GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.
אלי אלאלוף: אני קצת הבנתי פעם במפעל ההזנה.
אלי אלאלוף: לפני כחודש-חודש וחצי בדקתי אצל מנכ"ל משרד החינוך והיום מחלקים 358,000 מנות ביום, רק שנבין, ואתם לא שומעים לא על הרעלה ולא בטיח'.
אלי אלאלוף: זה נעשה עם מדיניות מראש.
אלי אלאלוף: כולנו אוהבים שזה מפוזר בכל הארץ.
אלי אלאלוף: לא מביאים את זה רק מהמרכז במכוניות או במשאיות.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אני אדבר ממש בקצרה כי נראה לי שאת כל הרציונלים כבר אמרנו ואת כל ההסכמות, בטח בקרב חברי הכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: אני דבר אחד לא מצליחה להבין.
שולי מועלם-רפאלי: הגעתי לפה לפני חמש וחצי שנים.
שולי מועלם-רפאלי: חבריי ממשרדי הממשלה, זה היה אחד החוקים הראשונים שהנחנו פה.
שולי מועלם-רפאלי: חמש וחצי שנים אחרי כאילו אנחנו שומעים את עצמנו בתקליט שבור כמו שקראו לזה כשהייתי צעירה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מחזקת את ידיך שנצביע על זה היום ושנסיים היום את הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: זה נעשה בעולם.
שולי מועלם-רפאלי: הדברים ברורים לחלוטין לגבי מי צריך לתת, מי צריך לקבל, מה התהליך שצריך הדבר הזה לעבור, איך מגינים על הנותן, איך מונעים פגיעה מהמקבל.
שולי מועלם-רפאלי: כל הדברים נאמרו, סוכמו והם ידועים.
שולי מועלם-רפאלי: אני בעד להתקדם להצבעה והתחלת סיום התהליך הבלתי אפשרי הזה.
אלי אלאלוף: נציגת התעשיינים, בבקשה.
גליה שגיא: תודה, כבוד היושב-ראש.
גליה שגיא: תודה על הדיון החשוב הזה.
גליה שגיא: גם אני נמצאת פה לא בפעם הראשונה.
גליה שגיא: שמי גליה שגיא ואני מנהלת איגוד תעשיות המזון, התאחדות התעשיינים.
גליה שגיא: אנחנו יצאנו באיגוד תעשיות המזון לפני כשנתיים וחצי בפרויקט משותף עם עמותת "לתת" ונמצאים בקשר גם עם עמותות "לקט ישראל" במטרה באמת להגביר את המודעות לנושא הצלת מזון ולבחון איך אפשר לעודד את היצרנים להפנות את המזון שמיועד להשמדה, כמובן מזון שהוא איכותי וטוב, שהתקלה היא בסימון או באריזה או בעודף שיווקי, להצלת המזון ולתרומה לנזקקים.
גליה שגיא: לפני שיצאנו לפרויקט עשינו סקר קצר בקרב יצרני המזון, ואציג רק רמה נתונים: 84% מהיצרנים הביעו עניין להצטרף לפרויקט ולמיזם של הפניית המזון במקום להשמדה, ומדובר פה בנושאים של איכות סביבה, לתרומה לנזקקים.
אלי אלאלוף: איזה עם אנחנו.
גליה שגיא: יחד עם זאת, למה לא עושים את זה מספיק ומה החסמים?
גליה שגיא: 54% חששו שהמזון יגיע חזרה למכירה בשוק, 49% חששו שאולי המזון יחולק לאחר תום המועד, 31% חששו מתביעות ופחדו להעביר אותו הלאה, 18% אמרו שאין תהליך מובנה לנתב את המזון לתרומה.
גליה שגיא: צריך להבין שתהליך של השמדת מזון חובן בתוכו כסף, יש בו עלויות, אבל הוא פשוט יותר מאשר להפנות אותו לתרומת מזון.
גליה שגיא: בתרומת מזון צריך להקים מערך, צריך להיות בקשר עם עמותת "לתת", צריך לדעת שהמשאיות מגיעות ליעדן.
גליה שגיא: כמה גופים פה חוברים ביחד.
גליה שגיא: על כן, אנחנו מעודדים ותומכים מאוד כמובן בהצעת החוק הזו ובהצעת החוק שעליה דיברה חברת הכנסת מירב בן ארי להגדלת התמיכה וההכרה בתמורה על מנת באמת לעודד את היצרנים להפנות יותר ויותר מזון במקום להשמדה לנזקקים ולתרומה.
גליה שגיא: תודה.
אלי אלאלוף: תענוג לשמוע אותך פה כשזה בטענות על חקיקות אחרות.
אלי אלאלוף: באמת תודה לך ולתעשיינים.
אלי אלאלוף: אנחנו נקרא, נמזג את החוקים, ואחר כך נבקש את התגובות של המשרדים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: בבקשה, עוברים לקריאה.
ענת מימון: אני מקריאה נוסח שמונח בפניכם שהוא טיפה שונה מהנוסח שהוגש בקריאה הטרומית.
ענת מימון: זה נוסח שגובש בישיבות פנימיות שנעשו עם חברי הכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי, איפה צה"ל בסיפור?
ענת מימון: רגע, שניה.
