GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יפה טבג'ה: כשהם צריכים, יש להם דילמה לבחור אם ללמוד לימודים אקדמיים או להפסיק את הלימודים.
יפה טבג'ה: אני חושבת שמערכת להשכלה גבוהה בשיתוף המוסדות הממשלתיים, צריכים לקח את האימהות באקדמיה וגם אבות, כמו שאר האוכלוסיות מהפריפריה, מגזר חרדי, ולתת להם תשתית להנגשת השכלת גבוהה.
יפה טבג'ה: לא יכול להיות שאנחנו נצטרך לבחור אם להמשיך את הלימודים או לא.
יפה טבג'ה: דווקא שהאקדמיה תהיה תקרת זכוכית?
יפה טבג'ה: זהו, מה שאני מנסה להגיד זה שיש גם פתרונות נוספים שאני לא יודעת אם עלו פה עדיין, אבל מתבצעות – אני לא יודעת בערך כמה זמן, אבל מתבצעות מצב שהרשויות המקומיות צריכות להגיש מכרזים למעונות יום.
יפה טבג'ה: אז אנחנו במכללת אשקלון הגשנו בקשה לרשות המקומית, שאחד מהמעונות יום שהם זכו יעברו למכללת אשקלון בשיתוף.
יפה טבג'ה: אני חושבת שזה אחד הפתרונות הטובים.
יפה טבג'ה: אנחנו מחכים להסכם חתום.
יפה טבג'ה: נולדה גם הצעת החוק עם איציק שמולי שנמצא פה, שתרגם את המצוקה הארצית – מירב, אני מקשיבה לך, הייתי רוצה שתקשיבי לי גם.
מירב בן ארי: תשמעי, אני מה זה מקשיבה לך.
מירב בן ארי: אני מקשיבה לך תוך כדי שפניתם לרשות המקומית באשקלון, אל תדאגי.
מירב בן ארי: אני אישה, אני יכולה לעשות שני דברים.
מירב בן ארי: מה שמטריד אותי, זה שאני - - -
איציק שמולי: זה לא מה שהיא אמרה, היא גם זרקה לי מחמאה.
מירב בן ארי: הצעת החוק של איציק שמולי.
יפה טבג'ה: נולדה הצעת החוק של איציק שמולי, שבאמת – אספנו חומרים מהשטח והוא תרגם את זה להצעת חוק, אז זה חשוב.
יפה טבג'ה: אפשר להגיד באופטימיות זהירה, גם הדיון הזה הוא משהו משמח, עדיין לא חגיגה.
יפה טבג'ה: יש פה גם מישהי מקבוצה של אימהות באקדמיה, שאוספת את כל האנשים, ואז אנחנו משתפות שם מידע.
יפה טבג'ה: חשוב שהדברים האלה יקבלו כאן ביטוי.
יפה טבג'ה: הכי חשוב שהשכלה גבוהה לא תהיה תקרת זכוכית לאימהות ואבות בעניין הזה.
יפה טבג'ה: מי כמוך יודעת, אמא טרייה.
תהילה תנעמי: אני רוצה להוסיף משהו.
מירב בן ארי: כן, מאיפה את?
תהילה תנעמי: אני תהילה תנעמי מרשות הצעירים, מהמשרד לשוויון חברתי.
תהילה תנעמי: אני בעצמי סטודנטית.
תהילה תנעמי: הבת שלי הייתה לפני שלוש שנים גם במעון יום בגבעת רם, פה.
מירב בן ארי: בתוך הקמפוס?
תהילה תנעמי: כן.
תהילה תנעמי: כמו שהיא אמרה, זה אכן תקרת זכוכית, כי מה שקורה בעצם זה שיש את הסוגיה שמקצים איזשהו מבנה שהוא לא מותאם לפעוטות, אם זה חוסר במקלחות, דבר בסיסי שצריך לשטוף את הילד.
תהילה תנעמי: בהתאם לזה שזה לא מותאם ל- - -
מירב בן ארי: את זה הבנתי.
מירב בן ארי: אני הבנתי שיש מבנים לא מותאמים.
תהילה תנעמי: נכון, אבל יש לזה השלכה.
תהילה תנעמי: השכלה זה בעצם שהתמ"ת לא מכיר בזה, ואז הסטודנטיות לא מקבלות הנחה של התמ"ת.
מירב בן ארי: זה ברור לי לחלוטין.
מירב בן ארי: אני רוצה לתת לחברי הכנסת.
מירב בן ארי: בבקשה, סעיד אלחרומי, רצית להתייחס.
סעיד אלחרומי: קודם כל תודה על הישיבה, על קיום הישיבה ועל היום בכלל, יום הסטודנט.
סעיד אלחרומי: היום יש לנו גם יום הסביבה, זה יום עמוס בכנסת.
סעיד אלחרומי: אני חושב שהנושא מאוד חשוב, ויושבת ראש וועד הסטודנטים מאשקלון זרקה מילה נכונה.
סעיד אלחרומי: הרשויות המקומיות היום מגישות בקשות להמון מעונות יום בתוך הרשויות, ואני חושב שמשרד הרווחה נענה בגדול לנושא הזה.
סעיד אלחרומי: אז איפה שיש לנו מוסדות אקדמיים, לנתב לכיוון של המוסדות האקדמיים האלה.
