GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סעיד אלחרומי: החבר'ה האלה היו מכפר כנא, לפי מה שהבנתי, אז צריך לעבוד מול האוכלוסייה הזאת שכשאתה מגיע לבית חולים, הצוות של בית החולים, הרופאים והאחיות, נועדו לשרת ולעשות את המקסימום, ואני בטוח שהם עושים את המקסימום, כדי להציל חיים, קודם כל, ולשרת כמיטב יכולתם.
סעיד אלחרומי: אבל הסוגיה השנייה, חברים, אני מקווה שהיא לא תחזור על עצמה ברמב"ם, אבל הבאנו אותה כאן כדי שהיא לא תחזור גם במקומות אחרים.
מאיר כהן: אתה מגנה בכל מקרה את מה שקרה.
סעיד אלחרומי: ברור, אין על זה וויכוח.
סעיד אלחרומי: זה דבר שלא צריך לחזור על עצמו וזה לא מכובד, ולא מכבד.
מאיר כהן: חבר הכנסת סיידה, אתה רוצה להוסיף?
דן סיידה: אני חושב שהוא התחיל עם גינוי וזה היה חשוב מאוד.
דן סיידה: כתושב הגליל - - -
דן סיידה: אני גר בספסופה.
דן סיידה: התופעה הזאת נמצאת בכל בתי החולים, מה יותר מה פחות.
דן סיידה: היחס והסבלנות לחולים ולמשפחות זה דבר מתבקש, ואני חושב שישנו ברוב המקומות, אבל העניין הזה של ביקור החולים המאסיבי, בניגוד – אני לא רוצה לעשות הפרדות בין מגזרים, אבל רואים שהעניין של ביקור החולים החמולתי הוא טוב ומעודד.
דן סיידה: ביקור חולים זה דבר טוב בעיקרו, אבל זה מגיע במסות גדולות.
דן סיידה: צריך לבחון מתכונת שזה יתפזר באיזושהי צורה.
דן סיידה: הערבים מגיעים משפחות, בלי העין הרע, אבל זה מגיע בכמויות שזה לא נתפס.
דן סיידה: אתה מגיע לבית חולים צפת, אתה נכנס למחלקה, היא חסומה.
דן סיידה: כל המשפחה מגיעה לבקר.
דן סיידה: זה מבורך ומתבקש, אני אומר את זה שוב כדי שלא תישמע נימה נגד ביקור החולים, אבל המתכונת היא שנכנסים לבקר 2-4 גג.
דן סיידה: כמובן שצריך לדבר עם האנשים ונכבדי הקהילה, כי זה אופייני גם אצל הדרוזים וזה צריך להגיע לאיזשהו - - -
מאיר כהן: גם אצלנו המרוקאים.
דן סיידה: גם אצלנו המרוקאים.
מאיר כהן: אני חי בדימונה ואני רואה את זה בבית חולים סורוקה.
מאיר כהן: זה לא מקום לתקנון, זה מקום מאוד סובייקטיבי.
מאיר כהן: אני סומך על הצוות שהוא מצליח לייצר איזה שיח עם האוכלוסייה, כי אתה לא יכול לסגור את זה בתקנות.
מאיר כהן: אני הייתי מאושפז בבית חולים עם בן משפחה שלי, ואני בהחלט במחלקה שבו הוא היה מאושפז, היה שם מנהל מחלקה שדיברתי איתו על הסוגיה והוא אמר לי: תשמע, הם באים לכאן, מסבירים להם שנכנסים שניים וזהו, הם מבינים.
מאיר כהן: צריך לראות שזה לא מתלהט.
ארז כרמון: קודם כל, אני מברך על הפתיחה של חבר הכנסת אלחרומי ואני מצטרף לכל גינוי של אלימות באשר היא, בלי קשר לסיבה או לטעות כזאת או אחרת שנעשה.
ארז כרמון: האלימות בבתי החולים היא רעה חולה, וקודם כל צריך - - -
מאיר כהן: אנחנו מגבים את כל הרופאים בכל הארץ בוועדה הזאת.
מאיר כהן: את כל בתי החולים, את כל הרופאים, את כל אלה שמשרתים בקודש, מבחינתי.
מאיר כהן: הוועדה הזאת פתוחה, אני מדבר גם מגרונו של יושב ראש הוועדה הקבוע אלי אלאלוף שעושה המון בכדי לטפל בסוגיה הזאת של אלימות בבתי החולים.
ארז כרמון: אני שמח שזה הפתיח של הדברים, כי באמת זה דבר שחשוב לשים אותו בקדמת הבמה.
ארז כרמון: לעניין הפרסומים שהיו בתקשורת, אנחנו נפגענו באופן מאוד קשה בבית החולים מהפרסום המקומם והטענות בדבר גזענות.
ארז כרמון: רמב"ם, כפי שאתם מכירים אותו, הוא דוגמה ומופת לשילוב של כל הדתות, העדות והמגזרים.
ארז כרמון: אנחנו מאוד רגישים לנקודה הזאת.
ארז כרמון: אני לא אפרט את כל מה שאנחנו עושים, אבל אני רק אציין שזה בית החולים הראשון שבו נפתח בית תפילה מוסלמי.
ג'מעה אזברגה: יש גם בסורוקה.
ארז כרמון: אבל אנחנו היינו הראשונים.