ענת מימון: למעשה, ההצעה הזו קובעת שתהיה אחריות פלילית ואזרחית במקרים של רשלנות חמורה או זדון.
ענת מימון: אלה מקרים שהמחוקק לא רוצה לפטור בהם.
ענת מימון: כמובן שאם מישהו בפעולות שהוא גרם בכוונה או בסטייה חמור מסטנדרט התנהגות סביר גרם לאיזשהו נזק, במקרים האלה ההצעה לא מכסה ולא נותנת פטור.
ענת מימון: הפטור ניתן למעשה במצבים שאדם פועל בהתאם להוראות, וגם אם הוא סוטה ברשלנות רגילה אז למעשה אנחנו נותנים לו את הפטור הזה.
ענת מימון: בנוסף, בהצעת החוק המקורית היתה חובת ביטוח.
ענת מימון: למעשה, בנוסח לפניכם נשארה חובת הביטוח.
ענת מימון: היא קצת יותר מצומצמת כי למעשה את הביטוח צריך רק במצבים באמת שיש את החשיפה לאחריות שכרגע צמצמנו אותם.
ענת מימון: רק אעיר שצריך לחשוב באמת האם הביטוח הזה, החובה הזאת היא אפקטיבית באמת, אם זה לא יצור באמת פוליסות יקרות שיכולות רק להכביד על העמותות.
ענת מימון: אני מציעה שלקראת שנייה ושלישית יהיה צריך לבחון האם באמת יש צורך בחובה הזו או להשאיר את זה באמת וולונטרי לאותם ארגונים.
ענת מימון: דבר נוסף, בסעיף 3 אנחנו נוקטים בלשון "ארגון", ואנחנו מגדירים ארגון לחלוקת מזון, ואילו בסעיף 2 אנחנו מדברים רק על חברות.
ענת מימון: באמת קיבלנו פנייה שאנחנו רוצים לכלול גם ארגונים שתורמים.
ענת מימון: לכן, אפשר להרחיב את זה לארגון גם ולראות שזה כולל.
שולי מועלם-רפאלי: צה"ל הוא ארגון בהגדרתו?
ענת מימון: צריך יהיה לבדוק איך אנחנו מכניסים גם גופים כאלה.
אלי אלאלוף: צה"ל צריך ליזום מהלך.
ענת מימון: אם זו תהיה ההחלטה, נכתוב שזה יהיה לרבות - - -
אורי מקלב: אפשר להוסיף ארגון, מה הבעיה?
ענת מימון: ארגון, כן.
ענת מימון: השאלה היא מה עם צה"ל.
אלי אלאלוף: כרגע אנחנו מבקשים רשות מחברי הכנסת למזג את שתי ההצעות.
אלי אלאלוף: בעד המיזוג – פה אחד ההצעה למזג את שתי הצעות החוק נתקבלה.
אלי אלאלוף: מיזגנו את שתי ההצעות.
אוסנת חיטרון: אוסנת חיטרון, מחלקת ייעוץ וחקיקה פלילי, משרד המשפטים.
אוסנת חיטרון: קודם כל, הממשלה לא מתנגדת לעידוד תרומות מזון.
אוסנת חיטרון: השאלה היא איך עושים את זה ומה המחיר של אותן פעולות עידוד, ומי נושא בנטל.
אוסנת חיטרון: נאמר כאן על ידי חברת הכנסת שלא נמצא תקציב לתת איזשהם מענקים לעידוד התרומות האלה שהיו יכולים גם לייצר איזשהו תמריץ באמת.
אוסנת חיטרון: השאלה היא איפה אנחנו מייצרים את התמריץ הזה.
אוסנת חיטרון: ברגע שאנחנו מייצרים את התמריץ לתרום בדרך של מתן פטור מאחריות פלילית - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נותנים פטור מאחריות פלילית, זה פשוט לעשות מניפולציה בדברים שלי.
אוסנת חיטרון: אסביר.
אוסנת חיטרון: מאחריות פלילית ואחריות נזיקית במקרים של רשלנות שזה מה שהחוק הזה עושה, במקרים של רשלנות אנחנו משיתים את הנטל על הציבור החלש, העני, שנזקק למזון הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אל תתבלבלי.
אורלי לוי אבקסיס: בחוק עבירה פלילית מצריכה מחשבה.
אוסנת חיטרון: או רשלנות.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן, אנחנו לא פוטרים אותם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מכריחים אותם לעשות ביטוח.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתאפשרי לה לסיים.
אוסנת חיטרון: יכול להיות שיש כאן איזושהי טעות והנוסח לא משקף את כוונת המציעים.
אוסנת חיטרון: אבל מה שכתוב בנוסח היום זה שהחוק קובע פטור ברשלנות מאחריות פלילית ואחריות נזיקית לתורמי מזון ולמתווכים ולארגונים.
אוסנת חיטרון: המשמעות של פטור כזה היא שארגון שמתרשל לא יישא באחריות.
אוסנת חיטרון: זאת אומרת, מי שנפגע לא יוכל לתבוע.
אורלי לוי אבקסיס: ממתי התרשלות היא פועל יוצא של תום לב?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מכניסים את העניין של תום הלב לסיפור הזה.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו באים ואומרים תום לב, זאת אומרת שההתנהגות מעידה בסופו של דבר שהכוונה היא נכונה.
