GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'קי עובדיה: גם בוועדת גרמן הנתונים האלה סופרו.
ג'קי עובדיה: אם אני לא מצטט נכון אנא תקנו אותי, אבל מדובר על 3% ממספר הייעוצים ועל כאחוז אחד ממספר הניתוחים.
ג'קי עובדיה: זה אומר שהמספרים הם זעומים.
ג'קי עובדיה: כל הדאגה שמא התייר יתפוס את מקומו של הישראלי היא לא נכונה.
ג'קי עובדיה: אל תתנו לנתונים לבלבל אותך.
מרב מיכאלי: אני מודעת לזה, לכן גם הבאתי את הנתון שמראה שכרגע האחוזים הם קטנים.
מרב מיכאלי: הצעת החוק הזאת נוצרה משתי מוטיבציות שונות שבמידה מסוימת הן סותרות.
מרב מיכאלי: אני נמנית על אלו שרוצות שישראל תרוויח כמה שיותר מהנכסים שלה, מהידע, מהציוד, מהיכולות וכו', אבל יש כאלו שמבינות יותר ורואות יותר את הסכנות שבשיווק האגרסיבי המתלהב של התיירות הרפואית לאורך זמן.
מרב מיכאלי: זה לא מחר בבוקר יקרה.
מרב מיכאלי: אני מודעת לזה שהאחוזים הם קטנים, אבל הם יגדלו.
מרב מיכאלי: יש פה הרבה שמקווות שהם יגדלו.
מרב מיכאלי: אני מקווה שהם יגדלו כך שזה יועיל למערכת הישראלית.
מרב מיכאלי: אם זה לא מועיל למערכת הציבורית הישראלית, אני לא רוצה שהם יגדלו.
מרב מיכאלי: אני רוצה לוודא את זה.
מרב מיכאלי: אני כן חושבת שחשוב לשים תקרה.
מרב מיכאלי: אתה מדבר על אחוז, על חצי אחוז, על 3% וכו'.
מרב מיכאלי: אפשר לדבר על מה בדיוק המנגנון, אם זה הכנסות, הכנסות מהמחזור.
אלי אלאלוף: כדי לא להיכנס לסרבול של בדיקות, הכנסות, התערבויות, אמרנו שתיירות מרפא מתחילה רק משעה 15:00.
אלי אלאלוף: זו הצורה הטובה ביותר, החדה ביותר שמאפשרת את ההפעלה.
מרב מיכאלי: אדוני, אני חוששת שזה לא מספיק.
אלי אלאלוף: תגישי הסתייגות.
אלי אלאלוף: זו עמדת הקואליציה מול עמדת האופוזיציה.
מיכל בירן: אנחנו מסכימים על העיקרון.
אלי אלאלוף: אחרת את מפתחת מנגנון שלא ניתן לשלוט בו.
מרב מיכאלי: 5% מהמחזור זה דבר שאפשר לשלוט בו בקלות.
אלי אלאלוף: יכול להיות שאת המחזור אי אפשר יהיה לגמור אצל חצי אחוז ממקבלי השירות, לכן אמרנו לא להיכנס לפני 15:00, לא לטפל בהם לפני שעה 15:00.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שזה נותן יותר.
אלי אלאלוף: אני מקווה שאתם הצעירים תישארו כאן, אתם תביאו תיקונים לחוק.
אלי אלאלוף: הלוואי וזה היה זה.
אלי אלאלוף: דיברו על כך שבשיא הפעילות – עכשיו, לצערנו, אנחנו בעקומה יורדת – זה לא עבר אחוז אחד.
טל נשרי: גם אם זה רק בשעות אחר הצהריים יש סמכות להורות כשזה פוגע במטופלים ישראלים, לא צריך בשביל זה לנקוב במספרים.
מרב מיכאלי: אני רואה פה סכנה של מדרון חלקלק.
אלי אלאלוף: יש לך את הזכות לערער, להסתייג, לעשות רביזיה.
אלי אלאלוף: תבחרי מה שאת רוצה.
אלי אלאלוף: אני לא חושב כמוך.
מרב מיכאלי: הצעת החוק שלי מבוססת על חוזר מנכ"ל של משרד הבריאות שלא יצא.
מרב מיכאלי: זה כן משהו שמשרד הבריאות שקל.
טל נשרי: הוא שקל ודחה.
מרב מיכאלי: משרד התיירות, לדעתי, דחה.
אלי אלאלוף: כבודו של משרד התיירות מונח במקומו.
אלי אלאלוף: מותר לך להסתייג.
מרב מיכאלי: אם אנחנו לא עושים את ההגבלה הזאת, אני רוצה להוסיף את סוגי הרופאים המטפלים, לא רק את סוגי הטיפולים.
מרב מיכאלי: אני חושבת שצריך להוסיף לדברים שהמנהל יכול וצריך להפסיק אותם את כל הסעיפים שבהם בית החולים חייב בדיווח.
מרב מיכאלי: לתפוסה במחלקות, לזמינות של השירותים הרפואיים צריך להוסיף את הרופאים המטפלים ואת התשלום לרופאים.
מרב מיכאלי: אני מחזירה אתכם לסעיף 24.
מרב מיכאלי: לסעיפי הדיווח צריך להוסיף את הדיווח על הרופאים המטפלים בתיירים.
