GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית קורן: צריך להבין שזה רק למקרים חריגים.
עודד פורר: אם האיגוד, כמו שאמרת, לוקח את זה על עצמו, זה ילך לקרן.
עודד פורר: האיגוד יישא בעלויות.
עודד פורר: אנחנו מדברים על אחד או שניים כאלה.
אלי אלאלוף: היות ובדיור מוגן הארגון הגדול ביותר לא לקח על עצמו בגלל הגיל של החברים, אז זה עבר לאפוטרופוס הכללי.
נורית קורן: הייתה פה המון חשיבה.
אלי אלאלוף: צריך לקבוע את העקרונות של הקרן להפעלה.
נורית קורן: תצטרכו לגרום לזה שכולם יתאגדו.
נורית קורן: יהיו כאלה שלא ירצו.
נורית קורן: יכול להיות שהקרן תניס אותם.
אלי אלאלוף: או שהיא תחזק אותם.
רונן סולומון: אני מכיר את הקרנות האלה מעוד כמה מקומות.
רונן סולומון: השאלה מה יקרה במצבים של מישהו שהוא לא חבר באיגוד, של מישהו שלא משלם לקרן.
רונן סולומון: הקרן תספוג את זה שהוא יוצא?
נורית קורן: החוק יחייב אותם.
אלי אלאלוף: הקרן מכסה רק מי שמשתתף.
רונן סולומון: אמרנו שיש בין 400 ל-500 סוכנים, כאשר 50,60 מתוכם הם גדולים.
רונן סולומון: מה יקרה עם הסוכן הקטן שהרישיון שלא מותלה והוא לא חבר בארגון, הוא לא מפריש לקרן?
רונן סולומון: זה מחייב חשיבה.
רונן סולומון: אנחנו לא נקבל על זה תשובה.
רונן סולומון: יכול להיות שצריך לבוא ולהגיד שהתליית הרישיון תהיה תוך העברת השרביט בצורה מסודרת.
רונן סולומון: אם זה שלושה חודשים של התליה, צריך יהיה למצוא לזה פתרון.
רונן סולומון: אם זה 5 שנים, אותו סוכן יהיה צריך להעביר את השרביט לסוכנות אחרת.
רונן סולומון: יגידו לו שתוך חודש הוא יעביר את כל המטופלים שלו לסוכנות אחרת.
עודד פורר: מי ישלם?
עודד פורר: הוא כבר גבה את הכסף מהמטופלים.
שי סומך: שלילת רישיון לא מבטלת את החבויות הכספיות של הסוכן.
שי סומך: אם לסוכן יש חבות כספית כלפי בית החולים - אני מבין שיש איזה שהוא הסכם בין בית החולים לסוכן - החבות הכספית נשארת בכל מקרה.
שי סומך: אני מאמין שבהרבה מאוד מהמקרים זו תהיה חברה ואז אם סוכן אחד נפסל, עדיין החברה קיימת ויש סוכנים אחרים שיכולים לטפל.
אלי אלאלוף: אתה מכיר חברה של אדם אחד?
עודד פורר: יכול להיות שהרישיון יישלל לחברה.
שי סומך: יהיו גם מקרים כאלה.
שי סומך: החבות הכספית נשארת.
שי סומך: הדברים האלה מתעוררים ברישיונות אחרים.
שי סומך: אני לא חושב שהחוק נכנס למערכת היחסים במצבים האלה.
שי סומך: אני מציע שגם בחוק הזה לא ניכנס למערכות היחסים.
נורית קורן: מה קורה כשפוסלים למישהו את הרישיון והוא עוד לא העביר את כל הסכום לחולה?
שי סומך: אני מבין שכאשר יש הסכם בתיירות רפואית, תקנו אותי אם אני טועה, הסוכן מתקשר מול בית החולים, הוא מתחייב לשלם את העלות של הטיפול.
שי סומך: ההסכם עם בית החולים נשאר גם אם יש שלילה.
פיני שני: יכול להיות שהוא גבה כסף מהתייר שהוא עוד לא העביר לבית החולים.
פיני שני: הוא השאיר את התייר באוויר.
פיני שני: אתה שולל את רישיונו.
פיני שני: אין פה בסיס לדבריך.
שי סומך: אם הוא קיבל כסף ולא סיפק, הוא מפר חוזה.
פיני שני: העמדת אותו לוועדת משמעת בדיוק בגלל העבירה שאתה מתאר כרגע.
פיני שני: זיהית שהוא עושה פאול כזה.
שי סומך: החבות עדיין נשארת.
שי סומך: מה החוק יקבע?
נועה בן שבת: יכול להיות שהוא ימשיך עוד חודש לעסוק כסוכן, שהוא יביא עוד אנשים, שהוא יסבך עוד אנשים בתהליך.
פיני שני: בגלל זה העמדת אותו לוועדת המשמעת.
פיני שני: מה עושים ברגע שהוועדה החליטה שהוא לא איש ראוי, שצריך לפסול את רישיונו?
פיני שני: הוא לא התחייב פה.
שי סומך: מה אתה מציע?
עודד פורר: אני נוטה לקבל את העמדה של משרד המשפטים בהקשר הזה.
עודד פורר: המדינה לא יכולה לקחת אחריות על הכל.