ארז כרמון: אנחנו בית החולים הראשון שבו יש שירות לאומי לערבים.
ארז כרמון: חמישים נערים עושים אצלנו היום שירות לאומי.
מאיר כהן: הם קוראים לזה שירות אזרחי.
מאיר כהן: זה הוויכוח שיש לי עם עמיתיי מהרשימה.
ארז כרמון: אני חושב שהמהות היא - - -
מאיר כהן: הטרמינולוגיה תגרום למלחמות במדינה הזאת.
מאיר כהן: לא המהות, הטרמינולוגיה.
ארז כרמון: אנחנו בעוונותינו מתייחסים למהות ומשתדלים באמת לשלב את האנשים.
ארז כרמון: האנשים מקודמים על סמך הכישורים שלהם.
ארז כרמון: שליש מהרופאים שלנו הם ערביים, כולל מנהלי מחלקות ומנהלי יחידות.
ארז כרמון: אנחנו מאוד גאים ברמב"ם שהוא מודל לדו קיום אמתי, לא רק בדיבור.
ארז כרמון: לכן הפרסום בתקשורת שהאשים אותנו בגזענות היה כל כך מקומם ופוגע.
ארז כרמון: לגבי הנקודה שעלתה, אלו שלטים שקיימים כבר 4 שנים כמו הרבה שלטים בבית החולים.
ארז כרמון: הייתה פה טעות סופר, שלמרות ריבוי העובדים והשותפים שלנו היא הייתה טעות סופר מקרית שמעולם לא הפריעה לאף אחד.
ארז כרמון: ברגע שזה הובא לתשומת ליבנו, זה תוקן באופן מידי.
ארז כרמון: אין לנו שום סיבה לתת הנחיות שונות למגזרים שונים.
ארז כרמון: יש לי כאן גם את הצילומים של השלטים שנתלו באופן מידי.
ארז כרמון: אנחנו מקפידים שהתרגום יהיה מדויק, גם לכל השפות.
ארז כרמון: התהליך הזה הוא כמובן תהליך סיזיפי, יש הרבה דפי מידע בבית החולים.
ארז כרמון: הדבר הזה דורש לא מעט משאבים.
ארז כרמון: אנחנו גם נסמך אם יוקצו לזה משאבים ייעודיים, כי חשוב לנו שכל באי בית החולים יוכלו לקבל את כל המידע וכל ההנחיות בצורה שוויונית.
מאיר כהן: אלחרומי, שנייה, אני רוצה שחבר הכנסת ידבר, ואז אתה תסכם.
ג'מעה אזברגה: קודם כל, אנחנו באמת – אני כאדם שחי במערכת בסביבות 20 שנים, מגנים בכל תוקף, כל אלימות שהיא, גם בבתי חולים, גם בבתי ספר.
ג'מעה אזברגה: הרי דנו באחת הוועדות על אלימות כלפי מחנכים ומורים.
ג'מעה אזברגה: במערכת אני יודע במיוחד בחיפה, שבתי חולים נמצאים בלחץ וצפיפות, במיוחד אצלכם ברמב"ם, נדמה לי 63% מעל התקן המיוחד במיון.
ג'מעה אזברגה: אני הייתי בחיפה יום אחד והרגשתי לא טוב.
ג'מעה אזברגה: אמרו לי: לקחת אותך לרמב"ם או ל – בכרמל, למשל, הלחץ פחות.
ג'מעה אזברגה: הלכתי לכרמל.
ג'מעה אזברגה: מבחינת השפה, למען האמת, ההטעיות האלה גם במוסדות הקיימים.
ג'מעה אזברגה: ראיתי את ההטעיות, אני לא יודע אם זה במכוון או לא במכוון.
ג'מעה אזברגה: אני חושב שזה לא מכוון, אבל היום לא קשה לעשות הגהה.
ג'מעה אזברגה: זה לא דבר מסובך.
ג'מעה אזברגה: אדם אחד יכול לעשות את הדבר הזה.
ג'מעה אזברגה: הלחץ במיונים, יש גם במיוחד בתקופות המעבר, תמיד יש לחץ ויש וויכוחים עם אנשים.
ג'מעה אזברגה: אבל אלימות לשמה, זה דבר שהוא מגונה.
ג'מעה אזברגה: כולם מגנים את זה ואף אחד לא מסכים עם זה.
ג'מעה אזברגה: לגבי הנושא של דפי ההסבר שהוא נושא חשוב, הוא חוסך לפעמים גם לבית חולים וגם לקופות החולים – אם הבן אדם אוכל נכון, הוא יכול לא להגיע לבית חולים והוא לא צריך אפילו.
ג'מעה אזברגה: אז אני חושב ששווה להשקיע בדפי ההסבר.
ג'מעה אזברגה: כשעבדתי במערכת הזאת, השקענו הרבה – במיוחד בקופת חולים מכבי, למשל, אני לא עשה עכשיו תעמולה, אבל הנושא של קידום בריאות – זאת אומרת, לתת לאנשים הדרכה, זה חשוב לא פחות מאשר – עדיף לא להגיע להיות חולה, אבל אם אתה חולה צריך לקבל את הטיפול.
