GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמאר אבו סמעאן: אנחנו בעצם עובדי קבלן שגם קשורים מאוד לחוק הזה, ואני מאוד חושב שהחוק הזה צריך לעבור בהצלחה ולתת כוח לעובדים שאין להם בכלל גב.
עמאר אבו סמעאן: תודה.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד שפה לא מקבלים אישור לשביתה.
עמאר אבו סמעאן: שביתה כבר יש.
מיכל בירן: אבל רוח גבית.
מיכל בירן: רוח גבית.
אלי אלאלוף: אין לנו סמכות בתחום הזה.
גל גינגס: גל גינגס, לשכת עורכי הדין.
גל גינגס: אני כאן בשביל להביא את המצב גם כפי שאני רואה אותו בשטח, ובהתאם להצעת החוק וגם כפי שעולה מתיקים שבטיפול המשרד שלי, במקרים שעובדי חברות קבלן מעוניינים לשמור על מקום העבודה שלהם, הם נאלצים להילחם על הזכויות שלהם בבתי המשפט, למרות שיש פסיקות תקדימיות פעם אחר פעם אחר פעם אחר פעם כבר שנים ארוכות שקובעות שבמצב כזה של חילופי מעסיקים, עובדים זכאים לקבל את פיצויי הפיטורים.
גל גינגס: ולמרות זאת, מעסיקים אומרים - לא, בוא נבחן, הפסיקה הזאת היא לא רלוונטית לנו, בוא נבחן את זה עוד פעם.
גל גינגס: והעובד אומר, אני לא רוצה ללכת לבתי משפט, והעובד מוכן להתפשר והעובד אומר אין לי כוח להליכים משפטיים, אין לי כסף, אני לא רוצה, והם מוותרים.
גל גינגס: ונתקלתי בעובדים כאלה.
גל גינגס: אני לא אציין את השמות שלהם אבל יש לא מעט עובדים שהסיפור הזה הוא פשוט קורע לב כי זו זכות שמגיעה להם והם לא מקבלים אותה.
גל גינגס: לכן, אני חושב שמדובר בהצעת חוק טובה שמאזנת את הצורך הכלכלי בהעסקת עובדים דרך חברות קבלן מצד אחד, ומצד שני, את הזכות של עובדים לשמור על מקום העבודה שלהם, לשמור על הכבוד שלהם ולשמור על הפנסיה שלהם.
גל גינגס: הרי היום גם פיצויי הפיטורים זה חלק גדול מהפנסיה שלהם, וברגע שהם צריכים להיאבק על זה וצריכים להילחם על זה בהליכים משפטיים שעולים להם כסף, הם גם מאבדים מהפנסיה שלהם, וכל זה בחוק וללא הליכים משפטיים מיותרים.
גל גינגס: תודה רבה.
אלי אלאלוף: בבקשה, אחת מכן, תחליטו.
נעה בן שבת: אחת מאיגוד לשכות המסחר, ואחת מהתאחדות התעשיינים.
אלי אלאלוף: חשבתי שאתן עובדות ביחד.
אלי אלאלוף: מתקנים אותי, ובצדק.
אלי אלאלוף: אז אחת אחת אבל בקיצור רב.
סיגל סודאי: עורכת דין סיגל סודאי מאיגוד לשכות המסחר.
סיגל סודאי: אנחנו לא מתנגדים להצעת החוק, לעצם העובדה שהעובדים האלה יהיו זכאים לפיצויי פיטורים, השאלה היא רק מתי.
סיגל סודאי: הזכות של הפיצויים בוודאי של העובד אבל אי אפשר לשכוח שבחוקי עבודה יש רציפות, יש זיקה למקום העבודה או לאותו מעסיק.
סיגל סודאי: זאת אומרת, גם אם יש חילופי מעסיקים, עדיין יש לו את הזיקה לאותו מקום עבודה ולכן יש רציפות לוותק שלו.
סיגל סודאי: אז אם מעסיק או מזמין שירות או קבלן שירות לא עושה את זה, הוא עובר על החוק, אז זה לא בסדר, זו עבירה על החוק, זו עבירה על חוקי עבודה.
סיגל סודאי: חוקי עבודה מחייבים רציפות או למקום עבודה או למקום - - -
יוליה מלינובסקי: לא עומדים בזה.
סיגל סודאי: אנחנו לא מתנגדים שעובד יהיה זכאי לפיצויי פיטורים בחילופי מעסיקים, שיהיה ברור, רק אנחנו חושבים שיכולה להיות בעיה לעובד ברגע שהוא מושך את הפיצויים, שהפנסיה שלו תיפגע ואני חושבת שכדאי לתת את הדעת על כך.
מיכל בירן: מי אמר שהוא ימשוך אותם?
סיגל סודאי: כי כשאתם אומרים זכאות לפיצויים, זה אומר שהוא יכול למשוך אותם.
סיגל סודאי: אז רק לתת את הדעת על זה.
מיכל בירן: זה שהוא יכול למשוך אותם זה נכון בכל נקודת זמן, גם אם זה בעוד עשר שנים.
סיגל סודאי: לא.
סיגל סודאי: זה עוד נקודת יציאה.
אלי אלאלוף: מיכל, תאפשרי דיון מסודר.
מוריה ברבי: מוריה ברבי, בשם נשיאות הארגונים העסקיים.