אורלי לוי אבקסיס: עדיין אנחנו אומרים: יעמוד בכל הדרישות כדי להבטיח ייצא טוב מאותו אחד.
אוסנת חיטרון: יכול להיות שכל הדברים האלה הם חלק מכוונת המציעים, אבל הם לא מופיעים בנוסח.
אלי אלאלוף: מה שמופיע בנוסח זה מה שאנחנו מבקשים.
אוסנת חיטרון: אני מתייחסת לנוסח שנמצא בפנינו.
אוסנת חיטרון: הנוסח כרגע מתייחס לפטור במצבים של רשלנות.
שולי מועלם-רפאלי: לכן, אנחנו נצביע עליו בקריאה ראשונה, וכל דבר שהוועדה או משרדי הממשלה יחשבו שדורש תיקון יתוקן לשנייה ושלישית, כי חמש וחצי שנים זה עומד על זה שהנוסח לא נראה לכם, אבל מעולם לא שמענו מכם נוסח אחר.
ענת מימון: אעיר כי עברנו מהנוסח של תום לרשלנות בדיוק בגלל שאנחנו נמצאים בעולם הנזיקי והפלילי.
ענת מימון: אמרנו שהמונח הנכון במצב הזה זה להגיד שהוא לא התרשל או רשלנות חמורה או לכלול את זה לגבי רשלנות ולא להתייחס למונח של תום לב שהוא פחות רלוונטי משפטית.
אוסנת חיטרון: נכון, המונח תום לב לא מתאים פה, אבל אני רוצה להגיד - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל הכוונה היא שהוא כן נהג בתום לב.
שולי מועלם-רפאלי: שהוא לא התרשל - זו הכוונה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר קצת היסטוריה.
אלי אלאלוף: אני זקן, מותר.
אלי אלאלוף: כשהגענו לראש הממשלה מר אריק שרון והצגנו את נושא מפעל ההזנה לבתי ספר קיבלנו סירוב מוחלט של משרד הבריאות לפקח על המזון.
אלי אלאלוף: שנים רבות הם לא רצו, ואנחנו קיבלנו החלטה אחראית מאוד ולאומית מאוד והתחלנו לספק מזון לעשרות אלפים ואחר כך למאות אלפים.
אלי אלאלוף: רק בשנים האחרונות האחריות הממשלתית נכנסה והיא ביטאה את זה בצורה של פיקוח של משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, זה התהליך שיהיה.
אלי אלאלוף: אנחנו היום נצביע למרות עמדת משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: כפי שאמרה חברת הכנסת שולי מועלם, אנחנו היום מצביעים לקראת קריאה ראשונה במליאה.
אלי אלאלוף: לאחר מכן יש לנו עוד זמן עד לשנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: אני מציע שתמצאו את הפתרונות כי כל הישיבות שקיימנו איתכם נגמרו בזה שאתם לוקחים אחריות להביא פתרונות, והדבר היחיד שלא קיבלנו זה פתרון.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה על נזיפה של משרד זה או אחר.
אלי אלאלוף: אם היה מדובר באנשי עסקים, הייתי נוזף בהם.
אלי אלאלוף: אבל אני לא מוכן היום לשום תירוץ משפטי כלשהו.
אלי אלאלוף: אני סומך על האחריות האזרחית ועל נדיבות הלב של הגופים שתורמים את המזון.
אוסנת חיטרון: אבקש להשלים עוד שתי מילים כי זה באמת ממש דבר חשוב, ואעשה זאת בקצרה.
אוסנת חיטרון: הסיבה שלא הובאו פתרונות היא מכיוון שיש כאן התנגדות עקרונית.
אוסנת חיטרון: הרעיון בבסיס הצעת החוק שאומר - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה בתמיכת ממשלה, כן?
אוסנת חיטרון: לא, הממשלה התנגדה.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אנחנו העברנו את זה במליאה - אופוזיציה כקואליציה.
אוסנת חיטרון: נוסח אחר.
שולי מועלם-רפאלי: אם הממשלה היתה מתנגדת זה היה עובר טרומית?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו העברנו את זה במליאה - אופוזיציה וקואליציה יחד.
אוסנת חיטרון: הנוסח כרגע לא תואם את מה שאושר בוועדת שרים.
ענת מימון: מה שאושר בוועדת שרים זה נוסח ריק מתוכן.
אוסנת חיטרון: אבל הנוסח כרגע לא תואם את מה שאושר בוועדת שרים.
אלי אלאלוף: את מגינה מצוין על משרדך אבל אנחנו באנו פה להגן על אוכלוסיות חלשות.
אוסנת חיטרון: לא סיימתי.
אלי אלאלוף: אנחנו נסתפק בהודעה הזו.
אוסנת חיטרון: חשוב לי להבהיר בכל זאת שהנוסח אינו תואם את החלטת ועדת שרים.
אלי אלאלוף: הפרוטוקול קלט את כל המילים שאמרת, גם אלה שלא מקובלות עלינו.
מירב בן ארי: הבהרת, דיברת, שמענו.