מאיר כהן: הנגשת המידע בשפה ערבית ברורה זה דבר שימנע - - -
ג'מעה אזברגה: זה חשוב מאוד, הנגשה - - -
מאיר כהן: אני הודעתי בוועדת המשנה שפותחים במכללת אחווה באוקטובר הקרוב לימודי קלינאות תקשורת.
מאיר כהן: כשישבתי עם הצוות כל כך שמחתי לשמוע שתפיסתה אומרת שחלק מהסטודנטים שם ילמדו באוריינטציה ברורה לעבוד במגזר הבדואי, כי הלימודים תלויי שפה והם מאוד חשובים.
מאיר כהן: השיח צריך - מראש, בסילבוס, זה ייכנס.
סעיד אלחרומי: משפט אחרון.
סעיד אלחרומי: אלף, אני שמח על מה ששמעתי מדוקטור כרמון.
סעיד אלחרומי: אני מקווה שגם בעתיד זה לא יחזור על עצמו.
סעיד אלחרומי: אני אספר בדיחה.
סעיד אלחרומי: באחד מבתי החולים, אני לא אגיד את שמו עכשיו, יש שלט של מודיעין.
סעיד אלחרומי: אדם מגיע, הוא צריך לקבל מידע.
סעיד אלחרומי: תרגמו את זה בערבית, רשמו את זה במילה - .
מאיר כהן: טוב חברים, אני צריך לסגור.
מאיר כהן: אלחרומי, חברי הכנסת, דוקטור כרמון וגברתי ממשרד הבריאות.
מאיר כהן: איך קוראים לך עוד פעם?
דורית גרון: דורית.
מאיר כהן: דורית ודוקטור מלמד.
מאיר כהן: זה נושא קטן, אבל כאוב.
מאיר כהן: אני לא אחזור על הסיכומים.
מאיר כהן: אנחנו גם בפגישה עם מנכ"ל משרד הבריאות, הנושא הזה יעלה.
מאיר כהן: אני אבקש ממך דורית להגיע לפגישה, שגם המנכ"ל ישמע את מה שנאמר.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לכם תודה גדולה שבאתם לכם.
מאיר כהן: טרחתם ובאתם מהצפון.
מאיר כהן: צר לי ששאר האנשים לא באו, אבל צריך תמיד שני משוגעים לדבר והעסק מתקדם.
מירב בן ארי: היום יום שלישי, 22 במאי 2018, ח' בסיון התשע"ח.
מירב בן ארי: אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות במסגרת ציון יום כנס כפרי הנוער והפנימיות בישראל.
מירב בן ארי: על סדר היום:
מירב בן ארי: דיווח על פי סעיף 56י לחוק אומנה לילדים התשע"ו-2016 של נציבת התלונות ופניות ילדים בהשמה חוץ ביתית במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
מירב בן ארי: אני מחליפה את חבר הכנסת אלי אלאלוף בדיון.
מירב בן ארי: את היום הזה נפתח בברכות ליוזמת היום שזו חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, יום כפרי הנוער והפנימיות.
מירב בן ארי: נברך גם את חברת הכנסת קארין אלהרר.
מירב בן ארי: האמת היא שהשלישייה הזו הובילה בשלוש שנים.
מירב בן ארי: קארין בשנה הראשונה, אני בשנה השנייה ושולי בשנה השלישית.
מירב בן ארי: אם כן, אתם בחברה טובה כפרי הנוער והפנימיות עם חברות הכנסת שנמצאות כאן.
מירב בן ארי: אני גם אברך וגם כמובן אתייחס במהלך הדיון - כי זה נושא שאני מכירה מצוין – גם את כפרי הנוער והפנימיות גם את תכנית יתד.
מירב בן ארי: כמובן את חוק האומנה שליווינו.
מירב בן ארי: אני אתחיל בברכות ולאחר מכן נדבר עם נציגת משרד הרווחה כי הבנתי שאת צריכה לצאת מוקדם.
מירב בן ארי: חברות הכנסת יתחילו, נעבור לתכנית יתד ולאחר מכן נמשיך עם נציגי שאר המשרדים.
מירב בן ארי: יוזמת היום, חברתי חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מברכת גם את רוני המנכ"לית של הפורום הציבורי של כפרי הנוער והפנימיות בישראל.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו באמת ביום שמניח את מה ששלושת החברות האלה, שתי חברותיי ואני, וחברי כנסת רבים נוספים בבית, עוסקים בו יום יום ואלה באמת הצעירים והנוער בישראל.
שולי מועלם-רפאלי: חלק מזה, חלק ניכר מזה, בתוך העולם של כפרי הנוער והפנימיות.
שולי מועלם-רפאלי: היום הזה הוא מתוך הסתכלות על כפרי הנוער והפנימיות ב-70 שנות מדינת ישראל, צריך להגיד שחלקם הוקמו כמובן עוד לפני קום המדינה והיו אז ונמצאים היום בהובלה של החברה הישראלית ושל נוער בישראל.
שולי מועלם-רפאלי: חלק משמעותי מהעבודה שנעשית בפנימיות מתייחס לנוער בסיכון או נוער בסיכוי וצעירים חסרי עורף משפחתי ואיך הדבר הזה מתקיים עד שהם מסיימים את כפרי הנוער והפנימיות ומה קורה אתם בנקודה שהם מסיימים בגיל 18, מה המשמעות של לצאת אחרי ארבע שנים בכפרי הנוער והפנימיות אל עולם שהוא כבר הרבה פחות מוגן, הרבה פחות מתווה דרך.
