GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגי לוין: אנחנו יודעים שמטבע הדברים במדינה שלנו, עם כל הרצון של כולנו, יכול להיות שזה ייקח עכשיו זמן ואנחנו לא יודעים מתי יקרה התיקון שמשרד הבריאות יביא.
חגי לוין: לכן מה שאפשר להעביר היום, ממש מבקשים להעביר.
אלי אלאלוף: אם משרד הבריאות יכול לסיים ולהביא רשימה נוספת בחודשיים הקרובים, עד סוף המושב הזה, אני מבטיח לכם להעביר.
יהודה גליק: אבל אם יש דברים שכבר מוסכמים ואין כאן התנגדות של אף אחד?
אלי אלאלוף: אתה הצעת שני דברים.
אלי אלאלוף: אמרה נציגת משרד המשפטים, שאני מאוד מכבד אותה, להוציא תאגידים וחברות ממשלתיות - אני מקבל את ההערה הזאת.
אלי אלאלוף: זאת באמת הרחבה רחבה מאוד.
אלי אלאלוף: אבל אם אנחנו מדברים על כל השאר ואין לה התנגדות ולמשרד הבריאות אין התנגדות?
אלי אלאלוף: אם זה יתייתר, בעוד חודשיים זה יתייתר.
אלי אלאלוף: אני לא יודע מתי זה יגיע.
אלי אלאלוף: אולי מחר תיפול הממשלה ויהיו בחירות?
אלי אלאלוף: כאן יש לי משהו ביד אין עליו מחלוקת ולכן למה לא לאשר אותו?
מירה סלומון: אנחנו לא בדקנו את היערכות הרשויות המקומיות לעמוד בדבר הזה.
מירה סלומון: לו מחליטים להשאיר את הרשויות המקומיות, כמובן שדין החברה העירונית כדין חברה ממשלתית והיא צריכה לצאת מהתחולה של הצו.
מירה סלומון: זה ברור.
מירה סלומון: לו מדובר בהכנסה של הרשויות המקומיות, אנחנו מבקשים שתחילת הפרט הזה תהיה מאוחרת מ-30 ימים כיוון שאנחנו לא בדקנו את ההיערכות של הרשויות המקומיות.
יהודה גליק: אם הצו הזה ייכלל כולו בעוד 60 ימים, זה בסדר לכולם?
מירה סלומון: אני חושב שזה יכול להיות.
יהודה גליק: אין לי התנגדות שנשנה כאן ותוסיפו 60 ימים.
מירה סלומון: בפרט הזה.
יהודה גליק: בכל מקרה, אם זה יתייתר, זה יתייתר.
יהודה גליק: בואו נכליל חוץ מהחברות העירוניות והחברות הממשלתיות והתאגידים.
יהודה גליק: בעיני זה מקובל.
לילך וגנר: תאגידים.
יהודה גליק: מה שאמרת.
יהודה גליק: הנוסח שאמרת.
עמוס האוזנר: עם בתי המשפט אתה גורע.
עמוס האוזנר: אתה לא מוסיף כי בתי המשפט כבר כלולים בסעיף 1.
עמוס האוזנר: אם אתה מכניס אותם כאן עם אזורי עישון, אתה עושה את המצב יותר גרוע מאשר היום.
שמרית שקד: אני הבנתי מנציגת הנהלת בתי המשפט - שהיא לא כאן, היא אמרה שהיא תבקש מנציגת משרד המשפטים לייצג אותה – שהיא אומרת שבבתי המשפט לא מעשנים.
עמוס האוזנר: לא מעשנים מסיבה פשוטה.
עמוס האוזנר: זה כלול בסעיף 1.
אלי אלאלוף: נציגת מכבי.
אירית מנטש: אם כבר מדברים על מקומות עבודה, גם מלצר שעובד במקום עבודה זכאי לנשום אוויר נקי.
יהודה גליק: אמר המנכ"ל שמסעדות וברים יהיו בדיון הבא.
אירית מנטש: אם אנחנו כבר פותחים את זה שכל מקומות העבודה - - -
יהודה גליק: אנחנו לא פותחים את כל מקומות העבודה.
אירית מנטש: מסעדה זה מקום שבן אדם עובד בו.
יהודה גליק: זה צו אחר.
אלי אלאלוף: יהודה נתן את התשובה בשמי.
אלי אלאלוף: אדוני המנכ"ל, אתה מסכים להצעה?
אלי אלאלוף: תיקנו את זה ל-60 ימים.
שמרית שקד: בואו נדבר על מה כן ועל מה לא.
אלי אלאלוף: רשימה מדויקת.
שמרית שקד: בפרט 15א, במקום "משרד ממשלתי" יבוא "משרדי רשות ציבורית", ובסופו יבוא "לרבות חצר המשרד, למעט אזור מוגדר המצוי מחוץ לבניין ואשר הוקצה לעישון בידי הנהלת המקום, אם הוקצה, הנמצא בטווח של לפחוות 10 מטרים מהבניין ושהעישון אינו גורם למטרד בחלקים אחרים של המקום, וכן באזור הכניסה או היציאה למשרד בטווח של 10 מטרים מהכניסה או מהיציאה, למעט בית מגורים הנמצא בטווח האמור.