אורלי לוי אבקסיס: יהיה לנו עוד זמן בין ההכנה לקריאה השנייה והשלישית לנוסח.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, האם יש לכם מה להגיד לנו?
אלי גורדון: שלום, אלי גורדון, מנהל שירות המזון.
אלי גורדון: ללא תלות לעמדת הממשלה שכבר הועברה ולא אחזור עליה, אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת שנמצאים פה שלפני מספר שנים, כמעט שנתיים, אושר פה חוק שמתייחס בצורה - - -
אורלי לוי אבקסיס: שנתיים מאז שהעברנו אותו במליאה, זה לא מאז שהתחלנו - - -
אלי גורדון: בחוק הגנה על בריאות הציבור מזון נתנו מענה התחלתי לכל סוגיית הצלת מזון.
אלי גורדון: הגדרנו מהו הגוף והארגון שיכול לתרום מזון או לארגן את כל הפעילות סביב המזון.
אלי גורדון: בשלושה סעיפים בצורה מפורשת נתנו פטורים לשנתיים מיום כניסת החוק לתוקף לכל נושא הרישוי על מנת להגיע למסלול שבו ניתן יהיה לעשות את אותן ההסדרות שהזכרתם, בין היתר, גם כאן, ברמה של חקיקת משנה, איך לעשות טיפול באותו מזון, איך לחלק אותו, מה הם התנאים שבהם כל השרשרת עד לאספקה לצרכן קצה, גם אם הוא נזקק, גם אם לאו.
אלי אלאלוף: הכנו את זה במסגרת הדיון על המזון, כל הנושא של ההובלה וכל הדברים.
אלי אלאלוף: סגרנו שם כבר את כל הפינות האלה.
אלי גורדון: כן, חד-משמעית.
אלי גורדון: נתנו שם הסדרים כללים וראשונים, כאשר שר הבריאות במהלך שנתיים היה אמור היה לתת מענה לזה, עם אופציה לעוד שנתיים להרחיב.
אלי גורדון: השנתיים הולכות ומסתיימות בעוד חודש, חודשיים, משהו כזה - לא זוכר כרגע.
אלי גורדון: יש לנו כוונה לבוא ולבקש מהוועדה הזו, אם אני לא טועה, זה כן מחייב אותנו להגיע לכאן לדיווח, לבקש את הארכה שבהתאם לחוק.
אלי גורדון: בנוסף, יש לנו גם כוונה, ובתוכנית עבודה 19' זה כבר מופיע לנו, להקים צוות שיהיו שותפים לו, כמו שאמרנו גם קודם, אנחנו פשוט דוחים את הפעילות בשנה אחת, עם ארגונים, עם התעשייה וכל שאר בעלי עניין, על מנת להגיע להסדר.
אלי אלאלוף: ולתקנות בזמן.
אלי גורדון: זו המשמעות.
אלי גורדון: צריך כן להבין שהנושא הוא מאוד חשוב.
אלי גורדון: הוא מאוד חשוב לא רק כי תהיה בעיה כזו או אחרת של אחריות פלילית או נזקית, אלא מטרה משותפת של כולנו להבטיח את בטיחות המוצר שמגיע לצרכן הקצה, ובמקביל גם לתת מענה לצרכים של רעב.
אלי גורדון: תודה.
אלי אלאלוף: ארגון "לתת", בבקשה.
אלי אלאלוף: לאחר מכן ידברו מארגון "לקט" – אוהבים את שניכם באותה מידה.
ערן וינטרוב: ערן וינטרוב, מנכ"ל ארגון "לתת".
ערן וינטרוב: הסיטואציה שאנחנו מתמודדים איתה היא אבסורד.
ערן וינטרוב: הרי במדינה מתוקנת לא היינו בשיעורי עוני כפי שהם היום.
ערן וינטרוב: אדוני היושב-ראש, אתה פעלת במסגרת הוועדה למלחמה בעוני כדי לצמצם את שיעורי העוני.
ערן וינטרוב: במדינה מתוקנת לא היינו נמצאים בסיטואציה שיש כל כך הרבה באי-ביטחון תזונתי חמור - 285,000 ילדים ו-243,000 משפחות לפי הנתונים של המוסד לביטוח לאומי.
ערן וינטרוב: מפה הכל מתחיל.
ערן וינטרוב: מה הבעיה?
ערן וינטרוב: כששר הרווחה אומר: אי-ביטחון תזונתי לא נמצא בסדר העדיפויות של משרד הרווחה.
ערן וינטרוב: זה האבסורד שאיתו אנחנו מתמודדים.
ערן וינטרוב: אנחנו באים יחד עם ארגוני חברה אזרחית, חברים שלנו ב"לקט" ואנחנו ב"לתת", וארגונים אחרים ויחד גם עם תעשיית המזון, ויש פה יו"ר איגוד המזון, חגית מאוסם וירון מאנג'ל, וגליה שדיברה קודם, ואומרים שיש פה בעיה שזה לא האחריות שלנו לפתור אותה.
ערן וינטרוב: האחריות היא של המדינה לפתור אותה.
ערן וינטרוב: אבל מצאנו פה איזשהו קונספט שהוא מאוד מאוד יעיל, גם כלכלית, לכל הצדדים המעורבים.
