאלה מאד רצינית, שאלת הליווי.
דב חנין: לכן אדוני יושב הראש, אני יודע שיום כזה הוא יום שמציף הרבה מאד בעיות, אבל זו גם פנייה דרכך ליושב הראש הקבוע של הוועדה, אני מציע שאנחנו ניקח כמה בעיות מתוך כל שלל הבעיות האלה וננסה להתמקד בהן אחת אחת ולנסות לקדם פתרונות.
דב חנין: כי אתם רואים, אם אנחנו בכנסת לא נעשה את זה, אז אני לא בטוח שזה יקרה.
דב חנין: תודה רבה לך שוב, על הדיון.
ג'מעה אזברגה: תודה רבה לך חבר הכנסת חנין.
ג'מעה אזברגה: פרופסור אורן כהן נמצא?
ג'מעה אזברגה: בבקשה, רשות הדיבור שלך.
אורן כהן: צהריים טובים.
אורן כהן: אני לא כל כך יודע על מה אתם רוצים שאני אדבר.
תמי ברנע: ביקשת את רשות הדיבור.
אורן כהן: אני?
אורן כהן: אולי מישהו ביקש עבורי.
ג'מעה אזברגה: מנהל המחלקה הנוירולוגית בבית החולים אסף הרופא.
אורן כהן: לא המחלקה הנוירולוגית, שירות של הפרעות תנועה.
ג'מעה אזברגה: אוקיי, עוד יותר טוב.
אורן כהן: אני רואה כרגע את הנקודות הבעייתיות, כשאחת כפי שהציג פה עמיר, באמת במחסור בנוירולוגים מומחים בתחום של פרקינסון בפריפריה.
אורן כהן: בישיבה הקודמת שהייתה פה בוועדת הבריאות נדמה לי, דיברו על זה שאנשים צריכים לנסוע מספר רב של שעות ביום כדי להגיע לנוירולוג מומחה, כדי להגיע לטיפולים מומחים.
ג'מעה אזברגה: נכון.
אורן כהן: הדבר השני זה כל הנושא של הכללה של טיפולים משלימים בסל הבריאות ובייחוד פיזיותרפיה והידרותרפיה, שהיום אנשים מקבלים 12 טיפולים.
אורן כהן: יש במשרד הבריאות אישור ל-12 טיפולים בשנה, שזה טיפול בחודש, שזה ממש לעג לרש ואנחנו יודעים את זה.
דב חנין: זה מה שיש היום בסל, 12 טיפולים?
ג'מעה אזברגה: 12 טיפולים, זה פיזיותרפיה.
קריאה: פיזיותרפיסטים מומחים לנושא הזה.
קריאה: פיזיותרפיסטים שעוסקים רק בפרקינסון אין.
דב חנין: מאיפה נקבע המספר הזה, 12 טיפולים?
דב חנין: מישהו חושב ש-12 טיפולים יכולים לשפר את המצב?
קריאה: פעם בחודש, מספיק, מה?
דב חנין: או שזה סתם קביעה כזו מכלל אצבע.
קריאה: זה מה שנותנים.
ג'מעה אזברגה: זה בסל הבריאות.
קריאה: 12 טיפולים בשנה.
דב חנין: אבל זה קביעה שנסמכת?
דב חנין: אדוני איש מקצוע, אני לא מבין בזה כלום.
דב חנין: זו קביעה, 12 הטיפולים האלה זה נסמך על איזו שהיא הערכה מקצועית?
ג'מעה אזברגה: זה בסל.
דב חנין: בסדר, אבל למה 12?
ג'מעה אזברגה: אולי מישהו שאולי נשבר לו היד, 12 טיפולים יעזרו, אבל בן אדם עם פרקינסון, שהוא חי עם המחלה הזאת כל החיים, זה לא יעזור לו.
ג'מעה אזברגה: זה לא ישפר את איכות החיים שלו.
אורן כהן: לא, אבל מאד מאד חשוב להדגיש את הנושא הזה, כי אנחנו יודעים שיש היום מחקרים שמראים שפעילות גופנית סדירה לא רק שמשפרת את המצב התפקודי של החולה, אלא גם יכולה להאט את התקדמות המחלה.
אורן כהן: ולכן אנחנו מאד מאד ממליצים לחולים שלנו לעשות את הפעילות הגופנית הסדירה הזאת.
אורן כהן: צריך לדעת שלא כל אחד יכול.
אורן כהן: ברגע שהוא נמצא במסגרת של פיזיותרפיה או של איזו שהיא מסגרת של פעילות גופנית, אין ספק שזה גם משפר את איכות החיים שלו, גם משפר את תחושת הוול-בינג שלו וגם מאט את התקדמות המחלה.