שמרית שקד: בפרט זה, "רשות ציבורית" –
שמרית שקד: לשכת נשיא המדינה.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים להוריד.
אלי אלאלוף: זאת לא רשות.
שמרית שקד: מבקר המדינה.
יהודה גליק: זה משרד ממשלתי.
שמרית שקד: אז אין צורך לכתו את זה.
יהודה גליק: במשרדי הממשלה, משרד מבקר המדינה כלול?
לילך וגנר: אני לא משוכנעת שזה נכלל בהגדרה.
יהודה גליק: אז תשאירי.
אלי אלאלוף: חכה.
אלי אלאלוף: תן לנו להבין.
אלי אלאלוף: אתה מבין מהר, אבל אני לא.
לילך וגנר: אני לא מייצגת את מבקר המדינה.
לילך וגנר: אם אין התנגדות של מבקר המדינה, זה בסדר.
אלי אלאלוף: אני מעדיף רק אחרי התייעצות עם מבקר המדינה.
שמרית שקד: להוריד את זה?
יהודה גליק: מבקר המדינה הוא בניין שיש בו קבלת קהל המונית?
יהודה גליק: לא אכפת לי.
יהודה גליק: אני לא אריב על זה.
שמרית שקד: בתי משפט ובתי דין.
לילך וגנר: להבנתי, ממה שהייעוץ המשפטי של הוועדה מסר לי, ממילא קיים איסור כזה בבתי משפט ובבתי דין והוא אינו משפיע.
אלי אלאלוף: בדברים שאת אומרת, את כאילו מתחמקת מאחריות.
אלי אלאלוף: אם אתם משרד המשפטים אחראים על בתי משפט, אתם צריכים להגיד כן או לא עכשיו.
לילך וגנר: נציגת הנהלת בתי המשפט אמרה שתתאם אתי אבל היא לא תאמה אתי עמדה ולכן קשה לי לייצג אותם.
אלי אלאלוף: אני מרשה לך עד סוף הדיון להרים טלפון ולחזור עם תשובה.
שמרית שקד: גם אני לא מייצגת אותם.
שמרית שקד: אני שמה את זה בסוגריים.
שמרית שקד: את מבקר המדינה הורדנו, נכון?
שמרית שקד: רשות מקומית.
אלי אלאלוף: בתנאי שזה תוך 60 ימים.
שמרית שקד: אני מתקנת ל-60 ימים.
שמרית שקד: רשות מקומית בפנים.
עמוס האוזנר: כל החוק 60 ימים או רק הרשות המקומית?
יהודה גליק: כל החוק 60 ימים.
אלי אלאלוף: כל החוק 60 ימים.
שמרית שקד: תאגיד שהוקם לפי חוק.
שמרית שקד: אני מבינה שזה יורד בעקבות התנגדות משרד המשפטים.
שמרית שקד: ועדת הבחירות המרכזית לכנסת.
יהודה גליק: יורד.
אלי אלאלוף: זה בתוך הכנסת.
אלי אלאלוף: תוציאי אותם.
שמרית שקד: חברה ממשלתית וחברת בת ממשלתית כהגדרתן בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975.
שמרית שקד: חברה עירונית וחברת בת עירונית כהגדרתן בסעיף 21 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985.
שמרית שקד: מועצות דתיות.
יהודה גליק: נשאר.
קריאה: הן כמו רשויות.
שמרית שקד: אני רוצה לעשות סדר.
שמרית שקד: הממשלה ומשרדי הממשלה בפנים.
שמרית שקד: רשות מקומית ומועצות דתיות.
שמרית שקד: לגבי בתי המשפט מחכים לתשובה.
אלי אלאלוף: היא יצאה לברר.
יהודה גליק: עקרונית זה נשאר.
יהודה גליק: בעצם נשארו ארבעה סעיפים: ממשלה, בתי משפט, רשות מקומית ומועצות דתיות.
שמרית שקד: אני אמשיך בהקראה.
שמרית שקד: (8) אחרי פרט 22 יבוא: "23.
שמרית שקד: חניון מקורה או תת קרקעי הפתוח לציבור.
שמרית שקד: 24.
שמרית שקד: כל מקום בגן חיות, וכן באזור הכניסה או היציאה, בטווח של 10 מטרים מהכניסה או היציאה ולמעט אזור מוגדר שהוקצה לעישון בידי הנהלת המקום, אם הוקצה, ושהעישון בו אינו גורם למטרד בחלקים אחרים של המקום".
שמרית שקד: 2.
שמרית שקד: הוראת שעה פרט 2(ב) לתוספת כנוסחו בתקנה 1, יעמוד בתוקפו לתקופה של שלוש שנים מיום התחילה.
שמרית שקד: 3.
שמרית שקד: תחילה תחילתו של צו זה 60 ימים מיום פרסומו.