ערן וינטרוב: על כל שקל מזון שאנחנו מצילים, אנחנו משקיעים בתשתיות ומחלקים מזון בשווי של 9 שקלים.
ערן וינטרוב: זאת אומרת, יש פה פתרון שלוקחים משאבים קיימים ומשתמשים בהם.
ערן וינטרוב: זה גם תורם לסביבה, פחות השמדת מזון והטמנת מזון, וזה גם מסייע למשפחות.
ערן וינטרוב: זה לא בדרך המלך.
ערן וינטרוב: תפקיד של המדינה היה להגיד: התפקיד שלנו לפתור את העניין הזה ואנחנו מקצים לזה תקציב הוצאה בבסיס התקציב.
ערן וינטרוב: אנחנו באים ואומרים: בואו נראה את כשל השוק שקרה פה.
ערן וינטרוב: כשל השוק הוא שמצד אחד הבעיה היא כל כך גדולה, ומצד שני, כל כך הרבה מזון שאפשר להציל אותו שהולך לפח, וכאן אנחנו נכנסים.
ערן וינטרוב: יש באמת את הצעת החוק של עידוד הצלת מזון שאנחנו כמובן תומכים בה.
ערן וינטרוב: עוד מילה אחת לגבי הצעת החוק שאנחנו מקדמים עם חברת הכנסת בן-ארי.
ערן וינטרוב: צריך להבין את האינסנטיב של התעשייה היום.
ערן וינטרוב: חברות עסקיות צריכות להרוויח, בשביל זה הן קיימות - להשיא ערך לבעלי המניות.
ערן וינטרוב: גם אנחנו אומרים: זה לא אחריות שלהם, אבל הם מוכנים להירתם.
ערן וינטרוב: היום אין להם שום אינסנטיב כלכלי.
ערן וינטרוב: אם הם מחכים שהמזון יושמד או שהם תורמים אותו, מבחינת הזיכוי במה שהם מקבלים זה אותו דבר.
ערן וינטרוב: זאת אומרת, אין להם שום תמריץ כזה או אחר להתאמץ, אלא אם יש להם רצון טוב.
ערן וינטרוב: אנחנו באים ואומרים למדינה: אם לא מצד ההוצאה.
ערן וינטרוב: ההצעה שלנו היא להעלות את הזיכוי במס, במקום שיהיה מס חברות 23% ל-50%, ואז מה שיקרה הוא שעל כל 100 מיליון שקלים חדשים שנוכל להציל בעקבות התמריץ הזה זה יעלה לרשות המסים פחות 27 מיליון שקל מס שהיא היתה יכולה לגבות.
ערן וינטרוב: זאת אומרת, גם פה יש מינוף.
ערן וינטרוב: המדינה תקבל, החברה הישראלית תקבל, 100 מיליון שקל והיא תשקיע רק 27.
ערן וינטרוב: זה פי 3.7.
ערן וינטרוב: לכן, אני חושב שאסור לנו להתבלבל בכל העניין הזה.
ערן וינטרוב: אני מאוד מודה לך ולכל חברי הכנסת וחברות הכנסת שמובילים את המהלך הזה, אבל אנחנו צריכים להבין מאיפה זה מתחיל, וגם לא לזנוח את המאבק הזה וללכת לראשית הדרך.
ערן וינטרוב: בסופו של דבר, אנחנו פה בשולי העניין.
ערן וינטרוב: מצאנו פה כשל שוק שאנחנו אומרים שנטפל בו.
גידי כרוך: גידי כרוך, מנכ"ל "לקט ישראל".
גידי כרוך: קודם כל, כל המוסיף גורע.
גידי כרוך: אני אצמצם כי נדמה לי שנאמרו פה באמת הדברים הכי משמעותיים לנושא הזה.
גידי כרוך: קודם כל, אני רק רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, ולחברי הכנסת היוזמים והמשתתפים בדיון כמובן, ולכל התומכים בזה.
גידי כרוך: אני חושב שזה חוק חברתי ממעלה ראשונה.
גידי כרוך: דובר פה שיש פה באמת הזדמנות לצמצם פערים, להעביר מזון איכותי וטוב בצורה בטוחה לכל האנשים שזקוקים לזה.
גידי כרוך: אנחנו כארגון תומכים במאת האחוזים בנושא של בטיחות מזון.
גידי כרוך: אין הבדל אצלנו בין אדם שקונה את המזון או אדם שיקבל את המזון דרך ארגון כזה או אחר.
גידי כרוך: לא יכול להיות הבדל כזה, אנחנו לא מדברים על אזרחים ברמות אחרות.
גידי כרוך: אני חושב שזה מאוד מאוד חשוב להבין, ולכן גם לנו כל הנושא של בטיחות המזון הוא מאוד מאוד חשוב.
גידי כרוך: יתרה מכך, אנחנו גם פועלים עם הארגונים בשטח כדי להגביר את בטיחות המזון שלהם, ואני יודע שגם ארגון "לתת" עושה פעולות דומות לשלנו.
גידי כרוך: זאת אומרת, יש פה עשייה באמת מאוד מאוד רחבה בנושא שמירת המזון ושמירה על הציבור שצורך את המזון הזה בסופו של דבר.