מוריה ברבי: לאחר בחינת הצעת החוק אנחנו לא מתנגדים.
מוריה ברבי: יחד עם זאת, נבקש להבהיר למען הפרוטוקול, שהצעת החוק עוסקת בפיצויי פיטורים והיא לא משנה את הדין הקיים לעניין קליטת עובד.
מוריה ברבי: כלומר, קליטת העובד על-ידי הקבלן החדש תיעשה בהסכמת הקבלן החדש.
מוריה ברבי: ואין כאן שינוי של הדין.
מוריה ברבי: אני מקווה שמשרד העבודה מסכים.
נטע ברנר נאור: משרד העבודה בהחלט מסכים עם הטענה הזאת.
יוליה מלינובסקי: זה צריך להיות רצון חופשי של שני הצדדים.
מוריה ברבי: זה הכול.
מוריה ברבי: רק למען הפרוטוקול.
אלי אלאלוף: אדוני, עכשיו התור שלך.
עמיר נאור: תודה.
עמיר נאור: עמיר נאור, מנכ"ל ארגון חברות הניקיון בישראל.
עמיר נאור: דבר ראשון שאני רוצה להגיד שאנחנו מברכים ואנחנו בעד הצעת החוק של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
אלי אלאלוף: אתם גם מכוסים כבר, מחויבים.
עמיר נאור: אנחנו מכוסים, ולא רק זה, אני רוצה להדגיש כי יש פה כמה משפטים, ואחד מהם שאתה אמרת, ואני לא הייתי משתמש במילה הזאת בעונה הזאת לעניין הזה.
אלי אלאלוף: אתה יודע, אחד הדברים שיש לי עיקרון בסיסי – תרשה לי להגיד.
עמיר נאור: אני מרשה לך.
אלי אלאלוף: כשאני מבקש ממישהו לעשות עבודה, אני שואל את עצמי האם אני הייתי מוכן לעשות אותה.
עמיר נאור: מאה אחוז.
עמיר נאור: אני מסכים.
אלי אלאלוף: ולא תמיד הייתי מוכן.
אלי אלאלוף: ולכן תפקידכם לחפש איך אתם משפרים את המצב של העובדים שלכם.
עמיר נאור: זה מה שאנחנו מנסים, ואתה יודע לפחות שחלק מהעניין של עובדי הניקיון שנמצאים בשורה אחת עם מקבלי שכר המינימום זה לא באשמתנו כל כך אלא באשמה אחרת של הממשלה, אבל נעזוב את זה, זה לא לענייננו כרגע.
עמיר נאור: אנחנו בהצעת החוק.
עמיר נאור: אז אני אומר שעובדי הניקיון – שאמרו סגורים - לא רק זה שהם מקבלים כשיש העברה בין נותן שירות, חברת ניקיון זאת לאחרת, הם עוברים גם עם הוותק.
עמיר נאור: זה לא מוזכר פה, אולי כדאי להכניס את זה גם כן.
עמיר נאור: אצלנו בענף הניקיון הם עוברים גם עם הוותק, כלומר הוא לא מתחיל מאפס כמו שאמר נציג הנהגים פה, אלא הוא ממשיך עם הוותק שלו כפי שהוא היה.
מיכאל מלכיאלי: אתם חברה נורמלית, נכון.
עמיר נאור: לא, לא.
עמיר נאור: אני ארגון חברות הניקיון, לא חברה.
מיכאל מלכיאלי: אז הארגון בסדר.
יוליה מלינובסקי: אז אתם נורמליים.
עמיר נאור: זה כמה חברות, לא חברה.
עמיר נאור: אנחנו יותר מזה.
מיכאל מלכיאלי: אתם עשיתם את זה לפני החוק או רק בגלל החוק?
קריאה: בצו ההרחבה ב-2014.
עמיר נאור: אנחנו חתמנו על צו הרחבה יחד עם מה שצריך היה.
אלי אלאלוף: ברגע שהחלטנו, זה חייב אותם.
עמיר נאור: אנחנו לקחנו את ההתחייבות עלינו, זה לא שמישהו - - -
מיכאל מלכיאלי: זה לא שהייתם אנשים טובים.
מיכאל מלכיאלי: אתה כן, אבל הענף.
עמיר נאור: הענף שלנו ברובו – אלה שהם חברי ארגון הניקיון, טובים ומקיימים את החוק ויותר מזה.
מיכאל מלכיאלי: זה ארגון מצוין.
עמיר נאור: יותר מזה אני רוצה להגיד לך, ואני הייתי נוכח, אני אתן לך רק דוגמה אחת כדי לקצר מהזמן שהיושב-ראש נתן לי, ואני שמח ותודה.
עמיר נאור: אנחנו מרגישים שאנחנו מעסיקים אנשים כחברה בחברה שלנו כמו שאתה העסקת בחברה שלך, שומרים עליהם, מגינים עליהם.
עמיר נאור: אנחנו מקיימים לדוגמה ועדת אכיפה משותפת על החברות שבארגון שלנו כדי שיבדקו אותן שהן שומרות על זכויות העובדים שלהן.
מיכל בירן: יפה מאוד.
עמיר נאור: קיים בחוק לפי צו ההרחבה והכול, ואנחנו עושים את זה.
אלי אלאלוף: תפסתם בשנה האחרונה איזו חברה קבלנית של קבלני עבודות ניקיון, שזייפה?