עמוס האוזנר: אדוני, אני רוצה לחזור על מה שביקשתי.
עמוס האוזנר: אמרת לי שעכשיו זה הזמן להעלות את זה.
עמוס האוזנר: הערה טכנית לגבי סעיף 1 של החוק.
עמוס האוזנר: יש שם סעיף, בסוף סעיף 1, שאומר ש"אין בהוראות פרט 1 או פרטים אחרים בתוספת זו כדי לגרוע מאיסור עישון מכוח כל דין או למנוע מבעל המקום המחזיק בו לאסור את העישון במקום".
עמוס האוזנר: זה סעיף כללי שחל על כל המקומות ולא רק על אלה שבפרט 1.
עמוס האוזנר: כאשר אנשים קוראים פרט מסוים של החוק, הם לא ערים לסעיף הזה והם חושבים שאין להם את הסמכות לאסור את העישון בכל המקום.
עמוס האוזנר: להפריד את הסעיף הזה ולשים אותו לחוד.
עמוס האוזנר: להוציא את הסעיף הזה ולשים אותו לחוד כדי שאנשים ידעו שבעל המקום, זכותך, אם אתה רוצה לאסור את העישון.
עמוס האוזנר: אני לא מוסיף כאן כלום אלא אני רוצה שאנשים ידעו את זה.
עמוס האוזנר: אנשים קוראים את החוק והם לא יודעים.
אלי אלאלוף: זה פלפול משפטי שכרגיל אני לא אוהב.
שמרית שקד: זה נמצא היום בפרט 1.
עמוס האוזנר: אבל אנשים לא מכירים את זה.
אלי אלאלוף: אני תמיד קורא עד הסוף.
עמוס האוזנר: אתה קורא את פרט 15 ואתה לא קורא את סעיף 1.
אלי אלאלוף: היועצת המשפטית ממשיכה להשאיר את זה כפי שזה.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים לעבור להצבעה?
שמרית שקד: אתה יכול אבל עם בתי משפט או בלי בתי משפט?
יהודה גליק: אמרתם שממילא זה כבר קיים.
שמרית שקד: לא אמרתי.
שמרית שקד: אמרתי שמסרה לי נציגת הנהלת בתי המשפט, אבל שוב, אני באמת לא מוסמכת לייצג אותה.
שמרית שקד: היא אמרה לי שהיא תבקש ממישהו שייצג אותה.
שמרית שקד: אני לא מוסמכת לייצג אותה.
שמרית שקד: היא אמרה לי שלפי מיטב ידיעתה לא מעשנים היום בבתי משפט אבל אני באמת לא רוצה לייצג אותה.
שמרית שקד: היא גם לא ביקשה שאני אייצג אותה.
אלי אלאלוף: אני בעד להצביע ללא בתי משפט.
יהודה גליק: אם זה ייקח עוד דקה, בוא נחכה כי היא אמרה שהיא תביא תשובה סופית.
יהודה גליק: המוני אנשים באים כל יום לבתי המשפט.
יהודה גליק: מה ההבדל בין זה לבין משרדי ממשלה?
יהודה גליק: זאת לא חברה ממשלתית.
אלי אלאלוף: יגידו שאתה מתערב במערכת המשפט.
יהודה גליק: הם גם לא אמרו את זה.
יהודה גליק: הם לא התנגדו.
אלי אלאלוף: בדקת את זה?
אלי אלאלוף: בבקשה, דוקטור לוין.
חגי לוין: אם יורשה לי להציע לגבי חניון מקורה או תת קרקעי.
חגי לוין: להוסיף או 10 מטרים מהכניסות והיציאות.
חגי לוין: מה שקורה זה שהאוורור בחניונים הוא לא טוב וכל העשן שנכנס, נשאר שם, בנוסף לעשן המכוניות.
חגי לוין: לכן, כמו שיש לנו בכל הסעיפים האחרים, 10 מטרים מהכניסות או היציאות.
חגי לוין: בחניונים זה מוגדר היטב, זאת לא בעיה לעשות את זה.
יהודה גליק: הנה, יש אישור.
יהודה גליק: תגידי לפרוטוקול.
חגי לוין: אני מציע להוסיף לסעיף 23, חניון מקורה תת קרקעי וכן באזור הכניסה או היציאה בטווח של 10 מטרים מהכניסה או היציאה של החניון המקורה או התת קרקעי.
קריאה: זאת אומרת של-ש.ג.
קריאה: אסור לעשן.
אלי אלאלוף: שם הייתי נותן עוד 20 מטרים אבל אם אין ברירה, נסתפק ב-10 מטרים.
שמרית שקד: אתה רוצה לתקן את זה?
שמרית שקד: 10 מטרים מהכניסה או מהיציאה לחניון.
יהודה גליק: למעט בית מגורים.
לילך וגנר: רציתי להעיר לגבי התוספת.
לילך וגנר: למעט אם יש בית מגורים.
יהודה גליק: זה מופיע לגבי כולם.