שולי מועלם-רפאלי: זאת נקודה שעוסקים בה לא מעט בבית הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכפרי הנוער והפנימיות, רוני, יוצרים בכנסת שיתופי פעולה שאין הרבה נושאים שנוצרים סביבם כאלה שיתופי פעולה.
שולי מועלם-רפאלי: כמובן ימין ושמאל, יהודים וערבים, נשים וגברים, דתיים וחילוניים ומה שאתם רוצים שבדרך כלל נכנסים כאן לנישות אבל על כפרי הנוער והפנימיות, הם לא שם אלא הם נמצאים באמת במקום של אחדות.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאנחנו רואים שינויים מאוד משמעותיים.
שולי מועלם-רפאלי: אני רואה עבודה נפלאה בשיתוף הפעולה של חברי הכנסת עם הפורום הציבורי ועם המינהל לחינוך התיישבותי ועם משרד הרווחה.
שולי מועלם-רפאלי: יושבות כאן שלוש חברות כנסת שנמצאות בפועל בכפרי הנוער ובפנימיות ורואות את העבודה המצוינת שנעשית שם.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לומר שאחד הדברים שאני מאמינה בהם מאוד ואני רואה אותם שוב ושוב בביקורים שלי בכפרי הנוער והפנימיות זאת דוגמה אישית.
שולי מועלם-רפאלי: יש שם צוות שמראה דוגמה אישית אדירה, גם במסירות שלו, גם במחויבות שלו הערכית והלימודית, מצוינות לימודית ומצוינות ערכית זה ממש שם, ובעיקר בעיקר בהובלה של החבר'ה הצעירים להיות אנשים משמעותיים לעצמם ולסביבה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רואה את זה בכל מקום שאני נמצאת בו.
שולי מועלם-רפאלי: המקום האחרון שהייתי בו הוא פנימיית עמליה בירושלים ויש שם את כל הדברים האלה שמניתי.
שולי מועלם-רפאלי: גם קליטת עלייה נפלאה, גם יצירה של עוגן מאוד מאוד גדול לכל אחד ואחת בתוכו והשקעה בסביבה וגם מחויבות מאוד מאוד גדולה למצוינות לימודית וערכית שתהווה את אותו עוגן משמעותי ליציאה לחיים מחוץ לכפרי הנוער, לשירות משמעותי ולהתקדמות אחר כך בכל התכניות של הצעירים שמובלות בבית הזה באופן מאוד משמעותי על ידי חברת הכנסת מירב בן ארי וחברת הכנסת קארין אלהרר.
שולי מועלם-רפאלי: אני גאה בעבודה המשותפת שלנו ביחד ואני חושבת שזה לא רק בזה אבל בזה זה ביתר שאת וביתר עוז.
שולי מועלם-רפאלי: בעזרת השם נמשיך.
מירב בן ארי: תודה רבה חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.
מירב בן ארי: קארין, את רוצה להתייחס עכשיו?
קארין אלהרר: רק לברך את חברתי חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי על היום המיוחד ואותך גברתי יושבת הראש על הדיון.
קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע את הסקירה ואז יהיו שאלות בהתאם.
מירב בן ארי: כיוון שאנחנו עוסקים כאן בשני נושאים, האחד הוא יתד והשני הוא הנציבות, אנחנו נתחיל ביתד ונקבל דיווח ממירב דדיה מולד, מנהלת תכנית לאומית יתד.
מירב דדיה מולד: אני שמחה להיות כאן.
מירב בן ארי: אנחנו שמחות שאת כאן.
מירב בן ארי: האמת היא שגם אתמול התעסקתי ביתד.
מירב דדיה מולד: נכון.
מירב דדיה מולד: עם חיילים.
מירב בן ארי: עם החיילים.
מירב דדיה מולד: אני חושבת שבכלל קבוצת הגיל הזאת של צעירים בין גילי 18 עד 25, קבוצת גיל מאוד מאוד משמעותית.
מירב דדיה מולד: אנחנו כחברה וכממשלה צריכים לעשות הכול כדי לטייב את הטיפול ולתת יותר הזדמנויות.
מירב דדיה מולד: השירות הצבאי, אין ספק שהוא חלק מתוך מארג הגיל הזה.
מירב דדיה מולד: אנחנו עובדים הרבה גם בכל המעברים שאותו צעיר עושה.
מירב דדיה מולד: היום הזה בכנסת מוקדש לכפרי הנוער והפנימיות, והם אוכלוסייה בתוך האוכלוסייה הכללית של צעירים וצעירות בסיכון בישראל, כאשר ההערכות מדברות על כ-200,000 צעירים בסיכון מתוך כמיליון צעירים שיש בישראל בקבוצת הגיל הזאת של 18-25.
מירב דדיה מולד: אלה הערכות שהן די גבוהות, של 20 אחוזים מהאוכלוסייה הכללית שנמצאת על רצף מצבי הסיכון.
מירב דדיה מולד: אני חושבת שזה גם אחד הדברים שהניעו ואני יודעת שליתד וליכולת לעשות את יתד בפועל שותפים הרבה חברי כנסת ושרים, ואני מודה על כך.