עודד פורר: גם כשמגיע תייר, ואני אומר את זה למשרד התיירות, וסוכנות התיירות שלו פושטת רגל, אנחנו לא צריכים לקבל אחריות עד כדי כך.
עודד פורר: זה גם בהתקשרויות הכספיות של בתי החולים עם הסוכנים.
עודד פורר: הם יודעים אם לבטח את עצמם או לא לבטח את עצמם.
עודד פורר: זה גם בהתקשרויות של תייר רפואי עם סוכן מסוים, כאשר הוא מחליט אם הוא מבטח את עצמו או לא.
מיכל בירן: בסוף יתבע אותו התייר.
מיכל בירן: לסוכן יש אינטרס להעביר את זה למישהו אחר, וזה כדי שלא יתבעו אותו.
עודד פורר: אני מקבל את העמדה של משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אם הוועדה עומדת על הסיבוך שיכול לקרות בעקבות הפסילה של הרישיון שלו, האם יש לה סמכות להגיש תלונה נגדו כדי שהוא יעמוד לדין ובית המשפט יקבע את התהליך נגדו?
עודד פורר: לדעתי, יש לו.
עודד פורר: לוועדת המשמעת יש את הסמכות לתת קנס, יש לה את הסמכות לשלול לו את הרישיון, יש לה את הסמכות לקבוע תנאים והגבלות.
עודד פורר: יכול להיות שהיא תגיד: תשמע, אני שוללת לך את הרישיון, רק אני קובעת שאת אלה שנמצאים פה עכשיו אתה ממשיך ללוות עם ההסכמים שלך מול בתי החולים.
עודד פורר: גם את זה היא יכולה לעשות.
עודד פורר: היא יכולה לקבוע, לפחות לפי הנוסח שמונח לפנינו, כל מיני תנאים והגבלות בהקשר הזה.
רונן סולומון: אני מסכים איתך.
עודד פורר: אני לא הייתי לוקח על עצמי יותר מידי אחריות.
מיכאל צ'יגירינסקי: אנחנו חושבים שהוועדה תקבל החלטות כמו שצריך.
מיכאל צ'יגירינסקי: לתת לאדם להמשיך לעבוד זה קצת בעייתי.
מיכאל צ'יגירינסקי: לא כל המטופלים מטופלים דרך בתי חולים, לפעמים הם מטופלים דרך קליניקות פרטיות.
מיכאל צ'יגירינסקי: המטופל נשאר תלוי באוויר.
מיכאל צ'יגירינסקי: מדובר בחיי אדם.
מיכאל צ'יגירינסקי: יש פרוטוקולים שצריך להעביר, יש התייעצויות עם הרופאים, יש מעקבים.
מיכאל צ'יגירינסקי: הפתרון הכי טוב, לדעתי, זה ביטוח.
מיכאל צ'יגירינסקי: ביטוח פותר את רוב הבעיות.
עודד פורר: אפשר להגיד גם שנבטח כל אזרח שיוצא מהארץ בביטוח נסיעות.
עודד פורר: המדינה לא יכולה לקחת אחריות על כל דבר ודבר.
עודד פורר: בסוף יש פציינט.
עודד פורר: אם הוא הולך לאיזה שהוא הליך - שייקח אחריות.
עודד פורר: גם לאזרחי ישראל יש אחריות לעשות לעצמם ביטוח רפואי כשהם יוצאים לחוץ לארץ.
עודד פורר: אי אפשר, לטעמי, שהמדינה תהיה אחראית על כל דבר ודבר.
עודד פורר: היא כן אחראית על זה שכשהיא נותנת רישיון למישהו הוא יהיה בסדר.
עודד פורר: אם הוא לא בסדר, היא יכולה לשלול לו את הרישיון.
עודד פורר: אותו רמאי ששללו לו את הרישיון יכול להמשיך לייצג כרמאי.
עודד פורר: אם הוא עבריין, הוא עבריין, הוא גם יכול להמשיך להיות עבריין.
עודד פורר: המדינה לא צריכה לקחת על עצמה את האחריות ולהכריח לעשות ביטוחים כאלה או אחרים.
עודד פורר: הסעיף הזה בסדר.
מיכאל צ'יגירינסקי: קרן לא פותרת את הבעיה?
עודד פורר: תקימו קרן.
עודד פורר: אתם ארגון?
עודד פורר: תקימו לכם קרן.
עודד פורר: תעשו אתם את השירות הזה לחברים בארגון שלכם.
עודד פורר: זה לא משהו שאנחנו כמחוקקים צריכים להכניס לתוך החקיקה.
עודד פורר: אם אנחנו נהיה אחראים על קרן שתפשוט רגל, יבואו ויתבעו את משרד הבריאות, יגידו: תפצו אותנו.
עודד פורר: אני לא חושב שאנחנו כמדינה צריכים להיכנס לעניין הזה.
יואל קובלב: הנושא של הביטוח עלה פעם ראשונה כשראינו שאנחנו כסוכני תיירות רפואית נושאים בכל האחריות הכספית, שאין לנו את הסמכות לשלוט בטיפול.
יואל קובלב: אנחנו לא יכולים לגרום לבית החולים להפסיק את הטיפול גם כשהלקוח לא משלם.
יואל קובלב: אנחנו העברנו את החוזים.
יואל קובלב: האם יש תשובה לזה?
נועה בן שבת: אני לא קיבלתי חוזים.
רונן סולומון: שלחתי.
