GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעה בן שבת: הגמלה ברמה הגבוהה הסכום כיום הוא 4,501 שקלים, כולל הגמלה המיוחדת, עם התוספת לגמלה המיוחדת יהיה 4,701 שקלים.
אלי אלאלוף: המספרים ייכללו בפרוטוקול.
לימור לוריא: אנחנו נשלם רטרו-אקטיבית מינואר.
נעה בן שבת: לפי נוסח התקנות, 1 בחודש אחרי יום הפרסום, וממנו עוד 30 ימים למועד התשלום.
אלי אלאלוף: אבל רטרו-אקטיבית.
אלי אלאלוף: ברשותכם, מי בעד התקנות כפי שהותקנו?
אלי אלאלוף: תקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) (תיקון), התשע"ח-2018, אושרו.
אלי אלאלוף: שנית, אני מוסיף את ההמלצה שלנו שמקובלת על זה שהביטוח הלאומי יעשה בדיקה יסודית של כל נושא קצבאות הילדים.
אלי אלאלוף: אנחנו נשמח לקיים דיון בהקדם.
אלי אלאלוף: אני אשב עם המנכ"ל ואסכם אתו את מועד קבלת החומר מכם והמלצותיכם.
אלי אלאלוף: נוכל לקיים דיון, תעשו את זה כמה שיותר - הזמן לוחץ.
אלי אלאלוף: היום 14 במאי 2018, יום ירושלים - יום שמח לכולנו, אני מקווה – כ"ט באייר התשע"ח, השעה 9:05.
אלי אלאלוף: האיחור, בחלקו, נובע מההיערכות של ערוץ הכנסת.
אלי אלאלוף: כנראה שהדיון אתכם יהיה ענייני מאוד ולכן הטלוויזיה מתעניינת.
אלי אלאלוף: זה לא תמיד ככה, ודאי לא באולם הזה.
אלי אלאלוף: זה דיון חשוב, לא?
אלי אלאלוף: אני גם שמח שאני לא לבד ויש לי תמיכה גדולה של חברת הכנסת נורית קורן.
נורית קורן: אני שמחה שיש לי תמיכה שלך.
אלי אלאלוף: אני מתנצל בשם טלי פלוסקוב, שלא יכלה להיות פה מסיבות אישיות.
אלי אלאלוף: שלום למפקד שלי מאז שהייתי תותחן פשוט, אדון דוד המפחיד.
אלי אלאלוף: יש לי חבר, אני מחייב להגיד, הוא חבר מאה שנה אחורה, אדון עידו שריר.
אלי אלאלוף: עד כאן החברות, מעכשיו הכול ענייני, אבל לא אסתיר את הדברים היפים שהיו בחיים שלנו.
אלי אלאלוף: יש לנו שעתיים, ננסה לסגור את החוק היום.
אלי אלאלוף: זה מה שאני רוצה, ברשותכם, ותצטרכו להתפשר.
אלי אלאלוף: בסוף יש פה כמה נקודות שהן טכניות, לדעתי, כי עם הבעיות הקשות התמודדנו – התמודדתם במיוחד – גם בדיונים הקודמים ואין סיבה שנעכב את זה עוד יותר.
אלי אלאלוף: נתחיל ישר בקריאה, קריאה שתתקן חלק מהדברים שתוקנו בעקבות ההערות הקודמות.
ענת מימון: בוקר טוב.
ענת מימון: אני מזכירה שעברנו על הצעת החוק בשתי הישיבות הקודמות וקראנו את כל הסעיפים.
ענת מימון: כרגע אני עוברת במהירות על הנוסח – נקודות ששונו מאז הישיבה הקודמת.
ענת מימון: יש גם כמה שינויי נוסח שכבר נעשו על ידי הנסחית, אז תוכלו לראות את זה.
ענת מימון: אני מתחילה בסעיף הראשון.
ענת מימון: זה הסעיף העיקרי שקובע שדרך המלך להבטחת כספי הפיקדון, בניגוד למה שיש היום בחוק הקיים, זה קביעת בטוחה ראשונה - שזו המשכנתה.
ענת מימון: יש פה את שינויי הנוסח שאמרתי.
ענת מימון: בנוסף, נושא שעלה בדיון הקודם הוא הנושא של השטחים המשותפים.
ענת מימון: כרגע מדובר שזה נרשם על השטח של הדירה ולא על השטחים המשותפים, שזה משהו שלא נרשמת עליו משכנתה לטובת הדיירים.
ענת מימון: הוספנו בסעיף קטן (ב) את המילה "רשאי".
ענת מימון: כלומר, ככל שהבית לא רשום כבית משותף, המשכנתה נרשמת כסך כולל לטובת נאמן; ככל שזה רשום כבית משותף, יכול בעל הרישיון, לבחירתו, לרשום על כל דירה ודירה על שם כל דייר או מפקיד פיקדון.
ענת מימון: הסעיף שהוספנו הוא הסעיף לגבי עיריות.
ענת מימון: עלה במהלך הדיון שיש כמה בתים שנמצאים על קרקע של עירייה.
ענת מימון: אני מדגישה שמה שאנחנו רושמים זה שהמשכנתה במצב כזה לא נרשמת על זכות הבעלות של העירייה ושל הרשות המקומית אלא היא נרשמת רק על מה שיש לבעל הרישיון באותה קרקע.
ענת מימון: ככל שיש לו חכירה לכך וכך שנים, המשכנתה היא על זכות החכירה הזאת.