לילך וגנר: לגבי הנהלת בתי המשפט, שוחחתי עם נציגתם והיא אומרת שהיום ממילא הם מחילים את הצו כמשרד ממשלתי.
לילך וגנר: זאת אומרת, כבר היום הם מחילים את האיסורים שקיימים לגבי משרד ממשלתי ולכן אין להם התנגדות להחלה הזאת.
שמרית שקד: על בתי משפט ועל בתי דין?
לילך וגנר: אני דיברתי עם הנהלת בתי המשפט.
אלי אלאלוף: בתי משפט ובתי דין.
שמרית שקד: שוב, אני רוצה לעשות סדר.
שמרית שקד: נכלל:
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני שמח שאנחנו עומדים להגיע לרגע טוב נוסף בהגנה על בריאות הציבור.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצו למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (שינוי התוספת לחוק), התשע"ח-2018 כפי שהוקראה ותוקנה?
אלי אלאלוף: בעד – פה אחד צו למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון (שינוי התוספת לחוק), התשע"ח-2018 נתקבל.
אלי אלאלוף: צהרים טובים, ברשותכם נתחיל.
אלי אלאלוף: היום 21 במאי 2018, ז' בסיוון התשע"ח, השעה 12:05.
אלי אלאלוף: הנושא על סדר היום הוא תקנות התכנון והבנייה (ביצוע התאמות נגישות למוסד חינוך חדש), התשע"ח-2018.
אלי אלאלוף: זה כולל את נושא השיפוץ.
אלי אלאלוף: אין כמו אילן גילאון כדי לפתוח.
אילן גילאון: בואו נאמר שוב: הגענו לפשרה מסוימת עם החיים ועם המציאות, בעזרתו האדיבה של משרד הפנים ושר הפנים בכבודו ובעצמו שהיה מעורב בתהליך הזה, שהם יקבלו את העיקרון שלנו לגבי מה הוא מבנה חדש.
אילן גילאון: היוצא דופן היחיד שאנחנו מדברים עליו הוא שבמקום שתהיה מעלית, כפי שראוי היה שתהיה – לא יעלה על הדעת שאתה בונה מרכז מסחרי ודואג לכל ההנגשה ואילו בית ספר, שהוא קל וחומר, שם אתה צריך לחנך – בעיניי צריכה להיות שעת חינוך לנגישות בכל שבוע, זה מקצוע שצריך ללמוד אותו בבית הספר – לא יהיה מונגש.
אילן גילאון: ובכל זאת, בתוך עמנו אנחנו יושבים.
אילן גילאון: עלינו לזכור שההנגשה הפרטנית במשך שנים שררה במשרד החינוך כי זו הייתה פשרה, מה אנחנו עושים עם המבנים הישנים, מה אנחנו עושים עם המבנים החדשים.
אילן גילאון: יום אחד הוועדה, שאתה מינית, באה אל משרד החינוך ואמרה: חברים, נגמר הסיפור הזה.
אילן גילאון: מה זה הנגשה פרטנית?
אילן גילאון: אם ילד עם צרכים מגיע ללמוד בבית הספר, אתה מנגיש לו? לא.
אילן גילאון: אתה תנגיש שמא יבואו.
אילן גילאון: בדיוק כמו אצלנו במקורות – לא תנגיש כאשר מישהו יבוא אלא תנגיש שמא יבוא.
אילן גילאון: הפשרה שעשינו כאן, שהיא פשרה כבדת משקל, בעלות הגבוהה ביותר, היא פשרת הפיר.
אילן גילאון: בכל מבנה חדש – והגדרנו מה זה מבנה חדש:
אילן גילאון: מבנה חדש הוא קודם כול מבנה חדש או תוספת של לפחות 50% על מבנה קיים לכל החצרים, לכל מה שיש.
אילן גילאון: זאת בהחלט התקדמות דרמטית מבחינתנו.
אילן גילאון: הייתי אומר אפילו שכמעט עברנו משלב ההנגשה הפרטנית לשלב ההנגשה הכוללת, אם מביאים בחשבון שרוב הפונקציות גם יכולות להימצא בקומת הקרקע ואפילו לא בכל מקום צריך את המעלית הזאת.
אילן גילאון: המחשבה שלנו בהחלט הייתה מה קורה, לא לילד שמגיע אל תוך מערכת החינוך, אלא לאבא שלו או לקרוב משפחה שלו שנזקק לכיסא גלגלים והוא צריך לפגוש את המחנכת של כיתה ו'1 בקומה שלישית.
אילן גילאון: ולכן אני חושב שהתקדמנו בעניין הזה.
אילן גילאון: כל המלאכה שלנו בוועדת המשנה לנגישות היא מלאכה שאנחנו "טוחנים" אותה הרבה מאוד זמן.
אילן גילאון: יש שולחן עגול ואנחנו שומעים את כל הטענות, ובסופו של דבר אנחנו מקבלים החלטות, בדרך כלל בפשרה, כדי לא להפוך את הגזרה לגזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
אילן גילאון: אחת הדוגמאות היא הישיבות עם ראשי העיריות, ואתה דיברת אתי על העניין הזה.