מירב דדיה מולד: התחלנו את הדרך בינואר 2017, אז התכנית התחילה לפעול.
מירב דדיה מולד: התכנית קיבלה 100 תקנים חדשים לעובדים סוציאליים במחלקות לשירותים חברתיים שפועלים ב-114 רשויות מקומיות.
מירב דדיה מולד: כרגע אנחנו באיוש של 110 עובדים מתוך סך הכול הכללי וייקלטו 130 עובדים באיוש מלא.
מירב דדיה מולד: זאת אומרת, אנחנו ברוב האיוש של העובדים.
מירב דדיה מולד: הם כמובן עוברים תהליכי הכשרה והדרכה.
קריאה: כמה תקנים?
מירב דדיה מולד: 110 תקנים שמחולקים לפי מינימום משרה של שלושת-רבעי משרה, 0.75.
מירב בן ארי: מה עם חצי הרשויות האחרות?
מירב דדיה מולד: תכף אני אתייחס לתקציבי הפעולה.
מירב דדיה מולד: זאת הערה נכונה.
מירב דדיה מולד: התקציב של יתד מחולק לפי תקנים שהרשויות קיבלו.
מירב דדיה מולד: כל הרשויות, כל 250 הרשויות, קיבלו תקציבי פעולה.
מירב דדיה מולד: זאת אומרת, תקציב הפעולה לא מותנה ברשות.
מירב דדיה מולד: יש רשויות קטנות שאין להן את הגודל המספיק לקבל תקן מובחן לצעירים אבל עדיין אנחנו רוצים שיהיו שם תכניות לצעירים כמו תכניות תעסוקה, כמו תכניות של השלמת השכלה, כמו תכניות שאנחנו מדברים עליהן ולכן כל הרשויות –למעט עשר הרשויות הקטנות ביותר והעשירות ביותר שעדיין קיבלו תקציב קטן – כל 244 הרשויות קיבלו תקציבי פעולה.
מירב דדיה מולד: כמובן ברשויות היותר גדולות, יש גם תקינה, גם תקן וגם תקציב פעולה.
מירב דדיה מולד: אני יכולה לומר שאת התקציב הזה חילקנו בתחילת 2018 וכיום נפתחות 390 תכניות לצעירים בסיכון סביב המוקד בעיקר של תעסוקה ודיור.
מירב דדיה מולד: כשאני מדברת על תעסוקה, זה כולל גם הכנה לעולם העבודה, גם השלמת השכלה, כל הרצף שבסופו של דבר יוביל לתעסוקה איכותית.
מירב דדיה מולד: בתוך התהליך הזה אנחנו מובילים עבודה בין-משרדית.
מירב דדיה מולד: יושבים כאן גם נציגי משרד החינוך, מינהל לחינוך התיישבותי, יש ועדה ארצית שמנהלת את יתד בה יושבים כל משרדי הממשלה.
קארין אלהרר: שאלה מבחינת הנתונים.
קארין אלהרר: להבנתי הוקצו לתכנית 100 מיליון שקלים.
מירב דדיה מולד: אני אתן דיוק של המספרים.
קארין אלהרר: אני אשמח לדעת מה החלוקה התקציבית בין העו"סים לבין התכניות ממש.
מירב דדיה מולד: בסך הכול בשנה הראשונה היו לתכנית 27.5 מיליון שקלים, בשנה השנייה היו לה 66 מיליון שמחולקים ל-44 מיליון שקלים שהם תקציב לרשויות להפעלת תכניות ולסל גמיש.
מירב דדיה מולד: החלוקה בתוך ה-66 מיליון הוא 80 אחוזים לתכניות ו-20 אחוזים לסל גמיש.
מירב דדיה מולד: כשאני אומרת סל גמיש, זה אומר הצרכים הראשוניים של הצעיר.
מירב דדיה מולד: אם צעיר מגיע וצריך עכשיו להגיע לראיון עבודה והוא צריך בגדים, ייתנו לו 300 שקלים.
מירב דדיה מולד: זה סל גמיש.
מירב דדיה מולד: 22 מיליון שקלים הם לתכניות ארציות.
מירב דדיה מולד: אני חושבת שהתכנית שהכי נוגעת לשולחן הזה כרגע זאת תכנית של דירות מעבר לבוגרי הפנימיות וכפרי הנוער.
מירב דדיה מולד: היו 30 דירות במיזם משותף עם ילדים בסיכוי, ויושב כאן ירון, ועברנו ל-50 דירות במימון מלא של המדינה.
מירב דדיה מולד: זאת אומרת, 50 דירות במימון של 100 אחוזים.
מירב דדיה מולד: בשבועיים הקרובים נוציא עוד מכרז לדירות לצעירים בסיכון בקהילה שהם לאו דווקא בוגרי הפנימיות.
מירב בן ארי: אני רוצה לרגע להתמקד בדירות המעבר כי אני עוסקת בזה גם בנושא הצעירים חסרי בית.
מירב בן ארי: יש לי שאלה שעלתה כאן גם בוועדת המשנה שלי לגבי הצעירים חסרי בית.
מירב בן ארי: יש רשות קטנה שמקבלת דירה ואותה היא מנהלת אבל יש רשויות גדולות כמו ירושלים או תל אביב או חיפה שמקבלות ארבע-חמש דירות.