נועה בן שבת: לא הגיע אלי במייל.
רונן סולומון: אני יכול להביא לך את זה עכשיו.
נועה בן שבת: אני אשמח מאוד.
עודד פורר: אם חברות הביטוח לא רוצות, את המדינה תשים פה?
יואל קובלב: אני לא מדבר על ביטוח, אני מדבר על נוסח של חוזה בין הסוכן לבית חולים שהסוכן בו יותר מוגן.
יואל קובלב: שוב פעם, אין לנו סמכות, יש לנו אחריות.
יואל קובלב: זו בעיה.
עודד פורר: אתם עובדים מול בתי החולים?
יואל קובלב: כן.
עודד פורר: תנהלו איתם מו"מ.
עודד פורר: אתם לא רוצים?
עודד פורר: אל תחתמו איתם הסכם.
עודד פורר: אי אפשר להטיל על המדינה לקבוע לכם איזה חוזים יהיו לכם, איזה תנאים יהיו לכם.
עודד פורר: זה שוק חופשי.
עודד פורר: אנחנו בעד שוק חופשי לכל הכיוונים.
עודד פורר: אני בעד שוק חופשי לזה שהרופא יוכל להחליט כמה הוא גובה מכם, כמה הוא לא גובה מכם.
עודד פורר: אני כמחוקק לא רוצה להתערב בזה.
עודד פורר: אני גם לא רוצה להתערב באיזה הסכם יש לך עם בית החולים.
עודד פורר: אם אתה חושב שאתה בהסכם לא טוב, אל תעבוד עם בית החולים הזה.
עודד פורר: יש לך אופציות.
עודד פורר: אתה יכול לעבוד עם בתי חולים פרטיים, אתה יכול לעבוד עם בתי חולים ציבוריים.
עודד פורר: אם לא רוצים לעבוד איתך, תעשה את החשבון.
עודד פורר: אם אתם איגוד טוב, תעשו ביטוח.
עודד פורר: אם לא עושים לכם ביטוח, תקימו קרן, תגבו מהחברים שלכם עמלה כך שכל אחד ישלם 10 דולר על כל פציינט.
עודד פורר: תשימו את זה בקרן.
עודד פורר: תפעילו אותה לפי איך שאתם מבינים.
עודד פורר: אי אפשר לבוא כל פעם למחוקק ולחקיקה ולבקש עוד ועוד מגבלות כאלו ואחרות.
נועה בן שבת: האם המחיקה יכולה להיות יותר מ-5 שנים?
נועה בן שבת: אני מבינה שההתליה היא בין 3 חודשים ל-5 שנים.
נועה בן שבת: האם המחיקה יכולה להיות לתמיד?
טל נשרי: היא יכולה להיות גם לצמיתות.
עודד פורר: זה לא ברור.
עודד פורר: אני הבנתי שזה עד 5 שנים.
טל נשרי: נבהיר את זה בנוסח.
נועה בן שבת: תהיה אפשרות של מחיקה לתמיד או התליה ל-5 שנים.
עודד פורר: אני מציע שהמחיקה לצמיתות תהיה בסעיף נפרד.
עודד פורר: זו באמת איזו שהיא סנקציה מאוד אגרסיבית.
אלי אלאלוף: למה לא להעביר את זה למערכת המשפט?
אלי אלאלוף: זה קובע גורלות.
נורית קורן: זאת החלטה מינהלית.
נורית קורן: הוא יכול לערער עליה לבית משפט.
טל נשרי: לא סתם מי שמחליט עליה הוא משפטן שכשיר לכהן כשופט שלום.
נועה בן שבת: ערעור על 44.
נועה בן שבת: (א) על החלטת ועדת המשמעת בקובלנה רשאים התובע והנקבל לערער לפני החלטת ועדת בית המשפט המחוזי בתוך 45 ימים מיום מתן ההחלטה המסיימת את הדיון המשמעת בקובלנה, ואם ניתנה ההחלטה שלא במעמד הצדדים – בתוך 45 ימים מיום המצאתה.
נועה בן שבת: (ב) פסק דין של בית משפט מחוזי בערעור לפי סעיף זה ניתן לערעור לפני בית המשפט העליון, אם ניתנה רשות לכך מאת נשיא בית המשפט העליון או מאת שופט אחר של בית המשפט העליון שנשיאו קבע לכך, או אם ניתנה רשות לכך בגוף פסק הדין.
נועה בן שבת: עיכוב ביצוע 45.
נועה בן שבת: (א) אין בהגשת ערעור כדי לעכב את ביצוע החלטת ועדת המשמעת שעליה של החלטת הוגש הערעור, אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת אחרת, ואם הוגש ערעור - ועדת המשמעת אם החליט בית המשפט שלערעור אחרת.
נועה בן שבת: (ב) על החלטה של ועדת המשמעת לפי סעיף זה רשאים הנקבל והתובע לערער כשם שמערערים על החלטת ועדת המשמעת בקובלנה לפי סעיף 44.
נועה בן שבת: פרסום והעמדה 46.
נועה בן שבת: (א) החליטה ועדת המשמעת על מחיקת רישום במרשם או על התליית רישום לעיון הציבור של במרשם, תפרסם את דבר המחיקה או ההתליה, לפני העניין, בציון שמו של הנקבל, החלטות ועדת ואם והגש ערעור על ההחלטה כאמור –גם את דבר הגשת הערעור ואת תוצאותיו.