מרב מיכאלי: זה בשביל למנוע מצב שהבכירים מטפלים בתיירים, המתמחות/מתמחים מטפלים רק בישראלים, שזה פיצול לא הגיוני.
מרב מיכאלי: ב-(4) צריך להוסיף את התשלום לרופאים על תיירות רפואית לעומת טיפול בישראליות וישראלים.
מרב מיכאלי: כל הסעיפים האלה צריכים להיכנס ב-50(4).
ויקי דיין לוי: מה זה משנה לך אם מומחה מנתח או מתמחה?
ויקי דיין לוי: אחר הצהריים מומחים מנתחים, לא מתמחים.
מרב מיכאלי: אני רוצה שתהיה התפלגות סבירה בין מי שמטפל בישראליות וישראלים לבין מי שמטפל בתיירים.
נורית קורן: מתחילת החוק אמרנו שהם יכולים להתחיל לטפל משעה 15:00.
מרב מיכאלי: בסדר החדש שאנחנו עושים לגבי התיירות הרפואית יהיו גם שינויים בהסדרי העבודה בבתי החולים.
אלי אלאלוף: את רוצה לקבל דיווח אחת לשנה?
מרב מיכאלי: אנחנו בכל מקרה מבקשים דיווח.
טל נשרי: יש דיווח אחת לשנה.
מרב מיכאלי: אני רוצה שלדיווח ייכנסו הרופאים המטפלים והתשלום.
מרב מיכאלי: יש כרגע שני פרמטרים.
מרב מיכאלי: אני מבקשת להוסיף עוד 2.
מרב מיכאלי: אני רוצה שלמנהל תהיה סמכות.
אלי אלאלוף: מנהל בית החולים?
מרב מיכאלי: לא, מנכ"ל משרד הבריאות.
מרב מיכאלי: אני רוצה שלפי כל סעיפי הדיווח הוא יוכל לתת את ההוראות האלו.
טל נשרי: אני לא חושבת שיש לנו איזו שהיא חקיקה שבה אנחנו מקבלים דיווח פרסונאלי ברמת הרופאים.
טל נשרי: אנחנו כן חושבים שהנוסח הנוכחי נותן מענה למה שאנחנו צריכים לראות.
טל נשרי: אנחנו רוצים לראות בכמה תיירי מרפא טיפלו, איזה טיפולים נתנו.
טל נשרי: זה מה שחשוב לנו לדעת יותר מהכל.
טל נשרי: אני חושבת שכולנו יכולים להניח מראש שהרבה מהרופאים המומחים והבכירים יוסטו בשעות אחר הצהריים לטיפול בתיירי מרפא.
טל נשרי: אני לא חושבת שאנחנו צריכים לקבוע בשבילם.
מרב מיכאלי: השאלה מה יקרה לישראליות ולישראלים, מה הם יעשו.
מרב מיכאלי: אני לא מבקשת דיווח פרסונאלי.
מרב מיכאלי: מבחינתי, שיביאו דרגות, ראשי מחלקות.
אלי אלאלוף: ברור לך מראש שרוב ההתערבות שתהיה בתיירות מרפא תהיה של מומחים.
מרב מיכאלי: אותי מעניין מה קורה לישראליות ולישראלים.
מרב מיכאלי: אני רוצה את הדיווח עליהם.
אלי אלאלוף: המספר יהיה שונה.
אלי אלאלוף: עוד מעט תבקשי לדעת מי מצליח ומי לא מצליח.
אלי אלאלוף: ברור שהמומחים יועסקו יותר מאשר המתמחים.
מרב מיכאלי: אני חושבת שהתשלום הוא לא פרסונאלי.
אלי אלאלוף: אנחנו נגיע לסעיף התשלום.
מרב מיכאלי: אני חושבת שצריך להיות לנו דיווח על זה, שנראה שמה החלטנו עליו נשמר, לא לעשות כל מיני מניפולציות.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם לא מרגישים כמה אתם מכבידים על מערכת הבריאות?
מרב מיכאלי: בדיווח על מה שהם בלאו הכי עושים?
אלי אלאלוף: כן, בדיווח.
אלי אלאלוף: דיווח כפי שאת מבקשת, ואת רוצה שהוא גם יהיה רציני, זו עבודה יום יומית.
אלי אלאלוף: זה להתחיל לרשום כל פעולה.
מרב מיכאלי: הם לא יודעים כמה הם משלמים לרופאים?
מרב מיכאלי: יש להם מערכת שכר.
אלי אלאלוף: זו נראית לי דרישה שאף אחד לא יוכל לעמוד בה, וזה מהמעט שאני מבין במערכות שכר.
טל נשרי: לפחות ממה שנמסר לנו בישיבות מול בתי החולים, גם מערכת הדיווח שקבענו כרגע היא מערכת דיווח רחבה, היא מערכת דיווח שמטילה חובות שלחלק מבתי החולים היה קשה לקבל.
טל נשרי: אני לא בטוחה שנכון לתת דיווח יותר מפורט ויותר מעמיק.
ג'קי עובדיה: אם הדאגה היא שאחר הצהריים ייבצר מישראלי לקבל את השירות ממנתחים בכירים, אז הדאגה הזאת לא נכונה.
ג'קי עובדיה: ההיפך הוא הנכון.
ג'קי עובדיה: כשיש לבית החולים מה להציע לבכירים אחר הצהריים, אז הם נמנעים מלברוח לקלינקות הפרטיות שלהם שרק העשירים והמבוססים יכולים ליהנות מהן.