מירב בן ארי: השאלה, מה שרציתי לדעת, זה כמה באמת מוסדות פנו.
מירב בן ארי: בגלל זה היה חסר לי פה את ור"ה וור"מ.
דורית ארם: הם נתנו לי תשובה.
מירב בן ארי: של?
דורית ארם: התקשרתי עכשיו לנציגה של ור"ה, והיא אמרה לי שהם יתנו לך את זה מסודר.
מירב בן ארי: כמה מוסדות?
דורית ארם: אני פשוט שאלתי עכשיו, והם אמרו לי ש - - -
מירב בן ארי: אבל את לא יודעת?
דורית ארם: אין לי תשובה, אבל הם יתנו לך.
סעיד אלחרומי: יש נחיצות מאוד גדולה לנושא הזה, דווקא לסטודנטים והסטודנטיות שמגיעים מחוץ לעיר ממקומות מרוחקים, בעיקר בפריפריה.
סעיד אלחרומי: הם מגיעים מ-40-60 קילומטר, והוא צריך להגיע לעיר גדולה, לאיפה שהמוסד האקדמי.
סעיד אלחרומי: כאן החשיבות היא מאוד נחוצה שבעצם בדרך שלו הוא יגיע למוסד האקדמי ויכניס את הילד או התינוק למעון.
סעיד אלחרומי: יש את הבעיה של יומיים שלושה בשבוע, זה קצת בעייתי.
סעיד אלחרומי: אני חושב שטוב יותר הנושא של סטודנטים לתארים מתקדמים, לכן שאלתי על זה.
סעיד אלחרומי: הם בעצם חוקרים בעבודות שם, במקומות בתוך האוניברסיטה.
סעיד אלחרומי: קודם כל, אנחנו צריכים לדאוג לכך שבכל מוסד אקדמי יהיה מעון.
סעיד אלחרומי: זה קודם כל, זה הצעד הראשון.
סעיד אלחרומי: רוצים לחתור לזה.
סעיד אלחרומי: אחר כך, שאר הדברים שאמרת, אני חושב שאפשר עם הזמן להתגבר על זה.
מירב בן ארי: אנחנו צריכים לדעת, אלף, שבכל מוסד אקדמי יש מעון, והייתי רוצה לדעת כבר כמה מוסדות אקדמיים יש בהם מעונות.
דורית ארם: אני רוצה רגע להוסיף למה שהוא אמר.
דורית ארם: דבר אחד, זה שאני מבקשת מכולכם לתקן בדף שקיבלתם, שבאוניברסיטת תל אביב זה לא לחברי סגל בלבד.
יפה טבג'ה: אני חייבת להגיד שהרבה סטודנטים, זה מה שהם אומרים.
דורית ארם: בסדר, אבל יש הוכחות ואני יכולה להגיש לך את הרשימה של מי שלומד במעון, ואת תראי שזה סטודנטים אז זה מאוד לא נכון.
דורית ארם: עכשיו אני רוצה להגיד לגבי העניין הזה של מעבר לעניין של הקיום של המקום, שזה דבר שאת אומרת שאנחנו לא יודעים כרגע כמה יש ואיפה יש.
דורית ארם: אנחנו מסכימים עם זה שצריך את זה.
דורית ארם: יש באמת לדון במחשבה שזה בעצם לא רק בעניין שזה שירות לסטודנטים, אלא במהות של מה זה מעון בתוך מסגרת אקדמית.
דורית ארם: איך מעון יכול לעבוד עם מסגרת אקדמית, איך המעון יכול להרוויח מהמסגרת האקדמית, מעבר לזה שהם רק מקבלים שירות.
דורית ארם: למשל, איזה הרצאות אפשר לתת להורים מתוך המסגרת האקדמית.
מירב בן ארי: אני צריכה להתקדם מזה, אני כל הזמן נשארת בגובה של מכללה ואוניברסיטה.
מירב בן ארי: זה לא מעניין אותי.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת את התמונה הכללית, ואת זה אין לי כאן.
מירב בן ארי: אולי בני שהצטרף ייתן לי תמונה.
מירב בן ארי: חבר הכנסת שמולי, אתה רוצה להוסיף משהו?
איציק שמולי: כן, תודה רבה.
איציק שמולי: קודם כל תודה רבה על הדיון, ומירב כל הכבוד על היום, גם לך וגם לעליזה, וגם ליושב ראש ההתאחדות וכל היו"רים שנמצאים פה ועושים עבודה באמת מרשימה בהרבה מאוד תחומים.
איציק שמולי: יישר כוח גם על היום הזה וגם על הכל.
איציק שמולי: ברור שבעולם מודרני, אנחנו נדרשים לדעת לשלב בצורה יותר ויותר מיטבית בין הורות ובין תעסוקה וקריירה.
איציק שמולי: באמת במטרה לתמוך במאמצים האלה של היכולת לשלב בשני המרכיבים האלה, אז הכנסת בשנים האחרונות בעיקר עסקה בתיקונים נדרשים בתוך שוק העבודה, מחופשת לידה כמובן וגם דברים נוספים, שבעצם נועדו לתמוך במאמצים בעיקר של נשים אבל לא רק, אבל בכלל של הורים צעירים, לעבור את התקופה הזאת, מתוך הבנה שזו זכות בסיסית.
איציק שמולי: כל הסיפור של הסטודנטים והסטודנטיות בתוך העולם האקדמי, לדעתי נשאר מאוד מאחור.