גידי כרוך: אני רוצה להעיר שהחוק הזה שעליו אנחנו מדברים כבר קיים בכמה מדינות בחו"ל ומעולם לא נוסה בבית משפט.
גידי כרוך: בארצות הברית שכולנו תמיד אומרים ששם תובעים על כל דבר קטן, מעולם זה לא קרה.
גידי כרוך: החוק הזה כבר קיים למעלה מ-20 שנה ולא הגיע אי פעם לתביעה.
גידי כרוך: זאת אומרת, יש פה גם הבנה מהצד של הנהנים מהמזון על כל פעילות של התרומה.
גידי כרוך: אני באמת רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש ולחברי הכנסת, על הדחיפה.
גידי כרוך: תודה.
אלי אלאלוף: פנינה בן דוד, נציגת התאחדות בתי המלונות, בבקשה.
פנינה בן דוד: שלום, אמרו כאן את הכול.
פנינה בן דוד: זו לא הפעם הראשונה שאני כאן.
פנינה בן דוד: הייתי לפני כשנה וחצי גם בוועדת הכלכלה והיתה כאן הוועדה לביקורת המדינה.
פנינה בן דוד: אני והחברים והחברות שיושבים כאן באים ואומרים כל פעם שפשוט חבל.
פנינה בן דוד: אני חושבת שכל יום שמעכבים את זה, וזה לא ברור לי גם כאזרחית, זה פשוט אוכל שנזרק והולך לאיבוד.
פנינה בן דוד: לנו יש ניסיון מאוד מאוד טוב עם שני הארגונים האלה.
פנינה בן דוד: אגב, גם לפני החוק יש כאלה שהעזו ולקחו את הסיכון.
פנינה בן דוד: חתמו איתם על הסכמים.
פנינה בן דוד: אני יודעת מארגון "לקט ישראל" ש-1,765 ארוחות חמות ביום רק מבתי מלון מחולקות היום.
פנינה בן דוד: אבל זה עדיין מעט מאוד כי אנחנו יכולים להכפיל את זה ואפילו יותר אם הצעת החוק הזו תעבור כי יש כאלה שעדיין חוששים וזה באמת באמת חבל.
פנינה בן דוד: חבל על הטחינה ועל הדיבורים, צריך פשוט לקדם וללכת הלאה.
אלי אלאלוף: אנחנו נשתדל לעמוד בציפיות שלך בקצב הנדרש, תודה.
שלום זיילר: שלום זיילר, יושב-ראש איגוד תעשיות המזון.
שלום זיילר: אני מוכרח לומר שאני יושב כאן מבויש.
שלום זיילר: מצד אחד, חברי הכנסת, ואתה בראשם, מבינים את הצורך החשוב במהלך הזה.
שלום זיילר: מצד שני, יושבת המדינה ואומרת: אנחנו נמשוך את זה עוד שנה.
שלום זיילר: אי אפשר לזלזל בעובדה שתעשיית המזון שמאוד מאוד אחראית למוצריה.
שלום זיילר: הרי אנחנו מוכרים את זה במותגים שלנו.
שלום זיילר: מה זה משנה, כמו שנאמר כאן, אם המותג מגיע בדרך של תרומה או בדרך של מכירה?
שלום זיילר: אם תעשיית המזון האחראית הזו עשתה ויצרה הסכם עם ארגון מקובל אחרי שאנחנו בדקנו שהם באמת עושים עבודת קודש - למצוא כזה שיתוף פעולה זה לא יום יומי במדינת ישראל, ומצד שני, לקרוא שיש במדינת ישראל משפחות במצב לא כל כך טוב שחסר להן מזון, איך אפשר למשוך את זה הלאה והלאה?
שלום זיילר: לכן, אנחנו כתעשיית המזון בעד זה.
שלום זיילר: אנחנו שמחים על כך שהחברים באיגוד תעשיות המזון משתפים פעולה.
שלום זיילר: גם ארגון "לקט" וגם ארגון "לתת" דיברו על זה.
שלום זיילר: לכן, אני חושב שזה חובה.
שלום זיילר: אנחנו רואים שחובה להעביר את החוק הזה כמו שהוא.
שלום זיילר: תודה רבה.
ירון אנג'ל: ירון אנג'ל, מאפיית אנג'ל.
ירון אנג'ל: אני רוצה להתייחס למילה אחת שאמר ערן.
ירון אנג'ל: זה לא שלתעשיינים אין אינסטניב לתרום, לתעשיינים יש אינסנטיב שלילי לתרום.
ירון אנג'ל: אנחנו מדברים על החברות הכי גדולות במשק שאם הן לא תורמות את המוצרים אז הן ימכרו אותם, ולמרות זאת הן מעוניינות לתרום ולתת.
ירון אנג'ל: חלק גדול מהתרומות שאני נותן זה לארגונים שביום יום קונים ממני לחם.
ירון אנג'ל: חלק מארגוני ההסעדה לא מקבלים רק תרומות.
ירון אנג'ל: כשיש לי אני תורם להם.
ירון אנג'ל: זאת אומרת, אני תורם להם במקום למכור להם, ועדיין אנחנו עושים את זה.