עמיר נאור: כן.
אלי אלאלוף: כמה כאלה?
עמיר נאור: זה היה בבדיקה מדגמית, העברנו אותה לבדיקה מורחבת - שבע שנים, כל העובדים על כל מה שהוא עשה, והוא ישלם את הכול.
עמיר נאור: והמחיר, אתה יודע כמה?
עמיר נאור: שלא יצטטו אותי – שני מיליון שקל שהוא צריך לשלם, והוא ישלם את זה.
עמיר נאור: וזה היה אולי טעות, אולי לא, אבל זה היה וזה קרה וזה קורה.
עמיר נאור: ואני אומר שוב.
עמיר נאור: כל הדברים האלה, הם לא שייכים להעסקה ישירה.
עמיר נאור: לא כל העובדים במשק צריכים לעשות עבודה.
עמיר נאור: אני מסכים שהאחיות צריכות לעבוד במרפאה או בבית חולים בהעסקה ישירה, אין לי בעיה עם זה.
עמיר נאור: עובדי ניקיון שעובדים בבית חולים, גם שיעבדו תחת בית החולים.
עמיר נאור: אבל לדוגמה, עובדי בנק, עובדי ניקיון בבנק לא צריכים להיות עובדי הבנק, הם לא נתקלים בעובדי הבנק בכלל – לא שכם לשכם.
הם באים ב-7: הייתי נוכח באירוע של משרד ממשלתי שעשה אירוע לעובדים שלו.
הם באים ב-7: גם חברת הניקיון שעובדת שם – לא שלי – שיתפה את כל עובדי הניקיון באותו אירוע.
קריאה: אחרי ששנים הרגילו אותם שלא.
אלי אלאלוף: תברך אותם.
עמיר נאור: תודה רבה.
אלי אלאלוף: דווקא זה סוג השמות שהיית יכול להגיד.
עמיר נאור: אני יכול לתת לך שמות כמה שאתה רוצה.
אלי אלאלוף: אנשי האוצר, מה המילה האחרונה שלכם?
אביעד שוורץ: כמו שאמרתי בהתחלה, אנחנו כרגע מתנגדים להרחבה על כל שאר ההתקשרויות.
אביעד שוורץ: אנחנו צריכים לבדוק את העלויות שיש לחוק הזה.
אלי אלאלוף: היות וזה לא חוק שנולד אתמול בלילה, אני לא מבין למה לא באתם עם הנתונים.
אביעד שוורץ: לא, כי ההרחבה - - -
נעה בן שבת: גם ההרחבה נשלחה אליכם לא אתמול בלילה.
אלי אלאלוף: אנחנו אמורים להעביר – ותראה את הנטייה פה – להעביר את החוק היום לקריאה ראשונה.
מיכאל מלכיאלי: חד-משמעית.
אלי אלאלוף: ויש לכם לקראת השנייה והשלישית, ואז אתם יכולים לבוא ולתקן ולהמליץ לנו לתקן את זה.
אלי אלאלוף: אז היות ולא נתתם לנו עלויות ולא יודעים כמה זה אמור לעלות, אם בכלל - -
מיכאל מלכיאלי: אם בכלל.
אלי אלאלוף: - - ההרגשה שלנו שזה לא אמור לעלות, אז יש לי הצעה בשבילך.
אלי אלאלוף: שתבקש את האישור או לא תבקש את האישור, אנחנו נצביע ותמתין לקריאה השנייה והשלישית עד אז כדי לתקן.
נעה בן שבת: אני רוצה לציין, אדוני, גם שלא בטוח שהעלויות הן עלויות תקציביות.
נעה בן שבת: עלויות של המדינה כמעסיק, גם אם יש עלויות הן של המדינה כמעסיק ולא אוצר המדינה כדברים שהוא חייב לעשות, שהחוק מחייב אותו לעשות או הפחתת הוצאות - - -
מיכאל מלכיאלי: איפה יש פה עלויות בחוק הזה?
אלי אלאלוף: אני אומר, זכותם, הם יודעים.
אלי אלאלוף: דרכים הנסתרות לנו, הן לא להם, אז הם יעשו את העבודה שלהם.
אלי אלאלוף: יש לכם את הזמן עד הקריאה השנייה והשלישית לעשות את זה.
איה דביר: אדוני היושב-ראש, רק לחדד שמבחינת החלטת ועדת שרים אנחנו מתבקשים להחזיר את ההצעה לדיון בוועדת שרים לפני הבאתה במליאה לקריאה ראשונה.
יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים עכשיו, אתם מחזירים לוועדת שרים.
מיכאל מלכיאלי: אחרי זה יהיה דיון.
אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים ואחרי ההצבעה אתם מחזירים את זה לוועדת שרים לדיון.
איה דביר: ברשותכם, רק לחדד שבסיס ההסכמה שכן הושג בהבנה שהממשלה הבינה ומה שנמצא בתוך חוק קבלני כוח-אדם אמור היה לספק מענה בדיוק לבעיות שהגברת כאן הציגה בענף קבלני כוח-אדם, בענף השמירה ובענף הניקיון ביחס לכל מה שקורה לפני 2014, ובקבלני כוח-אדם באופן רחב בכלל, אז זה אמור לייתר את התופעה של שיטת המצליח של מעסיקים.
נעה בן שבת: אבל את אומרת רק לגבי התחומים האלה.