ענת מימון: אנחנו לא נוגעים בזכות הבעלות של הרשות המקומית.
ענת מימון: לכן בסעיף הזה, כמו שביקשו חברי הכנסת בדיון הקודם, אנחנו קובעים שרישום כזה ייעשה.
ענת מימון: הרישום הזה לא יימנע רק בגלל שמדובר על קרקע עירונית.
ענת מימון: מה שכן, העירייה יכולה לקבוע את התנאים.
ענת מימון: העיריות שהיו פה הסבירו שממילא כשבאים לרשום משכנתהות כאלה הם בודקים, הם נותנים את האישור.
ענת מימון: זה משהו שיצטרך לעבור דרכם, אבל לא יכול להיות שיהיה סירוב לא סביר לרישום.
ענת מימון: בנוסף, אפשר לקבוע תנאים – ככל שיעלה צורך במהלך הזמן ויראו שצריך לקבוע תקנות לעניין הזה, אז יש פה את ההסמכה.
ענת מימון: אני רק מזכירה שעוד מעט נגיע לסעיף ועדת החריגים.
ענת מימון: זו לא דרך המלך מבחינתנו, אבל ככל שהנושא לא ייפתר במסגרת הסעיפים שהתווינו וקבענו עכשיו אפשר יהיה לפנות לוועדת החריגים עם אותה בעיה והיא זאת שתצטרך למצוא את הפתרון לאותו בית שלא יכול לרשום את המשכנתה.
יהושע שפונדר: יהושע שפונדר מפרוטיאה.
יהושע שפונדר: בנושא רישום הנאמן, ביקשתם להחריג את השטחים המשותפים, צריך להוסיף שיש להחריג גם את מחלקות האשפוז.
יהושע שפונדר: מחלקות האשפוז צריכות להיות מוחרגות מהשיעבוד לדיירים.
יהושע שפונדר: אם מחריגים ומציינים שיש להחריג את השטחים המשותפים, יש להוסיף: וכן את מחלקות האשפוז - כי הן לא חלק מדירות הדיירות.
אלי אלאלוף: זה חלק ציבורי?
יהושע שפונדר: זה לא חלק ציבורי.
יהושע שפונדר: זה חלק שמתנהל באופן עצמאי והוא לא חלק מהדירה.
יהושע שפונדר: זו מחלקה שיש לה רישיון, מפוקחת על ידי משרד הבריאות והיא בהחלט לא חלק מהדירה.
יהושע שפונדר: יש הרבה בתים שמחלקות האשפוז בכלל מנוהלות על ידי גופים חיצוניים ולא על ידי בעלי הבתים.
אלי אלאלוף: אבל השירות באותן יחידות הוא רק לדיירי הבית.
יהושע שפונדר: השירות באותן יחידות הוא גם לדיירים מבחוץ.
יהושע שפונדר: רוב המחלקות מאוישות על ידי חולים מבחוץ, לא מהבית.
אלי אלאלוף: נורית, מקובל?
נורית קורן: כן כן.
אלי אלאלוף: אז נרשום את זה.
דן אבישר: אני מייצג את רשת משען.
דן אבישר: לגבי הנושא של רשות מקומית, זה באמת סעיף חשוב כי מניסיון אנחנו יודעים שיש לנו נכס אחד לפחות על קרקע של רשות מקומית ומודעים לכל הבעיות האלה.
דן אבישר: אבל הנושא היותר רחב - - -
אלי אלאלוף: מה זה נכס אחד לפחות?
אלי אלאלוף: אתם לא יודעים מה המצב של המבנים האחרים?
דן אבישר: יש נכס אחד.
אלי אלאלוף: בהרצליה?
דן אבישר: באפקה, תל אביב.
דן אבישר: אצלנו כמעט כל בתי הדיור המוגן, אולי למעט שניים, הם על קרקע של רשות מקרקעי ישראל – אדמות קק"ל או מדינת ישראל.
דן אבישר: רוב החוזים הם חוזים היסטוריים, לא לפי שיטה של היום, שישר רושמים טאבו, אלא היו מקצים לחוכר מגרש שמסומן רק בתשריט מתוך שטח מאוד גדול ואומרים: אתה רוצה, החוכר, תטפל לבד בפרצלציה.
דן אבישר: תכנס את כל השכנים, את כל בעלי הקרקעות הנוספות.
דן אבישר: זה תהליך שלוקח המון שנים.
דן אבישר: עדיין יש למשען לא מעט בתי דיור מוגן שתהליך הפרצלציה לא הסתיים, בגלל שזה תלוי ברצון הטוב של צדדים שלישיים וגם בתהליך הסדרה מאוד ממושך.
דן אבישר: חשבנו שיש צורך להתייחס לנושא המסוים של חכירות על קרקע של מקרקעי ישראל בכמה מישורים.
דן אבישר: ראשית, גם כשהחכירה רשומה, כתוב בכל חוזי החכירה שאין לשעבד ללא הסכמה של רשות מקרקעי ישראל.
דן אבישר: לכן, לדעתנו, כמו שנאמר לגבי רשות מקומית, מן הראוי להוסיף סעיף שגם רשות מקרקעי ישראל לא תמנע רישום משכנתה מהטעם שזו קרקע במקרקעי ישראל.
אלי אלאלוף: אתה מכיר חוק כזה, שאומר לגוף לא להפעיל סמכויות?