ג'קי עובדיה: אם אנחנו רוצים שגם ישראלים ייהנו מזה אחר הצהריים, הדרך היא כן לעודד את בית החולים לפעול אחר הצהריים.
אלי אלאלוף: אחת לשנה יש פרסום של השכר במוסדות הממשלתיים.
אלי אלאלוף: יודעים שהשכר הגבוה ביותר הוא במערכת הבריאות, בבתי חולים של הכללית, במיוחד בבאר שבע.
אלי אלאלוף: כדי למשוך רופאים טובים לפריפריה, צריך לשלם יותר, ואז אין להם פרטי בכלל, יש להם הכל דרך השכר של הקופה.
משה בניטה: אני אבא של נועם שנפטר לפני כ-3 שנים ממחלת הסרטן.
משה בניטה: גם הוא וגם אני סבלנו מתיירות מרפא בתקופה שהאחוזים היו הרבה יותר קטנים.
משה בניטה: אני קראתי את החוק, יש פה דברים מאוד מאוד יפים.
משה בניטה: חסר לי דבר אחד או שניים.
משה בניטה: הדבר הראשון, הנושא של הפיקוח על המוסדות הרפואיים, על בתי החולים.
משה בניטה: מי מבטיח, כמו שאמרת, שיטפלו בתיירי מרפא רק אחרי השעה 15:00?
משה בניטה: מי יפקח על זה, מי יבוא לראות את זה?
אלי אלאלוף: מי שנותן את הטיפול לחולה.
אלי אלאלוף: לא נקים עבור כל חוק מערכת פיקוח חדשה.
משה בניטה: אם מנהל בית חולים מסכים להכניס תייר מרפא לבדיקת סי.
משה בניטה: טי בשעות הבוקר, הוא יעשה את זה.
טל נשרי: החוק קובע שהוא צריך לקבל אישור.
משה בניטה: הוא קובע, אבל מי יפקח, מי יבדוק את זה?
אלי אלאלוף: המערכת בודקת.
משה בניטה: הדבר השני שחסר זה שיניים.
משה בניטה: דיברתם על קנס כספי לבתי חולים.
משה בניטה: אני מניח שיש מוסדות שיסכימו וישמחו לשלם כמה מאות אלפי שקלים קנס כספי, כשהם במהלך השנה מרוויחים כמה מיליונים.
טל נשרי: יש את הסעיף של העיצומים הכספיים, יש את הסעיף שאנחנו דנים בו, שנותן סמכות למנהל להורות למוסד הרפואי לא לטפל בתיירי מרפא.
טל נשרי: זה גם סעיף עם שיניים.
משה בניטה: יש אפשרות לשלול רישיון ממוסד רפואי?
טל נשרי: לא את הרישיון.
טל נשרי: לקחת רישיון פוגע במטופלים הישראלים.
משה בניטה: אני מדבר על רישיון לקבל תיירי מרפא.
טל נשרי: זה בדיוק מה שסעיף 50 אומר.
אלי אלאלוף: מערכת הבריאות מבוססת על אחריות של מנהלי בתי החולים ומנהלי המחלקות.
אלי אלאלוף: אי אפשר כל פעם כשעושים חוק לשאול מי יפקח עליו.
אלי אלאלוף: יש פה מערכת שלמה שמתפקדת, אולי לפעמים לא מספיק טוב.
אלי אלאלוף: זה כמו כל מערכת גדולה שצריכה תמיד שיפור.
מיכל בירן: המערכת הזאת היא מערכת שמאלצת את מנהלי בית החולים להתחנן לעוד משאבים רק בגלל שהם לא מקבלים מספיק מהמדינה.
מיכל בירן: אתה שם אותם במצב בלתי אפשרי שמעודד אותם להעדיף תיירות מרפא בשביל התקציב הכולל.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר מנהל שיצפצף על החוק הזה, שילך ויפעל איך שבא שלו.
מיכל בירן: גילינו בדיונים כאן
מיכל בירן: שלמרות שכבר עכשיו אסור לשלם שכר דיפרנציאלי לרופאים, דה פקטו זה קורה.
מיכל בירן: קיבלנו הוכחה בדיון בשבוע שעבר על כך שמצפצפים.
מרב מיכאלי: החוק קובע שאסור שתהיה העדפה באיכות הטיפול הרפואי לתייר או לתיירת רפואית.
מרב מיכאלי: איך זה מתיישב עם ההשלמה מראש עם זה שרופאים יותר בכירים ויותר מומחים יטפלו בתיירי מרפא מאשר בישראליות/ישראלים?
אלי אלאלוף: בזה שקבענו שתיירות מרפא יכולה לקבל שירות רק מהשעה 15:00, אחרי שהרופא גמר את ההתחייבויות הרגילות שלו.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, תיירות מרפא לא תיעלם מהעולם.
מרב מיכאלי: היא לא צריכה להיעלם, אני לא רוצה שהיא תיעלם.
אלי אלאלוף: יש היום ישראלים שבזכות הביטוחים שיש להם הם מבקשים לקבל טיפול מדוקטור א' ולא מדוקטור ב'.
אלי אלאלוף: הם מקבלים את זה מהביטוח.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים היום שיש מערכת בריאות בשתי מהירויות, כמו שאומרים הצרפתים.