איה דביר: בנושא הזה הייתה הסכמה של הממשלה ובעצם מה שמתבקש לבדוק מחדש מול הממשלה על-ידי משרד האוצר זה ההרחבה לכל ספקי השירות האחרים שהם לא לפי חוק קבלני כוח-אדם.
יוליה מלינובסקי: אז ביום ראשון אני מעלה את זה לוועדת שרים לחקיקה.
אביעד שוורץ: אני רק אחדד שעכשיו ביקשתי לבדוק עם חשכ"ל, ולעובדי מדינה מפרישים 6% לפיצויי פיטורים.
רונית כהן: נכון.
נעה בן שבת: אבל זה עובדי מדינה, לא עובדי קבלן.
אביעד שוורץ: עובדי מדינה.
אביעד שוורץ: מי שמועסק על-ידי הממשלה בפנסיה צוברת.
יוליה מלינובסקי: אבל כשבן אדם בסוף יוצא, הוא מקבל 8.3%?
אביעד שוורץ: אם הוא מפוטר, משלימים לו את ה-2% ושליש - - -
נעה בן שבת: אבל הוא אומר שלעובדים האלה כנראה המדינה גם כן לא מפרישה 8% ושליש.
נעה בן שבת: זו הטענה שלו בעצם ולכן יש פה את הפער הזה.
קריאה: אבל יש את סעיף 14, גברתי.
יוליה מלינובסקי: במכרזים זה משהו אחר.
יוליה מלינובסקי: מפרישים מאה אחוז עלויות.
אלי אלאלוף: ברשותכם, עוברים לקריאת החוק.
נעה בן שבת: "הצעת חוק פיצויי פיטורים (תיקון – זכאות לעובד של קבלן בעת חלופי קבלנים במקום העבודה), התשע"ח–2018 אדוני, יש לי כמה נקודות, אני חושבת שהן מאוד חשובות פה.
נעה בן שבת: דבר ראשון, לגבי קבלני כוח-אדם אנחנו יודעים שבחוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם, סעיף 12(א) קובע שאחרי תשעה חודשים העובד של הקבלן אמור להפוך להיות עובדו של המעסיק בפועל.
נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו לא היינו אמורים להגיע למצב שבו יש בכלל חבות בפיצויי פיטורים בגלל שאנחנו מדברים על השלמה של פחות משנה.
נעה בן שבת: אז יכול להיות שההוראה הזאת תתייחס לאנשים שעובדים – יש עובדי קבלן שמועסקים 15 חודשים, שההוראה הזאת חלה למשך 15 חודשים וההוראה הזאת יכולה להיות רלוונטית אליהם, אבל אולי צריך לכתוב פה שהוראת הסעיף הזה לא גורעת כמובן מסעיף 12(א) לחוק האמור.
נעה בן שבת: נושא נוסף שחשוב אני חושבת להתייחס אליו זה נושא הוותק.
נעה בן שבת: זה הוזכר פה כבר על-ידי כמה דוברים, שככל שהוותק – חוץ מנושא פיצויי הפיטורים, ככל שהם שולמו, שאר העניינים של הוותק צריכים להישמר לעובד במעברים האלה.
קריאה: זה לא נשמר.
נעה בן שבת: הם צריכים להישמר כי בעצם עד היום הפסיקה, מה שהיא עשתה, היא עשתה או פיקציה או אמרה שיראו את המתפטר כאילו הוא פוטר.
נעה בן שבת: זה בעצם מה שהיא אמרה, יראו את ההתפטרות כפיטורים, או שאמרה שבפועל זה היה פיטורים.
נעה בן שבת: ופה אנחנו בעצם אומרים, לא משנה לנו – זה בעצם אפילו לא פיטורים, אנחנו אפילו לא קוראים לזה פיטורים.
נעה בן שבת: אנחנו בעצם קובעים רק את הזכאות, עושים את זה כאילו זה פוטר וזה בעצם רק הזכאות לפיצויי הפיטורים.
נעה בן שבת: ולכן, צריך אולי להוסיף אמירה שהוותק יישמר לכל העניינים האחרים.
נעה בן שבת: זה נשמר גם לעניין פיצויי פיטורים אם העובד עבד פחות משנה, זאת אומרת עכשיו בחילופים עדיין לא קמה לו זכות לפיצויי פיטורים, המעסיק החדש יצטרך לקחת את התקופה הקודמת ולשלם גם בעדה.
נעה בן שבת: את לא רוצה?
יוליה מלינובסקי: לא, אני לא מתכוונת לזה.
יוליה מלינובסקי: אני מתכוונת שזה יהיה רק לעובד שיש לו כבר את הזכות לפיצויים.
מיכל בירן: אבל היא אומרת שאת גורעת מזכות שיש.
נעה בן שבת: אז אני הולכת איתה.
יוליה מלינובסקי: אני אומרת, מה שאפשר לעשות יותר טוב, כמובן.
אלי אלאלוף: אבל זה יותר טוב לעובד.
מאירה בסוק: אבל המדינה לא תסכים.
יוליה מלינובסקי: המדינה לא תסכים.
נעה בן שבת: אבל את לא רוצה לגרוע לו מהוותק.
פנינה תמנו: לא, אסור לגרוע מהוותק.
יוליה מלינובסקי: אני לא נוגעת לו בוותק אבל אני מסבירה מה הייתה כוונת המחוקק מלכתחילה.