איציק שמולי: מה ששמענו כאן זה דוגמה שהיא אולי מרהיבה, אבל היא בהחלט יוצאת דופן לצערי.
איציק שמולי: גם מבחינה זו שבסופו של דבר, אמנם בהחלט כדאי שהוועדה תקבל נתונים רשמיים ולא רק מור"ה אלא גם מור"מ וגם מהמוסדות לחינוך, אודות מספר המעונות הזמינים בתוך המוסדות להשכלה גבוהה.
איציק שמולי: תמונת המצב היא כזו שאתם החריגים ואתם יוצאי הדופן.
איציק שמולי: אני אומר לך, אני מכיר את העולם הזה דיי טוב.
איציק שמולי: זה הדבר שאנחנו צריכים להתמודד איתו.
איציק שמולי: צריך לקחת בחשבון – אני לא יודע אם זה היה בדו"ח הסטודנט הזה או הקודם, אבל 39% מהסטודנטים גרים שלא בקרבת ההורים שלהם.
איציק שמולי: זאת אומרת שהעומס עליהם הוא הרבה יותר גדול, כי הם לא יכולים לשים את הילד אצל אמא שלהם או אצל הסבתא וללכת לאקדמיה.
איציק שמולי: זה אומר שהרבה פעמים פשוט נעמדים באיזושהי צומת שהם באמת צריכים להכריע בין הקריירה או בין הלימודים, לבין ההורות.
איציק שמולי: כשאני בעצם כתבתי את הצעת החוק, אז את יודעת, מירב, אני הייתי בטוח שמשהו כמו 5%-7% מהסטודנטים הם הורים.
איציק שמולי: יש 14% מהסטודנטים כבר שהם הורים, שזה נתון שלפחות אותי הפתיע מאוד.
איציק שמולי: אני חושב שאולי כמו בתחומים אחרים, האקדמיה – המל"ג ו – לא תמיד מבינה, מפנימה, רגישה עד הסוף לתפקידים הנוספים שיש לאקדמיה, חוץ מהקניית דעת והרחבת אופקים לסטודנטים.
איציק שמולי: יש לה גם תפקיד חברתי, שאת מתעסקת עם זה הרבה, את קידמת הצעת חוק באמת יוצאת דופן.
איציק שמולי: יש לה גם תפקיד בכל מה שקשור להנגשה של האקדמיה לאוכלוסיות מסוימות, כמו חיילים משרתים במילואים וכמו סטודנטים בהיריון וגם סטודנטים שהם הורים צעירים.
איציק שמולי: במובן הזה העיקרון צריך להיות ברור.
איציק שמולי: מוסד החל ממספר סטודנטים מסוים, המוסד האקדמי חייב לתת מענה לסטודנטים שהם הורים.
איציק שמולי: המענה הזה צריך לבוא בצורה של מעון תקני שבעצם ישרת את הסטודנטים וגם את אנשי הסגל.
איציק שמולי: אפשר להתווכח כמובן על המספר, האם זה 5,000 סטודנטים, האם זה 3,000 סטודנטים.
איציק שמולי: כמובן שמוסדות קטנים צריכים לקבל מענה על בסיס אזורי.
איציק שמולי: אני חושב שכרגע הדבר הנכון ביותר לעשות, זה בראש ובראשונה לקבל מידע מהמל"ג ו – כרגע המידע הזה לא מצוי בכלל על השולחן שלנו.
איציק שמולי: כמה מעונות קיימים, איזה אוכלוסיות בתוך האקדמיה הן משרתות, כל מעון ומעון, כמה מהילדים שנמצאים שם הם בעצם ילדים של אנשי סגל, וכמה של סטודנטים.
איציק שמולי: לדעתי צריך לשרת את שתי האוכלוסיות הללו.
איציק שמולי: הדבר השני, זה לקדם את הצעת החוק, ואני אתן גם הרבה קרדיט לנציגים של הסטודנטים, ובעיקר לך יפה, על זה שאתם הרמתם את היוזמה הזו, ובעצם לקדם את הצעת החוק שקובעת שבמוסדות האקדמיים יהיה מעון לילדים, כך שהסטודנטים לא יידרשו לוותר על אחד משני המרכיבים, או על ההורות או על הקריירה.
מירב בן ארי: בני, אני הזמנתי אותך לכאן כדי לתת קצת את התפיסה המרחבית יותר.
מירב בן ארי: אין ממש נתונים, טוענים שיש רק באוניברסיטאות.
מירב בן ארי: אם אתה יכול להסביר אם נתקלת בסוגיה הזאת של מעונות יום, מה עושים מבחינת התמודדות.
מירב בן ארי: אין לנו כאן נתונים, כמו שחבר הכנסת שמולי אמר, רוחביים.
מירב בן ארי: יש את אוניברסיטת תל אביב, שבאמת יפה שהגעת ונתת לנו נתונים, אבל לא קיבלתי תמונה.
בני אלון: שמי בני אלון, אני יושב ראש פורום המנכ"לים של המכללות האקדמיות הציבוריות.
בני אלון: אני אומר קודם כל שלהערכתי, הנושא של מעונות יום הוא נושא חשוב מאוד שיכול לתת מענה גם לסגל, כמו שנאמר כאן, וגם לסטודנטים.