אלי אלאלוף: תתחילו בפרוצדורה, אתם מחזיקים את הבניינים האלה.
דן אבישר: נתחיל בפרוצדורה, אבל היא בוודאי לא תסתיים בתקופה של 18 חודש.
אלי אלאלוף: נדבר על התקופה, אבל לדעתי, תתחילו לעבוד על זה.
דן אבישר: בחלק מהמקרים יש באמת קשיים יוצאי דופן.
אלי אלאלוף: זה דווקא יעזור לכם להכניס סדר בתיקים שלכם.
אלי אלאלוף: אני לא מתחשב בהערה הזאת.
דן אבישר: ברשות היושב-ראש, נקודה נוספת בנושא הזה.
דן אבישר: יש פתרון היום; רוב קרקעות המדינה לא רשומות בבעלות מקרקעי ישראל.
דן אבישר: גם כשאדם פרטי קונה דירה על קרקע שלא עברה פרצלציה, יש חלופה לביטחונות, שמקובלת גם על הבנקים, כשאדם לוקח משכנתה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שנתחיל את הדיון מההתחלה?
דן אבישר: לא לא, חלופה פשוטה.
אלי אלאלוף: סיכמנו על משכנתה, אז יהיה משכנתה.
דן אבישר: יש התחייבות לרישום משכנתה, חתומה על ידי הרשות, מקובלת גם בכל המקרים על ידי הבנקים כתחליף למשכנתה.
דן אבישר: למעשה, רשות מקרקעי ישראל חותמת על התחייבות – במקרה שלנו, כלפי הנאמן - שלא יאפשר רישום חכירה בטאבו ללא רישום משכנתה ממש.
דן אבישר: המשכנתה עצמה רשומה בפנקסי רשות מקרקעי ישראל.
אלי אלאלוף: העלית את האפשרות הזאת לפני כן?
דן אבישר: לא.
דן אבישר: כתבנו את זה במסגרת ההערות ששלחנו לדיונים הקודמים.
אלי אלאלוף: כן, אבל לא היתה התייחסות.
דן אבישר: לא היתה התייחסות.
דן אבישר: הפתרון המקובל במקרים האלה הוא רישום משכון או שעבוד, במקרה של חברה, ברשם החברות, ובנוסף, התחייבות לרישום משכנתה שניתנת על ידי רשות מקרקעי ישראל.
דן אבישר: הכול נרשם גם אצל רשם החברות וגם בספרי הנכס של רשות מקרקעי ישראל.
אלי אלאלוף: מה שאתה אומר, שמראש אתה לא רוצה להתעסק עם המשכנתה.
אלי אלאלוף: המשכון הזה הוא במקום משכנתה, דהיינו אף פעם לא תהיה משכנתה.
אלי אלאלוף: מה עם הדייר?
אלי אלאלוף: אתה חושב עליו קצת?
דן אבישר: הדייר מוגן באותה מידה.
אלי אלאלוף: באמת, זאת היתממות.
אלי אלאלוף: גם אחד כמוני שלא מבין בכול - - -
דן אבישר: כשאתה מוציא אישור זכויות ברשות מקרקעי ישראל זה כמו בנסח טאבו – רשום התחייבות לרישום משכנתה ושיעבוד לטובת הדיירים.
ענת מימון: אני רוצה לענות לגבי העניין הזה.
ענת מימון: זה נושא שעלה.
ענת מימון: במהלך כל הישיבות הקודמות ישבו פה נציגים מרשות מקרקעי ישראל שאמרו שמבחינתם אין בעיה ואין מניעה לרשום את המשכנתה על הזכות של אותו בעל רישיון, במקרה שלכם, על הקרקעות שלהם.
ענת מימון: ולכן, אין בעיה מבחינת רשות מקרקעי ישראל.
ענת מימון: . הם היו פה, הם הצהירו, הנושא הזה נבדק מולם.
דן אבישר: ולגבי נושא ההתחייבות?
ענת מימון: למה צריך התחייבות אם אפשר לרשום את המשכנתה ברשות מקרקעי ישראל.
קריאה: לא היו פה מרשות מקרקעי ישראל.
ענת מימון: הם היו בדיונים.
ענת מימון: שתי נציגות היו בכל הדיונים, משרד המשפטים ישב אתם, דיבר אתם על הבעיות שעלו פה והנושא הזה, מבחינתנו, סגור.
ענת מימון: הם אמרו שאין שום מניעה ואין שום בעיה.
רעות אופק: בוקר טוב, אני ממשרד המשפטים.
רעות אופק: אכן, נציגי רשות מקרקעי ישראל, כפי שנאמר כאן, מסכימים לרישום המשכנתה, אין כל קושי עם כך.
רעות אופק: בנוסף, יש גם הסמכה לחלופות אחרות, אז ככל שיהיה צורך שיעלה, זה משהו שיכול להיקבע בתקנות.
דפנה זינגר: אני מייצגת את בית הזהב ושבעת הכוכבים.
דפנה זינגר: אני רוצה להתייחס לעניין מינוי הנאמן.
ענת מימון: עוד לא הגענו.
ענת מימון: נגיע.
קריאות: הגענו, הגענו.
ענת מימון: איזה נאמן?
אלי אלאלוף: סליחה רגע.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתבקש סליחה כשאתה אומר שלא היו פה נציגי המינהל.
אלי אלאלוף: אל תטילו דופי באמירה של היועצים שלנו בבקשה.