אילן גילאון: אנחנו מנסים להתקדם בהסכמות.
אילן גילאון: חשוב לנו, מעבר לכך שהחוק יקבע את הדברים – כי אם ניאלץ להסתדר רק עם החוק לא נצליח, באכיפה לבד לא נצליח – אלא שנצליח לייצר מערכת של הפנמת ערכים, שנגישות היא תפיסת עולם.
אילן גילאון: נדמה לי שאלו הן התקנות כרגע.
אילן גילאון: אני מתכוון להצביע בעד במליאה.
אלי אלאלוף: יופי, אני שמח.
אלי אלאלוף: אילן גילאון הוא המצפון שלנו בנושא הזה, חד משמעית.
אילן גילאון: אל תבנה על זה.
אלי אלאלוף: כל אחד קובע לעצמו מה הוא המצפון שלו, או מי הוא המצפון, ולי ברור שקבעתי.
מיכל שיק הר-טוב: אני יועצת משפטית בעמותת "נגישות ישראל".
מיכל שיק הר-טוב: אני גם מברכת על הפשרה.
מיכל שיק הר-טוב: באמת ערכנו הרבה דיונים ומבחינתנו ההישג הכי גדול הוא שכאשר משפצים בניין קיים – בואו נודה על האמת:
מיכל שיק הר-טוב: רוב מוסדות החינוך הם מוסדות קיימים, הם מבנים קיימים – כאשר מוסיפים תוספת, שהתוספת תהיה לפי סטנדרטים גבוהים של נגישות.
מיכל שיק הר-טוב: מבחינתנו זו פשרה טובה מאוד.
מיכל שיק הר-טוב: אשמח רק לשאול שאלה.
מיכל שיק הר-טוב: אם זיכרוני אינו מטעה אותי, בנוסח הקודם דובר על כך שתהיה מעלית בבניין מרכזי ופיר במבנים אחרים.
מיכל שיק הר-טוב: הלא כך?
אייל לב ארי: ההסמכה היא לגבי פיר.
אלי אלאלוף: פיר יהיה בכל המבנים החדשים שצריכים לכלול פיר.
אייל לב ארי: התקנת פיר למעלית בבניין מרכזי.
אלעד לב: רציתי להשיב לה.
אלעד לב: בנוסח שהוגש לוועדה על ידי שר הפנים מדובר על התקנת פיר בבניין המרכזי.
אלעד לב: ועדת המשנה ביקשה שזה יהיה מעליות.
אלעד לב: הפשרה שהושגה, כאמור, דיברה על פיר בכל המבנים, והמעליות בהתאמה פרטנית.
נתי ביאליסטוק כהן: מה שנקרא: הכנה למעלית.
אלי אלאלוף: לפעמים מעלית שלא בשימוש יכולה להיות סכנה.
אלי אלאלוף: דבר שני, גם תחזוקתה יקרה ומיותרת.
אלי אלאלוף: ההבטחה של משרד החינוך ושל משרד האוצר, שהתקנת המעלית תהיה מהירה ככל האפשר.
אלי אלאלוף: אני חושב שהפתרון שהוצע באמת יש בו הרבה היגיון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כול, אני מברך על הפשרה, אבל אני לא יודע איך אפשר להנגיש את זה כי תלמידים שנרשמים לבית הספר, במיוחד אנחנו מדברים יותר ויותר על בתי ספר, הרי כבר בחודש יוני יודעים שהם ילמדו במוסד החינוך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך לחשוב איך לוודא שתוך חודשיים – הוא אומר שתוך פחות מחודשיים, אפילו תוך פחות מחודש ניתן להתקין מעלית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: איך לדאוג שהמעלית תהיה מותקנת ומוכנה כבר ב-1 בספטמבר כך שמי שיש לו צרכים מיוחדים לא יצטרך להמתין בבית תקופה מסוימת בתחילת שנת הלימודים עד שינגישו את בית הספר?
עבד אל חכים חאג' יחיא: או שמשום מה כל הכיתה שלו תצטרך להיות לא באותה שכבה.
אילן גילאון: ההודעה על ילד שמגיע למוסד חינוך הרבה יותר מוקדמת מחודשיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הזמן הכי מצומצם הוא חודשיים, ובתוך חודשיים או פחות מחודשיים אפשר להוציא מכרז ולהתקין ולהיות בטוח שב-1 בספטמבר יש כבר מעלית.
אלי אלאלוף: אני מבקש לקבל תשובה ממשרד החינוך.
אילן שי: אני מן הלשכה המשפטית במשרד החינוך.
אילן שי: במסגרת תקנות נגישות פרטנית נקבעו מועדים לצורך ביצוע עבודות הנגשה, כאשר יש חלוקה בין עבודות שדורשות היתר בנייה לאלה שלא דורשות היתר בנייה.
אילן שי: התקופה הממושכת יותר היא לעבודות שדורשות היתר בנייה.