נועה בן שבת: המשמעת
אלי אלאלוף: איפה היא תפרסם את זה?
נועה בן שבת: באתר האינטרנט של המשרד.
אלי אלאלוף: אז בוא נציין שזה באתר של המשרד.
נורית קורן: יש באתר של המשרד תחום של תיירות מרפא?
נורית קורן: זה יהיה שם?
נועה בן שבת: מוצע שאם יוטלו הגבלות מסוימות זה גם יפורסם.
עודד פורר: הפרסום הוא בשפות?
נועה בן שבת: דובר על כך שהפרסום יהיה בעברית ואנגלית.
נועה בן שבת: מדברים גם על שפות אחרות.
נורית קורן: צריך גם רוסית.
מרק כצנלסון: כתוב שהשר רשאי לקבוע שפות.
נועה בן שבת: (ב) מצאה ועדת המשמעת כי הנקבל עבר עבירת משמעת, תעמיד את החלטתה בציון שם הנקבל לעיון הציבור, באתר האינטרנט של המשרד וכן בדרכים נוספות כפי שתורה, ואולם רשאית היא, מטעמים מיוחדים, להעמיד את החלטתה לעיון הציבור בלא ציון שם הנקבל ופרטים אחרים שיש בהם כדי לזהותו (בסעיף זה – פרטים מזהים), לאחר ששמעה את התובע ואת הנקבע ושקלה בין השאר את הפגיעה בפרטיותו של הנקבל או של צד שלישי ואת הצורך באזהרת הציבור.
נועה בן שבת: (ג) מצאה ועדת המשמעת כי הנקבל לא עבר עבירת משמעת, תעמיד את החלטתה לעיון הציבור בלא פרטים מזהים של הנקבל, אלא אם כן הורתה אחרת מטעמים מיוחדים שיירשמו; לבקשת הנקבל תפרסם הוועדה את החלטתה בציון פרטיו המזהים.
נועה בן שבת: (ד) פרסום לפי סעיף קטן (א) או העמדה לעיון הציבור לפי סעיפים קטנים (ב) ו-(ג) ייעשו בהתאם להוראות שיקבע השר, ובכלל זה הוראות לעניין האופן והתקופה שבהם יועמד המידע לעיון הציבור, ואמצעים שינקטו כדי למנוע, ככל האפשר, את העיון באינטרנט בפרטים המזהים שפורסמו בתום התקופה כאמור.
נועה בן שבת: (ה) בהחלטת ועדת המשמעת שתועמד לעיון הציבור לא יצוינו פרטיו המזהים של מטופל או מתלונן.
נועה בן שבת: (ו) החלטת ועדת המשמעת כאמור בסעיפים קטנים (ב) ו-(ג) לא יועמדו לעיון הציבור כל עוד ניתן לערער עליהן, ואם הוגש ערעור –כל עוד לא תמו ההליכים בערעור, אלא אם כן החליט בית המשפט שלערעור אחרת.
נועה בן שבת: איך אנחנו מסתדרים עם הדבר הזה שצריכים לפרסם את דבר הערעור ואת תוצאותיו?
נועה בן שבת: מילא את תוצאות הערעור שהן בסוף הערעור, אבל איך אנחנו יכולים לפרסם את דבר הערעור אם אנחנו לא יכולים להעמיד לעיון הציבור?
נועה בן שבת: אני מבינה שיש סתירה בין סעיף קטן (א) לסעיף הזה.
נועה בן שבת: צריך למצוא נוסח שמתאם בין שני הדברים.
טל נשרי: אני מבינה שסעיף (א) מדבר על מצב שבו יש כבר החלטה של ועדת המשמעת, החלטה אחרי הערעור, שאז אתה יכול לפרסם גם את זה שהיה ערעור.
טל נשרי: כל עוד יש ערעור ואין החלטה אתה עוד לא מפרסם.
נועה בן שבת: זה גובר על סעיף קטן (א).
טל נשרי: כמו שאמרתי, זה שטנץ של משרד המשפטים.
טל נשרי: אני מניחה שיש מאחוריו היגיון.
אלי אלאלוף: ערעור זה עוד לא החלטה.
טל נשרי: נכון, ואז עוד לא מפרסמים.
נועה בן שבת: (ז) הוגשה קובלנה נגד סוכן תיירות מרפא בעקבות תלונה, יודיע התובע למתלונן על החלטת ועדת המשמעת.
נועה בן שבת: איך יכול להיות שלא הוגשה קובלנה?
נועה בן שבת: תמיד תהיה מוגשת קובלנה לוועדת המשמעת.
נועה בן שבת: לצורך פנייה לוועדת משמעת צריכה להיות מוגשת קובלנה.
שי סומך: נבדוק את זה.
נועה בן שבת: (ח) על החלטת ועדת המשמעת לפי סעיפים קטנים (ב) ו-(ג) רשאים הנקבל ותובע לערער כשם שמערערים על החלטת ועדת המשמעת בקובלנה לפי סעיף 44.
נועה בן שבת: התליה עד 47.
נועה בן שבת: (א) היה לוועדת המשמעת יסוד סביר לחשד שהנקבל עבר עבירת משמעת לסיום או שמתנהלים נגדו הליכים פליליים בשל עבירה כאמור בסעיף 28(5), רשאית ההליכים היא, אם ראתה שחומרת העניין או טובת הציבור מחייבות זאת, לאחר שנתנה לנקבל הזדמנות לטעון את טענותיו, להתלות זמנית את רישיונו או להטיל באופן זמני מגבלות על ביצוע פעולות מסוימות בתחום עיסוקו.