יוליה מלינובסקי: אם בזמן החלופה של הקבלני, לבן אדם כבר הייתה זכות לפיצויי פיטורים, זה מה שהוא יקבל.
יוליה מלינובסקי: אם בן אדם עבד ארבעה חודשים, שלושה חודשים, והתחלף קבלן, אני לא רואה פה זכות לפיצויי פיטורים.
יוליה מלינובסקי: זה מה שאני התכוונתי מלכתחילה.
פנינה תמנו: שלא תהיה פגיעה בוותק.
נטע ברנר נאור: השאלה שנעה מעלה היא שאלה אחרת.
אלי אלאלוף: נתקן את זה לפי ההסבר.
נעה בן שבת: לדעתי אין לנו מספיק זמן פה להתעמק בנקודה הזאת.
נעה בן שבת: אני חושבת שהדבר יפגע בחלק מהעובדים, אולי אפשר לברר את זה לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אבל מבחינה זאת את אומרת שזה לא גורע מזכויות ותק אחרות במקום העבודה.
יוליה מלינובסקי: אני מציעה דבר כזה.
יוליה מלינובסקי: קודם כול, אני צריכה לעבור את המכשול של ועדת שרים עם האוצר, אני מקווה מאוד שמה שאנחנו שומעים פה זה לרוחו של השר, כי השר בעבר התבטא מאוד בחריפות נגד בכלל העסקה של עובדי קבלן.
יוליה מלינובסקי: אני אצטרך לפתור את הבעיה.
יוליה מלינובסקי: ולנקודה שאת מדברת, נעה, אנחנו יכולים לגשת – אחרי שנפתור את המחלוקת העיקרית הגדולה וכבר להיכנס ל - - -
נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להבין מה הוועדה מחליטה.
נעה בן שבת: דבר ראשון, האם יש עלות תקציבית לפי מה שהוועדה מחליטה עכשיו או שאין עלות תקציבית.
אלי אלאלוף: אנחנו לא קיבלנו שום אינפורמציה על עלות תקציבית, איך אנחנו יכולים?
נעה בן שבת: אז אתם קובעים שאין עלות תקציבית?
אלי אלאלוף: שאין עלות תקציבית לפי ראות עינינו כרגע.
נעה בן שבת: נושא נוסף.
נעה בן שבת: אפשר להוסיף הוראה שזה לא גורע מהוראות סעיף 12(א) לחוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם?
נטע ברנר נאור: שאין בזה לגרוע.
נעה בן שבת: שזה לא גורע מההוראה לגבי קבלני כוח-אדם.
נעה בן שבת: ולגבי זכויות ותק אחרות במקום העבודה, גם להגיד שזה לא גורע מזכויות הוותק האחרות שצבר העובד.
יוליה מלינובסקי: זה לא פוגע בשום דבר שכבר קיים.
נעה בן שבת: אפשר לכתוב את זה?
קריאה: כדאי לכתוב את זה.
יוליה מלינובסקי: זה בסדר, מה שנעה עכשיו אמרה?
איה דביר: זו סוגיה מקצועית שנדונה בישיבה המקדימה אצל היועצת המשפטית של הוועדה, זה פועל לשני הכיוונים.
איה דביר: לשריין את זכויות הוותק יוצר בעבור המעסיק הקולט אפקט מצנן מלרצות לקלוט את העובד כי ברור לו מה העלויות הנוספות שיש לעומת קליטת עובד חדש שלא היה מועסק קודם.
איה דביר: זו שאלת מדיניות שצריך להכריע בה.
יוליה מלינובסקי: אני חושבת שלא, נעה.
יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים להיצמד לאותם צווי הרחבה באותם ענפים שזה כבר קיים.
נעה בן שבת: אבל סיפרו לנו בענף הניקיון שיש שם הוראה מפורשת שאומרת שעובדים שומרים על הוותק, ובחוק העסקת עובדים על-ידי קבלני כוח-אדם, כשהעובד עובר מקבלן כוח-האדם למעסיק, הוא עובר עם הוותק שלו.
נעה בן שבת: יש שם הוראה מפורשת שהוא עובר עם הוותק.
נעה בן שבת: השאלה אם פה צריך.
נעה בן שבת: אפשר להשאיר את זה בשאלה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
אלי אלאלוף: אני מציע שנשאיר.
יוליה מלינובסקי: אני אשאיר.
אלי אלאלוף: בואו נשאיר אותה פתוחה.
רונית כהן: עניין נוסף שאני רוצה להעיר או לשאול.
רונית כהן: רונית כהן, רשות המסים.
רונית כהן: בנוסח החוק רשום זכאי לפיצויי פיטורים.
רונית כהן: אנחנו רוצים להוסיף את המילה "השלמת פיצויי פיטורים", יש לזה משמעות גם מבחינה מיסויית.
רונית כהן: מדובר פה ברצף מעסיקים.
רונית כהן: מבחינתנו, אנחנו לא רוצים להשוות בין מצב של אדם שממשיך לעבוד דרך חברת כוח-אדם לבין אדם שעובד דרך אותה חברת כוח-אדם, ולדעתי יש מקום להוסיף פה השלמת כספי פיצויים.
נעה בן שבת: זה לא מופיע בשום מקום בחוק פיצויי פיטורים.