בני אלון: במכללות, אני חושב אפילו ביתר שאת, מכיוון שיש לא מעט מסלולים בתוך המכללות שמאפשרים לסטודנטים לעבוד במשרות מלאות ולקיים לימודים.
בני אלון: לכן הדבר הזה הוא עוד יותר קריטי.
בני אלון: זה מסלולים ייחודיים שבדרך כלל קשה מאוד למצוא אותם באוניברסיטאות.
בני אלון: לכן אני חושב שהמהלך הזה הוא מהלך שבהחלט שווה לבחון אותו לעומק ולתת לו את המשאבים המתאימים.
בני אלון: אין לנו נתונים מסודרים, אני חייב להתייחס.
בני אלון: אבל אני יכול לומר שממה שאני יודע מהנתונים, מהשיחות שלי עם המנכ"לים ועם ראשי המוסדות, אני מעריך שיהיה לזה ביקוש גבוה.
בני אלון: בחלק מהמכללות לדוגמה, כולל המכללה שאני עומד בראשה, האקדמית תל אביב יפו, אנחנו מפעילים במהלך חודשי הקיץ קייטנות לילדים, והקייטנות האלה הן בביקוש גבוה מאוד.
בני אלון: הקייטנות האלה גם מקבלות סבסוד, והן עונות על צורך מאוד משמעותי, במיוחד בחודשי הקיץ שאין סידור לילדים.
בני אלון: אני חושב שזה יכול להגביר נוכחות - - -
מירב בן ארי: עד היום לא עלתה הסוגיה הזו של מעונות יום בקמפוסים?
בני אלון: לא.
בני אלון: היא לא עלתה בצורה מסודרת, היא לא עלתה גם במל"ג.
מירב בן ארי: שניה, אי אפשר ביחד.
מירב בן ארי: בואו ניתן לה כי היא עוד לא דיברה.
איציק שמולי: בני, כמה חסם הוא קרקע, כסף או גם וגם במכללות?
בני אלון: אני מעריך שבמכללות זה גם שטח כמו שאתה מתאר וגם כסף.
בני אלון: אלה שני הנושאים המרכזיים.
בני אלון: המכללות הן גופים שנבנים, הם עדיין בצמיחה, וכל שטח או פיסת נדל"ן זה דבר מאוד משמעותי.
בני אלון: ברגע שיש פיסת נדל"ן היא מופנית להוראה, ואם נרצה להקצות לדבר הזה איזשהו שטח שיתייחס לעניין של מעונות, נצטרך לקחת את זה בחשבון.
בני אלון: נצטרך לתת איזו עדיפות.
בני אלון: צריך גם לתקצב את זה וכולי, זה דבר שהוא מאוד – אבל הוא אפשרי, הוא לא בשמיים לדעתי.
בני אלון: אנחנו לא מדברים פה על סדרי גודל מאוד גדולים בקרב המכללות.
בני אלון: סדרי הגודל, למי שלא מכיר, בממוצע מספר הסטודנטים ואנשי הסגל נע בין 3,000-5,000 פלוס מינוס.
בני אלון: אלה מספרי הסטודנטים.
בני אלון: מבחינת אנשי סגל, בדרך כלל במכללה בסדרי הגודל האלה זה יכול לנוע בין 70-120 אנשי סגל אקדמי בכיר, שזה הגרעין המרכזי שמגיע כל יום למכללה, ועוד כמה מאות אנשי סגל זוטר, שזה מורים מן החוץ וסגל.
איציק שמולי: מבחינת התקנון, אני שואל אותך וגם אותך.
איציק שמולי: מבחינת התקנון, אין בעיה שהמבנה יהיה מבנה רב תכליתי כמו בניו יורק נגיד, שבקומה התחתונה הוא ישרת מעון, ולמעלה כמו באוניברסיטת חיפה הוא יהיה כתות?
בני אלון: ברוב המקומות התב"א מאפשרת לעשות את זה, שימוש רב תכליתי, כל עוד זה נמצא תחת המסגרת של אקדמיה, מוסד חינוכי, השכלה גבוהה, אפשר למצוא לזה פתרון.
בני אלון: אני לא מאמין שיש בעיה בהגדרות התכנוניות.
לילך חיבי מנחם: מה טווח הגילאים בקייטנה?
מירב בן ארי: קודם כל, מי הגברת?
לילך חיבי מנחם: צהריים טובים, שמי לילך חיבי מנחם, יושבת ראש אגודת הסטודנטים והסטודנטיות של האוניברסיטה הפתוחה.
לילך חיבי מנחם: אני רק אספר בקצרה שאצלנו באוניברסיטה הקמנו מועדון הורים שנקרא מועדון הופלה.
לילך חיבי מנחם: היום הוא שייך גם לדיקנט.
לילך חיבי מנחם: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה – המועדון קיים כבר 3.5 שנים.
לילך חיבי מנחם: אני מהמקימות.
לילך חיבי מנחם: היום המועדון עובד בעיקר על ערכים תרבותיים, חברתיים, נושא של זכויות סטודנטים הורים, אנחנו מקפידים לשלוח את כל הנוהל הורות של המל"ג.
לילך חיבי מנחם: לפני כשנתיים וחצי אני בעצמי, ביחד עם רכזת ההורות גברת ירדנה יפרח, ניסחנו מכתב פניה למל"ג בנושא של מעונות יום.