נועה בן שבת: (ב) התליה או הטלת מגבלות כאמור בסעיף קטן (א) תעמוד בתוקפה עד למתן החלטה סופית בהליך משמעתי או פסק דין סופי בהליך פלילי כאמור באותו סעיף קטן, והכל אלא אם כן הורתה ועדת המשמעת על מועד מוקדם יותר להפסקת ההתליה.
נועה בן שבת: (ג) (1) ועדת המשמעת רשאית להתלות זמנית את רישומו של סוכן תיירות מרפא או להטיל באופן זמני מגבלות על ביצוע פעולות מסוימות בתחום עיסוקו, כאמור בסעיף קטן (א), אף בטרם הוגשה קובלנה בשל אותה עבירה, מיוזמתה או לבקשת התובע, לאחר שנתנה לו הזדמנות לטעון את טענותיו; ואולם לא הוגשה קובלנה בשל העבירה כאמור בתוך 30 ימים מיום שהותלה הרישום או הוטלה הגבלה כאמור, בטלה ההתליה או ההגבלה, לפי העניין.
אלי אלאלוף: לחברי הוועדה יש פיצוי כלשהו?
אלי אלאלוף: אתם דורשים מהם עבודה אינטנסיבית.
שי סומך: זה לפי הנחיות החשכ"ל.
עודד פורר: השאלה אם קבעת את זה כוועדה ללא שכר.
שי סומך: צריך לקבוע הוראת שכר.
טל נשרי: לרופא שהוא עובד המדינה לא צריך.
שי סומך: ברור.
אלי אלאלוף: לאחרים.
שי סומך: צריכה להיות חובה של תגמול.
עודד פורר: חשכ"ל יודע לקבוע.
עודד פורר: הוא קובע מחירים של ועדות כאלו, רק צריך לאפשר את השימוש בסעיף הזה.
אלי אלאלוף: על חשבון מי, מאיזה תקציב?
שי סומך: יש הוראה סטנדרטית.
שי סומך: אנחנו נבהיר לוועדה.
נועה בן שבת: 2) על אף האמור בפסקה (1), ועדת המשמעת רשאית להורות על הארכת ההתליה
נועה בן שבת: הכוללות לא יעלו על שישה חודשים מהמועד שבו הותלה הרישום או הוטלה
נועה בן שבת: אם אמרנו קודם שתוך 30 ימים צריך להגיש קובלנה, אז פה נתנו להם סמכות להאריך לתקופות נוספות של עד 6 חודשים.
נועה בן שבת: השאלה אם רוצים לעשות הגבלה.
רונן סולומון: זה לא הגיוני.
אלי אלאלוף: למה זה לא הגיוני?
רונן סולומון: למה להאריך את זה ל-6 חודשים?
רונן סולומון: שיגישו את זה תוך 30 יום.
אלי אלאלוף: לפעמים זה לוקח זמן.
רונן סולומון: 6 חודשים?
שי סומך: מדובר כאן במקרים החמורים ביותר.
עודד פורר: למה לא 3?
עודד פורר: בזמן הזה הוא מנוטרל.
רונן סולומון: עוד לא הוגש כלום.
רונן סולומון: זו לא עבירה פלילית שבגללה האדם במעצר.
אלי אלאלוף: אני בעד שיגיש עד 3 חודשים.
אלי אלאלוף: זה מקובל על משרד הבריאות?
אלי אלאלוף: אוקי, עד 3 חודשים.
נועה בן שבת: (ד) החליטה ועדת המשמעת על התליית הרישום עד לסיום ההליכים לפי הוראות סעיף זה, תפרסם את דבר ההתליה בדרך שעליה תורה.
אלי אלאלוף: יש לה רק צורה אחת לפרסם את זה.
אלי אלאלוף: אמרנו שזה יהיה באתר של משרד הבריאות.
נועה בן שבת: דווקא פה יכול להיות שזה לא רק באתר.
נועה בן שבת: יכול להיות שפה היא תצטרך להוציא את המידע הזה החוצה, כדי להזהיר בתי חולים מלהתקשר עם אותו סוכן בתקופה הזאת שאין עדיין רישום בתוך המרשם.
נועה בן שבת: יכול להיות שפה יש נימוקים דחופים.
נועה בן שבת: אנחנו מניחים שלא ישתמשו בסמכות הזאת באופן רגיל, רק במקרים המיוחדים שבהם רוצים למנוע איזו שהיא פעילות, אולי עוד לפני שהוגשה קובלנה.
נועה בן שבת: כנראה שזה מקרה חמור במיוחד.
נועה בן שבת: יכול להיות שהפרסום פה יהיה בדרך יותר גמישה, כדי להביא את זה לידיעת כמה שיותר גורמים, כדי למנוע את הנזק שיכול להיות בהמשך הפעילות.
אלי אלאלוף: מי מפעיל את כל הוועדה הזאת?
אלי אלאלוף: זה משרד הבריאות?
טל נשרי: שר הבריאות ממנה את הוועדה.
טל נשרי: הוועדה מפעילה את עצמה.