ירון אנג'ל: זאת אומרת, לא רק שאין לי אינסנטיב, יש לי אינסנטיב שלילי, ולמרות זאת הארגונים מעוניינים לעשות את זה, ואז באים ומכניסים מקלות בגלגלים מכל הכיוונים לדבר הזה.
ירון אנג'ל: זו תחושה הבלתי סבירה.
ירון אנג'ל: לגישתי, בכלל הפורום הזה היה צריך לפנות לתעשייה ולארגונים ולהגיד להם: חוקקנו חוק שתוכלו לתרום, ובמקום זה אנחנו מוצאים את עצמנו יושבים פה ומתחננים לפקידים שיאפשרו לנו לתרום.
ירון אנג'ל: הדבר הזה הוא בכלל לא הגיוני.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לברך אותך שחזרת לפעילות הקהילתית החופשית, תצליח.
ירון אנג'ל: תודה.
ענת מימון: בעקבות ההערה של חברת הכנסת שולי מועלם, אנחנו נשנה בסעיף 2 לארגון.
ענת מימון: אני חושבת שנצטרך לעשות סעיף תחולה על המדינה בכל מקרה, אבל אנחנו נעשה את זה לקריאה שנייה ושלישית.
ענת מימון: כרגע הכוונה ברורה.
ענת מימון: נשנה: ארגון, גוף.
ענת מימון: אבל יכול להיות שיהיה סעיף פשוט שיחיל את זה על המדינה באופן ספציפי וגם לגבי צה"ל.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו עוד גופים של המדינה מלבד צה"ל שהם רלוונטיים בדיון הזה?
ענת מימון: זהו, לכן אני רוצה לבדוק את זה בזהירות.
אורלי לוי אבקסיס: בתי החולים, לא?
מירב בן ארי: כן, אבל הם גירעוניים.
אלי אלאלוף: אנחנו גם נבדוק עם רשות שוק ההון.
אלי אלאלוף: אני אעשה פגישה עם רשות שוק ההון כדי לבדוק את נושא הביטוחים שיכולים להיות.
אלי אלאלוף: אלי גורדון, ידידי, אני מבקש שתעשו הכול כדי לקצר את התהליך.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שזה יחכה כי כמו שאומרים חבל על כל יום.
אלי אלאלוף: מדי פעם אני לן במלון ובבוקר אני רואה את הכמויות המטורפות וזה חבל, חבל, חבל.
אלי אלאלוף: כל כך הרבה ילדים היו יכולים ליהנות מזה.
אלי אלאלוף: ברשותכם נעבור להצבעה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, ואם יש הערות מסוימות נשאיר אותן לשנייה ושלישית.
קריאות: נשאיר אותן, בוודאי.
אלי אלאלוף: אני מבין שזו הצעת החוק הממוזגת, וזו הכנה לקריאה ראשונה במליאה, ולאחר מכן שנייה ושלישית.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, יש כוח.
אורי מקלב: אדוני, קודם כל, אני רוצה להודות לך בשם כולם.
אורי מקלב: אני בטוח שאמרו לך את זה בדיון, אבל עוד פעם לסיום.
אורי מקלב: בתחילת הישיבה נתת טון נחרץ ונחוש להעביר את זה והעברת מסר.
אורי מקלב: בסופו של יום אנחנו צריכים לדעת איפה נקודת האיזון בין ניכור וניתוק מהמצב שבו כל ילד שלישי וכל אדם רביעי רעב וסובל ממחסור תזונתי לבין התעשיינים ועם ישראל ביופיו שמוכנים לתרום ולעשות מאמץ, גם אם זה נזרק.
אורי מקלב: הם מוכנים גם להיכנס למחויבות.
אורי מקלב: אנחנו לא משחררים אותם מכל מחויבות, אומרים פה דבר שהוא גם פוגעני כלפיהם.
אורי מקלב: אנחנו מתרשלים ומפקירים את הילדים האלה.
אורי מקלב: אנחנו מדברים על אנשים שרוצים לתרום, אבל אנחנו נותנים עליהם סטיגמה וזה גם החסם.
אורי מקלב: החסם הוא בגלל שאנחנו קוראים להם רשלניים, ואז הם אומרים: תעזבו אותנו מהעניין הזה, אנחנו לא בסיפור הזה.
אורלי לוי אבקסיס: הכי קל להם הרי להשמיד את המזון והם באים לפה ומתחננים : תנו לנו.
אורלי לוי אבקסיס: זה היפוך יוצרות, זה אבסורד.
אורי מקלב: זה גם עולה להם.
אורי מקלב: אדוני, אתה משתמש הרבה בעניינים מהמסורת.
אורי מקלב: "בל תשחית" הוא לא ציווי כלכלי אלא הוא ציווי ערכי.
אורי מקלב: מי שמשחית ומי שרואה מישהו שמשחית ולא איכפת לו, משחית את הנפש שלו.
אורי מקלב: זה השחתת נפש, ומהנקודה הזו הם באים.
אורי מקלב: איכפת להם.
אלי אלאלוף: עם דברי תורה יפים שכאלה אני באמת רוצה לבקש ממשרד המשפטים לעשות עוד חושבים כדי שתבואו לקראת הקריאה השנייה והשלישית כי אני בטוח שהצעת החוק הזו תעבור פה אחד בקריאה ראשונה במליאה, ואז נוכל לרוץ כדי לסיים לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: היום 5.7.2018, כ"ב בתמוז התשע"ח, השעה 10:04.
