GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציפי לפלר: גם אצל הבנות, אני עוד מעט אעבור לבנים.
ציפי לפלר: זו המשמעות, אני מקווה שציפי נחשון תצליח להעביר את זה, אם לא – השֶלטֶר נסגר.
מירב בן ארי: המשמעות - - -
ציפי לפלר: אני בקשר עם ענבל, מנכ"לית "עלם", היא מודעת לזה, אני מאד מקווה שלא נצטרך לסגור את השֶלטֶר.
מירב בן ארי: השֶלטֶר לא ייסגר.
מירב בן ארי: אנחנו נוודא שלא יקרה, זה לא יקרה.
מירב בן ארי: לא יסגרו את השֶלטֶר, אחרי כל כך הרבה שנים שחיכו לפתוח אותו.
ציפי לפלר: אבל פה מחויבת תוספת תעריף, התעריף לא מספיק למסגרת היום.
ציפי לפלר: בעצם התעריף ששעליו בנוי היום השֶלטֶר, זה התעריף של ההוסטל של "הלל", שזו אוכלוסייה אחרת לגמרי.
קארין אלהרר: במה הוא לא מספיק, לכוח האדם?
יהודית גבאי: אני אסביר.
יהודית גבאי: שמי יהודית גבאי ואני מנהלת המחלקה לנוער וצעירים באגף הרווחה בעירית ירושלים.
יהודית גבאי: קודם כל, מספר הצעירות שנמצאות שם, היינו השבוע בוועדת היגוי, הוא עובר את ה-18 ללילה.
יהודית גבאי: יש מדריכה אחת, הם מדווחים על מצבים בלתי נסבלים, של צעירות שמתפרקות וצריך לפנות אותן ואין מישהו שיחזיק את כל הקבוצה.
יהודית גבאי: ייאמר לזכותם של "עלם", שהם מגייסים הרבה מתנדבים ועל אף זאת, עדיין, זה לא נותן את המענה.
יהודית גבאי: לעומת זאת, אני אגיד שהשֶלטֶר של הצעירים, אנחנו מתקשים שם, גם בלגייס מתנדבים, יש לנו צוות מאד מצומצם - - -
מירב בן ארי: הבנים ב"גלגל", הישן, כן?
יהודית גבאי: במבנה של "גלגל" - - -
מירב בן ארי: וכמה ישנים שם?
יהודית גבאי: יש כרגע עשרה - - -
מירב בן ארי: וזו הפעלה של העיריה בלי עמותה.
יהודית גבאי: נכון.
יהודית גבאי: באמצעות תאגיד עירוני אנחנו מפעילים אותו, האיגוד הירושלמי.
מירב בן ארי: את יודעת למה את לא מצליחה לגייס מתנדבים?
מירב בן ארי: כי אם זה היה של "עלם" - - -
יהודית גבאי: זה מתחבר לעניין הזה של היכולת שלהם - - -
מירב בן ארי: "עלם" הוא באיגוד הירושלמי.
יהודית גבאי: אנחנו נעזרים, אנחנו עובדים ביחד, אני מלווה גם את "עלם" אז אנחנו - - -
ציפי לפלר: יש להם יותר ניסיון, בעיקר עם בנות ופחות עם בנים.
יהודית גבאי: זו גם אחזקה, זה דורש הרבה הרבה אחזקה והכשרות והם עושים את זה.
יהודית גבאי: אנחנו נעזרים בהם בעניין הזה.
יהודית גבאי: עדיין, אני אומרת, הצוות הוא מאד מצומצם, צוות היום.
יהודית גבאי: תכניות לשעות היום, כיום יש לנו צעירים שם ואני אדגיש שהצעירים של השֶלטֶר של הבנים הם בקצה קצה קצה הרצף.
יהודית גבאי: הם עם בעיות של התמכרות קשה – הרבה מהם, עבריינות, תחלואה כפולה, בריאות הנפש ובאמת, המענים שהם צריכים - - -
מירב בן ארי: מתי נפתח ממש 24/7 לבנים?
יהודית גבאי: בנובמבר הוא נפתח ל-24/7, באוגוסט הוא נפתח, התחלנו על הבסיס של "גלגל".
מירב בן ארי: "גלגל" היה רק בלילה ואז הפכת - - -
יהודית גבאי: לא, ביום היה "גלגל" והשֶלטֶר בלילה.
יהודית גבאי: אנחנו פתחנו באוגוסט שעות יום ומנובמבר אנחנו שם 24/7.
מירב בן ארי: לבנים.
יהודית גבאי: לבנים.
יהודית גבאי: אני כן אגיד שבאוגוסט שרות התמכרויות גם ייכנס.
יהודית גבאי: מתוך הגוון של האוכלוסייה אנחנו חיברנו, שרות נוער וצעירים הכניס את שרות התמכרויות, חשבנו שהם גם יבואו עם איזשהן תכניות ומענים אבל הם גם מוגבלים.
יהודית גבאי: עד 2019 בעצם.
יהודית גבאי: אני מבינה שגם שירות נוער וצעירים וגם שרות התמכרויות לא יכולים לתת תקציבים נוספים ותכניות נוספות.
יהודית גבאי: לא יכולים, לא נותנים.
מירב בן ארי: אז עם מה הם באים, מה הם עושים?
יהודית גבאי: אני אומרת לך, ביומיום - - -
ציפי לפלר: לא, סליחה.