טל נשרי: יש אנשים שזה התפקיד שלהם.
אלי אלאלוף: יש לה את המנגנון שלה?
אלי אלאלוף: יש לה חברים, יש לה מזכירות?
טל נשרי: יש נציב קבילות, יש יחידה של דין משמעתי.
אלי אלאלוף: מי מפעיל אותה, מי משרת אותה?
טל נשרי: יש את המנגנון הראשוני של התובע, הוא זה שמניע את כל התהליך הזה.
טל נשרי: הוא פונה לוועדה ואומר: יש לנו פה חומר שמעיד על זה שנעברה עבירת משמעת.
אלי אלאלוף: תובע מתוך משרד הבריאות?
טל נשרי: הוא מפעיל את זה.
טל נשרי: הוא גורם לוועדה להתכנס לראשונה.
טל נשרי: משם הוועדה ממשיכה להניע.
נועה בן שבת: (ה) על החלטת ועדת המשמעת לפי סעיף זה רשאים הנקבל והתובע לערער כשם שמערערים על החלטת ועדת המשמעת בקובלנה לפי סעיף 44.
נועה בן שבת: דיון משמעתי 48.
נועה בן שבת: (א) ענישה או זיכוי בהליכים פליליים אינם מונעים נקיטת הליכים על פי פרק ודיון פלילי זה נגד סוכן תיירות מרפא בשל אות ומעשה או מחדל, ונקיטת אמצעי משמעת או זיכוי על ידי ועדת המשמעת בשל אותו משה או מחדל אינם מונעים נקיטת הליכים פליליים.
נועה בן שבת: (ב) הוגש כתב אישום נגד סוכן תיירות מרפא בשל מעשה או מחדל המשמש גם עילה לדיון לפני ועדת המשמעת לפי חוק זה, רשאית ועדת המשמעת להפסיק את דיוניה עד למתן פסק דין סופי בהליך הפלילי.
פרק ו': מחיקה או 49.
פרק ו': (א) המנהל ימחק מהמרשם את רישומו של סוכן תיירות מרפא, אם מתקיים
אחד מאלה: רישום במרשם (1) חדל להתקיים לגביו תנאי מהתנאים לרישום במרשם לפי סעיף 5; 2) ועדת המשמעת הטילה עליו אמצעי משמעת של מחיקת רישומו מהמרשם לפי סעיף 43(3).
אחד מאלה: (ב) המנהל יתלה את רישומו של סוכן תיירות מרפא, אם ועדת המשמעת הטילה עליו אמצעי משמעת של התליית רישומו במרשם לפי סעיף 43(3) – למשך תקופת ההתליה כאמור.
אחד מאלה: למנהל אין סמכות עצמאית להחליט על התליה.
עודד פורר: אם אין לו סמכות עצמאית, בשביל מה לרשום את המנהל?
עודד פורר: שוועדת המשמעת תחליט.
טל נשרי: הוא לא חייב לקבל את החלטת ועדת המשמעת.
נועה בן שבת: הוא לא יכול למחוק בלי החלטת ועדת משמעת.
אלי אלאלוף: מי זה המנהל פה?
אלי אלאלוף: זה המנכ"ל?
עודד פורר: צריך להבין שיש לו את הסמכות.
נורית קורן: ההחלטה היא בגדר המלצה.
נורית קורן: אם אתם עושים את כל המותב ובסוף הם יוצאים בגדר המלצה, מה עשינו?
נורית קורן: הוא צריך לבצע את זה בפועל.
טל נשרי: אין שיקול דעת.
טל נשרי: מי שרושם הוא המנהל, מי שצריך למחוק הוא המנהל.
אלי אלאלוף: המנהל פה הוא מנכ"ל משרד הבריאות?
עודד פורר: או מי מטעמו.
עודד פורר: מה הוחלט?
אלי אלאלוף: זה נשאר.
נורית קורן: זו לא המלצה.
נועה בן שבת: אין לו סמכות להתלות מסיבות אחרות.
נועה בן שבת: זה כפוף להליך המשמעתי.
טל נשרי: היה סעיף בפרק הרישום שמאפשר למנהל סוג של מחיקה טכנית שלא מצריכה הפעלה של ועדת משמעת.
טל נשרי: זו הסמכות שמוקנית למנהל, לא לוועדת המשמעת.
נועה בן שבת: זה עניין טכני לחלוטין.
נועה בן שבת: (ג) המנהל ייתן הוראות לעניין פרסום החלטותיו לפי סעיפים קטנים (א) ו-(ב).
נועה בן שבת: אתם רוצים להבטיח פרסום יותר אפקטיבי, זאת המטרה של ההוראה הזאת?
נועה בן שבת: מתן הוראה 50.