דפנה זינגר: אני מדברת על הנאמן למשכנתה.
דפנה זינגר: פה כתוב שמדובר בנאמן שימונה על-ידי הדיירים.
דפנה זינגר: אני חושבת שזאת קביעה לא מעשית ש-100% מהדיירים ימנו נאמן.
דפנה זינגר: אנחנו מציעים איזשהו פתרון פרקטי, שלנאמן תהיה חברת נאמנות שעומדת בתנאי כשירות שאפשר לקבוע אותם בחוק, משהו בדומה למה שנעשה למחזיקי אגרות חוב לפי חוק ניירות ערך.
דפנה זינגר: יש חברות נאמנות - - -
ענת מימון: אנחנו לא רוצים את כל התנאים המחמירים שיש בחוק ניירות ערך לגבי נאמן לאגרות חוב.
דפנה זינגר: לא ביקשתי לאמץ את הכללים - - -
ענת מימון: אנחנו פשוט מדברים על מישהו שינהל את הרישום הזה בשמם.
ענת מימון: זה יכול להיות עורך דין, זה יכול להיות - - -
דפנה זינגר: בסדר גמור, אבל בית קיים, עוד שנה וחצי ייכנס החוק לתוקפו ויש בו 400 דיירים, 400 איש שאמורים להצביע על זה.
דפנה זינגר: אפשר להציע גם פתרון אחר: שמפעיל ימנה את הנאמן הראשון ואסיפת דיירים או משהו כזה תהיה מוסמכת להחליף אותו אחרי תקופה.
דפנה זינגר: אני חושבת שלהביא הסכמה של 100% מהדיירים לגבי זהות הנאמן זה משהו לא ישים, לא פרקטי ולא נצליח לעמוד בו.
ענת מימון: לא כתוב שצריך הסכמה של 100%, כתוב שהדיירים ימנו.
ענת מימון: אם יש ועד דיירים, הוא יכול לעשות את זה בשם הדיירים.
דפנה זינגר: כתוב "הדיירים", בה"א הידיעה.
נגה רובינשטיין: ה-דיירים.
דפנה זינגר: את יכולה לכתוב "מרבית הדיירים".
ענת מימון: אבל אם יש מנגנון של ועד דיירים שמקבל הסמכה מהדיירים לקבל החלטות בשמם, למה הם לא יכולים?
אלי אלאלוף: לא לא, שכחתם את הכללים?
אלי אלאלוף: מותר הערה, אבל אם אתם רוצים את רשות הדיבור – תבקשו.
דפנה זינגר: אני חוזרת על ההצעה שלפחות כנאמן ראשון ימונה על ידי המפעיל, ואם זהות הנאמן היא לא לשביעותרצון הדיירים אסיפת הדיירים תוכל להחליף אותו באסיפת דיירים.
אלי אלאלוף: שלום, חבר הכנסת דני סידה.
אלי אלאלוף: הדיירים רוצים להגיב?
קריאה: אני רוצה לומר משהו, ברשותך.
אלי אלאלוף: אתה דייר?
אלי אלאלוף: שאני אומר "דייר" זה דייר.
אלי אלאלוף: יש פה דיירים שרוצים להגיב?
דנה מליחי חקמון: עורכת הדין דנה מליחי, בשם עמותת דיירי הדיור המוגן.
דנה מליחי חקמון: אין לנו התנגדות שהנאמן ייבחר על-ידי רוב באסיפת דיירים.
דנה מליחי חקמון: אין צורך במינוי ראשוני כי ברוב הבתים אפשר לקיים אסיפה.
דנה מליחי חקמון: הבתים קיימים, מתגוררים שם דיירים, אז רוב באסיפת דיירים נראה לנו ראוי.
אלי אלאלוף: אז קיבלנו את ההצעה?
דפנה זינגר: אוסיף עוד קושי.
אלי אלאלוף: אני מצטער, אני נותן לדבר על דברים מיותרים בגלל שהם היו בדיונים שלא ניהלתי.
אלי אלאלוף: אז אנחנו לא נחזור לאחור.
ענת מימון: ההצעה הזאת נמצאת למעלה משנה וחצי–שנתיים על שולחן הוועדה.
ענת מימון: הנוסחים שהצפנו פה עכשיו לא שונים מהנוסחים שהופצו בחודשים האחרונים.
ענת מימון: המטרה עכשיו היא לסגור את הפינות האחרונות שנותרו, טיפה שינויים שהוכנסו.
ענת מימון: זה פשוט לא אפשרי לפתוח עכשיו דברים שהיו על השולחן כבר חודשים.
ענת מימון: אנחנו רוצים לסיים את ההצעה, אנחנו לא יכולים להתחיל הערות על כל סעיף וסעיף.
גבריאל ברון: גבי ברון, לב גנים.
גבריאל ברון: כשאתם מעלים הצעות חדשות עכשיו – ואת צודקת, זה עלה הרבה פעמים - יעזור למנוע ויכוחים אם ההצעות שיועלו, אם יועלו, יבקשו "גם", לא "במקום".
גבריאל ברון: בסעיף הזה אתם מבקשים גם נאמנות, למשל.
גבריאל ברון: אם זה יהיה "גם" זה ימנע ויכוחים.
חגית פרידמן: חגית פרידמן, משען.
אלי אלאלוף: למשען יהיו פה שבעה נציגים?
אלי אלאלוף: לא, תשתדלו שאחד ירכז.