ציפי לפלר: הייתה התחייבות להגיע לוועדת תעריפים עכשיו ביולי אבל גם התעריף שהם מדברים עליו, כבר היום הוא לא יספיק, התוספת.
ציפי לפלר: אנחנו בעצם היום בירושלים מדברים על שהתכנית הייתה לפתוח ארבעה שֶלטֶרים, שניים לבנות, צעירות, אני מדברת 18 - - -
מירב בן ארי: אנחנו רק ב- 18.
ציפי לפלר: 18 , שניים לבנות, שניים לבנים.
ציפי לפלר: הבנות היום בשֶלטֶר של "עלם" הן בקצה הרצף.
ציפי לפלר: בעיקר בקצה העיסוק בזנות.
ציפי לפלר: אמרנו: נפתח שֶלטֶר לבנות יותר מוחזקות.
ציפי לפלר: עירית ירושלים לא מסוגלת יותר לעמוד בשכר הדירה.
ציפי לפלר: המשרד מממן 150,000 שקל לשכר דירה.
ציפי לפלר: במקרה הפעם זה הספיק.
ציפי לפלר: מאד קשה למצוא מבנים.
ציפי לפלר: צריך תגבור ובזמנו דובר על זה שיהיה תגבור לטיפול על קצה הרצף של הבנות.
ציפי לפלר: אני לא מקבלת שום תגבור וכנראה שאני גם לא אקבל.
ציפי לפלר: אני לא יודעת איך נמשיך עם זה.
ציפי לפלר: אני לא פותחת שֶלטֶר נוסף, אין לנו שום יכולת.
ציפי לפלר: לגבי הבנים, עירית ירושלים שכרה מבנה ביד חרוצים, מה שדיברנו מזמן, העלות של שכר הדירה היא 400,000 שקל, משרד הרווחה נותן לי 150,000.
ציפי לפלר: העיריה השקיעה בשיפוץ המקום מעל מיליון שקל.
ציפי לפלר: אני לא מקבלת שקל.
מירב בן ארי: מי נכנס עכשיו למבנה ביד חרוצים?
ציפי לפלר: מי שייכנס ליד חרוצים, אלה צעירים מוחזקים יותר.
מירב בן ארי: מוחזקים יותר אבל עדיין, חסרי עורף משפחתי.
ציפי לפלר: כן, כאלה שלא בהתמכרויות.
ציפי לפלר: אנחנו עושים אבחנה בין התמכרות קשה - - -
מירב בן ארי: גם בתל אביב יש את "הלב", שהוא יותר לחבר'ה שעוסקים בזנות, אל מול שֶלטֶרים כמו שעכשיו יפתח של "עלם", שהוא לא לצעירות בזנות.
ציפי לפלר: נכון, מה שאני זקוקה לו זה גם תקצוב הולם יותר - - -
מירב בן ארי: רגע, התקצוב של המבנה ביד חרוצים שאתם שיפצתם, התקצוב של הצעירים הוא דרך המשרד?
ציפי לפלר: זה יהיה שייך לציפי והשני יהיה לשרות התמכרויות אבל גם לטפל בקצה הרצף, הנה, היה לנו - - -
מירב בן ארי: מתי ייפתח המבנה ביד חרוצים לצעירים, מתי יכניסו?
ציפי לפלר: כשאני אקבל תקצוב, עוד לא קיבלתי הודעת תקצוב.
קריאה: זה לשֶלטֶר החדש.
מירב בן ארי: רגע, אני לא מצליחה להבין.
ציפי לפלר: הוא מוכן, הוא מוכן כבר חצי שנה.
מירב בן ארי: השֶלטֶר החדש מוכן להכיל צעירים?
מירב בן ארי: יש כסף, למה אתם לא לוקחים את הצעירים?
ציפי לפלר: עוד לא קיבלתי הודעת תקצוב.
מירב בן ארי: תזכירי לי את השם שלך ממשרד הרווחה.
נרד בראון: נרד, אני לא מכירה את הסוגיה הזאת.
ציפי לפלר: יש החלטה, יש אישור עקרוני.
ציפי לפלר: בעצם ציפי נחשון ממשיכה לממן את השֶלטֶר ברחוב יפו עד אוגוסט ואז באוגוסט ייכנסו משרות ההתמכרויות.
מירב בן ארי: היא מתקצבת במקומה ואז את הכסף היא תעביר למבנה ביד חרוצים.
מירב בן ארי: למרות שהמבנה כרגע מוכן?
מירב בן ארי: ויש לך גם צעירים שהם יכולים להיכנס, שהם מוחזקים יותר ושהם עדיין חסרי עורף.
ציפי לפלר: ברור.
מירב בן ארי: אז זאת אומרת שהיא אמרה לך שעד אוגוסט היא תממן את הגלגל, אני קוראת לזה גלגל, אתן יודעות למה אני מתכוונת ברחוב יפו, ואז, באוגוסט השרות להתמכרויות ייכנסו - - -
יהודית גבאי: הם ייכנסו אבל היא עדיין תתקצב את 2018.
מירב בן ארי: את מה שנשאר?
קריאה: עד 2019 התקצוב - - -
מירב בן ארי: אני אדבר אתה.
ציפי לפלר: אני רוצה להכניס עוד דבר ואני יודעת שזה עלה פה לא פעם.
ציפי לפלר: אמרתי את העניין של התעריף, את העניין של תכניות היום לכל השֶלטֶרים.