אלי אלאלוף: לשמחתנו, ל-80% מהאוכלוסייה שלנו יש ביטוחים.
אלי אלאלוף: הם יכולים לבחור לעצמם כל מיני הטבות שלא כל אחד יכול לקבל.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה לצערי, אבל זו עובדה.
אלי אלאלוף: זה מחייב אותנו להיות ריאליסטים.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים להיות מצוינים בתיאוריה אבל במעשים לפגוע במערכת הבריאות.
אלי אלאלוף: את זה תבינו.
אלי אלאלוף: כל עוד המדינה לא מספקת מספיק כסף למערכת הבריאות, ותדעו שכולנו אשמים – לא מעלים מיסים, לא משלמים יותר מס בריאות וכו' - -
מרב מיכאלי: ההוצאה הפרטית בישראל על בריאות היא מספר 3 בעולם המערבי.
אלי אלאלוף: אני גם מתעסק בלחפש כסף, תאמינו לי.
אלי אלאלוף: אני לא מחפש כסף מהסקטור הפרטי מאז שאני פה.
אלי אלאלוף: את יודעת שלא מגדילים את בית הספר לרפואה רק בגלל שמשרד הבריאות לא מסוגל להעביר 100 מיליון שקל להקמה של 4 כיתות בצפת?
אלי אלאלוף: מה את רוצה שנעשה - שנגיד שלא יבואו רופאים, שנגיד שלא יגיעו יותר סטז'רים שלמדו בחוץ לארץ?
נורית קורן: גם אין לנו מספיק מקומות להתמחות.
מרב מיכאלי: אני אומרת ההיפך.
אלי אלאלוף: תהיו מעשיים.
נורית קורן: צריך לשמור על הרופאים הטובים בתוך המערכת כך שהם לא יצאו החוצה, כך שהם לא ייסעו לחו"ל.
אלי אלאלוף: אני לא אעשה שום דבר שיפגע במערכת הבריאות שלנו.
אלי אלאלוף: אני מחפש איתכם.
אלי אלאלוף: מי שהביא את הצעת החוק זאת את, חברת הכנסת מיכאלי.
אלי אלאלוף: בזכות הצעת החוק הזאת מכניסים סדר.
אלי אלאלוף: זה דבר שלא היה קודם.
אלי אלאלוף: תבינו שיש פשרה.
אלי אלאלוף: אם לא נלך על פשרות, אין סיכוי להשלים את החוק.
מרק כצנלסון: העסק עובד מאוד פשוט בבתי חולים ציבוריים.
מרק כצנלסון: הם מטפלים בזה לפי המקרה, לפי המורכבות.
מרק כצנלסון: אם המקרה מאוד מורכב ומסובך, לוקחים את הכי טובים, ואם המקרה פחות מורכב, לא לוקחים את הכי טובים.
מרק כצנלסון: כבר היום זה עובד בצורה מאוד יעילה וטובה.
מרק כצנלסון: לא תמיד בוחרים את הכוכבים, במיוחד כשמנהלי המחלקות והרופאים הבכירים והטובים עסוקים הרבה יותר.
מרק כצנלסון: זה עובד לפי המקרים, חד משמעית.
מרק כצנלסון: הם גם לא מקבלים יותר שכר, לפחות לפי מה שעובד עכשיו, שאלה המקרים עד השעה 15:00.
מרק כצנלסון: זה דבר אחד.
מרק כצנלסון: אני מסכים איתך לחלוטין, תיירות מרפא לא הייתה קמה במדינת ישראל, לפחות ברפואה ציבורית, אם המערכת לא הייתה זקוקה לכסף.
מרק כצנלסון: אנחנו זקוקים לכסף.
מרק כצנלסון: אני יודע שהעסקים שלנו קיימים בזכות זה שהמערכת זקוקה לכסף.
מרק כצנלסון: אולי גם צריכים ללמוד מהניסיון של האחרים.
מרק כצנלסון: קפריסאים מביאים רופאים מחו"ל, טורקים משקיעים ואפילו מביאים רופאים אמריקאים.
מרק כצנלסון: אני לא אומר שעכשיו צריכים להחליט להביא רופאים, אני לא נכנס לזה, אבל צריכים להיות הרבה יותר גמישים, צריכים ללמוד גם מאחרים איך הם עושים את זה.
טל נשרי: נגענו בסעיף 25 לפני ההפסקה.
טל נשרי: אנחנו מבקשים, וזה לבקשת סגן שר הבריאות, להוריד את הסיפא של סעיף 25(1), מהמילים: "וכן הסכומים ששולמו בעד כל אחד מהשירותים כאמור".
טל נשרי: משרד הבריאות מוותר על הדיווח על הסכומים.
טל נשרי: אנחנו רוצים לדעת מידע על השירותים הרפואיים, על ההיקף שלהם יחסית לכלל השירותים שנתן המוסד.
נועה בן שבת: זה קשור להעברת הסכומים.
נועה בן שבת: אם לא תדעי מה הסכומים ששולמו בעד השירותים, גם אם לא תקבלי פירוט של כל אחד מהשירותים, איך תדעי כמה להעביר?
טל נשרי: זה הדבר השני שרצינו להגיד.
טל נשרי: דיברנו על זה גם בישיבה הקודמת.
טל נשרי: אמרנו שאנחנו מבקשים לעשות את זה באמצעות ויסות, את כל המנגנון הזה.