חגית פרידמן: יש לנו תשעה בתים.
אלי אלאלוף: אבל אני לא מוכן לזה.
אלי אלאלוף: שאחד ירכז בשם גוף, אחרת תבזבזו לנו את הזמן.
אלי אלאלוף: אחרונה בשם משען.
חגית פרידמן: בישיבה קודמת העליתי את הנושא של רשת, להבדיל מבית דיור מוגן בודד.
חגית פרידמן: היתרון של משען, כרשת שמחזיקה תשעה בתים, שיש לה איתנות כלכלית והיא יכולה לסבסד בית שהוא פחות רווחי.
חגית פרידמן: לכן ביקשנו שיראו אותנו כרשת ולא כתשעה בתים נפרדים, הן לעניין היציבות הכלכלית והן לעניין רישום המשכנתה.
חגית פרידמן: אם יש לרשת נכס פנוי שאפשר לרשום עליו משכנתה - - -
אלי אלאלוף: אז נאמר כבר שכל בית יהיה בנפרד.
אלי אלאלוף: בבקשה, הנציג הבא.
רון עוזרי: בעמוד הראשון סעיף (ב), מוסכם על הכול שאם יש ערבות בנקאית ולאחר מכן נותנים במקומה משכנתה, הדייר צריך להחזיר את הערבות הבנקאית.
ענת מימון: זה מופיע בסעיף שמדבר על הבית בשלבי הקמה.
רון עוזרי: זה דבר מוסכם.
ענת מימון: מוסכם, זה מופיע בסעיף הרלוונטי.
מיקי פרנס: אני מרשת בית בכפר.
מיקי פרנס: אני רוצה לחזור לסעיף (א), לנאמן ולשיטת המינוי שלו.
מיקי פרנס: כתוב שמי שיהיה נאמן הוא נאמן שימונה על-ידי הדיירים.
מיקי פרנס: אני חושב שאפשר לייצר רשימה ארצית, שתוסכם על-ידי הממונה או בין הארגונים, ושמתוכה יצטרכו לבחור.
מיקי פרנס: מבחינתנו, זה תהליך מתמשך; כל דייר שנכנס זה על פני שנים ארוכות.
מיקי פרנס: זה מישהו שנהיה אתו בקשר רציף ונעבוד מולו, ובעלי הבתים צריכים לדעת לעבוד מולו.
מיקי פרנס: אני מניח שכל מי שיהיה ברשימה יהיה עורך דין עם תעודה בארץ ישראל וכשיר.
מיקי פרנס: לכן, אני חושב שכדאי שכל בית יבחר את הנאמן ולא הדיירים בכל בית יבחרו מישהו אחר.
ענת מימון: כשכתוב בחוק שהדיירים ימנו נאמן, אין שום מניעה שאם עם השנים רואים שיש קושי תהיה רשימה או שהדיירים ייצרו רשימה וישלחו לדיירים.
ענת מימון: זה בסדר, אפשר למנות בכל דרך.
ענת מימון: אנחנו נוסיף שהאסיפה תמנה ברוב קולות.
מיקי פרנס: ניסיתי לשנות, אולי הפואנטה שלי לא הובנה.
מיקי פרנס: אני רוצה שזה לא יהיה על-ידי הדיירים אלא על-ידי הבית, בגלל שיש קושי - - -
ענת מימון: זה עלה כבר לדיון.
מיקי פרנס: אני רוצה להגיד למה.
מיקי פרנס: אם יש קושי בהתנהלות, דייר שנכנס לא מכיר את הקושי והוא גם לא משפיע עליו; על דיירים שצריכים להיכנס וצריכים לצאת הוא ישפיע.
מיקי פרנס: מי שמכיר את הקושי זה הבית ולא אסיפת הדיירים.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, זה לא כל דייר בנפרד, זה רוב הדיירים.
אלי אלאלוף: אז אם אחד לא מתפקד או לא רוצה - - -
מיקי פרנס: לא לא, סליחה, אדוני.
מיקי פרנס: אני לא מדבר על אחד שלא.
מיקי פרנס: אני אומר שהדיירים קשורים לסעיף הזה ביום הכניסה וביום העזיבה; בכל שאר השנים הטובות שלהם בבית הם לא מכירים את הסעיף הזה ולא מכירים את הנאמן הזה, אנחנו מכירים אותו - כי מגיע מישהו יום אחר כך, יום אחר כך ויום אחר כך.
מיקי פרנס: לכן אם יש קושי בהתנהלות - הדיירים לא מכירים אותו והבית כן מכיר אותו.
ענת מימון: אני מזכירה שבכלל לא היה נאמן כזה בהתחלה.
ענת מימון: אתם, הבתים, אמרתם: יקל עלינו מאוד אם יהיה נאמן שמולו נעבוד, מישהו אחד ולא עם נציגים של כל דייר ודייר.
מיקי פרנס: נכון, אני ממשיך באותו קו.
ענת מימון: לכן הנוסח הוכנס כבר לפני חצי שנה, עניין הנאמן.
ענת מימון: אני זוכרת שהיה דיון מי ימנה אותו, ודיברנו – להבדיל מהנאמן השני שעוד נגיע אליו - שאת הנאמן הזה ימנו הדיירים, כי הוא מנהל עבורם את הרישום של המשכנתה.
ענת מימון: להעלות שוב את ההערה הזאת אחרי שכבר דשנו ודיברנו על זה שוב ושוב – זו לא המטרה.