נועה בן שבת: ראה המנהל, על פי תלונה של אדם הרואה את עצמו נפגע או על פי מידע שהובא למוסד רפואי לידיעתו, כי מתקיים במוסד רפואי אחד מאלה, רשאי הוא לאחר שנתן למוסד הרפואי הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו, להורות למוסד הרפואי שלא לטפל בתיירי מרפא, לתקופה קצובה, או להגביל את היקף הטיפולים כאמור או את סוגיהם;
נועה בן שבת: (1א) התקשר עם מי שאינו סוכן מרפא לתיווך לעניין תיירות מרפא;
נועה בן שבת: גילה חוסר יכולת, חוסר אחריות או רשלנות חמורה בטיפול בתייר מרפא;
נועה בן שבת: עלול להשפיע לרעה על מתן שירותים רפואיים למטופלים שאינם תיירי
נועה בן שבת: סוגי הטיפולים הרפואיים הניתנים לתיירי מרפא במוסד הרפואי והיקפם;
נועה בן שבת: ולהיקפם על סוגי הטיפולים הרפואיים הניתנים למטופלים שאינם תיירי מרפא והיקפם, לרבות על פי השוואת נתוני הפעילות במוסד הרפואי בתקופת זמן שונות;
נועה בן שבת: הניתנים לתיירי מרפא והיקפם על מתן שירותים רפואיים למטופלים שאינם תיירי מרפא.
וניה וולך: אסותא לא מתנגדת לסייגים או למה שפורט בסעיפים (1) עד (3).
וניה וולך: ההסתייגות היא לסעיף (4).
וניה וולך: כיוון שמדובר פה במוסד פרטי, אני לא חושבת שיש דרך או אופן שבו אתה יכול להגביל את היקף השירות שניתן לתיירות המרפא בהשוואה לשירות שניתן כשירות פרטי לאנשים מהארץ.
וניה וולך: כל עוד אנחנו מדברים על הוראות חוק, על התנהלות שאינה הולמת, אנחנו מסכימים.
וניה וולך: אנחנו לא רוצים להתנהל בדרך לא הולמת מול תיירות מרפא, מול תיירי מרפא.
וניה וולך: ההגבלה של הפעילות שלנו ביחס לפעילות שניתנת לאזרחי ישראל היא בעייתית מבחינתנו כמוסד פרטי.
אלי אלאלוף: אני לא רואה את הניואנס הזה.
טל נשרי: כמו שדנו כבר פעמים רבות בוועדה הזאת, אי אפשר להתייחס למוסדות הפרטיים בישראל כאל פרטיים לחלוטין.
טל נשרי: 50% מהפעילות של אסותא נעשית היום באמצעות טופסי 17, לפי דיווחים שלהם.
טל נשרי: כן חשוב לנו לשמור על המערכת הזאת זמינה לטובת המטופל הישראלי, לכן נדרשת המגבלה הזאת.
טל נשרי: כמובן שסמכות המנהל תופעל בשיקול דעת.
טל נשרי: ברור שהיקף הטיפולים בתיירי מרפא באיכילוב יהיה בהיקף יותר נמוך באחוזים ממה שיהיה באסותא.
טל נשרי: הייתה החלטה עקרונית על כך שלא יהיו בישראל בתי חולים שמיועדים לטיפול בתיירי מרפא בלבד.
טל נשרי: אם אנחנו נוותר על המגבלה הזאת, אם אנחנו לא נוכל להגיד לאסותא שיש גבול לכמות תיירי המרפא שהם יכולים לטפל בהם כי גם המטופל הישראלי צריך את השירותים שלהם, אנחנו ניצור בפועל מוסדות רפואיים לטיפול בתיירי מרפא בלבד, שזה משהו שמשרד הבריאות ממש לא רוצה לעשות.
יבגני שילמן: אם יבוא משקיע פרטי וירצה להפוך את אילת לא רק לעיר תיירותית אלא גם לבנות בית חולים פרטי שעיקר פעילותו זה תיירות מרפא, ביום מן הימים הממשלה יכולה להתערב ולהגיד: על 50% או על 60% מהפעילות שלך אתה חייב לקבל טופס 17.
יבגני שילמן: איזה משקיע יסכים לכך?
יבגני שילמן: כך נישאר עם בית חולים יוספטל כמו שהוא עכשיו.
אלי אלאלוף: אנחנו בעד להביא תיירות מרפא לאילת.
יבגני שילמן: גם אנחנו.
טל נשרי: אנחנו לא בעד שיהיה שם בית חולים חדש שיטפל רק בתיירי מרפא ולא בתושבי אילת.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שזה מונע מבית חולים פרטי לקום.
אלי אלאלוף: הוא בלאו הכי לא נותן שירות חינם למטופל הישראלי.
אלי אלאלוף: הוא מקבל על זה כסף.
מיכל בירן: הוא נהנה מהמשאבים, אפילו שהוא פרטי, של משלם המיסים הישראלי.
אלי אלאלוף: הוא לא יכול להיות בלעדי לתיירות המרפא.
וניה וולך: אני מקווה – לטובת ישראל, דרך אגב - שכשנגיע ליום שההתנפלות על אסותא תהיה כזאת שנימנע מלתת שירותים - -
אלי אלאלוף: אני לא חושב שיש התנפלות על אסותא.
אלי אלאלוף: אני רואה שבית החולים הציבורי האחרון שהוקם, הוקם על ידי אסותא בהסכם מדינה.
אלי אלאלוף: אני מסכים עם החברים להשאיר את ההסתייגות הזאת.
מרב מיכאלי: מה שאני מציעה זה להכניס הגבלה גורפת לאחוז הפעילות במוסד רפואי שיכול להיות, בטח בציבוריים, לתיירות מרפא.
מרב מיכאלי: ההצעה שלי מדברת על 5% מפעילות בית החולים, כשיש מי שחושבות וחושבים שצריך להוסיף סעיף קטן שאומר שבמחלקה מסוימת זה לא יעלה על 50% מפעילות המחלקה, זאת על מנת, כמו שאמר משרד הבריאות בצדק, שלא יהיו לנו בתי חולים שעושים רק תיירות רפואית, שלא יהיו לנו מחלקות שעושות רק תיירות מרפא.