לילך חיבי מנחם: מכיוון שהאוניברסיטה הפתוחה, יש לה 62 קמפוסים עם מגמה להרחבה בשנה הקרובה ברחבי הארץ – פנינו גם לארגוני נשים בכל הסיפור של מעונות.
לילך חיבי מנחם: חשוב לי לדייק שכן נעשתה פנייה למל"ג.
לילך חיבי מנחם: לא קיבלנו שום התייחסות עד היום.
לילך חיבי מנחם: בהקשר הזה אני אגיד שהאוניברסיטה הפתוחה נמצאת כל מקום, אז כשמדברים על מעונות של מכללות, חשוב לקחת בחשבון גם את האוניברסיטה הפתוחה, כי היא עובדת עם מכללות.
מירב בן ארי: פשוט הנציג היחיד שדיבר כאן לעניין זה בני מהמכללות.
מירב בן ארי: עד עכשיו בכלל אין לי – זה שאתם כל אחד בא ומדבר על המקום שלו זה נהדר, אבל כך לא מתקיים דיון בוועדה.
מירב בן ארי: דיון בוועדה הוא דיון רוחבי.
מירב בן ארי: זה לא אוניברסיטת תל אביב, זה ור"ה.
מירב בן ארי: זה לא המכללה האקדמית תל אביב יפו, זה הור"מ, וזה הול"מ, וזה המל"ג, וזה ות"ת.
מירב בן ארי: זה שכל אחד עושה כאן, זה נהדר, אבל זה לא המהות של הדיון.
לילך חיבי מנחם: אז בהקשר לדיון אני אגיד שתי נקודות.
לילך חיבי מנחם: נקודה ראשונה שאין גוף מסודר שמרכז את כל הנתונים, אז צריך להקים גוף כזה.
לילך חיבי מנחם: הדבר השני, זה שאנחנו היום דנים כי זה יום הסטודנט בכנסת ודנים ספציפית במעונות, זה עדיין לא חכמה.
לילך חיבי מנחם: אנחנו שנה שעברה קיימנו דיון בנושא זכויות סטודנטים הורים, ועשינו גם תיקון חקיקה ספציפי.
לילך חיבי מנחם: אז צריך למצוא, לא יודעת מה – או לייצר ביחד עם איציק, ביחד איתך כיו"ר השדולה, איזושהי תכנית שתיקח מספר בעיות, מספר סוגיות ותתעסק בזה.
רלי בריל: רלי בריל, אני מובילת קבוצת אימהות באקדמיה, ככה שאנחנו נציגות הסטודנטיות האימהות בעיקר - - -
איציק שמולי: איפה את לומדת?
רלי בריל: אני לומדת באוניברסיטה העברית.
רלי בריל: אני חוקרת בבית הספר לוטרינריה, בדוקטורט.
רלי בריל: שאלנו את הסטודנטיות בקבוצה, יש לנו מעל 2,000 - - -
מירב בן ארי: יש לכם שם מעון?
רלי בריל: כן.
רלי בריל: בפקולטה לחקלאות יש מעון.
רלי בריל: יש באוניברסיטה העברית מעונות – אני יודעת שהם לא בקשר עם התמ"ת בעניין הזה.
רלי בריל: אני יודעת ספציפית שבפקולטה לחקלאות ניסו כמה פעמים להביא את זה למצב שיהיה איזשהו סבסוד ממשרד הכלכלה ולא הצליחו.
איציק שמולי: כמה אתן משלמות?
רלי בריל: אז זהו, אצלי הם קצת גדולים יותר, אבל שתי הבנות שלי היו שם וזה משהו בסביבות 2,000 שקלים, אולי קצת יותר.
רלי בריל: זה תלוי, כי שם דווקא בניגוד למעון בתל אביב, אנחנו כן יכולות להביא למספר – נגיד ליומיים בשבוע, ליום קבוע, לכמה ימים.
רלי בריל: אני הייתי מגיעה למחקר, אז הייתי חמישה ימים בשבוע בלי יום שישי.
רלי בריל: כלומר, התשלום הוא בהתאם.
רלי בריל: גם בניגוד לזה, כן יכולנו להיכנס, בתור אמא טרייה שצריכה לחזור למחקר במקרה הזה, ובאמת במחקר מתאפשר לחזור לאחר שלושה חודשים כמו בשוק העבודה.
רלי בריל: אז יכולתי לבוא ולהמשיך להניק את הבת שלי, וגם לחזור למעבדה לעשות את מה שאני צריכה.
רלי בריל: זה היה פשוט מושלם.
רלי בריל: העניין שבאמת סטודנטיות לתואר ראשון בעיקר ותארים שניים אחרים, צריכות לחזור לאחר שישה שבועות, יש כאלה שגם פחות לצערי, זה מצב מטורף.
רלי בריל: אין מה לעשות עם הילדים בגיל הזה, אין שום מסגרת שמקבלת מלבד מכללות ובעיקר מכללות דתיות.
רלי בריל: יש גם כאן בירושלים, מכללת אפרתה, גם את חמדת הדרום.
רלי בריל: יש עוד כמה מכללות שיש שם אופציה להכניס מגיל שישה שבועות את התינוק.
רלי בריל: זה לא מעונות שמקבלים עד גיל מאוחר, הם מקבלים באמת עד איזה גיל שנה וחצי.