טל נשרי: במקום העברה של 10% מהרווחים, לעשות ויסות.
טל נשרי: ויסות אומר שאם אני יודעת היום שאיכילוב מקבל המון כסף מתיירות מרפא, אני כמדינה צריכה לתקצב אותו פחות.
טל נשרי: את הכסף העודף אני כמשרד בריאות אעביר לפריפריה.
טל נשרי: אנחנו נצהיר על ויסותים בפועל.
טל נשרי: זה אומר שהוועדה תוכל לראות כל שנה את הכסף העודף שמושקע בפריפריה בעקבות תיירות מרפא.
טל נשרי: אנחנו נצהיר על זה.
טל נשרי: מנכ"ל משרד הבריאות יצהיר על זה מידי שנה לוועדה, כאשר אחרי 5 שנים הוועדה תחליט אם היא רוצה להמשיך לקבל דיווחים או לא.
נועה בן שבת: החשש בעניין הזה של ויסות הוא של משהו עמום.
נועה בן שבת: החשש הוא שכל מיני פרויקטים ייזקפו על חשבון הדבר הזה.
נועה בן שבת: אנחנו לא רואים את הרתימה של תיירות המרפא, מה שכל הזמן הבטיחו לנו, ככזאת שתכניס כסף למערכת.
נועה בן שבת: אנחנו לא רואים את הדבר כשמדובר על ויסות כזה כללי או עמום.
טל נשרי: דיברנו על ויסות בפועל, על ההצהרה של ויסות בפועל.
טל נשרי: נתנו השנה פחות כסף לאיכילוב ולשיבא ממה שניתן בשנים קודמות, תוכלו לראות נתונים.
טל נשרי: נתנו השנה יותר כסף לפריפריה בזכות מה ששיבא ואיכילוב חסכו לנו מבחינת התקצוב.
טל נשרי: המנגנון הזה פחות מסורבל מהצורך שלנו עכשיו לפנות לכל בתי החולים, לדעת כמה בדיוק הם מרוויחים, לקחת מהם 10% מהרווחים, להעביר את הכסף הזה לפריפריה.
טל נשרי: אנחנו חושבים שזו דרך יותר פשוטה, יותר יעילה, יותר נכונה, פחות מורכבת.
טל נשרי: היא פחות מיסוית, יותר חלוקתית.
טל נשרי: כמשרד בריאות אנחנו חושבים שזו דרך יותר נכונה ויותר טובה.
טל נשרי: אנחנו מבקשים מהוועדה לתת לנו את ההזדמנות לעשות את זה.
טל נשרי: אנחנו מוכנים להצהיר על ויסות בפועל אחת לשנה.
טל נשרי: אם אחרי 5 שנים הוועדה תחשוב שזה לא מספק, שזה לא טוב, אפשר תמיד לתקן את הצעת החוק, לחשוב אם עושים משהו מחדש.
אלי אלאלוף: יפסידו שנתיים.
אלי אלאלוף: אני רוצה התחייבות.
אלי אלאלוף: הסיבה שקידמנו תיירות מרפא הייתה כדי לחזק את הפריפריה.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים שבתי החולים בפריפריה יוכלו לשרת גם תיירות מרפא, במיוחד כשיש להם את כל התנאים לתיירות - אזור טבריה, אזור ים המלח, אזור אילת.
אלי אלאלוף: לפחות בשני מקומות יש כבר בתי חולים.
אלי אלאלוף: בואו נחזק אותם כך שהם יוכלו להתחרות.
אלי אלאלוף: אומרים שבאילת היום זה הכי חלש.
אלי אלאלוף: כפי שאתם יודעים, על זה יש לנו חוק מיוחד.
אלי אלאלוף: בונים כרגע חוק לאילת.
אלי אלאלוף: בטבריה יש בית חולים עם התמחות מאוד טובה בנושא קרדיולוגיה.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שבית החולים בטבריה לא יתחיל לתת.
אלי אלאלוף: בשביל זה צריך לחזק אותם.
אלי אלאלוף: אני מוכן להאמין במה שאמרת, רק אני רוצה להיווכח שזה מתבצע.
טל נשרי: האם הוועדה מבקשת שהדיווח בפועל יהיה גם על השקעה לטובת תיירות המרפא בפריפריה?
אלי אלאלוף: לטובת תיירות.
אלי אלאלוף: אם תשפרי בטבריה איזו מחלקה, בקשה, רק אל תגידי שזה שנתתם להם בית חולים שיקומי מספיק להם ל-100 שנה.
מרב מיכאלי: אני חושבת, אדוני, שכל הרעיון שהצעת וכתוב בהצעת החוק שלי מתמסמס ככה לחלוטין.
מרב מיכאלי: אם יש לנו 10% שהולך להכנסות, אנחנו יודעות כמה הולך להשקעה.
אלי אלאלוף: מהרווחים, לא אמרנו מהבסיס.
מרב מיכאלי: אצלי זה מההכנסות, לא מהרווחים.
מרב מיכאלי: לא יהיו רווחים.
מרב מיכאלי: הם הראו באותות ובמופתים איך אין רווחים.
אלי אלאלוף: אני מאמין במערכת.
אלי אלאלוף: כשיודעים לדרוש את הנתונים, אז מקבלים.
אלי אלאלוף: 10% מהרווחים של בתי החולים ילכו לטובת בתי החולים בפריפריה.