מירב בן ארי: העניין הוא שבסוף החבר'ה האלה הם לא צריכים עכשיו את ההוסטל אבל אני אומרת שאם עיר כמו ירושלים מקבלת ארבע-חמש דירות, היא צריכה מישהו שיתפעל את האירוע הזה.
מירב בן ארי: אני שאלתי שאלה ותעני לי את כי את כאן וזה נהדר.
מירב בן ארי: בירושלים יש נגיד חמש עו"סיות, 75 אחוזים משרה.
מירב בן ארי: למה שאחת מהן לא תהיה אחראית על הדירות?
מירב בן ארי: זאת אומרת, ישבה כאן נציגה של אגף הרווחה בעיריית ירושלים ואמרה שהם מקבלים תקציבים, הדירות במימון מלא של המשרד.
מירב בן ארי: אני מכירה את ה-30 מיליון ב-2017 ואת ה-70 מיליון ב-2018 ובאתי לשאול אותך היכן נעלמו כאן 7 מיליון שקלים, אבל כנראה עיגלו ל-30.
מירב בן ארי: זה פחות קריטי.
מירב בן ארי: המיליונים נמצאים.
מירב בן ארי: התלונות שהגיעו מהעובדים הסוציאליות בעיריות הגדולות הן לא על הכסף.
מירב בן ארי: ברוך השם הכסף נמצא.
מירב בן ארי: העניין הוא התפעול כי צריך לחפש את הדירות, צריך להיות חוזי שכירות וכולי.
מירב בן ארי: או שאת אומרת שיש לך חמש עובדות סוציאלית מ-יתד, ואחת, זה תפקידה, להיות המתכללת של כל האירועים של חסרי העורף.
מירב בן ארי: אני לא יודעת מי אמור למצוא דירה.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לדעת מי מחפש את הדירות, מי חותם על ההסכם.
מירב בן ארי: אני למשל לקחתי דירת מעבר אחת בחיפה, הגעתי לשם, לפני שנתיים הלכתי עם ציפי מ-נוצץ והדירה הייתה מזעזעת.
מירב בן ארי: העירייה התלבשה על זה ועשו עבודה אדירה.
מירב בן ארי: הייתי שם לפני כמה חודשים והדירה נראית מדהים.
מירב בן ארי: שכונה מדהימה.
מירב בן ארי: אני לא רוצה לספר לכם מה עברו הבנות בדירה הקודמת.
מירב בן ארי: יושבת כאן עיריית ירושלים ואומרת לי שיש לה ארבע דירות, חמש דירות, ושואלת איך היא מתפעלת אותן ואיך היא עושה את כל הדברים.
מירב בן ארי: זה סופר קריטי כי כל בחורה כזאת שהכנסת לדירה, היא כבר על הגל להצליח כי היא סיימה את הפנימייה, היא סיימה שירות לאומי, היא סיימה שירות צבאי, משם היא יכולה לצאת לתכנית לסיוע בשכר דירה.
מירב בן ארי: ספרי לי איך אנחנו מתכללים את האירוע הזה.
מירב דדיה מולד: ספציפית לגבי ירושלים.
מירב דדיה מולד: אחד התקנים של יתד ניתן להם לראש צוות צעירים.
מירב דדיה מולד: בדיוק הנקודה שאת מעלה.
מירב דדיה מולד: אנחנו מביאים תקציבים אבל עדיין מישהו צריך לרכז את זה, להסתכל עליו ברמה העירונית ולראות את פריסת השירותים שיש בעיר, איזה חוליות חסרות וכן הלאה.
מירב דדיה מולד: עיריית ירושלים קיבלה תקן בתוך תקני יתד שהיא ראש צוות.
מירב דדיה מולד: היא לא העו"סית שפוגשת צעירים באופן קבוע.
מירב בן ארי: היא לא עושה שוטף.
מירב דדיה מולד: היא עושה תכלול.
מירב דדיה מולד: זה לגבי עיריית ירושלים.
מירב דדיה מולד: לגבי הדירות, אנחנו מציעים לרשויות שתי אופציות.
מירב דדיה מולד: אופציה אחת, תפעילו את הדירה באופן ישיר.
מירב דדיה מולד: אופציה שנייה, אמרתי שבנוסף למכרז של בוגרי פנימיות – נבחרו שלושה מפעילים, ילדים בסיכון, אור שלום ו-אס.
מירב דדיה מולד: או.
מירב דדיה מולד: אס שמפעילים את דירות המעבר לבוגרי הפנימיות – אנחנו מוציאים מכרז נוסף ל-40 דירות בשש דיוריות, שזה מתחבר לרצף המענים שזה בתחום של דיור, ואותן יפעילו המפעילים.
מירב דדיה מולד: אנחנו גם רוצים לאפשר לרשות.
מירב דדיה מולד: אנחנו גם מודעים לכך שהרשות צריכה עוד משאבים.
מירב דדיה מולד: לכן יהיו גם דירות נוספות בירושלים שמפעיל יפעיל אותן.
מירב בן ארי: מפעיל, עמותה שתעמוד בתנאי המכרז.
מירב בן ארי: מתי יצא המכרז?
מירב דדיה מולד: המכרז אמור לצאת בשבועיים הקרובים.