נעה בן שבת: חוק פיצויי פיטורים קובע את הזכאות לפיצויי פיטורים.
רונית כהן: אני אגיד לך מה החשש שלי.
נעה בן שבת: החוק שנדון גם בוועדת הכספים, שזה חוק השירותים הפיננסיים, שם קבוע איך מושכים את פיצויי הפיטורים ומה מפקידים.
רונית כהן: ברשותך, אבל המקרה פה הוא שונה.
רונית כהן: כי מדובר בעובד שעדיין ממשיך לעבוד, אומנם דרך מעסיק אחר אבל ממשיך לעבוד.
רונית כהן: ולכן, בפקודת מס הכנסה קיימת אפשרות לבצע השלמה של כספי הפיצויים בקופת הגמל.
רונית כהן: במקרים שבהם המעסיק ישלם לעובד את ה-2% ושליש, זה גם יגרע ממנו את הזכות לקבל בעתיד פנסיה יותר גבוהה, ויש פה גם איזושהי שאלה מיסויית מה דין הכספים שהוא מקבל.
יוליה מלינובסקי: זה אותם פיצויים.
יוליה מלינובסקי: הפיצויים היום 8.3%.
רונית כהן: יש פה רצף מעסיקים.
נעה בן שבת: אני מציעה להשאיר הערה בדברי ההסבר ולדון לקראת קריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: יש פה הצעה ברשותך, אנחנו נבדוק את ההצעה שלך ולקראת קריאה שנייה ושלישית נסכם את הנקודה.
רונית כהן: אוקיי.
אלי אלאלוף: אתה רוצה עוד הערה?
אביעד שוורץ: רק אמרתי לגבי העלויות – שלהערכתנו, כן יש עלויות – אנחנו צריכים לבדוק אותן, לגבי התקשרויות של המדינה.
אלי אלאלוף: בסדר, אז אין בעיה.
אלי אלאלוף: אנחנו לא אמרנו שנברח מעלויות, יש לנו גם תשובה.
אלי אלאלוף: אם יש עלויות גבוהות מדי, אז יהיה גיוס ח"כים.
נעה בן שבת: לא, אבל השאלה מה הוועדה קובעת.
נעה בן שבת: הוועדה אומרת, כרגע היא לא רואה עלויות.
אלי אלאלוף: היא לא רואה עלויות, גם לא נמסרו עלויות.
אלי אלאלוף: אז אנחנו רוצים, כולנו נרוץ, כל אחד יעשה את שיעורי הבית כדי שנגיע לקריאה שנייה ושלישית מוכנים.
אלי אלאלוף: חבריי חברי הכנסת, מוכנים להצביע?
אלי אלאלוף: אני מודה לכולם ואנחנו עושים את זה באחריות מלאה, לא בפזיזות.
אלי אלאלוף: תודה רבה, בראבו ליוליה.
אלי אלאלוף: היום ה-18 ביוני 2018, ה' בתמוז תשע"ח, השעה 11:25 ואני מתנצל על האיחור שנבע מדיונים חשובים לפני כן.
אלי אלאלוף: אנחנו באים לתקן או להשלים את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 206) בנושא קצבאות ילדים, תקופת ההרשמה של קצבאות ילדים.
אלי אלאלוף: הצעת החוק היא של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי ושאר החברים שלה בסיעה, תמיד לא מוותרים עליה.
יוליה מלינובסקי: זה נקרא סולידריות חברתית.
יוליה מלינובסקי: ממש בקצרה.
יוליה מלינובסקי: זה חוק שמתקן עוול של שנים רבות.
יוליה מלינובסקי: חבל שנעשה את זה רק היום ולא לפני כן אבל טוב שזה כך.
יוליה מלינובסקי: גם בחוק הזה היו לי ויכוחים מאוד גדולים עם משרד האוצר, שבהתחלה זרקו לי פה מיליונים על גבי מיליונים.
אלי אלאלוף: תמצאי חברים אחרים להתווכח איתם.
יוליה מלינובסקי: מה אני אעשה, אבל זה מקרה שמה שנקרא הצלחנו לכופף את משרד האוצר, שזה לא ברור מאליו.
אלי אלאלוף: את לא מכופפת אותו.
אלי אלאלוף: תשמרי עליי קצת, אני מהסיעה של האוצר.
יוליה מלינובסקי: אתה יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, זה משהו אחר.
יוליה מלינובסקי: החוק מבטל עוול היסטורי, שאיכשהו קצבאות ילדים לא היו באותו מדרג כמו כל הקצבאות שאפשר לתבוע אותן רטרואקטיבית שנה, קצבאות ילדים היה אפשר לתבוע רטרואקטיבית רק שלושה חודשים.
יוליה מלינובסקי: זה פוגע בעיקר בעולים וזה פוגע בשליחים שלנו בחו"ל שמביאים ילדים ואז הם לא מספיקים לתבוע את קצבאות הילדים.
יוליה מלינובסקי: אני מבינה שיש פה הסכמה.
יוליה מלינובסקי: הביטוח הלאומי היה ממש חבר לדרך.
יוליה מלינובסקי: לזכותם גם ייאמר – מה שכופף את משרד האוצר זה חוות הדעת של מרכז המידע שלכם, שבעצם נתן את העלויות האמיתיות, אם בכלל, ואני מאמינה שאת הדבר הקטן החשוב הזה אנחנו היום נסיים וזה יעבור גם קריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: יש מישהו שמתנגד לדבר טוב כזה?