רלי בריל: זה כמובן לא מוכר במשרד התמ"ת וכאלה.
איציק שמולי: מה זה המחיר המפוקח אצלך בתל אביב?
דורית ארם: התשלום הוא לפי תשלום של ויצו.
דורית ארם: יש תוספות שמקבלים בגלל הצורה של איך שהמעון מתנהל - - -
איציק שמולי: אבל מה המחיר הבסיסי?
דורית ארם: המחיר מחושב לכל אדם באופן אישי.
מירב בן ארי: זה לא עובד ככה, אני אסביר לך איך זה עובד.
מירב בן ארי: אתה הולך למעון ומחייבים - - -
קריאה: יש קריטריונים של התמ"ת ולפי תלוש השכר.
מירב בן ארי: 2,000 שקלים זה מתנה.
מירב בן ארי: אני לא רוצה להגיד לך כמה אנחנו משלמים.
רלי בריל: לגבי מוסדות לימוד, אם רציתם לדעת ממה שאנחנו כן אספנו, אז יש בטכניון, בתל אביב כמובן, בעברית, בקמפוסים השונים, בבר אילן, בוויצמן, במכללות דתיות מה שאמרתי לכם.
רלי בריל: אני חושבת שיש עוד כמה שלא הצלחנו לאסוף כי באמת זה היה זמן קצר לאסוף מידע.
רלי בריל: אני קוראת גם להתאחדות, לכל מי שרוצה באמת להצטרף ולעשות איזשהו מאגר נתונים שאני לא מבינה איך עד היום אין.
רלי בריל: לקח לי כל כך הרבה זמן לאסוף את המידע הזה, אבל יש לנו קבוצה.
רלי בריל: אני באמת מוכנה לרתום את האימהות בקבוצה שלנו ולעשות באמת את כל הסקרים שצריך, כי יש המון דברים שצריך לשנות.
רלי בריל: אני חושבת שאם נעבוד בשיתוף פעולה, סך הכל זו מטרה של כולנו.
רלי בריל: שאימא תסיים תואר.
מירב בן ארי: אתה הנציג של המל"ג, נכון?
מירב בן ארי: יש לך מושג מה קורה כאן?
יותם בן שטרית: יש לי מושג קטן.
יותם בן שטרית: יותם בן שטרית מהמועצה להשכלה גבוהה.
יותם בן שטרית: אני אשתדל לחלק את זה ככה באופן כללי.
יותם בן שטרית: מבחינת ות"ת אין מניעה שתהיה פעילות של מעונות יום בתוך הקמפוס.
יותם בן שטרית: זו אפשרות של המוסדות לסייע ולהקים לכך.
איציק שמולי: מה זאת אומרת אין מניעה?
יותם בן שטרית: זאת אומרת שות"ת לא תתקצב מעונות יום מהבחינה הזאת - - -
מירב בן ארי: הם לא צריכים.
מירב בן ארי: אם יש את התמ"ת, והוא מאשר את המעון, אז בעצם זה סבסוד.
יותם בן שטרית: ות"ת לא תסייע בשירותי רווחה.
יותם בן שטרית: לצורך העניין, מעונות יום מוגדרים כשירותי רווחה.
יותם בן שטרית: ות"ת יכולה לסייע בהקמה של מבנים באופן כללי, וכמו שבני ציין כאן בתוך המבנים עצמם שות"ת מתקצבת, הם יכולים להקים מעון יום שלאחר מכן הוא - - -
מירב בן ארי: עכשיו זה ברור.
יותם בן שטרית: מבחינתנו, תפעול שוטף של שירותי רווחה, עם כל הכבוד, זה לא תפקידה של ו"תת.
מירב בן ארי: בסדר יותם.
איציק שמולי: אבל מה לגבי המידע?
איציק שמולי: יש לך מידע?
איציק שמולי: אין לנו מידע מה קורה במוסדות.
יותם בן שטרית: אז אני אגיד ככה.
יותם בן שטרית: לעצרנו אנחנו לא אוספים מידע על שירותי רווחה.
יותם בן שטרית: אנחנו יכולים לבקש אולי איזו שאילתה בנושא, אבל אנחנו לא אוספים נתונים על נושאים כאלה.
מירב בן ארי: רצית להוסיף משהו גברת טבג'ה?
יפה טבג'ה: רציתי להגיד, אם אפשר לחדד את הדיון על הנושא של המבנים, אם זה הקמה מחדש – אם סטודנטים באים אליי ואומרים לי: יפה תקשיבי, יש לי פתרון בשבילך.
יפה טבג'ה: קחי חדר פה, תביאי לנו שתי מטפלות, שימי לנו משחקים וזהו.
יפה טבג'ה: אני אומרת להם שאני לא רוצה כאמא לעתיד לשים את הילד שלי שם.
יפה טבג'ה: אם יקרה לו משהו, מי לוקח על זה אחריות?
מירב בן ארי: סליחה, זה לא איזה מדינה פה – יש כללים - - -
יפה טבג'ה: רגע מירב, אז אני רוצה להגיד לך שיש כללים, אבל אני לא זוכרת איזה מוסד, ההורים חתומים על חוזה שאם קורה משהו לילד, לא צד אלף ולא צד בית לוקח אחריות.
יפה טבג'ה: זה כאילו בייביסיטר.