מיקי פרנס: אני זוכר שדיברנו, אני זוכר שאמרתי את זה, אני לא זוכר שקיבלתי תשובה.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר הרבה אנשים שמצליחים להרגיז את היועצת המשפטית.
אלי אלאלוף: סיימנו את ההערה שלך.
נורית קורן: אדוני היושב-ראש, זה מרגיז שהדברים כבר נאמרו ועוד פעם ועוד פעם חוזרים.
אלי אלאלוף: אל תנצלו את זה שלא הייתי בכל הדיונים, כי יש חלוקת עבודה כאן בין חברי הכנסת.
נגה רובינשטיין: אני בשם פורום בתי הדיור המוגן.
נגה רובינשטיין: אני מתייחסת להערה שכבר העלינו, גם כתבנו אותה, ואין לה כרגע מענה.
נגה רובינשטיין: יש בתי דיור מוגן שרשומה על שם הדיירים הערת אזהרה.
נגה רובינשטיין: ככל שיש הערת אזהרה – וזה אינטרס של היושבים כאן - - -
אלי אלאלוף: מי זה היושבים?
אלי אלאלוף: יש כל כך הרבה.
נגה רובינשטיין: של כל היושבים.
אלי אלאלוף: כולם יש להם אינטרסים, ויהיו אחד נגד השני.
נגה רובינשטיין: אז בוא תשמע, אולי בכל זאת תשתכנע שזה אינטרס של מי שיושב כאן.
אלי אלאלוף: מי יושב?
נגה רובינשטיין: כולנו.
אלי אלאלוף: כולנו?
אלי אלאלוף: אז זה האינטרסים של כולנו?
נגה רובינשטיין: ככל שיש הערות אזהרה על שם דיירים בבתי דיור מוגן לא ניתן לרשום את המשכנתה, לכן צריך להסיר את הערות האזהרה.
נגה רובינשטיין: הכלל הוא שנדרשת הסכמה על מנת להסיר את ההערה, אבל מכיוון שלא ניתן להבטיח שכל הדיירים יסכימו להסרת המשכנתה, ההסרה צריכה להיות אוטומטית.
נגה רובינשטיין: תהיה פניה של בעל הרישיון למחיקה של הערת האזהרה, וככל שהבקשה לא נענית - תהיה מחיקה אוטומטית, כי אחרת לא ניתן יהיה לרשום את המשכנתה.
מיקי פרנס: זה עניין טכני.
נגה רובינשטיין: זה פשוט מנגנון שמתחייב על מנת שניתן יהיה לרשום את המשכנתה.
נגה רובינשטיין: אנחנו רוצים להוסיף את המנגנון.
נגה רובינשטיין: כתבנו בעניין ב-20 במרץ; אפשר להוסיף את מה שהצענו?
אלי אלאלוף: רגע, אשמע קודם את הגברת.
לימור גל: אני מחברת מגדלי הים התיכון.
לימור גל: יכולה להיווצר סיטואציה שדייר אחד יסרב וכל הבית ייפגע, בגלל שאם הוא יסרב כל הדיירים יפגעו.
לימור גל: לכן מה שאנחנו רוצים זה שכאשר נפנה אליו בשביל לקבל את ההסכמה שלו, הוא יצטרך לתת אותה בתוך 30 יום.
לימור גל: ככל שהוא לא ייתן אותה, או שהערת האזהרה פשוט תימחק או שהוא לא יקבל בטוחה.
לימור גל: תחשבו שיכול להיות רק דייר אחד שמסרב והוא יכול להשפיע על כל הבית.
ענת מימון: נוסיף את זה בסעיף 5 לתחילה ולתחולה, מכיוון שמדובר על הערה שרלוונטית עד לרישום המשכנתה.
ענת מימון: נכתוב שככל שיש הערת אזהרה שרשומה על הזכות של הדייר, הדייר צריך לתת את הסכמתו למחיקת הערת האזהרה לצורך רישום המשכנתה בתוך 30 ימים ואם בתוך 30 ימים לא תינתן ההסכמה - תהיה לכם אפשרות למחוק את ההערה.
לימור גל: ושהוא לא יקבל בטוחה עד שהיא לא תימחק.
זאב וייס: אני מעמותת דיירי הדיור המוגן.
זאב וייס: אנחנו מסכימים, רק שמחיקת ההערה תיעשה בו-זמנית לרישום המשכנתה, כדי שלא יהיה מצב שלדייר לא תהיה בטוחה.
אלי אלאלוף: איזו התקדמות מדהימה – אחד משלים את השני.
לימור גל: בעיקרון פשוט נדרשת הסכמה שלו, ועד אז היא תימחק בשניה שהמשכנתה תירשם.
אלי אלאלוף: עוד הערות פה?
ענת מימון: אסביר.
ענת מימון: הסעיף הזה מדובר על התקופה של ההקמה.
ענת מימון: השלב הראשון מדבר על ערבות בנקאית שתימסר, ובשלב שהדייר כבר מתגורר בבית הוא משיב את הערבות, כמו שדיברנו, ואז אפשר לרשום הערה בדבר התחייבות לרשום משכנתה עד לתקופה שאפשר יהיה לרשום משכנתה – תחמנו את זה בשנתיים.
ענת מימון: הוספנו את הנושא שערבות בנקאית יכולה להיות גם על ידי מבטח.