אלי אלאלוף: מה אומר הביטוח הלאומי?
יוסף פולסקי: שלום רב.
יוסף פולסקי: יוסף פולסקי, לשכה משפטית של הביטוח הלאומי.
יוסף פולסקי: אנחנו כמובן גם כן תמכנו בהצעה.
יוסף פולסקי: זה באמת ניסיון של תיקון שניסינו לקדם אותו מזה זמן והוא לא צלח, ועכשיו בשעה טובה הוא כן צלח.
יוסף פולסקי: כמו שחברת הכנסת אמרה, זו השוואה לא בין כל קצבאות הילדים כי בדרך כלל גם קצבת ילדים היית יכול לקבל 12 חודשים, אבל אם לא רשמת את הילד שלך תוך 30 יום מיום הלידה, אז באמת הייתה המגבלה של השלושה חודשים.
יוסף פולסקי: דבר שכן חשוב להבהיר - אולי היו איזשהן אי בהירויות בדיון הקודם - התיקון הזה לא בא לשנות את המצב החוקי הקיים והצורך ברישום במשרד האוכלוסין.
יוסף פולסקי: זה לא בא לשנות את הדבר הזה.
יוסף פולסקי: כל חובה חוקית שקיימת במסגרת חוק מרשם האוכלוסין, היא גם קיימת היום, אבל קם אדם שמסיבה כלשהי הוא לא נרשם אז תהיה השוואה של תשלום הרטרו של קצבת הילדים, ואני מניח שגם חברותיי ממרשם האוכלוסין ירצו להתייחס לדבר הזה.
יוסף פולסקי: עוד דבר אחד שכן חשוב ואני גם אשבח את האגף, את מנהל התחום ציון מזרחי, את ריקי שנזיק וגם את המתכנת שנמצא פה מאחור כי באמת ההצעה הזאת זה סוג של חקיקת בזק, ממש מהרגע להרגע היא עברה, ובאמת קצת חששנו שמא לא נספיק להיערך לזה אבל אמרו לי החברים מהאגף, כל תיקון שהוא מיטיב אנחנו בסופו של דבר נרצה ונעמוד בו וכמה שיותר להיטיב מהר, נוכל לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אם אין אני לי מי לי.
אלי אלאלוף: אז אני לא צריך לברך.
אלי אלאלוף: אתה בירכת בשמי.
יוסף פולסקי: אנחנו רק הרמנו להנחתה.
אלי אלאלוף: אני שמח תמיד.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לציין נקודה.
אלי אלאלוף: זה כולל ילדים שנולדו בחוץ-לארץ.
יוסף פולסקי: כמובן.
יוליה מלינובסקי: זה בדיוק האוכלוסייה.
אלי אלאלוף: לא רק בדיוק.
אלי אלאלוף: יש כאלה שנולדו בארץ ויש להם גם בעיה.
יוליה מלינובסקי: שנולדו בחו"ל ויש חובה לרשום אותם אבל ההורים לא הספיקו, ואז כביכול הם נפגעים גם כן בקצבאות ילדים.
יוליה מלינובסקי: זו בדיוק הסיטואציה.
אלי אלאלוף: זה כולל אותם.
אלי אלאלוף: ואנחנו שמחים.
אלי אלאלוף: אפשר לקרוא את התיקון לחוק?
ענת מימון: אנחנו קוראים נוסח שפורסם לקריאה ראשונה.
ענת מימון: זה הסעיף שקובע את השלושה חודשים כחריג בעניין קצבת הילדים.
ענת מימון: למעשה זה אומר שלאחר הפרסום, ב-1 בחודש זה כבר יחול על כל מי שזכאי מאותו מועד ואילך לאותה קצבת ילדים.
אלי אלאלוף: אז לפני ההצבעה נברך את כולם – באמת, גם אנשי האוצר, גם אנשי הביטוח הלאומי, בוודאי היוזמת והחברים שלה, יוליה מלינובסקי והסיעה שלכם לעבודה.
אלי אלאלוף: ולכל שאר הגופים, לא כולל אלה שנכנסו לדיון הבא.
יוליה מלינובסקי: זה נשמע דבר קטן, כאילו זה בשוליים.
יוליה מלינובסקי: זה לא חיים במלחמה אבל זה כל כך חשוב.
אלי אלאלוף: אמרתי שזה דבר קטן?
אלי אלאלוף: כל הסיעה שלכם, את יודעת כמה כוח זה?
אלי אלאלוף: ההערה שלך, היועץ המשפטי, לגבי הצוות, זה הדבר המפתיע ובאמת הרוח החדשה שיש היום בביטוח הלאומי, זה מתבטא בדברים מסוג זה, בהחלטות ובשילוב של כל הסגל הבכיר והמרשים של הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: באמת בהצלחה ודרישת שלום אישית למנכ"ל.
אלי אלאלוף: פה אחד התקבל.
אלי אלאלוף: היום 18 ביוני 2018, ה' בתמוז התשע"ח, השעה 11:36.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעת חוק להסדרת תיירות מרפא של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
נעה בן שבת: הגענו לסעיף 27, קראנו עד סעיף 26.
נעה בן שבת: הוועדה ביקשה שנחזור עם נוסחים לעניינים.