מירב דדיה מולד: זה המכרז האחרון שיכלול 40 דירות לצעירים בסיכון בקהילה, לאו דווקא בוגרי הפנימיות, ושש דיוריות נוספות על המודלים של דיוריות שקיימות היום בהר הצופים, בתל אביב, בבאר שבע, שזה מודל שהוא מאוד מאוד מוכיח את עצמו.
מירב בן ארי: זה מודל מעולה.
מירב בן ארי: הדיורית, גם של הדתיות-חרדיות בירושלים.
מירב דדיה מולד: הולכת לקום עוד אחת בירושלים.
מירב בן ארי: ובחיפה?
מירב דדיה מולד: הולך להיות פיזור ארצי.
מירב דדיה מולד: המטרה היא לייצר רצף של מודלים כדי שגם לכל צעיר יותאם המודל שמתאים לו.
מירב בן ארי: המכרז יוצא בעוד שבועיים ואז עמותות יוכלו להתמודד על הפעלת הדירות?
מירב דדיה מולד: כן.
מירב בן ארי: יש תקנה שיצאה של מנכ"ל המשרד לגבי זה שרק הרשויות יוכלו להפעיל או זה לא רלוונטי במכרז הזה?
מירב דדיה מולד: זה לא רלוונטי במכרז הזה.
מירב דדיה מולד: זה רלוונטי בדברים אחרים.
מירב דדיה מולד: את צודקת.
מירב דדיה מולד: זה מכרז שכמו את אומרת, העמותות מגישות ומי שעומד בתנאי הסף יזכה ויפעיל.
מירב דדיה מולד: את מדברת על בעיה אחרת.
קארין אלהרר: שאלת מקרו.
קארין אלהרר: את יכולה לעשות לי את הסכמה.
קארין אלהרר: יש צעיר, יש צעירה שהגיעו לגיל 17, 17 וחצי, 18 ממש מתקרב, והפנימייה עומדת להסתיים עבורם.
קארין אלהרר: הם רואים את עצמם כבר בסצנה הזאת של התיק על הגב בשער הפנימייה.
מירב דדיה מולד: חלק מהעבודה של יתד היא ממשקי עבודה גם עם המינהל לחינוך התיישבותי, כפרי הנוער, וגם עם פנימיות ילד ונוער שהם תחת משרד הרווחה.
מירב דדיה מולד: אנחנו צריכים ליצור את הממשקים כדי שבדיוק הצעיר הזה לא ייפול במעבר אלא תהיה לו תכנית.
קארין אלהרר: זה קריטי.
מירב דדיה מולד: בדיוק.
מירב בן ארי: שלום ליושב ראש הוועדה אלי אלאלוף.
מירב בן ארי: אתה רוצה להתחלף?
שולי מועלם-רפאלי: זה גם ממשק עם צה"ל והשירות הלאומי?
מירב דדיה מולד: אני אדבר על כל הממשקים.
מירב דדיה מולד: אנחנו בדיוק עובדים על זה כי באמת אלה ממשקים שהם מאוד מאוד קריטיים ברצף הטיפול הנכון בצעירים.
מירב דדיה מולד: אני מגיעה עכשיו מהמשרד, יצא חוזר מנכ"ל מיוחד של עבודה של המחלקות לשירותים חברתיים עם צה"ל.
מירב דדיה מולד: זאת אומרת, יש פריצת דרך של שיתופי פעולה בין מערכות שהיה להן מאוד קשה לתקשר אחת עם השנייה, בין מערכות אזרחיות למערכות צבאיות.
מירב דדיה מולד: אנחנו מוציאים את זה ממש בחוזר מנכ"ל שאומר שזאת אחריות של כל אחד מהצדדים.
מירב דדיה מולד: אני אדבר על הממשקים.
מירב דדיה מולד: יושבות כאן גם שלומית וחמה.
מירב דדיה מולד: לחינוך התיישבותי יש רכזי בוגרים בתוך כפרי הנוער.
מירב דדיה מולד: כמובן רכז הבוגרים – הם גם ידברו על זה – הוא זה שבונה את התכנית.
מירב דדיה מולד: הם בקשר עם עובדי יתד ברשויות כדי לחשוב פר צעיר.
מירב דדיה מולד: בסופו של דבר אנחנו מדברים על צעיר בחליפה אישית לכל צעיר.
מירב דדיה מולד: כל צעיר ומה הוא צריך.
מירב דדיה מולד: אם הוא צריך דיור, הוא יופנה למינהלת הדיור של דירות המעבר.
מירב דדיה מולד: אם הוא חוזר לעיר ממנה הוא הגיע, הוא צריך קשר עם עובד יתד ברשות המקומית.
מירב דדיה מולד: אם הוא צריך עוד תשומות נוספות, למשל אם אנחנו רוצים שהוא יתגייס לצבא עם כל תנאי הת"ש.
קארין אלהרר: החליפה נתפרת לו לפני העזיבה שלו?
מירב דדיה מולד: החליפה נתפרת לפני.
מירב בן ארי: כל מי שביתד, שהם גם בתיכונים רגילים, אמורים להתחיל כבר בכיתה י"ב, לפני שהם יוצאים אבל לכן התכנית מתחילה רגע לפני.
מירב דדיה מולד: היא מתחילה לפני.