ענת מימון: בנוסף, הוספנו שהוא צריך להשיב את הערבות הבנקאית לפני הרישום.
ענת מימון: גם פה יש לנו את נושא הנאמן שימנו הדיירים.
ענת מימון: נעשה את זה באופן דומה – באמצעות האסיפה ברוב קולות, כמו שכתבנו בסעיף הראשון.
ענת מימון: את הנוסח הזה לקחנו מחוק המכר (דירות), ממכתב ההחרגה שיש שם, ואנחנו דבקים בזה.
ענת מימון: אנחנו לא רוצים שיקחו את זה מחלקו של הדייר, זה בדיוק העניין, כי ברגע שאנחנו רוצים לתת לו בטוחה במקרקעין על הזכות שלו, אנחנו רוצים להחריג לחלוטין את האפשרות הזאת.
גלית בונה-יונה: אבל זה הבדל מהותי, כי בחוק המכר (דירות) אדם קונה דירה; בדיור מוגן אדם קונה זכות שימוש בדירה, כשאתו יש עוד הרבה אחרים, והוא מקבל את השירותים מסביב.
גלית בונה-יונה: יכול להיווצר מצב שהדייר - שערה לא תיפול משערות ראשו.
גלית בונה-יונה: מממן יממש את הבית כמות שהוא; תישאר לו משכנתה, רק במקום מפעיל X זה יהיה כלפי מפעיל Y, וזכותו לגור עד 120 לא תיפגע.
גלית בונה-יונה: זה הבדל מהותי מבחינת חוק המכר, כי אנחנו צריכים לראות כאן את מכלול העסק.
גלית בונה-יונה: מבחינת הדייר, לא תיפגע שערה משערות ראשו; הוא יישאר עם משכנתה מדרגה ראשונה, רק במקום כלפי מפעיל אחד - כלפי מפעיל שני, ותישאר לו זכות שימוש בדירה עד 120.
גלית בונה-יונה: זה win-win, זה פשוט פותח לבתי הדיור המוגן אפשרות מימון שאנחנו לא רוצים לסגור אותה, כי היא מהותית.
גלית בונה-יונה: זה הכול.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני לא תפסתי.
ענת מימון: אני לא בטוחה שזה לא פוגע בזכות של הדייר, שרוצים להעניק לו פה, בחוק הזה.
נועם פליק: לא כל כך הצלחתי להבין, אבל ממה שאת אומרת אני חושב שזה עוקף משכנתה ראשונה לטובת הדייר.
גלית בונה-יונה: ממש לא.
גלית בונה-יונה: לטובת גורם מממן יש משכנתה מדרגה שניה.
גלית בונה-יונה: זה לא עוקף, דייר יישאר עם משכנתה מדרגה ראשונה בסוף התהליך, רק כלפי מפעיל אחד.
נועם פליק: אז איזו זכות יש למשכנתה מדרגה שניה לממש את הנכס של הדייר שהוא עם משכנתה מדרגה ראשונה?
גלית בונה-יונה: לא ימומש מתוך הדירה של הדייר - - -
אלי אלאלוף: את יכולה להסביר לי את זה במילים לא משפטיות?
גלית בונה-יונה: כן.
גלית בונה-יונה: מה שאנחנו מבקשים שאם בנק, לצורך העניין, יממש את המשכנתה שניתנה לטובתו - משכנתה מדרגה שניה על הדירות – באישור הדייר, הוא יוכל להביא במקום המפעיל שחלילה נקלע לחדלות פירעון מפעיל אחר.
גלית בונה-יונה: המשכנתה של הדייר תמשיך ותחול מול המפעיל האחר מצד אחד, ומצד שני הדייר ימשיך להתגורר בדירה עד 120.
גלית בונה-יונה: זאת אומרת, שתי הזכויות שהמשכנתה נועדה להבטיח - הזכות לקבל את הפיקדון, כי תמשיך ותהיה לו משכנתה מדרגה ראשונה, והזכות שלו להתגורר בדירה לא תיפגענה בתהליך הזה.
קריאה: אז למה צריך לסבך את זה?
קריאה: אפשר בעברית של לא משפטנים?
גלית בונה-יונה: בעברית של לא משפטנים, אם תמומש משכנתה - הדייר ימשיך עם כל הזכויות שהיו לו.
אלי אלאלוף: לדעתי זה מה שכתוב.
גלית בונה-יונה: אם את חושבת שזה מה שכתוב, אני רק לא רוצה פרשנות אחרות.
גלית בונה-יונה: יכול להיות שיש פה עניין של ניואנס, זה הכול.
ענת מימון: רצינו להגן על חלקו של הדייר, אנחנו לא רוצים שיממשו מתוך חלקו של הדייר.
ענת מימון: אם את מתכוונת שיממשו מתוך חלקו של הדייר – אנחנו לא רוצים.
גלית בונה-יונה: אני מתכוונת - - -
ענת מימון: לא, זה מה שכתוב.
גלית בונה-יונה: אני מתכוונת שבסוף התהליך הוא יישאר עם משכנתה מדרגה ראשונה.
ענת מימון: כולם רוצים בזה.
אלי אלאלוף: זו היתה הכוונה וזה, לדעתי, מה שכתוב.
אלי אלאלוף: באותו נושא, אדוני?
גלית בונה-יונה: אני מודה לך, זה בדיוק הרעיון.
ענת מימון: זה הרעיון.
אלי אלאלוף: אוקיי, סיימנו אותה.