נעה בן שבת: כרגע יש פה רק הצעה מאוד גולמית, אבל היא עוד לא נדונה יותר בהעמקה עם שאר הגורמים כדי להביא בפני הוועדה הצעה מתוקנת.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים לעמ' 13?
נעה בן שבת: אנחנו חוזרים לעמ' 13, אבל נמשיך, ברשותך.
אלי אלאלוף: ברוכה הבאה, ידידתי היקרה נורית קורן, היחידה שמצילה אותי מהבדידות.
נורית קורן: לפעמים, לא כל הזמן.
נורית קורן: אתה יודע, אתה יושב כל הזמן בוועדה אחת, אנחנו רצים מוועדה לוועדה.
נורית קורן: אני חושבת שהנושא הזה הוא נושא מאוד מאוד חשוב.
נורית קורן: חשוב שתהיה פה הסדרה, אבל צריך לשמוע גם את הגורמים שנמצאים בשטח.
נורית קורן: וכמו שעשינו בשאר החוקים, וכמו שאתה עושה כל הזמן, אדוני היושב-ראש, שומע גם את אלה שעובדים בשטח, חשוב מאוד להכניס אותם לתוך החוק, לפעמים את ההערות שלהם.
נעה בן שבת: רק אזכיר את שתי נקודות האחרונות שהבטחנו לחזור איתן לוועדה עם הצעות מתוקנות.
נעה בן שבת: נושא אחד זה הנושא של הפניית משאבים.
אלי אלאלוף: וואו, Perrier, מה זה?
אלי אלאלוף: עלינו דרגה.
אלי אלאלוף: אני רוצה Perrier.
אלי אלאלוף: מותר לי לספר לכם סוד קטן?
אלי אלאלוף: כל קרן רש"י היא בזכות בקבוקי Perrier.
נורית קורן: לא ידעתי.
אלי אלאלוף: היהודי היקר שהקים את קרן רש"י ב-1948 אחרי המלחמה חיפש מה לעשות, אמרו לו שיש איזה מעיין ליד נים בדרום צרפת, אז הוא הלך וקנה.
אלי אלאלוף: הוא לא הבין מה הוא קנה.
אלי אלאלוף: הוא הקים אימפריה מדהימה, ובזכות זה תרם את כל כספו לקרן רש"י.
אלי אלאלוף: הייתה לי הזכות 18 שנה להוציא את כספו למצוות בארץ.
אלי אלאלוף: אני מקווה שעשינו טוב.
אלי אלאלוף: כן, בטוח.
אלי אלאלוף: אז תשתו Perrier, למרות שהוא כבר לא בעולם הזה, לצערנו.
אלי אלאלוף: אבל הוא פה כל הזמן בראש שלנו, והשאיר דברים מדהימים.
רונן סולומון: עכשיו כשאנחנו יודעים נקנה Perrier, נקנה יותר.
נורית קורן: הוא השאיר מורשת חשובה.
אלי אלאלוף: זה הסיפור הקטן, מותר לפעמים, לא?
נעה בן שבת: נושא אחד היה הפניית המשאבים של ההכנסות מתיירות מרפא לחיזוק שירותי בריאות בפריפריה.
נעה בן שבת: דובר על זה, אז עדיין אין לנו מתווה, אבל עולות פה אפשרויות.
נעה בן שבת: יש אפשרות אחת שהאוצר מדבר עליה: לקבוע היטל, לקחת את הכספים, ולחלק את התשלומים בעצמו.
נעה בן שבת: יש אפשרות אחרת שאומרת שנחייב את המוסד לפעול בעצמו, להתקשר עם מוסד אחר, לעשות התקשרויות עם מוסד אחר בפריפריה וליצור ביניהם את שיתופי הפעולה.
נעה בן שבת: כמובן שיכולות להיות עוד אפשרויות אחרות.
נעה בן שבת: אני רק מזכירה את זה עכשיו בתור איזשהו פתח לתחילת החשיבה, ובסופו של דבר נביא הצעות או כמה חלופות לוועדה.
נעה בן שבת: נושא נוסף זה הנושא של הביטוח.
נעה בן שבת: האם יהיה צורך בביטוח למקרה שלתייר המרפא יידרשו טיפולים מעבר לאלה שנקבעו מראש בצורה בלתי צפויה, מי יישא בעלות?
נעה בן שבת: זאת אומרת, ביטוח למקרים האלה כדי להבטיח את העלות כלפי המוסדות הרפואיים, ושזה לא יהפוך להיות נטל על המוסדות.
נעה בן שבת: סעיף 27 עוסק בהוראות מיוחדות לעניין מוסד רפואי ציבורי.
נעה בן שבת: בעוד שההוראות הקודמות שהקראנו התייחסו גם למוסד ציבורי וגם למוסד פרטי, ההוראה הזאת המיוחדת מתייחסת רק למוסדות הציבוריים.
רונן סולומון: אדוני, לפני שממשיכים.
אלי אלאלוף: לא קיבלת רשות דיבור בינתיים.
רונן סולומון: סליחה.
רונן סולומון: זה להערות שהיועצת המשפטית אמרה.
נעה בן שבת: נחזור.
נעה בן שבת: אמרנו שרק הזכרתי אותן בסיום הדיון, ונביא הצעות או כמה חלופות.
רונן סולומון: ביקשנו מרשות שוק ההון להיות פה בנושא הביטוח.