אורן כהן: לכן אני רואה בזה נושא מאד מאד חשוב, בנושא הזה של הרחבה או הגדלה של הזכאות לטיפולים, בייחוד בפיזיותרפיה, ריפוי בעיסוק, הידרותרפיה, כל הדברים האלה.
קריאה: קלינאי תקשורת.
ג'מעה אזברגה: זאת אומרת שאתה ממליץ להגדיל את מספר הטיפולים בבירור?
ג'מעה אזברגה: תרשמי את זה גם.
ג'מעה אזברגה: בבקשה אדוני, אתה חבר בעמותת הפרקינסון?
בועז ליפשיץ: אני אחד מהעמותה.
בועז ליפשיץ: אני רוצה קודם להגיד עוד פעם תודה רבה על האפשרות - - -
ג'מעה אזברגה: מה שמך לפרוטוקול?
בועז ליפשיץ: שמי בועז ליפשיץ, שש שנים נמצא בתוך המחלה.
בועז ליפשיץ: אני רוצה להגיד עוד הפעם תודה רבה על זה שהעליתם את המודעות הזאת ושנתתם לו את האכסניה לדבר.
בועז ליפשיץ: אני רוצה להתחיל מהסוף, מהנושא של הבריכה ההידרותרפית.
בועז ליפשיץ: הנושא של הבריכה ההידרותרפית, אותי לא מעניין המצוקות, אני באמת שם בצד את המצוקות של קופות החולים, זה בכלל לא מעניין אותי.
בועז ליפשיץ: אני חבר בקופת חולים לאומית.
בועז ליפשיץ: כל בדיקה שאני צריך לעשות, כל בדיקה שהרופא ממליץ שאני אעשה, עולה לי בדם כדי לקבל טופס 17.
בועז ליפשיץ: אני לא מדבר על זה שיש לי ביטוח משלים זהב.
בועז ליפשיץ: השנה לא קיבלתי את האפשרות ללכת לבריכה ההידרותרפית ומי שקובע את הבריכה ההידרותרפית, דרך אגב, זה לא הנוירולוג, אלא צריכים ללכת לאורטופד והאורטופד צריך להגיד שזה מתאים לך, הטיפולים ההידרותרפיים ורק אז אתה יכול לקבל בקופת חולים לאומית 6 ואחרי זה עוד 6 ובזה זה נגמר, פעם בשנה 6 ועוד 6.
בועז ליפשיץ: השנה, 2018, לא אישרו לי לעשות את הבריכה.
בועז ליפשיץ: אני בעצמי הולך באופן פרטי.
בועז ליפשיץ: למזלי הגדול אני גר ברחובות ויש שם בריכה הידרותרפית, שגם שם יש קבוצות של חולי פרקינסון.
בועז ליפשיץ: אי אפשר לאדם נוסף להיכנס לתוך הקבוצות האלה, כי יש שתי קבוצות כאלה ובכל קבוצה יש 10 אנשים.
בועז ליפשיץ: אי אפשר לצרף אנשים, כי הקבוצות לא גדלות.
בועז ליפשיץ: אנשים לא עוזבים, אנשים נשארים, מבינים את המשמעות.
בועז ליפשיץ: ההוצאה הכספית היא למעלה מ-1,000 שקלים בחודש.
בועז ליפשיץ: אני הולך פעמיים בשבוע.
בועז ליפשיץ: זה לא כולל תרופות ואת כל הדברים שקשורים מסביב.
ג'מעה אזברגה: אתה מקבל החזר על ה-1,000 שקלים?
בועז ליפשיץ: לא מחזירים שום דבר.
בועז ליפשיץ: הפרקינסון זה רק מחלה אחת מתוך שרשרת המחלות שיש לי.
בועז ליפשיץ: לא מאפשרים לי לעשות MRI מוח או CT מוח.
בועז ליפשיץ: לא מאפשרים את זה.
בועז ליפשיץ: הייתי צריך לשם כסף מכיסי כדי לעשות בדיקה כזאת וזה פשוט הזוי.
בועז ליפשיץ: ואני גר באזור המרכז, אני גר באזור רחובות ואני מטופל בתל השומר אצל ד"ר חסין.
בועז ליפשיץ: כמו שאמרתי בדיון הקודם, בין בדיקה לבדיקה צריך לחכות בערך חצי שנה ואם במקרה קורה איזה משהו ואני לא יכול ללכת, כמו שקורה לפעמים, שאני לא יכול או לא מסוגל ללכת, אנשים לא מבינים מה זה המחלה הזאת.
בועז ליפשיץ: שאתה נראה ככה בסדר ואתה קם בבוקר ואתה לא מסוגל לקום מהמיטה.