אילן שי: להבנתי מרגע שקיים פיר, התקנת המעלית לא דורשת היתר בנייה ולכן זה פרק זמן המצומצם יותר שנקבע בתקנות.
אילן שי: לפי מה שאומרים לי כאן, פרק הזמן שלוקח להתקין מעלית כאשר יש פיר הוא בערך 3 חודשים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מדויק.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מהנדס ועשיתי מבנים, עשיתי מבנים עם מעליות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי שיש לך פיר, ברגע שקבעת מי יתקין את המעלית, זה פרק זמן של ימים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה צריך את המהלך של המכרז, מקסימום חודש ימים, יש לך זוכה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה יכול להתנות במכרז שהביצוע אחרי הזכייה יהיה בתקופה קצובה של שבועיים למשל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תוך חודש וחצי מקסימום תוכל להיות מוקמת מעלית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן כשדיברת על חודשיים – אני יודע שהתלמידים נרשמים גם בפברואר ועד אפריל, הם לא נרשמים ביוני.
אילן גילאון: הוא אומר דברים מדויקים.
אילן גילאון: מישהו אחר הציג בדיוק את הנתונים האלה.
אילן שי: פרק הזמן נקבע בשים לב לכך שקיימת חובת מכרז על הרשויות המקומיות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי על החודשיים כדי להסביר שזה פרק הזמן הכי קצר, שמישהו היה בריא ופתאום חס וחלילה נפל ויש לו בעיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל תלמידים נרשמים לבית הספר מוקדם יותר: בפברואר, מרס, אפריל.
אלי אלאלוף: יש לי הצעה שמתייחסת לזה.
אלי אלאלוף: אבל נתי ביאליסטוק כהן, אתה רצית להתייחס.
אילן גילאון: אני לא מהנדס אבל כאשר יש פיר, בניית המעלית לא תיקח יותר משבועיים–שלושה.
נתי ביאליסטוק כהן: במדינת ישראל בכל שנה "בהפתעה" פורצת שנת הלימוד ב-1 בספטמבר ואף אחד לא נערך לזה.
נתי ביאליסטוק כהן: אבל הרשויות המקומיות יכולות גם להוציא מכרזי מסגרת למטרה הזאת, שיהיו ערוכים בכל שנה, בכל שנתיים, אני לא יודע בכל כמה זמן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד אפשרות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש את החברה למשק וכלכלה, שיש לה מכרזים, יש לה זכיינים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כך אפשר לקצר את תקופת כל המכרזים בכל הנושאים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר לפעול דרך החברה למשק וכלכלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם זה אפשרי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דבר שני, כשמדברים על מעלית, לא מדובר על מעלית של 50 קומות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בתי הספר הם בסך הכול של שלוש, או מקסימום ארבע קומות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא ראיתי בתי ספר של יותר מארבע קומות.
אמיר פישמן: אני ממונה נגישות בגדרה, קריית עקרון ובני עיש.
אמיר פישמן: לגבי המעלית – זה ממש-ממש לא נכון.
אמיר פישמן: גמרתי עכשיו לאחר שלוש שנים להתקין כמה מעליות.
אמיר פישמן: כל החברות לא מייצרות את המעליות בארץ.
אמיר פישמן: הן מתחייבות במכרזים, גם דרך החברה למשק וכלכלה וגם במכרזים חיצוניים, בין 6 ל-8 חודשים מרגע שהפיר בנוי ובא מבקר שלהם ובודק את זה.
אמיר פישמן: אז זה לא נכון.
אמיר פישמן: זה לא קורה תוך חודשיים, תוך שלושה חודשים או תוך שבועיים.
אמיר פישמן: הלוואי, תנו לי.
אמיר פישמן: יש לי מוסדות חינוך ואנחנו מנגישים בלי סוף.
אמיר פישמן: תנו לי ספק שיבנה מעלית תוך חודש–חודשיים.
אמיר פישמן: אני מדבר על כל החברות: "אלקטרה", "ישראליפט" וכולן.
אלי אלאלוף: כולם פונים לקוריאה הדרומית?
אמיר פישמן: כולן מזמינות את המעליות מחוץ לארץ.
אילן גילאון: בואו נחשוב באופן הגיוני.
אילן גילאון: אני לא מהנדס.
אמיר פישמן: לא מייצרים את זה פה בארץ.
אמיר פישמן: מייבאים את זה ובחוץ לארץ הם לא מוכנים להתחייב לפחות מחצי שנה.
רות דיין מדר: החברה למשק וכלכלה, כותבים לי שמתחייבת ל-10 חודשים.
רות דיין מדר: אף אחד לא מוכן להתחייב לזמן קצר יותר.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה: נכנסתם פה לסוגיה הטכנית וזה עניין של היערכות של משרד החינוך ביחד עם החברה למשק וכלכלה, למצוא את הנוסחה.
אלי אלאלוף: גם לי יש ניסיון בבנייה, לא כמהנדס.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם: עשינו בשלושה חודשים בצורה לא מטורפת.