ציפי לפלר: אני חושבת שאין תקצוב הולם לתכנית יום - - -
מירב בן ארי: כל השֶלטֶרים הם - - -
ציפי לפלר: ודבר נוסף, שהוא מאד מאוד קריטי וזה עלה כבר בדיונים הקודמים.
ציפי לפלר: כמות השירותים ואני מברכת על זה, שמשרד הרווחה נכנס ומתקצב היא עצומה.
ציפי לפלר: אין לי גורם מתכלל לזה.
ציפי לפלר: אנחנו לא יכולים להמשיך.
ציפי לפלר: אני דוחה, דוחה, דוחה אבל לא יכול להיות שמשרד הרווחה – וזה נכון לגבי כל השירותים, זה לא רק לגבי "נוצץ" לא יכול להיות שמשרד הרווחה יתקצב שרות, גם אם הוא מכניס לשם - - -
מירב בן ארי: אבל עכשיו בכלל רוצה שהכול יעבור דרככם.
ציפי לפלר: אבל הוא חייב - - -
מירב בן ארי: רגע, יש לי שאלה.
מירב בן ארי: אם משרד הרווחה מפרסם תקנה חדשה, שבעצם לפי התקנה החדשה הוא נותן ישירות לעמותה, הוא לא נותן לכם את הכסף?
יהודית גבאי: לא, לרשות.
מירב בן ארי: בתקנה החדשה ההחלטה היא לתת את הכסף לרשות ושאתם תפעילו?
מירב בן ארי: אבל את יכולה לצאת למכרזים.
ציפי לפלר: ייקח לי שנה, שנה וחצי.
מירב בן ארי: המכרז הוא כאילו מכרז שלך מול העמותות ולא של המשרד מול העמותה.
ציפי לפלר: יש החלטה חד משמעית במרכז לשלטון מקומי, ששירותים חוץ ביתיים, זאת אומרת כשיש לינה, האחריות על היציאה למכרז היא של משרד הרווחה ושירותים בקהילה ללא לינה היא של הרשות.
ציפי לפלר: המשרד לא עומד בזה.
ציפי לפלר: זה הסכם מלפני שנים.
ציפי לפלר: אני חוזרת עוד פעם ואני בטוחה שאותו דבר קורה בחיפה ואותו דבר קורה בתל אביב, אין לנו את הכוח אדם שיפעיל את השירותים האלה, זה המון השקעה ואין.
מירב בן ארי: בסדר, הפרויקט הזה, דיברנו על זה.
ציפי לפלר: מהיום שאני מכירה אותך אנחנו מדברות על זה.
מירב בן ארי: בתל אביב, שהוא שם דרך אגב, הוא רוצה לקחת.
ציפי לפלר: ואני יודעת שציפי - - -
יהודית גבאי: אחזקה שוטפת של כל הפרויקטים, הכול נמצא אצלי.
יהודית גבאי: כל הפרויקטים, השֶלטֶרים, עכשיו הניידות הדיוריות, "יתד", הכול הכול נמצא אצלי.
מירב בן ארי: כמה עובדות קיבלת של "יתד"?
יהודית גבאי: "יתד" קיבלנו חמש.
מירב בן ארי: למה לא אחת שזה יהיה התפקיד שלה?
ציפי לפלר: אז יש, אחת היא ראש צוות.
ציפי לפלר: זה בסדר אבל היא אחראית על "יתד".
מירב בן ארי: לא, שהיא תהיה אחראית גם על הצעירים חסרי בית.
ציפי לפלר: שוב, אני אדבר על ירושלים.
ציפי לפלר: כמות האוכלוסייה בירושלים וכמות המטופלים בירושלים היא עצומה והתכניות.
ציפי לפלר: אני מוכנה להעביר לך פירוט של כל המשימות – זה בלתי אפשרי.
ציפי לפלר: חייב להיות מישהו - - -
מירב בן ארי: שמתכלל את כל הסיפור.
ציפי לפלר: צריך למצוא מבנים, זה ציוד, זה הכול.
ציפי לפלר: יהודית ואני נוסעות בשבוע הבא ל"איקאה" לחפש ציוד למבנה ביד חרוצים.
מירב בן ארי: הבנתי, בסדר, רשמתי.
מירב בן ארי: יש עוד משהו של ירושלים?
מירב בן ארי: מתי אתן חונכות את השֶלטֶר של הצעירות, הטקס נדחה בגלל הבלגן?
מירב בן ארי: תקבעו, זה חשוב.
מירב בן ארי: מקום חדש, מקום יפה.
מירב בן ארי: אמנם יש לו בעיות - - -
ציפי לפלר: כשתהיה לנו תוספת תקציבית שאפשר להפעיל את זה באמת כמו שצריך.
מירב בן ארי: תקשיבי, זו הביצה והתרנגולת הרי.
מירב בן ארי: אם לא תעשי אירוע ולא תזמיני את המשרד, את כל האנשים, יש לך מקום יותר טוב לבוא ולשטוח את הטענות שלך, שכולם רואים בעיניים כמה שהמקום יפה?
ציפי לפלר: אבל כשהם באים, סותמים לי את הפה ואת יודעת את זה.
מירב בן ארי: אני אבוא אתך.
מירב בן ארי: אם יש משהו שאי אפשר זה לסתום את הפה.
מירב בן ארי: תעשי אירוע, תזמיני את האנשים, תזמיני חברי כנסת, תזמיני את ראש העיר ומספיק שתבוא מדריכה אחת ותגיד: אני פה לבד בלילה, זה מעלה, כי אם את עדיין שם בשקט ואף אחד לא יודע מי את, אני מכירה את זה.