אלי אלאלוף: זה אתגר של כולנו.
נועה בן שבת: מי מחלק את הכסף?
אלי אלאלוף: המשרד.
ג'קי עובדיה: המשרד מקפח חלק מבתי החולים של הכללית.
אלי אלאלוף: אתם מקפחים את יוספטל, זו עובדה.
אלי אלאלוף: אני מעורב ביוספטל כבר כמה שנים.
אלי אלאלוף: אני מציע שלא תתחיל בזה.
אלי אלאלוף: אני אוכיח שגם הכללית מקפחת את יוספטל.
אלי אלאלוף: את זה אני אומר כאחד שגייס מיליונים רבים לכללית, וזה בלי לקבל כלום, אולי כוס קפה.
אלי אלאלוף: לא שחיפשתי.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אל תחפשו להיות צודקים תמיד.
וניה וולך: אני מבקשת לחדד את העובדה שאנחנו רואים בזה, כמו משרד הבריאות, סוג של מיסוי.
וניה וולך: אני לא מדברת על אסותא הציבורי, עליו יחול כל מה שחל על בתי החולים הציבוריים.
וניה וולך: אני מדברת על אסותא כגוף פרטי.
וניה וולך: אני לא רואה מקום להכליל אותנו במתן עשרת האחוזים האלה מהרווחים או מההכנסות שלנו.
אלי אלאלוף: אני לא מקבל את עמדתכם.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני באתי בטעות לפוליטיקה.
אלי אלאלוף: באתי לפה רק בזכות דוח העוני.
אלי אלאלוף: זה כל הזמן מטפטף לי על הראש.
אלי אלאלוף: כל עוד יש עניים - אם בשירותים הבריאותיים, אם בחינוך, אני אחפש כסף גם להם.
אלי אלאלוף: כשתחליפו אותי בתפקידי תעשו מה שאתם רוצים.
אלי אלאלוף: גם באסותא יש עודף.
אלי אלאלוף: כדאי שמידי פעם הם יזכרו שיש עניים במדינה של כולנו.
אלי אלאלוף: זו התשובה שלי.
מרב מיכאלי: אנחנו מדברות רק על ההכנסות מהתיירות הרפואית, לא על כל ההכנסות של בית החולים.
מרב מיכאלי: אני חושבת שלא יהיה כסף אם נדבר על רווחים.
אלי אלאלוף: אי אפשר לבקש ממישהו לקחת מהקופה שעליה הוא מבסס את ההוצאות שלו.
אלי אלאלוף: כשאני אומר "לקחת מהרווחים", זה אומר מהעודפים שיש לו אחרי שהוא שילם את כל ההוצאות שלו.
אלי אלאלוף: העמדה שלי היא שצריך לקחת מהרווחים.
אלי אלאלוף: זה הגיוני, זה לא מכביד על המערכת.
מרב מיכאלי: פשוט לא יהיה כסף.
אלי אלאלוף: הניסוח שלכם יכול למצוא את עצמו משולב בהצעה שלי.
טל נשרי: במקום שנבדוק כמה כל בית חולים מרוויח ונגזור 10%, אנחנו נראה כמה מהחיסכון התקציבי שלנו יכול לעבור לפריפריה.
טל נשרי: אנחנו נצהיר על וויסות בפועל.
טל נשרי: אנחנו נבוא ונראה לוועדה כמה חסכנו, כמה השקענו.
מיכל בירן: זה יהיה חסר משמעות.
מרב מיכאלי: זה ממש חסר משמעות.
מרק כצנלסון: איפה השקיפות פה?
אלי אלאלוף: זה סופר שקיפות.
אלי אלאלוף: 10% מהרווחים של תיירות המרפא ילכו לבתי חולים בפריפריה.
אלי אלאלוף: אני מוכן שנגדיר איזה בתי חולים.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש בתי חולים שיש להם תשתית מצוינת לשרת את התיירות - אם זה אשקלון, אם זה אשדוד.
אלה בסנטין: הם לא רוצים לנסוע לאשדוד.
נועה בן שבת: שלא ייסעו.
נועה בן שבת: הכספים ילכו לשם.
אלי אלאלוף: לא אמרתי בכוח.
אלה בסנטין: למה אתה מכריח את האדם?
מרב מיכאלי: אנחנו לא מכריחים את האדם.
דניס משקו: יש פה סתירות.
דניס משקו: אני נוכח בישיבה שנייה.
דניס משקו: כל מה שאני שומע זה איך אנחנו מגבילים ואיזה חסמים אנחנו שמים על התחום של תיירות מרפא.
דניס משקו: כרגע אנחנו שומעים איך מחלקים את הרווחים.
דניס משקו: חשוב שתבינו, אנחנו אלה שמתבשלים במרק הזה מהבוקר עד הערב כל יום.
דניס משקו: כל חברה יושבת על בסיס של בית חולים מסוים.
דניס משקו: 80% מהפעילות של החברה שלי מתבצעת בבית חולים איכילוב, שזה בית חולים ממשלתי.
דניס משקו: חשוב לי להגיד איך אני חושב שהדברים יקרו ברגע שמטילים חסמים כמו פעילות משעה 15:00 והלאה.
אלי אלאלוף: אני לא פותח דברים מחדש.
אלי אלאלוף: יש לך הערות לסעיפים שהתייחסנו?