אלי אלאלוף: ראשית, כי רוב המעליות הן על פי סטנדרט.
אלי אלאלוף: שנית, אפשר לבקש מן החברה למשק וכלכלה להיערך לאספקה תוך שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: לכן אני מציע שמשרד החינוך, ביחד עם החברה למשק וכלכלה, ימצאו נוסחה שמאפשרת לספק מעליות תוך שלושה חודשים לכל היותר ותתקינו מעלית בפיר, שגם הוא צריך להיות סטנדרטי.
אלי אלאלוף: זה לא השתוללות של אדריכל שרוצה שיהיו שם מנהרות.
אלי אלאלוף: אלה דברים סטנדרטיים ואפשר להיערך.
אלי אלאלוף: אני ממליץ שזה הכיוון שנלך אליו.
אלי אלאלוף: משרד החינוך והחברה למשק וכלכלה יקבעו סטנדרט שיתאים לכולם, וגם הבנייה תהיה בהתאם, כולל החלק של בניין שבו צריך להתאים את הפיר החדש.
הדס אגמון: אני מבקשת להגיד שהמענה לנושא הזה ניתן בתקנות הנגישות הפרטנית.
הדס אגמון: כאן אנחנו רק מכינים את התשתית של הפיר.
הדס אגמון: החובה להתקין את המעלית ולוחות הזמנים קבועים בתקנות הפרטניות.
אילן גילאון: בסדר, אבל התעוררה כאן בעיה, שכפי שהיושב-ראש אמר, היא פתירה לחלוטין.
אילן גילאון: אין בזה שום היגיון.
אילן גילאון: החברה למשק וכלכלה יכולה להחזיק במחסן מלאי של שלוש מעליות, שכולן תקניות, שמותאמות פחות או יותר לאותם מבנים.
אלי אלאלוף: לא במחסן.
אלי אלאלוף: היא צריכה להשאיר אותן אצל הספק ולהגיד לו שיהיה מוכן.
רות דיין מדר: אבל זה לא עובד כך.
רות דיין מדר: החברה למשק וכלכלה לא יכולה לעבוד כך.
אלי אלאלוף: חייבים לשנות את שיטת העבודה.
רות דיין מדר: עליכם לדעת, החברה למשק וכלכלה עובדת עם מכרזים.
אילן גילאון: אני מוכן להתערב שזה יעבוד.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו מבקשים מן החברה למשק וכלכלה וממשרד החינוך להיפגש ביחד ולמצוא את הנוסחה הנדרשת כדי שתוך שלושה חודשים מקסימום תותקן מעלית בפיר קיים בסטנדרט.
אילן גילאון: יש פה מישהו מן החברה למשק וכלכלה?
רות דיין מדר: אני משוחחת אתו.
אילן גילאון: אני לא מבין את ההיגיון.
אילן גילאון: לפעמים אני שואל שאלת תם.
אילן גילאון: אני לא מהנדס, אני לא מבין כלום במעליות.
אילן גילאון: אני שואל את עצמי למה.
אילן גילאון: בעידן הזה, כשהכול קורה כל כך מהר, מדוע התקנת מעלית, כאשר הפיר בנוי, צריכה לקחת כל כך הרבה זמן?
אלי אלאלוף: אילן גילאון, ברשותך, בואו נתקדם.
אלי אלאלוף: עוד הערה שלא קשורה לאספקת המעלית?
רות דיין מדר: אדאג שישוחחו אתך ויסבירו לך, חבר הכנסת גילאון.
אלי אלאלוף: אני מבטיח לך שהוא ישכנע אותך.
אלי אלאלוף: אנחנו עוברים לקריאה של התקנות.
אייל לב ארי: תקנות התכנון והבנייה (ביצוע התאמות נגישות למוסד חינוך חדש), התשע"ח-2018 "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 158ו1(ז) ו-(ט) לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965 (להלן – החוק), ולאחר התייעצות עם המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ועם ארגונים הפועלים לקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: פרק א' : פרשנות תקנה 1 – הגדרות (א) בתקנות אלה – "אולם" – בניין או חלק מבניין המשמש להתכנסות במוסד חינוך ואינו מרחב מנהלה או מרחב לימוד; "בניין מרכזי" – בניין במוסד חינוך שנקבע כבניין המרכזי לפי תקנה 4א; "חוק השוויון" – חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח- 1998; "כיתת לימוד ייעודית" – ספריה, מעבדה, חדר מחשב, חדר אומנויות חדר טכנולוגיה וכיוצא באלה; "מוסד חינוך" – כהגדרתו בסעיף 19לב לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998; "מוסד חינוך חדש" – כמשמעותו בסעיף 158ו1(ז) לחוק; "מוסד חינוך קיים" – כמשמעותו בסעיף 19לג1 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ובתקנות מוסד חינוך קיים; "מרחב לימוד" – מרחב במוסד חינוך המיועד ללימוד; "מרחב מינהלה" – מרחב המיועד לשימוש שאינו לימוד, לרבות חדרי הנהלה ומזכירות, חדרי טיפולים, חדרי מורים ויועצים, חדר אחות; "סימן אזהרה", "ניגוד חזותי" – כהגדרתם בת"י 1918 חלק 6 נגישות הסביבה הבנויה: אמצעי אזהרה והכוונה לאנשים עם מוגבלות ראייה; "תקנות בקשה להיתר" – תקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר), תנאיו ואגרות), התש"ל-1970; "תקנות מוסד חינוך קיים" – תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות במוסד חינוך קיים), התשע"א-2011.