מירב בן ארי: יש חברי כנסת, את יודעת, היינו אז בסיור עם עליזה לביא, זה מעלה למודעות.
מירב בן ארי: אנשים מכירים את הפרויקט הם הרבה יותר מגויסים אליו.
מירב בן ארי: אני בכל מקרה, אטפל במה שאוכל אבל אני רק אומרת לך שזה חשוב בעיניי.
מירב בן ארי: עכשיו חיפה.
מירב בן ארי: בפעם האחרונה שהיינו דיברנו על המבנה של "ערים בלילה" ואז עשיתי שיחה עם המנכ"ל.
מירב בן ארי: תעדכנו אותי מה קורה שם.
אריה דרזי: אריה דרזי, אני מנהל היחידה לטיפול בצעירים בעירית חיפה.
אריה דרזי: בנוסף, לפני כשנה וחצי קיבלתי אחריות על הנושא של דרי רחוב ואני חייב לציין, היה קושי בתחילת ההפעלה של המקום אבל המקום הפך להיות בעצם מענה לכל אגף הרווחה של עירית חיפה.
מירב בן ארי: השֶלטֶר?
אריה דרזי: כן, השֶלטֶר, לאו דווקא לדרי רחוב.
אריה דרזי: היו הפניות ושיתופי פעולה עם כל הגורמים האפשריים, כולל מחוץ לחיפה וכולל שיקום האסיר וכולל גורמים אחרים.
אריה דרזי: לשמחתנו, כמה שהמקום נראה קטן, הצלחנו לתת מענה לכולם, כולל צעירים שאותרו על ידי "עלם", 25% בערך מן ההפניות שהיו, 128 הפניות לשֶלטֶר, משהו כמו 14 מתוכם לא הגיעו, הגיעו לשעה שעתיים, אכלו, מקרים בודדים, והלכו.
אריה דרזי: זה נותן מענה לעיר חיפה ולסביבתה, בכל מה שקשור למחוסרי דיור ודרי רחוב.
אריה דרזי: נקלטו, גם מעבר לצעירים, נקלטו גם דרי רחוב, אסירים, מחוסרי קורת גג ואני חושב - - -
ציפי לפלר: אתה מדבר על 18- 25?
אריה דרזי: אני מדבר בכלל.
מירב בן ארי: הוא מדבר על מעל גיל 18.
אריה דרזי: מגיל 18, אני חושב שהצעיר ביותר היה בין 19 והמבוגר ביותר שקלטנו היה בן 72.
אריה דרזי: גם זה היה.
אריה דרזי: בדיון האחרון שהיה עם מריה, חבל שהיא לא נמצאת, בהחלט חשבו אפילו על אפשרות לשלב נשים בתוך המסגרת הזאת.
אריה דרזי: אותן נשים שאין מענה הולם עבורן, כי הן לא בזנות אז הן לא מופנות ל"אופק נשי" או למסגרת אחרת.
אריה דרזי: זה גם שיקול שעלה.
אריה דרזי: זה לגבי שֶלטֶר שנותן - - -
מירב בן ארי: שהוא מלא תמיד.
אריה דרזי: מלא - - -
מירב בן ארי: הייתי שם בשֶלטֶר הזה, הוא קצת שונה מירושלים, החיפאי, יש שם פחות אנשים וגם זה לא אותן כמויות, זו התנהלות אחרת.
אריה דרזי: מה שחשוב, באמת אני חושב, בשנה וחצי האחרונות לא היה מקרה שלא נמצא לו מענה, כולל נכים עם נכות פיזית ולמרות שאין גישה.
אריה דרזי: היו לנו שני מקרים של נכים שנאלצו להרים אותם, וכולל כוח סיעוד שהגיע לשֶלטֶר וליווה אותם.
אריה דרזי: לגבי חיפה אני יכול להגיד בלב שלם, מחוסר דיור או מחוסר קורת גג, יש לו איפה לישון בלילה, לאכול ארוחה חמה - - -
מירב בן ארי: מה עם המרכז של עמית, של "עלם", שם למטה, עם - - -
אריה דרזי: אני רוצה לציין שסוף סוף, אחרי מאמצים כבירים, מתחילים היום את השיפוץ של שֶלטֶר צעירים.
אריה דרזי: כן תוקצבנו לפחות לשנה הראשונה ומאד היה חשוב לי שזה יהיה מבנה של עירית חיפה, בגלל הדברים האלה.
אריה דרזי: לא יהיה לשכירות, יוציאו אותנו, לא יוציאו אותנו, זה מבנה עירייה, קיבלנו תקציב נוסף של 200,000 שקלים - - -
מירב בן ארי: ממשרד הרווחה.
אריה דרזי: משרות "נוצץ" לנושא הזה של שיפוץ המבנה והצטיידות.
אריה דרזי: נכון שלגבי כוח אדם אני מתחיל להרגיש את זה מעכשיו ונכון שאני להתרוצץ להצעות מחיר, לציוד ולדברים ומראש, החשיבה של חלק מהצוות של היחידה לצעירים, יְתַּגברו שם, מלכתחילה.
אריה דרזי: אני מודע לכל הקשיים - - -
מירב בן ארי: מצאתם מבנה של העיריה, ההפעלה תהיה של?
אריה דרזי: ההפעלה תהיה גם של עירית חיפה.
מירב בן ארי: גם של העיריה.