אלי אלאלוף: קבענו מראש שזה משעה מסוימת.
נועה בן שבת: זה בציבורי.
אלי אלאלוף: את מתכוונת גם לפרטי?
מרב מיכאלי: אני מדברת על הציבורי.
מרב מיכאלי: זה לא משנה שקבענו שזה יהיה רק משעה מסוימת.
אלי אלאלוף: לא קבענו את זה סתם.
אלי אלאלוף: זו החלטה מאוד גדולה.
מיכל בירן: זה חצי מהיום.
מרב מיכאלי: זה עדיין יכול להיות 50%.
אלי אלאלוף: להשאיר את בתי החולים אחר הצהריים בפעילות מאוד מאוד נמוכה?
אלי אלאלוף: לא לשכוח שתיירות מרפא אמורה לחזק את בתי החולים הציבוריים.
מיכל בירן: חלק מהמחשבות והמהלכים שעושים זה לשכנע את הרופאים להישאר שעות יותר ארוכות אחר הצהריים בבתי החולים הציבוריים, כך שזה לא יכול להיות הטיעון.
מיכל בירן: רוצים למלא את הזמן הזה, אף אחד לא רוצה שהוא יתבזבז.
מרב מיכאלי: אני מזכירה לאדוני שהתפרסם לפני זמן קצר - סדר גודל של שלושה-ארבעה שבועות - דוח של משרד הבריאות עצמו, שהעיד על כך שאנשים מחכים חודשים, וזה אחרי כל המבצעים לקיצור תורים.
אלי אלאלוף: מפני שהמבצעים קטנים מידי.
מרב מיכאלי: אם אנחנו מאפשרות בחוק הזה למלא את כל אחר הצהריים בתיירות רפואית, לא יהיו לנו איפה להכניס.
אלי אלאלוף: את יודעת מה הפרופורציה?
מרב מיכאלי: בית חולים איכילוב עשה בשנת השיא שלו תיירות רפואית בסדר גודל של 5% מהפעילות שלו.
מרב מיכאלי: אני לא רואה סיבה להגדיל את הנפח הזה.
מרב מיכאלי: אנחנו רוצות ורוצים שפעילות התיירות הרפואית תגיע לבתי החולים האחרים.
מרב מיכאלי: אם אתה מגביל בבית חולים מסוים, זה בהכרח יגלוש לבתי חולים אחרים, גם כאלה של הקופות.
מרב מיכאלי: אני חושבת שזה מאוד מאוד חשוב - זו בדיוק הסיבה שאתה ציינת, אדוני - לחזק את מערכת הבריאות הציבורית בישראל.
מרב מיכאלי: אם לא נגביל את הפעילות, יקרה ההיפך.
מרב מיכאלי: אני חושבת ש5% זו התקרה הנכונה.
אלי אלאלוף: בכל המחלקות?
מרב מיכאלי: עד 50% למחלקה.
מרב מיכאלי: מתוך הנחה שבחלק מהמחלקות יהיה יותר, בחלק מהמחלקות יהיה פחות, עדיין יותר מ-50% במחלקה מסוימת נראה לי עיוות גדול מידי.
אלי אלאלוף: 5% ממה?
מרב מיכאלי: מסך פעילות בית החולים.
מרב מיכאלי: צריך להשאיר למנהל את הסמכות, אם יש עיוות במקום מסוים שלא חשבנו עליו כאן, להתריע, למנוע.
טל נשרי: משרד הבריאות לא חשב שנכון להטיל איזו שהיא מגבלה כמותית.
טל נשרי: הנושא הזה משתנה בין בתי החולים.
טל נשרי: יכול להיות שיהיו בתי חולים שנכון שיהיה בהם יותר מ-5%, יכול להיות שיהיו בתי חולים שנכון שיהיה בהם פחות מ-5%.
טל נשרי: אנחנו לא מדברים פה על המספר, אנחנו מדברים על המהות.
טל נשרי: אנחנו מדברים על זה שגם אם המנהל הכללי רואה שיש פעילות שהיא פחות מ-5% הוא יוכל לעצור את זה.
טל נשרי: אם יש יותר כך שזה לא פוגע, אדרבא, שיהיה יותר.
מרב מיכאלי: אדוני, טעיתי בנתונים שמסרתי קודם.
מרב מיכאלי: איכילוב הגיע בשנת השיא ל-2.3% מסך הפעילות שלו.
ג'קי עובדיה: השאלה אם מדובר במחזור כספי מתוך המחזור הכללי.
ג'קי עובדיה: פה מדובר על מספר פעולות.
ג'קי עובדיה: כמה תיירים ראיתי וכמה ניתחתי זה שונה.
ג'קי עובדיה: מדובר על 3% ממספר הייעוצים, על אחוז אחד ממספר הניתוחים.
ג'קי עובדיה: בכללית זה עומד על חצי אחוז.
מיכל בירן: מה הבעיה להגביל ל-5%?
מיכל בירן: זה נותן מלא ספייס.
ג'קי עובדיה: השאלה על מה אנחנו מדברים.
ג'קי עובדיה: מרכז המחקר והמידע של הכנסת קיבל מידע.