מירב דדיה מולד: לפני שבועיים הלכנו לדבר עם כל המנהלים של המרכזים הטכנולוגיים במשרד החינוך.
מירב דדיה מולד: הצעיר בקהילה ומה התחנה הבאה.
מירב דדיה מולד: אתם כמכירים אותו מאוד מאוד טוב, אם אתם תיקחו אותו ותחברו אותו והוא יכיר את האיש הזה, הסיכוי שהוא יקבל ליווי הוא הרבה יותר גדול.
מירב דדיה מולד: אנחנו בדיוק עכשיו מכינים מסמך שמדבר על כל ממשקי העבודה עם כל מה שרלוונטי.
מירב דדיה מולד: לגבי הפנימיות.
מירב דדיה מולד: אנחנו כן בתהליך של היערכות במשרד הרווחה לרכזי בוגרים בפנימיות.
מירב דדיה מולד: אנחנו מקווים שזה ייכנס.
מירב דדיה מולד: עד שייכנסו רכזי הבוגרים שהם יהיו איש הקשר מול התשתיות בקהילה של יתד, עו"סים של יתד - מיפינו את כל הפנימיות – שקרובים לפנימייה, מגיעים לשבת עם העובד הסוציאלי שמכיר את הצעיר כדי לבנות לכל אחד מהם את החליפה האישית לפני שהוא יוצא.
מירב בן ארי: זה הבדל מהותי.
מירב בן ארי: בזמנו יושב ראש הוועדה נתן לי להחליף אותו ואני ניהלתי כאן דיון על יתד.
מירב בן ארי: זה הבדל משמעותי בין מה שהיה אז לבין מה שיש היום.
מירב בן ארי: אז הכול היה באוויר ועכשיו אנחנו באמת רואים את החלוקה.
מירב בן ארי: תכף נדבר גם עם הפנימיות וכפרי הנוער אבל רואים את ההבדל.
מירב דדיה מולד: ההערה הזאת מאוד נכונה.
מירב דדיה מולד: אני חושבת שהתחלנו, קפצנו למים, אני חושבת שעל הצורך לא הייתה מחלוקת, אנחנו בבנייה ואנחנו בבנייה של תשתיות.
מירב דדיה מולד: בסופו של דבר צריך לבנות כאן תשתיות.
מירב דדיה מולד: אנחנו בבניית תשתיות, בטיוב של העבודה ובחיבור כי יש כאן הרבה גורמים.
מירב דדיה מולד: כמו שאמרתי, יש כאן הרבה גורמים שהצעיר פוגש את כולם.
מירב דדיה מולד: המשימה שלנו היא איך כל הגורמים מתקשרים אתו בסנכרון ולא הוא הולך לאיבוד בתוך מיליון מערכות.
מירב דדיה מולד: לכן יש לנו השקעה מאוד גדולה ואנחנו מסתכלים על הליווי של צעירים בסיכון, לא רק על הליווי של עו"ס יתד.
מירב דדיה מולד: רכזי הבוגרים של משרד החינוך הם חלק ממערך הליווי.
מירב דדיה מולד: אלה רכזי הבוגרים שיהיו בפנימיות.
מירב דדיה מולד: אנחנו מסתכלים על כל התחום הזה של צעירים בסיכון ועבודת העמותות שפועלות בתחום היא ביחד ובסנכרון נכון בין כל הגורמים.
מירב בן ארי: זה מה אמרתי אתמול בוועדת החוץ והביטחון לצבא.
מירב בן ארי: הם כתבו שם מסמך מאוד מעניין והם כתבו במסמך שעכשיו יש שיפור כנראה בזכות העובדים של יתד.
מירב בן ארי: במשך שנים החיילים היו מגיעים לצבא בלי קשר ובלי מידע עליהם מהרווחה.
מירב בן ארי: לא היו יודעים את הסיפור שלהם, והיו עוברים חודשים עד שאותו חייל היה פוגש מש"קית ת"ש, ואז על הדרך היינו מאבדים הרבה צעירים שבטיפול נכון ובטיפול מוקדם אפשר היה למנוע את זה כבר בכיתה י"ב, עוד כשהוא מלש"ב.
מירב בן ארי: הם אמרו אתמול שזה קורה ממש בחודשים האחרונים.
מירב בן ארי: זה הפתיע אותי.
מירב בן ארי: כל כך הרבה שנים איבדנו הרבה חיילים רק בגלל התנאים הכלכליים שלהם.
מירב דדיה מולד: אני חושבת שעם הצבא אנחנו בפריצת דרך מאוד משמעותית, גם בהכנה, גם בזיהוי של חיילים מתקשים בתוך שירות צבאי.
מירב דדיה מולד: הנתונים מראים לנו שאחוז של אוכלוסיות של צעירים וצעירות בסיכון, זאת האוכלוסייה המרכזית.
שולי מועלם-רפאלי: כאן מוצג נתון מאוד מאוד קשה.
שולי מועלם-רפאלי: במקביל מתנהל היום יום הקהילה האתיופית ומוועדת החוץ והביטחון מסמסים לי שהנתון הוא שכשליש מהמתאבדים בצה"ל הם יוצאי הקהילה האתיופית שרובם כבר ילידי הארץ, צריך להגיד בכאב גדול.
אלי אלאלוף: יהודי אתיופיה.
אלי אלאלוף: הם יהודים.