אריה דרזי: מניסיון, לפי מה שלמדתי מהשֶלטֶר שהיה שם שרי רחוב והיום הוא משרת את כלל אוכלוסיית מחוסרי קורת גג בחיפה - - -
מירב בן ארי: השֶלטֶר הזה יהיה ייעודי לצעירים.
אריה דרזי: ייעודי לצעירים, 18- 25.
ציפי לפלר: המנהל עובד עירייה?
אריה דרזי: סליחה?
מירב בן ארי: מנהל השֶלטֶר?
אריה דרזי: הם יועסקו, נכון, יש חלק מהצוות שיועסק על ידי אחד המתנ"סים שלנו אבל הכפיפות והאחריות על המקום וכוח האדם המקצועי בהנחיה, יהיו של היחידה.
מירב בן ארי: עכשיו אתה הולך לשפץ אותו, כמה מיטות?
אריה דרזי: הוא כבר התחיל.
אריה דרזי: אני אצטרך, אמרו לי: את הציוד, אני מדבר על 12 מיטות שיהיו שם ואני מניח שאפשר יהיה להסתדר המצב קצת שונה מירושלים.
אריה דרזי: לגבי מענים נוספים לגבי בנות, יש לנו את דירת המעבר לבנות - - -
מירב בן ארי: ראיתי, המשופצת.
אריה דרזי: בכוונה כן להמשיך לכיוון של דיורית.
אריה דרזי: יש שאיפה, כן, בית חם גם לפתוח לצעירים, משהו שיהווה תכנית המשך לשֶלטֶר.
מירב בן ארי: כמה זמן השֶלטֶר אמור להיפתח?
אריה דרזי: אני מקווה שתוך חודש ימים.
אריה דרזי: אני מאד מקווה, אני מודע להמון בירוקרטיות בדרך שמוציאות אותי מדעתי, אבל - - - בסופו של דבר.
אריה דרזי: כרגע, זה 100% מימון ואני מודע - - -
מירב בן ארי: 100% מימון של משרד הרווחה?
אריה דרזי: 100% מימון של משרד הרווחה ומאחר ואמרתי שזה יהיה מבנה של עירייה, כי כל השֶלטֶר של דרי רחוב הוא של העיריה, אז אני רואה איך אפשר להתגבר - - -
יהודית גבאי: אני אגיד לך, אל תתלהב כי מה שקורה באופן של התקצוב, אחד מהדברים שהוא דווקא לא גמישים, זה שאי אפשר לקחת, נאמר, אתה לא צריך שכר דירה, אתה רוצה לקחת לטובת מדריך - - -
אריה דרזי: אי אפשר, נכון - - -
יהודית גבאי: אי אפשר להעביר מסעיף לסעיף.
מירב בן ארי: אני יודעת, בגלל זה הוספנו את ה-200,000 לשיפוץ.
מירב בן ארי: אי אפשר היה להציל את הכסף - - -
יהודית גבאי: שכר דירה 150,000 שקל אתה לא יכול לנצל - - -
אריה דרזי: נכון אבל - - -
עמית פרלסון: לפחות הוא לא במינוס כשהוא משלם - - -
ציפי לפלר: מעבר לתקציב.
יהודית גבאי: אבל אתה צריך לשאוף לזה שכן תהיה אפשרות להעביר מסעיף לסעיף.
ציפי לפלר: בדברים אחרים בהחלט יש לך את הגמישות בתוך התעריף עצמו, לעשות - - -
אריה דרזי: נכון שבזה אין משחק.
מירב בן ארי: זה יהיה 18-25, זאת אומרת, יהיו רק צעירים.
אריה דרזי: כן.
מירב בן ארי: המבנה יהיה גם ברחוב הרצליה?
אריה דרזי: לא רחוק אבל ראיתי שאנחנו יכולים לתת תנאים וכאן גם העבודה מול "עלם", היינו צריכים להסתכל איך אנחנו מכניסים צעירים יחד עם אנשים מבוגרים, עם היסטוריה של דרות רחוב - - -
יהודית גבאי: ממש לא מתאים.
אריה דרזי: אבל זה נתן לנו מענה.
אריה דרזי: כלומר, הם לא היו ברחוב בכל מקרה.
אריה דרזי: נכון שהיה צריך השגחה אחרת, להפריד אותם לחדרים - - -
מירב בן ארי: זה קצת אחרת, אני הייתי בגגון בתל אביב, מול הדירה הנחמדה הזאת, הגגון הרבה יותר קשוח.
מירב בן ארי: ברור שצריך מענה ייעודי, בגלל זה הרבה פעמים הם באו לעמית, להתקלח ולהתארגן ולא נשארו לישון אבל זה שיהיה להם עכשיו מקום - - -
אריה דרזי: מערכת משלימה.
מירב בן ארי: מה לגבי צוות?
אריה דרזי: שניים כבר מגוייסים מבחינתי כמדריכים.
אריה דרזי: ברגע שנתנו לי אור ירוק ואני רואה את הטווח בערך שייקח השיפוץ, אז זה לגייס צוות, עובדות סוציאליות, מדריכים ואם בית.
עמית פרלסון: ויש גם מנהל.
אריה דרזי: יש גם מנהל אבל אני באמת נזהר, אני עושה את הכול בהדרגה.
אריה דרזי: אני מניח, מהניסיון שהיה לי עם השֶלטֶר שאני מלווה כמעט שנתיים, אני חושב שכן אפשר לתת מענה טוב לכל התנאים שנמצאים בחיפה.