אייל לב ארי: (ב) כל מונח אחר בתקנות אלה יתפרש לפי החוק ולפי חלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר.
אייל לב ארי: פרק ב': כללי תקנה 2 – חובת ביצוע התאמות נגישות למוסד חינוך חדש (א) במוסד חינוך חדש יבוצעו התאמות נגישות כמפורט בתקנות אלה.
אייל לב ארי: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א) בתוספת לבניין קיים במוסד חינוך קיים כגון תוספת של קומה או תוספת של אגף לאותו בניין, ששטחה אינו עולה על מחצית מהשטח הבנוי של הבניין הקיים האמור, וכן במוסד חינוך חדש שנעשה בהתאם להיתר שימוש חורג, אשר ההיתר לבנייתם או לשימוש בהם, ניתן לאחר תחילתן של תקנות אלה, יבוצעו התאמות נגישות לפי תקנות מוסד חינוך קיים, ובהתאם להוראות סעיפים 19לג3 ו-19לד לחוק השוויון.
אייל לב ארי: תקנה 3 – בניין המשמש למטרות שונות מהאמור בפרק זה בבניין או חלק מבניין במוסד חינוך חדש המשמש למטרות שונות מן המפורט בפרק זה, יחולו ההתאמות שבפרק א' לחלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר, בשינויים המחויבים, לפי מטרות השימוש הדומות להם ביותר מבין המטרות והשימושים המפורטים בו, לדעת מהנדס הוועדה המקומית לאחר התייעצות עם מורשה לנגישות מבנים.
אייל לב ארי: תקנה 4 – התאמות נוספות במוסד חינוך חדש לילדים עם מוגבלות במוסד חינוך חדש שהוא מוסד לחינוך מיוחד כהגדרתו בחוק חינוך מיוחד, התשמ"ח-1988, יידרשו התאמות נגישות נוספות על הקבוע בתקנות אלה או פטור לפי צרכי התלמידים "- - אנחנו מוחקים, בהסכמה עם משרד הפנים, את המילים "מסימני אזהרה מובלטים מפני השטח", ותיכף אסביר מדוע.
אייל לב ארי: - -"שאותו מוסד לחינוך מיוחד נועד לשרת; התאמות כאמור יוכנו בידי מהנדס הוועדה המקומית הנוגעת לעניין, בהתייעצות עם מורשה נגישות מבנים ומורשה נגישות שירות ויימסרו למוסד הנוגע בדבר; מורשה נגישות מבנים ומורשה נגישות שירות רשאים, בין היתר, להתייעץ בנוגע להתאמות כאמור עם מרכזי התמיכה היישוביים והאזוריים (מתי"א).
אייל לב ארי: " אסביר.
אייל לב ארי: אנחנו מורידים את היכולת לפטור רק לכאורה מסימני אזהרה מובלטים מפני השטח.
אייל לב ארי: לתת פטור לפי הצרכים שנמצאים באותו מוסד.
אייל לב ארי: עניין הפטור מסימני האזהרה נוצר בדיונים הקודמים על התקנות.
אייל לב ארי: לנו נראה שהוא יוצר אולי גם הסדר שלילי שמאפשר רק פטור מסימני אזהרה ולא כל פטור אחר לפי צרכי התלמידים שנמצאים במוסד.
אייל לב ארי: הנוסח הזה נראה לנו בעייתי.
אייל לב ארי: אם צריך לתת פטור לפי צרכי התלמידים שנמצאים במוסד, זה צריך להיות פטור לפי הצרכים ולא, לצורך העניין, פטור רק ביחס לסימני אזהרה.
נתי ביאליסטוק כהן: אם יש פטור, הוא צריך להיות לא רק לפי צרכי הילדים אלא לפי צרכי התלמידים או הוריהם.
אייל לב ארי: כאן זה לפי צרכי התלמידים שאותו מוסד חינוך מיועד לשרת.
אייל לב ארי: התקנות האלה לא באות למעט מתקנות ההנגשה הפרטנית, אם זה החשש שלך.
אייל לב ארי: תקנה 4א – קביעת בניין מרכזי "בניין מרכזי במוסד חינוך ייקבע על ידי עורך הבקשה להיתר ומנהל מחלקת החינוך ברשות המקומית כמשמעותו בתקנות לימוד חובה וחינוך ממלכתי (רישום), התשי"ט-1959 או מי מטעמו, לפי הפרמטרים העיקריים שמופיעים בתקנות מוסד חינוך קיים; הבניין המרכזי יצוין בבקשה.