GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיקי חשמונאי: וגם אם כבר יש פסיקתה של האקטואר, כל עוד היא לא חתומה היא לא פסק דין ואי-אפשר להגיש אותה לאף אחד.
מיקי חשמונאי: לכן בעצם האדם שפונה או האישה שפונה, דיברנו פה בעיקר על נשים, הדבר היחיד שהיא יכולה לשלוט בו זה המועד שבו היא תפנה לבית המשפט, אם היא לא הצליחה לעשות את זה בהסכמה.
מיקי חשמונאי: מפה המהלך זה לקחת שנים.
אריאל פרץ: אפשר להגיב על זה?
אריאל פרץ: אשמח להגיב.
אריאל פרץ: זה לא בדיוק מה שאמרנו.
אריאל פרץ: את צודקת בזה שאם הפסיקתה היא לא בהתאם לתנאים הנדרשים שעולים מתוך החוק - - -
מיקי חשמונאי: אבל ככה זה פסקי דין ישנים.
אלי אלאלוף: רגע, תנו לו להשיב.
אריאל פרץ: אני מדבר גם על הפסיקתה.
אריאל פרץ: המטרה הייתה שהפסיקתה תהיה עם התנאים שמפורטים בחוק כדי שנדע ליישם אותו.
אריאל פרץ: כל מה שאמרתי, שגם אם זה לא בסדר, אנחנו באמת דוחים, מאפשרים לבת הזוג או לבן הזוג לתקן, לעשות מה שצריך, הם חוזרים אלינו עם המתוקן.
אריאל פרץ: גם אם עבר המועד האחרון שהיה, קיבלנו את זה מתוקן, זה מה שאמרתי.
אריאל פרץ: אם יש דוגמאות ספציפיות שזה לא קרה אז תוכלו להפנות אלינו.
מיקי חשמונאי: אבל זה לא בסדר, אתה מתייחס לפסיקתה, אתה לא מתייחס לפסק דין של 2003.
גלי עצמון: לכל התהליך.
מיקי חשמונאי: אתה מתייחס כבר למצב שיש פה פסיקתה.
אלי אלאלוף: אבל אנחנו לא אמורים לפתור עכשיו בעיות של 2003.
נעה בן שבת: השאלה אם יכול לסייע אם נגיד שלעניין זה אם הפסיקתה הוגשה אחרי המועד האמור, נניח דצמבר 2019, לעניין פסק דין שניתן לפני יום התחילה וכבר הוגשה בקשה לרישומו לפני אותו מועד, אז יראו את המועד כמועד המקורי של הגשת הבקשה.
אהובה יששכר: המועד המקורי של הגשת התביעה לקבל את הפסיקתה.
גלי עצמון: זאת ההצעה שלנו.
אהובה יששכר: זאת ההצעה של הלשכה.
נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו חוזרים למועד הגשת התביעה או שאנחנו חוזרים ואומרים – אם הבנתי נכון ממה שהציג פה אריאל פרץ – כבר הגישו בקשה לרישום פסק דין, הבקשה הזאת נדחתה, כי אמרו: זה לא פסק דין שערוך כמו שצריך להיות פסק דין לרישום לחלוקת חיסכון פנסיוני, ולכן הייתה צריכה להיות הפסיקתה.
נעה בן שבת: זאת אומרת שהייתה כבר בקשה, יש כבר מסמך שנתקבל במשרדים של מינהלת הגמלאות או קופת הגמל, ופשוט מייחסים את הפסיקתה החדשה למועד המקורי.
גלי עצמון: רוב פסקי הדין הישנים לא מתאימים וצריך ללכת לבית המשפט.
נעה בן שבת: לא מתאימים בכלל?
מינה אורגד: לא מתאימים בכלל.
גלי עצמון: רובם לא מתאימים.
גלי עצמון: ומה שנאמר פה נאמר בצדק, שאין שום שליטה על בתי המשפט.
גלי עצמון: ואם גמרת את כל שלב ההתנצחות אז הגעת לשופט שלא יודע על מה הוא אמור לחתום ומסרב, והולכים לערעור.
גלי עצמון: לכן מעבר להגשת הבקשה לבית המשפט אין שום שליטה על לוחות הזמנים.
נעה בן שבת: אז זאת רק בקשה לפסיקתה, זאת לא בקשה להליך חדש או להכרעה חדשה.
נעה בן שבת: את אומרת שאם ניתן פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני לפני המועד האמור, אם ניתן פסק דין והוגשה פסיקתה לעניין זה כדי לעמוד בדרישות החוק אז יראו את מועד - - -
גלי עצמון: הגשת הבקשה.
נעה בן שבת: אם המועד של הגשת הבקשה היה עד 31 בדצמבר אז זה יכנס בתוך ההוראות.
מינה אורגד: אז זה יכנס, בדיוק.
נעה בן שבת: זה עדיין משאיר את המועד.
אפרת פרוקציה: זה שינוי מהותי של הדין.
אפרת פרוקציה: דיברנו על הפסיקתה.
מיקי חשמונאי: למה זה שינוי מהותי?
נעה בן שבת: הם אומרים שפסק הדין של חלוקת חיסכון פנסיוני כבר ניתן, את ההליך בשביל לממש את זה צריך היה כבר להתחיל לעשות עד המועד - - -
אלי אלאלוף: אתם יודעים שלבתי משפט זה לוקח זמן לעשות את זה.
אפרת פרוקציה: אבל השאלה איך אנחנו יכולים לדעת.