אריה דרזי: אוכלוסיית הצעירים שעבר דרך השֶלטֶר הייתה בערך 25%, של 19-25, רמות שונות לחלוטין, חלק עם התמכרויות, בעיות נפשיות, כמעט כל מה שאפשר לדבר עליו.
אריה דרזי: הצליחו להכיל את כולם.
אריה דרזי: לא היו מקרי אלימות.
אריה דרזי: הקיצוני ביותר היו שני מקרים של קללות, קיללו את המדריך.
אריה דרזי: אני חייב לציין, הגבולות מאד ברורים.
אריה דרזי: כן יש כוח בידי המדריך או המדריכה שנמצאים שם להוציא מישהו הוא מְסכן ויש הרחקה.
אריה דרזי: אני אומר, אני שמח על הפעולה הזאת, זה באמת עבד, בדרך לא דרך זה עובד.
אריה דרזי: הם מקבלים את התנאים אבל מקבלים המון חום, אוכל חם שאנחנו מביאים מבית חולים "בני ציון" מדי יום, שמעבירים אותו לשם.
אריה דרזי: תרומות מסביב וגם עזרה מכל מי שמוכן לתת.
אריה דרזי: אני מקווה שבטווח של חודש אנחנו נוכל כבר לגייס את הצוות ולראות את תום השיפוץ, קבלנים כבר היו, היום מתחילים את העבודה.
מירב בן ארי: דירת המעבר של הבנות גם מלאה, נכון?
אריה דרזי: דירת המעבר של הבנות מלאה.
אריה דרזי: חושבים על הדיורית ובנוסף, כניסה של "יתד" לחיפה, של שני - - -
מירב בן ארי: כמה יש?
אריה דרזי: שניים כפול 75%, שזה נותן עוד מענה לאוכלוסיות שאולי לא הצלחנו להגיע אליהן, אנחנו גם את זה, זה חדש, בסך הכול חודש ימים.
אריה דרזי: "יתד" פועלת בחיפה - - -
עמית פרלסון: רובם מירושלים.
אריה דרזי: כן, יש עובדים מירושלים ואנחנו מברכים על זה, עם ניסיון עשיר בירושלים, מ"גלגלים" ומכל מיני מקומות שהיו בהם.
אריה דרזי: אנחנו לומדים, בתהליך אבל אני שמח שלפחות הצלחנו להגיע לזה.
אוריה תורג'מן: אני רוצה לומר שאני מרגישה שזה שלמדנו כל כך הרבה בזמן של השֶלטֶר, כשאנחנו מפעילים אותו, גם של הבנים, גם של הבנות, אני מזמינה אתכן - - -
מירב בן ארי: כן, הייתם אצלם?
אריה דרזי: לא, אני רשמתי לעצמי.
מירב בן ארי: תלך לשם, חשוב.
מירב בן ארי: הפריה הדדית.
אוריה תורג'מן: גם החשיבה, מהשֶלטֶרים ובכלל, כמו קורות הגג, לפעמים יש צעיר שנכון יהיה לו להיות במקום אחר, להתרחק - - -
מירב בן ארי: כן, מה גם שהרבה פעמים זה חוצנים - - -
עמית פרלסון: ברור, לא ירושלמים.
אוריה תורג'מן: אצלנו הרבה לא ירושלמים.
מירב בן ארי: גם אצלם, דרך אגב, הרבה מהקריות, הרבה מכפרים מסביב.
אריה דרזי: עכו, לוד, מזרח ירושלים, הם מגיעים מכל מקום.
אריה דרזי: אני אומר, כולם קיבלו מענה, לא היה מי שנשאר בחוץ ואמרנו: אי מקום או שיש בעיה לקלוט אותו.
אריה דרזי: ואנחנו רוצים להתקדם הלאה, כן לתת מענה נפרד לצעירים.
מירב בן ארי: אני באמת מציעה שתלכו, אני חושבת שזה מאד חשוב לעשות את החיבורים.
אריה דרזי: נהדר, חשבתי על זה שאחרי שמישהו מגויס לצוות להגיע אתו, שילמד מה זה.
אוריה תורג'מן: אנחנו עדיין מרגישים, אנחנו למדנו תוך כדי תנועה ועדיין לומדים, מאחר ולא קיבלנו מודל שהוא מפורט ומתאים ונכון, אנחנו בונים את זה תוך כדי.
אריה דרזי: זה פתח לשיתופי פעולה ואפילו איגור שהגיע לירושלים וכו', אנחנו מלווים ואני חושב שכן, פתח שיתופי פעולה או קשר ישיר.
מירב בן ארי: תודה, עמית.
עמית פרלסון: עמית מ"עלם" חיפה.
עמית פרלסון: קודם כל אני אגיד שבאמת יש עם מי לדבר בעירייה, עם זמינות ומאד שונה ממה שדיברנו בעבר, חשוב לציין את זה.
עמית פרלסון: עובדים על הרבה דברים.
עמית פרלסון: אני אתחיל מ"הלב" שנפתח בחיפה ופועל, עם לינת חירום ראשון עד חמישי.
מירב בן ארי: זה "ערים בלילה", "הלב"?
עמית פרלסון: כן.
מירב בן ארי: הייתי שם במבנה היפה הזה.
עמית פרלסון: כן, גם, זה התמלא כמובן בשניות אבל הבעיה היא הסופשבוע.
עמית פרלסון: כי אין, זה לא מופעל, אין תקציב לסוף שבוע.