דניס משקו: זה הכל קשור, אדוני.
אלי אלאלוף: אין לי זמן לעשות דיונים חוזרים.
דניס משקו: לא מקשיבים לנו.
דניס משקו: יש לי הרגשה שעשו אותנו שעיר לעזאזל, מחפשים במה אנחנו לא בסדר.
נועה בן שבת: נדלג ונגיע עכשיו לפרק העונשין, אחרי זה נחזור לפרק של הפיקוח.
פרק ה': עונשין 53.
פרק ה': העוסק בתיווך לעניין תיירות מרפא, אף שאינו רשום במרשם, בניגוד להוראות סעיף 2(א), דינו –מאסר שנה או קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, התשל"ז-1977 (בחוק זה –חוק העונשין), ואם הוא תאגיד –דינו כפל הקנס האמור.
פרק ה': יש לנו פה את הסכומים.
פרק ה': הקנס המקורי הוא 29,200, הקנס המוכפל הוא 58,400 שקלים.
פרק ה': זה אדם שלמרות שהוא לא רשום במרשם הוא עוסק בתיווך.
פרק ה': זה תיווך בהגדרתו הרחבה, כמו שציינו אותו, שזה גם כולל את איתור תיירי המרפא.
פרק ה': אחריות נושא 54.
פרק ה': (א) נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירה לפי משרה בתאגיד סעיף 53 בידי התאגיד או בידי עובד מעובדיו; המפר הוראה זו, דינו – קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין; בסעיף זה, "נושא משרה" – מנהל פעיל בתאגיד, שותף, למעט שותף מוגבל, או פקיד האחראי מטעם התאגיד על התחום שבו בוצעה העבירה.
פרק ה': (ב) נעברה עבירה לפי סעיף 53 בידי תאגיד או בידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו לפי סעיף קטן (א), אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.
רונן סולומון: אני חושב שצריכה להיות איזו שהיא הוראת מעבר.
רונן סולומון: עד שמבצעים את הרישום צריך שיהיה המשך עיסוק.
רונן סולומון: למי שכבר עסק והגיש בקשה להירשם לוקח זמן עד שבודקים אותו.
נועה בן שבת: יש 9 חודשים.
רונן סולומון: 9 חודשים זה התחילה.
רונן סולומון: השאלה אם אנחנו מגישים את הבקשה מיום שנכנס החוק.
טל נשרי: אם צריך הוראת מעבר, אין לנו בעיה.
רונן סולומון: צריך כאן הוראת מעבר.
טל נשרי: הסנקציה הכי משמעותית לסוכן תיירות מרפא, שזה יותר גדול מכל סכום כסף שיוטל עליו, זה שהוא לא יכול להמשיך לעסוק בתחום.
טל נשרי: מזה הוא יכול להפסיד הרבה יותר מכל עיצום שנוכל להטיל עליו.
טל נשרי: אנשים יכולים לפשוט רגל, לא לשלם את העיצום הכספי, ואחר כך לחזור אלינו מחדש.
טל נשרי: אנחנו חושבים שהסנקציות על סוכני תיירות המרפא בהקשר של הדין המשמעתי הן נכונות, הן מתאימות לסיטואציה.
טל נשרי: הסנקציה המתאימה ביחס למוסדות הרפואיים היא העיצומים הכספיים.
נועה בן שבת: עיצום כספי 55.
נועה בן שבת: הפר מוסד רפואי הוראה מההוראות לפי חוק זה, כמפורט להלן, רשאי עובד בכיר במשרד שהמנהל הסמיכו לעניין הזה (בפרק זה –הממונה), להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה, בסכום של 50,000 שקלים חדשים;
נועה בן שבת: 25;
נועה בן שבת: הרגילות, בניגוד להוראות לפי סעיף 27(1) עד (3);
נועה בן שבת: 50;
נועה בן שבת: שנקבעו בדרישה, בניגוד להוראות סעיף 52(א)(2).
נועה בן שבת: אין פה התייחסות לחובת המוסד למסור הזמנה לפני שהוא מקבל את תייר המרפא, התייחסות לחובה למסור חשבון מפורט, החובה לנהל מערכת חשבונאית נפרדת, החובה להימנע מתשלום ישירות לרופא.
נועה בן שבת: השאלה מה קורה לגבי תשלום ישירות לרופא.
אלי אלאלוף: פה מצאנו נוסחה חדשה.
טל נשרי: לגבי תשלום ישירות לרופא - יש לנו כבר את עבירת המשמעת של הרופא, אנחנו לא חייבים פה הוראות מיוחדות.
טל נשרי: לגבי מסירת הזמנה, טיפול לפני מסירת הזמנה, הסיטואציה הזאת קצת מורכבת.
טל נשרי: יכול להיות מצב שבו תייר מרפא הגיע כבר לישראל, רק אז הוא רוצה להגיע למוסד הרפואי.
טל נשרי: לא חשבנו שנכון לקבוע איזו שהיא הוראה.
טל נשרי: היישום של זה יהיה מאוד מאוד מורכב.
טל נשרי: זה יקנה לתייר עצמו איזו שהיא זכות אל מול המוסד הרפואי.
טל נשרי: מכיוון שיש פה איזה שהוא סוג של הפרת חובה חקוקה, אנחנו לא חושבים שיש מקום להתערב בזה בהקשר של העיצום הכספי.