אלי אלאלוף: משהו אחר?
דורון ארנון: אני רוצה לפתור פה עניין טכני.
דורון ארנון: מדברים פה על מנגנון שכשבית נפתח צריך להחזיר את הערבויות, ובינתיים יהיו הערות אזהרה.
דורון ארנון: אתם כותבים: על שם נאמן שימנו הדיירים – אבל אין עדיין דיירים.
רקפת שפיים מרדכי: הוא גר בבית, אותו דייר.
דורון ארנון: עוד לא, עדיין אין.
דורון ארנון: עכשיו אני פותח את הבניין.
דורון ארנון: אני צריך לתת לו חלופה כנגד החזרת הערבות.
דורון ארנון: ביום שאני פותח את הבית אני מחזיר את הערבויות.
דורון ארנון: אין לי עדיין דיירים שיחליטו.
דורון ארנון: תמנו איזשהו נאמן לשנה הראשונה, זה עניין טכני.
דורון ארנון: ענת, זה לא עובד.
דורון ארנון: מה אכפת לכם?
דורון ארנון: תמנו לשנה הראשונה - - -
אלי אלאלוף: מה אומרים היועצים פה?
אלי אלאלוף: הבעיה היא תקופת הביניים בין גמר הבנייה לאכלוס.
נועם פליק: אני חושב שצריך לשמוע את הדיירים.
דורון ארנון: עד שיהיו איזה 50 דיירים בבית שיוכלו להחליט החלטה.
אלי אלאלוף: אי אפשר לקבוע שעד ש-20% מתפוסת הבניין תהיה מאוכלסת, עד אז ימונה נאמן מטעם הבעלים?
יהושע שפונדר: אין לנו מניעה שגם עורכי הדין של הדיירים ימנו עורך דין, אבל רק שיהיה מישהו.
דנה מליחי חקמון: העמותה, הארגון הגדול ביותר של הדיירים, שמופיע פה בחוק גם בהזדמנויות אחרות.
אלי אלאלוף: עמותה זה בסדר?
אלי אלאלוף: אוקיי, גמרנו עם ההצעה הזאת.
רקפת שפיים מרדכי: אני מייצגת דיירים בדיור המוגן.
רקפת שפיים מרדכי: רציתי לדעת האם נדונה או נבחנה האפשרות להחליף בטוחות במהלך התקופה?
רקפת שפיים מרדכי: האם יש איזוהי מניעה?
אלי אלאלוף: זה קשור למה שקראנו?
רקפת שפיים מרדכי: לא.
אלי אלאלוף: אז כשנגיע.
רקפת שפיים מרדכי: זה קשור.
רקפת שפיים מרדכי: לא ראיתי התייחסות לזה ורציתי לדעת אם יש איזושהי אפשרות להחליף בטוחות במהלך התקופה.
רקפת שפיים מרדכי: אני לא מדברת על בית בבניין אלא בכלל: האם דיור מוגן יכול להחליט שהוא מחליף בטוחות במהלך התקופה?
ענת מימון: כבר היום החוק מדבר על חלופות של בטוחות.
ענת מימון: יכול להיות שנתנו בטוחה אחת, הוא יכול לבוא לדייר ולהסכים אתו להחליף לבטוחה אחרת.
ענת מימון: אנחנו לא נכנסים לזה ברמה הזאת.
ענת מימון: החוק נותן כמה אופציות של בטוחות.
אלי אלאלוף: תעשו לי טובה, כשאתם באים תנסו להתעדכן.
ענת מימון: "בטוחות להבטחת כספי הפיקדון 27ב.
ענת מימון: על אף האמור בסעיף 27, בעל רישיון רשאי לקבל תשלום על חשבון הפיקדון כאמור באותו סעיף אף אם לא נרשמה משכנתה על שם הדייר, ובלבד שעשה אחד מאלה, והוראות סעיף 27ו ו-27ז לא יחולו" – אלה הסעיפים של בדיקת היציבות הכלכלית.
ענת מימון: פה אנחנו משאירים, לבקשת חלק מהבתים, את האופציות שהיו כבר היום בחוק לגבי הערבות בנקאית.
ענת מימון: לגבי הנאמנות – לשים כסף בצד.
ענת מימון: בזמנו דובר על 60%, 50%, ואז שוב עלה הנושא וביקשו להחזיר את זה ל-40% כמו שזה קיים היום בחוק, בטענה שזה אמור לשקף את ערך הפיקדון גם לאחר השחיקה.
ענת מימון: החזרנו את זה ל-40%.
ענת מימון: בסעיף קטן (ב) יש הסמכה, אם באמת יש צורך בחלופות אחרות - שיהיו חלופיות, כמובן, לא בנוסף לחלופות שכבר ניתנות - לבטוחות אחרות.
רון עוזרי: חלק מהבתים כבר עשו בטוחות לדיירים כבר היום.
רון עוזרי: צריך לעגן את זה שאם בעל הרישיון נותן בטוחה, תבוטל הבטוחה הקודמת - למניעת כפל בטוחות, שלא יהיו שתי בטוחות לאותו דייר.
רון עוזרי: לדוגמה, אם עשו קרן של 40% ועכשיו הבית עבר לפרצלציה כמו שצריך והוא נותן לכולם רישום משכנתה, אותה נאמנות, צריך להיות ברור ומובן בחוק שהיא מתבטלת.
קריאה: זה מובן.