מירב בן ארי: זאת אומרת שהוא עובד חמישה ימים כולל לילה.
מירב בן ארי: כשאני באתי לא היה לילה.
עמית פרלסון: לא היה.
מירב בן ארי: היו מיטות, לא ישנו עליהן.
עמית פרלסון: אז עכשיו יש - - -
מירב בן ארי: היו מיטות עם מצעים גם.
עמית פרלסון: הכול היה מוכן.
מירב בן ארי: עכשיו זה ראשון עד חמישי?
עמית פרלסון: כולל ששי בוקר אבל זהו, ששי צהרים הם צריכים ללכת.
אריה דרזי: לשֶלטֶר.
עמית פרלסון: ואז אנחנו - - -
מירב בן ארי: רגע, מהו ההבדל, מהו התעריף של ששי שבת?
עמית פרלסון: גם התעריף של עכשיו הוא לא מספיק בדיוק.
עמית פרלסון: למשל, יום שני היה סגור כי מדריכה לקחה יום חופש ואין תקציב שמישהי תחליף אותה.
עמית פרלסון: זה ממש כאילו על - - - עוד פעם, השֶלטֶר הוא לא מותאם לצעירים ולא מותאם לחבר'ה בזנות, אז לא תמיד יש - - -
מירב בן ארי: זה שקיים היום?
עמית פרלסון: כן, ואנחנו מנסים לראות בינתיים, עד שייפתח שֶלטֶר לצעירים, אנחנו כן מנסים להשיג תקציבים.
עמית פרלסון: כרגע, תקציב שהשגנו של "עלם" זה רק בשביל לאפשר למדריכות לילה שהן יוכלו לעבוד עד עשר בבוקר ולא לגרש את החבר'ה בשמונה בבוקר, אז אנחנו אפילו לא חולמים על סופשבוע - - -
מירב בן ארי: היום הוא עובד ראשון עד חמישי 24 שעות?
עמית פרלסון: הוא לא ממש עובד ממש 24/7.
מירב בן ארי: הבנתי, זאת אומרת בבוקר הם הולכים, כמו שהיה ב"גלגל".
עמית פרלסון: בבוקר הם הולכים, יכולים לחזור בארבע אחר הצהרים.
מירב בן ארי: מהן שעות העבודה של המדריכה?
עמית פרלסון: המדריכה בשמונה בבוקר צריכה ללכת אבל יש פעילויות אחרות שהם יכולים לבוא, שלא עם מדריכת הלילה.
עמית פרלסון: יש צוות צהרים, נקרא לזה.
מירב בן ארי: מהן שעות העבודה שלה?
מירב בן ארי: היא מתחילה לעבוד מארבע עד שמונה בבוקר?
עמית פרלסון: מדריכת הלילה?
מירב בן ארי: המדריכה שלך ב"עלם", כן.
עמית פרלסון: אחת עשרה.
עמית פרלסון: מדריכת לילה באה באחת עשרה בלילה.
מירב בן ארי: מי פותח את השֶלטֶר?
אוריה תורג'מן: יש לפני כן רכזות ערב.
אוריה תורג'מן: כמו שהיה לפני כן, זה נשאר אותו דבר.
אוריה תורג'מן: פשוט - - -
עמית פרלסון: יש רכזות שמחזיקות.
עמית פרלסון: כל רכזת מחזיקה שני - - -
מירב בן ארי: השֶלטֶר שאתה פותח יקבל את אלה בסופי שבוע?
אריה דרזי: בינתיים גם מי שלא מצא פתרון אז השֶלטֶר הקיים נתן להם מענים בששי שבת.
עמית פרלסון: רגע, רק בנים.
אריה דרזי: רק בנים כרגע, כן, כי כל החלטה לקבל נשים - - -
מירב בן ארי: מה עושות צעירות חסרות עורף, חסרות בית, שנמצאות שם חמישה ימים?
מירב בן ארי: מה הן עושות בסוף שבוע?
אוריה תורג'מן: את מה שהן עשו לפני שזה נפתח.
עמית פרלסון: את יודעת, מוצאים מקום לישון.
עמית פרלסון: השאלה היא איזה מחיר הן משלמות.
מירב בן ארי: מה לגבי מקום לצעירות, לא הציעו לכם?
מירב בן ארי: היה לזה תקציב.
אריה דרזי: דובר על דיורית, כן.
אריה דרזי: בינתיים יש מענה ב"אופק נשיי".
אריה דרזי: לצעירות בזנות יש - - -
מירב בן ארי: "אופק נשי" אני מכירה, הייתי אצל אודט אבל זה לנשים בזנות.
מירב בן ארי: אם היא לא עוסקת בזנות, אם היא סתם חסרת בית?
אריה דרזי: כמו שאמרתי, גם לגבי את מי שהכנסנו, גם אוכלוסייה של צעירים שהם לא בסמים ורק מצאו את עצמם זמנית ברחוב, אנו מענה.
אריה דרזי: בגלל זה היינו צריכים את ההפרדה.
אריה דרזי: הנושא שב ועולה ואני - - -
מירב בן ארי: דרך אגב, הדיורית היא לא קורת גג לצעירות.
מירב בן ארי: דיורית היא שלב המשך, אחרי קורת גג ואחרי עוד דברים.
אריה דרזי: אבל אפשר יהיה להכניס אוכלוסייה יותר גדולה.
אריה דרזי: זה לא - - -
מירב בן ארי: כן, אבל דיורית באופי שלה.