מירב בן ארי: זה חמור וזה לא אמור להיות ככה.
מירב בן ארי: יש עוד הערות, משהו שחשוב לומר?
מירב בן ארי: כן, מעיין.
מעיין פדן: דבר קטן.
מעיין פדן: אני יודעת שיש – ואין לי על זה מספיק אינפורמציה, לכן אני רוצה לשים את זה בכוכבית ולא שמתי את זה בעיקר דבריי.
מעיין פדן: אני יודעת שיש תקציב ייעודי לא בות"ת, אלא במשרד העבודה והרווחה.
מירב בן ארי: זה קשור לתמ"ת, כן.
קריאה: מי שניגש למכרזים של התמ"ת זה הרשויות המקומיות.
מעיין פדן: יש תקציב ייעודי להשכלה גבוהה, למעונות בהשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: זה הכל ספקולציות.
מירב בן ארי: תקשיבו, אני אסביר לכם.
מירב בן ארי: קודם כל תודה רבה על הדיון.
יניב אלטיט: רק הערה קטנה.
יניב אלטיט: חשוב שזה ייגע בכלל המכללות והאוניברסיטאות.
מירב בן ארי: בוודאי, זה בדיוק העניין.
מירב בן ארי: אני אגיד לכם מה אנחנו נעשה.
מירב בן ארי: אני אבקש מיו"ר הוועדה לכנס כאן דיון רחב יותר.
מירב בן ארי: קודם כל תודה שבאתם והצגתם.
מירב בן ארי: בזכותכם בשנת 2018 גילינו שצריך מעונות יום בקמפוסים.
מירב בן ארי: יש כבר כאלה שעובדים, הכל בסדר.
מירב בן ארי: אבל בואי, כמה אוניברסיטאות.
מירב בן ארי: עזבי את הנתונים שהציג פה חבר הכנסת שמולי על מספר ההורים הצעירים, יש לנו כאן תופעה שאנחנו לא נותנים לה פתרון.
מירב בן ארי: יכול להיות שבאמצעות מספר דיונים כאן נוכל להביא את משרד התמ"ת שיבוא ויגיד את מה שמעיין אמרה פה בסוף, יש כסף, מעונות יום.
מירב בן ארי: נביא את ור"מ - - - כן, יש לך נתונים על כמה?
ורדה מלכה: אין לנו נתונים על מה שקורה בתוך המעונות.
מירב בן ארי: מה זה בתוך המעונות?
מירב בן ארי: בתוך ה – את יכולה להגיד לי כמה מעונות יש היום באוניברסיטאות?
ורדה מלכה: לא.
מירב בן ארי: את ממונת צהרונים, ברצינות.
מירב בן ארי: זה לא מתאים לי הסיפור הזה שקורה כאן.
מירב בן ארי: אני ניהלתי עד עכשיו שתי וועדות, זו הוועדה השלישית שלי, ובכל וועדה ישבו האנשים הרלוונטיים וישבנו עם מסקנות מעולות.
מירב בן ארי: נכון מעין?
מירב בן ארי: היית איתי גם בביקורת וגם בוועדה של הסמים יצאנו עם מסקנות מצוינות.
מירב בן ארי: אני לא מנהלת ככה אירוע ולא מנהלת ככה וועדה.
מירב בן ארי: חסרים לי נתונים בסיסיים, חסרים לי כמה קיימים היום, חסרים לי מסגרת תקציב, חסר לי מבנים, חסר לי מכללות שכן יש בהן – האם המוסד מטפל בזה, האם זה עלה בכלל כצורך.
מירב בן ארי: אנחנו נכנס כאן וועדה.
דורית ארם: ממה שאת מבקשת, כדאי גם – כאן יושבים נציגים של סטודנטים.
דורית ארם: כדאי גם לבדוק את מידת הדרישה.
דורית ארם: הרבה סטודנטים מעדיפים ללכת - - -
קריאה: זה נושא שנבדק בשנה שעברה.
מירב בן ארי: גם זה העניין – את יודעת מה?
מירב בן ארי: אם - - -
קריאה: את יכולה להגיד לנו את זה, מה היחס בין ההיצע לביקוש אצלך?
דורית ארם: אני יכולה להגיד לך לגבי - - -
קריאה: אני מניח שהרבה רצו להיכנס - - -
מירב בן ארי: כמה יש ברשימת המתנה?
דורית ארם: לא דרמטי.
מירב בן ארי: אחלה, אבל עדיין אם לא היה את המאה, יש מקומות שאין להם אפילו עשרה ילדים.
דורית ארם: אם הייתי מקבלת את כולם, הייתי צריכה משהו בסדר גודל של 150 מקומות.
מירב בן ארי: בואי קודם כל שבכל מוסד אקדמי בארץ יהיו עשרים ילדים במעון, ואז תדברי איתי על רשימת ההמתנה שלך.
מירב בן ארי: חבר הכנסת איציק שמולי רוצה להוסיף משהו.
איציק שמולי: אני חושב ש – את זה אני אומר לך, נציג המל"ג.
איציק שמולי: אני חושב שלפני שהוועדה מתכנסת לדיון המשך, כדי שמליאת המל"ג תדון בנושא הזה, וכדאי גם שתעבירו לנו נתונים, שנדע על מה אנחנו מדברים.
מירב בן ארי: היכולת שלכם היא לדעת מה קורה היום באוניברסיטאות ובמכללות שלכם.