אלי אלאלוף: אנחנו התבקשנו לנושא של אפינפרין.
אלי אלאלוף: בעקבות הדיון וההחלטות שהתקבלו בחוק הזה, קיבלנו בקשה לרביזיה של חבר הכנסת יהודה גליק.
יעל סלנט: אני אציג את ההסכמות שהמשרדים הגיעו בינם לבין עצמם.
יעל סלנט: אני אקדים ואומר שקיבלנו ממשרד הבריאות, ממשרד החינוך וממשרד העבודה והרווחה, הן תחת זרוע הרווחה והן תחת הזרוע של עבודה, אישור או הסכמה לנוסח הזה שמונח פה על השולחן.
יעל סלנט: אני מבינה שביום ראשון זה גם חוזר לוועדת שרים.
יעל סלנט: ההסכמה התקבלה מכל המשרדים הרלוונטיים שצוינו.
יעל סלנט: אני אציג בקצרה את השינויים שהכנסנו לנוסח בעקבות ההסכמות.
יעל סלנט: תוך כדי הדיון עלתה בקשה שתקנות לפי סעיף 2 ותקנות לפי סעיף 8 לחוק יהיו בהתייעצות עם שר החינוך ועם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
יעל סלנט: הגורם המוסמך הוא שר הבריאות.
יעל סלנט: הוא צריך להתייעץ עם שר החינוך.
יהודה גליק: הוא רשאי.
יהודה גליק: בסעיף 8 כתוב שהוא רשאי.
יעל סלנט: סעיף 8 זה תקנות רשות.
יעל סלנט: סעיף 2(ג) זה תקנות חובה.
יעל סלנט: יש חובת התייעצות עם שר החינוך ועם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
יעל סלנט: יש עוד שינוי מינורי שהכנסנו לנוסח.
יעל סלנט: הכנסנו לתקנות החובה, שזה לפי סעיף 2(ג), את סדר הפעולות בעת חשד למקרה של אלרגיה מסכנת חיים במוסד חינוך.
יעל סלנט: זה קודם היה בסעיף של תקנות הביצוע, עכשיו הכנסנו את זה לתוך סעיף 2(ג).
יעל סלנט: לב המחלוקת היה התיקון לחוק הפיקוח על בתי ספר.
יעל סלנט: הכנסנו תיקון לסעיף 6.
יעל סלנט: קודם תיקנו את סעיף 9, עכשיו אנחנו מתקנים את סעיף 6.
יעל סלנט: סעיף 6 לחוק הפיקוח על בתי ספר: "המנהל הכללי יעביר העתק של הבקשה ושל מצורופתיה לרשות הבריאות, ולא ייתן רישיון אלא לאחר שרשות הבריאות אישרה כי אין היא מתנגדת למתן הרישיון מבחינת התברואה".
יעל סלנט: זה מה שכתוב בחוק הפיקוח על בתי הספר.
יעל סלנט: אנחנו נוסיף: "ומבחינת דרישות חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח-2018", כדי שיהיה ברור שהגורם שמודיע שאין לו התנגדות לתת את הרישיון זה רשות הבריאות.
יעל סלנט: רשות הבריאות היא זאת שתבדוק, לא משרד החינוך.
יעל סלנט: זאת הייתה דרישה של משרד החינוך.
יעל סלנט: משרד הבריאות הלך את כל כברת הדרך כדי לאפשר להצעת החוק הזאת לעבור.
יעל סלנט: יש עוד כל מיני שינויים מינוריים שהכנסנו לתוספת ואני לא מציגה אותם.
יעל סלנט: זה בעיקר עניינים של נוסח וצורה כדי לגרום לזה להיראות כמו נוסח של הצהרה.
יעל סלנט: אני חושבת שבזה כיסינו את העניין.
שירלי אברמוביץ: אכן, כפי שעורכת דין סלנט אמרה, עברנו כברת דרך ארוכה כדי לרצות את כל הגורמים השונים.
שירלי אברמוביץ: אני שמחה שהגענו ליום הזה.
שירלי אברמוביץ: זאת הצעת חוק מאוד חשובה.
שירלי אברמוביץ: אני מקווה שנזכה לראות אותה מתממשת בפועל.
אלי אלאלוף: מי בעד הנוסח החדש, מי נגד?
אלי אלאלוף: היום 5.7.2018, כ"ב בתמוז התשע"ח, השעה 10:17.
אלי אלאלוף: הצעת חוק שעות עבודה, של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, של הסיעה שלה.
אלי אלאלוף: אנחנו אמורים לעשות רביזיה, וזה על פי בקשתה של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
יוליה מלינובסקי: כשאנחנו מעבירים חוקים בכנסת, אנחנו צריכים להרגיש שמחה בלב וסיפוק.
יוליה מלינובסקי: עכשיו פתחנו רביזיה – אני צריכה להגיד תודה לנועה על כך שנתנה לי אז את הטיפ הזה – אבל אני מרגישה בושה, אני מרגישה כאב עצום בלב שאנחנו צריכים לפתוח עכשיו רביזיה ולצמצם את החוק בצורה משמעותית.