מירב בן ארי: אם היית בדיורית, גם בדיורית בירושלים, מאד מתפקדות, הן בתפקוד גבוה יחסית, בדיורית.
מירב בן ארי: יש להן מדריכה אחת.
אריה דרזי: כמו דירת מעבר?
מירב בן ארי: כן, זה ממש כמו דירת מעבר, הן עובדות.
מירב בן ארי: זה לא קשור לצעירות חסרות בית שבסוף שבוע אין להן איפה לישון.
מירב בן ארי: מה שהיה צריך לעשות שבאמצע השבוע "ערים בלילה" "הלב", יעבוד ואז, בסופי שבוע לצורך העניין זה יהיה רק לאותן צעירות.
מירב בן ארי: כי נגיד אותם חבר'ה יכולים להשתלב אצלו אבל שזה יהיה סגור מיום חמישי עד ראשון רק לצעירות, שתהיה להן קורת גג.
ציפי לפלר: מישהו צריך לתקצב את זה.
מירב בן ארי: כן, הקטע שיש מלא כסף והוא פשוט לא מגיע, זה העניין.
ציפי לפלר: איפה הכסף?
מירב בן ארי: הכסף נמצא.
מירב בן ארי: קודם כל, הוא לא יכול להיות, גם ה-200,000 שקל שהוא עכשיו לקח לשיפוץ ואֲת לקחת, זה היה אחרי שאני וציפי דיברנו עם פריצקי, כי יש את הכסף.
מירב בן ארי: בגלל זה אנחנו עושים את הדיון הזה.
מירב בן ארי: חבל שבסוף שבוע בסוף, בחיפה, הן צריכות למצוא להן מקום.
עמית פרלסון: אני אחזור על דברים שאמרו, שאני מרגיש כמישהו כאילו מבחוץ ולא מתוך העיריה, מאד חסר התכלול הזה, ממש קשה לעבוד בלי התכלול וכשמסתובבות לָך כל מיני עמותות בעיר, כי גם לעובדות - - - לעמותות, אנחנו עובדים על זה קשה בעיר ואין לנו כרגע פתרון.
עמית פרלסון: אנחנו מנסים עכשיו איזה פיילוט, דווקא סביב עבודת האיתור, לעשות - - -
מירב בן ארי: אתם גם עושים את האיתור.
עמית פרלסון: כן, אבל לעשות איזשהו תכלול כי זה הרבה גורמים.
מירב בן ארי: איזו עוד עמותה משמעותית לצעירים חסרי בית נמצאת בחיפה?
עמית פרלסון: זה לא רק עמותה, זה גם שרות "יתד", עד רבע אחוז הוא אמור להיות באיתור, דרי רחוב יש להם רבע אחוז של איתור, יש כל מיני גורמים.
אריה דרזי: גם את זה קיצצו בצורה דרסטית.
עמית פרלסון: כן, והקצב, אני חייב להגיד, הקצב של עירייה ושל עירית חיפה כנראה - - -
עמית פרלסון: אנחו במצוקה הזו המון זמן.
מירב בן ארי: תגיד, אתם הוצאתם את המבנה הזה למכרז?
אריה דרזי: איזה מהם?
מירב בן ארי: שאתם הולכים לפתוח, את השֶלטֶר.
אריה דרזי: לא, זה פטור ממכרז.
מירב בן ארי: ישר העיריה מפעילה את זה?
עמית פרלסון: עירית חיפה בהצהרה לא רוצה להוציא כלום החוצה.
עמית פרלסון: המנהלת החדשה רוצה לעשות הכול כשסבך הכול אני בעד, הבעיה היא הקצב.
מירב בן ארי: של רשות מקומית.
קריאה: אישורים וועדות - - -
עמית פרלסון: והיא צריכה לעשות שם סדר, היא קיבלה ירושה מורכבת.
עמית פרלסון: מאירה.
אריה דרזי: מנהלת האגף.
עמית פרלסון: היא שנה בתפקיד, היא קיבלה, היא צריכה לעשות שם הרבה סדר.
עמית פרלסון: זה שהיא עסוקה אתי – אני אומר: מסכנה.
מירב בן ארי: עמותת "הלל".
מירב בן ארי: אתם רוצים להוסיף, להגיד מה קורה אצלכם?
יאיר הס: אנחנו כרגע עוברים ממיזם משותף לחוזה של מכרז - - -
מירב בן ארי: של מכרז, במימון מלא של משרד הרווחה?
יאיר הס: כן.
יאיר הס: מימון מלא למעט זה שהתעריף הוא לא באמת - - -
מירב בן ארי: התעריף שהיה שלכם?
יאיר הס: זה מימון מלא במירכאות.
מירב בן ארי: אתם תְּתגברו את זה בכסף שלכם?
יאיר הס: אין ברירה.
יאיר הס: אי אפשר להפעיל במימון מלא, רק בכסף ממשלתי.
מירב בן ארי: מתי זה כבר קורה?
מירב בן ארי: אתה מעדכן אותי עם זה כבר כמה פעמים.
יאיר הס: זה כבר קורה, זאת אומרת, אנחנו - - -
מירב בן ארי: עברתם?
יאיר הס: עברנו, הבית החדש - - -
מירב בן ארי: אותו בית שהייתי בו?
יאיר הס: הבית שהיית בו, עבר מארנונה למלחה - - -
מירב בן ארי: הוא עבר מקום?
יאיר הס: למלחה, העברנו אותו.
מירב בן ארי: כמה יש עכשיו שם, צעירים?