טל נשרי: לגבי חשבון מפורט ומערכת ניהול חשבונאית נפרדת, לא חשבנו שאלה עניינים שמצדיקים הטלת עיצומים כספיים.
טל נשרי: יש לנו דרכים אחרות להתמודד עם הדברים האלה.
מרב מיכאלי: איזה דרכים?
טל נשרי: הנושא של חשבון מפורט זה מול תייר המרפא.
טל נשרי: זו גם החובה שלו מכוח דיני המיסוי.
טל נשרי: יש איזו שהיא חובה שלא קשורה להוראות המשמעתיות ולעיצומים הכספיים שאנחנו מטילים.
טל נשרי: לגבי מערכת חשבונאית נפרדת - -
נועה בן שבת: אחרת הוא לא יעשה כזאת מערכת.
טל נשרי: לגבי מערכת חשבונאית נפרדת, נראה לי שאפשר להכניס את זה.
אלי אלאלוף: מערכת חשבונאית בבתי חולים.
טל נשרי: זו הוראה עקרונית שהטלנו על המוסד הרפואי.
טל נשרי: היא חלה רק מכוח החוק הזה.
ויקי דיין לוי: לנו יש.
מרב מיכאלי: זה רלוונטי כדי לחשב את הרווחים.
מרב מיכאלי: לגבי 10%, האם הסכמת למנגנון של משרד הבריאות?
אלי אלאלוף: אני מסכים למנגנון של משרד הבריאות.
מרב מיכאלי: אבל אז זה לא יהיה 10%.
מרב מיכאלי: זה יכול להיות פחות.
טל נשרי: אנחנו נצהיר לוועדה מידי שנה.
טל נשרי: אם הוועדה תחשוב שאנחנו צריכים לשנות דברים, זה בדיוק יהיה הזמן.
אלי אלאלוף: זה לפחות 10%.
אלי אלאלוף: אחר כך תבוא התוספת הרגילה.
אלי אלאלוף: כשהם באים ומחלקים עודפי תקציב, הם חייבים לנמק איך הם מחלקים.
אלי אלאלוף: זה לא כי שם יש עיניים כחולות ופה חומות.
אלי אלאלוף: בואו נאמין במערכות שהקמנו.
מרב מיכאלי: כי הם מוכיחות את עצמן כראויות לאמון?
עודד פורר: בסך הכל הכללי כן.
מיכל בירן: הבעיה שהמערכת בנויה באופן כזה שאף אחד לא עושה תכנונים ארוכי טווח, אלא אם המצב הוא שלא נושמים יותר.
מיכל בירן: אם במערך הזה של ההקצאה יקבלו קצת יותר כסף בגלל המנגנון הזה, פשוט אחר כך לא יגיעו למצב שאין חמצן.
מיכל בירן: אני תוהה אם תהיה לזה משמעות בכלל.
אלי אלאלוף: אנחנו מסתייגים מההתלבטות שלך, אבל זכותך לבטא אותה.
נועה בן שבת: הודעה על 56.
נועה בן שבת: (א) היה לממונה יסוד סביר להניח כי מוסד רפואי הפר הוראה מההוראות כוונת חיוב לפי חוק זה, כאמור בסעיף 55 (בפרק זה – המפר), ובכוונתו להטיל עליו עיצום כספי לפי אותו סעיף, ימסור למפר הודעה על הכוונה להטיל עליו עיצום כספי (בפרק זה –הודעה על כוונת חיוב).
נועה בן שבת: (ב) בהודעה על כוונת חיוב יציין הממונה, בין השאר, את אלה:
נועה בן שבת: סכום העיצום הכספי והתקופה לתשלומו;
נועה בן שבת: סעיף 57;
נועה בן שבת: בהפרה חוזרת לפי הוראות סעיף 59, והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור.
לילך וגנר: רצינו לעדכן את הנוסח בהתאם לתבנית המעודכנת של העיצומים הכספיים, כך שבסעיף קטן (ב)(1) יהיה כתוב: המעשה או המחדל (בפרק זה – המעשה) המהווה את ההפרה במועד ביצועו, ובפסקה (4) - למחוק את הסיפא: "והמועד שממנו יראו הפרה כהפרה נמשכת לעניין הסעיף האמור".
לילך וגנר: בעבר היה נהוג שהרגולטור או המנהל מודיע למפר ממתי יראו את ההפרה כהפרה נמשכת.
לילך וגנר: באיזה שהוא מקום זה מתמרץ הפרות נמשכות.
לילך וגנר: סברנו שעבירה נמשכת צריכה להיספר מיום ההפרה הנמשכת, לא מיום ההודעה על ההפרה הנמשכת.
לילך וגנר: תהיה לזה התייחסות בהמשך.
לילך וגנר: אני אקריא אותה כשנגיע לעוד סעיפים רלוונטיים.
נועה בן שבת: זכות טיעון 57.
נועה בן שבת: מפר שנמסרה לו הודעה על כוונת חיוב לפי הוראות סעיף 56 רשאי לטעון את טענותיו, בכתב, לפני הממונה, לעניין הכוונה להטיל עליו עיצום כספי ולעניין סכומו, בתוך 30 ימים ממועד מסירת ההודעה, ורשאי המנהל להאריך את התקופה האמורה בתקופה נוספת שלא תעלה על 30 ימים.
נועה בן שבת: החלטת 58.