יותם בן שטרית: אנחנו יכולים להגיש שאילתה כדי להבין כמה יש, בסדר?
יותם בן שטרית: אין בעיה לעשות את זה.
איציק שמולי: כולל המכללות לחינוך.
מירב בן ארי: כן, כולל.
מירב בן ארי: מה, הם עברו אליכם עכשיו.
יותם בן שטרית: לא, הם עוד לא עברו אלינו.
יותם בן שטרית: זה לא כולל מכללות לחינוך וזה לא כולל מוסדות שאינם מתוקצבים על ידי ות"ת מל"ג.
מירב בן ארי: עזוב את הלא מתוקצבים, אני אפילו לא מבקשת.
מירב בן ארי: תן לי רגע את המכללות והאוניברסיטאות.
איציק שמולי: זה נתון שהוא חייב להיות, גם בלא מתוקצבות יש אימהות שצריך לעודד אותן לאקדמיה.
יותם בן שטרית: אני נציג ות"ת.
יותם בן שטרית: יש נציג מל"ג.
איציק שמולי: אנחנו נעביר את המסר באמצעותך.
קריאה: במכללות לחינוך יש רוב לנשים אני מניח, לא?
יותם בן שטרית: אם אפשר רק לעיין, אני הייתי כן מציע כאן – ואני מתחבר למה שאמרת בהתחלה, סליחה שאני לא יודע את שמך, כן להתייחס לגודל המוסד.
יותם בן שטרית: זאת אומרת, יש הבדל מאוד משמעותי בין מוסד שיש לו 500 סטודנטים למוסד שיש בו כמה עשרות אלפי סטודנטים.
קריאה: צריך להגיד שהצעת החוק של חבר הכנסת שמולי כן מתייחסת לגודל המוסד.
יותם בן שטרית: אמרתי, אני לא מכיר, אני מתנצל.
מירב בן ארי: אני אסכם, כי אני חייבת לרוץ לוועדת חינוך.
מירב בן ארי: אני אסכם ואני אגיד לכם שאנחנו נעשה כאן דיון המשך עם כל הנתונים הרלוונטיים.
מירב בן ארי: מי שחשוב לו יוזמן גם לדיון הזה.
מירב בן ארי: אנחנו נמשיך את הסיפור הזה של מעונות היום.
מירב בן ארי: אנחנו רק התחלנו, תמשיכו לעקוב.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת קצת יותר בצורה רחבה יותר ואז אנחנו נתמודד עם הבעיה.
מירב בן ארי: תמשיכו כל הנציגים, מה שאתם עושים זה חשוב מאוד.
אלי אלאלוף: היום 28 במאי 2018, י"ד בסיוון התשע"ח, השעה 9:35.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30), התשע"ז-2017.
אלי אלאלוף: יש לי הודעה שאני מבקש שתיקחו אותה בחשבון ברצינות רבה מאוד.
אלי אלאלוף: התחלנו את הקרב האחרון של החוק ואני רוצה שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: ביקשתי מארגון נכי צה"ל לתת לי את רשימת האנשים שמייצגים אותו.
אלי אלאלוף: הוא נתן לי רשימה של מנהלי המחוזות.
אלי אלאלוף: כל שאר האנשים שרוצים לדבר – רק באישור, ובתנאי שלא יציגו בעיות אישיות ויהיו ממושמעים, והפעם אני אומר את זה בשיא הכנות.
אלי אלאלוף: מי שבא לייצג פה ולעשות מזה דיונים של מלחמה אחד נגד השני, ייצא מן החדר כבר עם ההודעה הראשונה שלי.
אלי אלאלוף: אני לא מוכן יותר לסבול, וגם להרגיש את הסבל של האחרים.
אלי אלאלוף: זה לא התפקיד של הוועדה.
אלי אלאלוף: תעשו את זה איפה שתרצו, אבל לא בוועדה.
אלי אלאלוף: לא יהיו יותר כל ההצגות המיותרות האלה, שלא מקדמות אף אחד ופוגעות דווקא במי שמציג את העמדות האלה ואת הכאב הזה.
אלי אלאלוף: לכן אני מאוד-מאוד זהיר ואני מראש מודיע, כדי שלא תופתעו.
אלי אלאלוף: אחרים יכולים לתת דעה, בתנאי שזה בטון טוב ובהתאם לדיון שאנחנו מקיימים.
אלי אלאלוף: לא להזכיר לי סעיף שדנו בו מזמן, זה לא מעניין אותי.
אלי אלאלוף: אנחנו נסיים את חקיקת החוק הזה מפני שנעשתה פה עבודה אדירה על ידי כולם.
אלי אלאלוף: להגיד שזה אופטימלי?
אלי אלאלוף: להגיד שאחרי החוק אי אפשר לערער?
אלי אלאלוף: גם לא.
אלי אלאלוף: אבל החוק הזה יסתיים.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים לגמור עוד השבוע את כל התהליכים הטכניים, כולל הנקודות המהותיות שהשארנו לסוף.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכם שיתוף פעולה.
אלי אלאלוף: זה על מנת לקדם דבר חשוב, גם אם הוא לא מושלם.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר חוק מושלם, אבל לבוא כדי שבכל פעם מישהו אחר יחמם את האווירה – לא אתן את זה, אני מודיע לכם.