אפרת פרוקציה: אריאל, אנחנו יכולים לדעת ממתי פסק הדין?
אריאל פרץ: הם חייבים לצרף את פסק הדין עצמו.
מיקי חשמונאי: אתה לא יכול.
מיקי חשמונאי: אני יכולה להסביר?
אלי אלאלוף: רגע, תנו להם להתייעץ.
אפרת פרוקציה: רק שנבין את הטענה.
אפרת פרוקציה: הטענה היא שבמקרה שפסק הדין הוא הבעייתי, אתם חושבים שתקופת הזמן הזאת לא מספיקה, נכון?
אפרת פרוקציה: זאת הייתה הטענה?
מיקי חשמונאי: לא.
מיקי חשמונאי: לא פסק הדין בעייתי.
גלי עצמון: אנחנו חושבים שבמקרה שהגשת, שאת צריכה לעשות תרגום של הסכם או פסק דין לגירושין לפסיקתה שאפשר לרשום אותה והגשת בקשה – מרגע הגשת הבקשה בבית משפט אין לך שליטה על לוחות הזמנים.
גלי עצמון: לכן, יכול להיות מצב שהגשת בקשה, והבקשה נגררת הרבה זמן, וזה לא צריך להיזקף לחובת הצדדים.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם, אף אחד - - -
גלי עצמון: הרי יש להם אינטרס לרשום את זה כמה שיותר מהר.
אלי אלאלוף: רגע , אני יכול לדבר גם?
אלי אלאלוף: יש פה סוגיה שאף אחד לא שולט בזמנים של בתי משפט, לכן לוח הזמנים של בתי המשפט לא יכול לבוא בחשבון על חשבון הנפגע.
אלי אלאלוף: לכן, תוציאו את הזמן של בית המשפט מהמשחק.
אלי אלאלוף: ברגע שנכנסת תביעה זה המועד שקובע, וזה פשוט.
אהובה יששכר: נכון.
מיקי חשמונאי: נכון.
אלי אלאלוף: ואתם יודעים את זה.
אלי אלאלוף: אל תנצלו את בית המשפט כדי לפסול את התביעה.
אלי אלאלוף: זה ברור, לא צריך יותר דיון, אנחנו נאשר רק בכיוון הזה.
מינה אורגד: בסדר גמור.
מינה אורגד: מצוין.
מינה אורגד: מעולה.
אהובה יששכר: אני רוצה רק הערה אחת, בבקשה.
אהובה יששכר: אפשר?
אהובה יששכר: הערה קצרה.
אהובה יששכר: קודם כול משווים לביטוח שריפות, ביטוח רכב.
אלי אלאלוף: לא, תעזבי, בבקשה, זה לא זמן.
אהובה יששכר: אני אומרת שזה כמו ביטוח חיים.
אהובה יששכר: אבל אני רוצה דווקא - - -
נעה בן שבת: אבל בביטוח חיים מה היה קורה?
נעה בן שבת: בביטוח חיים גם כן הטענה הייתה עומדת.
נעה בן שבת: אם מישהו נפטר אי-אפשר לבטח אותו בביטוח חיים.
אהובה יששכר: אתה יכול לבקש את סכום הביטוח גם כמה שנים אחרי שהוא נפטר, על זה אני מדברת.
אהובה יששכר: אבל אני דווקא רוצה להתחבר לנקודה שדיברנו עליה.
אלי אלאלוף: אפשר לסיים?
אלי אלאלוף: אני חושב שהגענו לסיכום.
אהובה יששכר: קצר.
אהובה יששכר: דווקא למשהו שאדוני העלה בתחילת הישיבה על הנושא הזה של ליידע את הציבור.
אלי אלאלוף: את זה גמרנו, זה לא - - -
אהובה יששכר: אבל יש לי רעיון.
אלי אלאלוף: אז תמסרי את זה לשוק ההון.
אהובה יששכר: טוב, בסדר.
אריאל פרץ: אדוני, לגבי ההצעה שהייתה פה, אנחנו יכולים ליישם את זה.
אלי אלאלוף: מסכימים.
מינה אורגד: יופי.
אריאל פרץ: זה לגבי מינהלת הגמלאות.
אריאל פרץ: אני מדבר בשם מינהלת הגמלאות.
אפרת פרוקציה: יש גם את הקרנות, צריך לשמוע את הקרנות.
קריאה: עכשיו אנחנו מברכות באמת.
אהובה יששכר: אז אין לי הערות יותר.
מיקי חשמונאי: - - - לקבל נייר של פסק הדין המקורי, תהיה לכם אינדיקציה - - -
אריאל פרץ: זאת גם חובה היום, וגם את זה לא כולם עושים.
אלי אלאלוף: איך יקרא התיקון הזה?
אלי אלאלוף: אפשר לנסח את זה סופית?
מיכל רוזין: מה קורה עם הפנסיונרים של צה"ל?
אלי אלאלוף: כרגע אין לי שליטה עליהם.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים שנפנה לצה"ל, אין לי רעיון.
מיכל רוזין: גלי, מה אמרתם לגבי הפנסיונרים של צה"ל?
אלי אלאלוף: החוק מחייב אותם.
אלי אלאלוף: להגיד לך שזה יתבצע?
אלי אלאלוף: עם זה שוק ההון צריך להתמודד.
גלי עצמון: חלק כן מתבצע.
גלי עצמון: אני לא יכולה להגיד - - -
נעה בן שבת: משרד הביטחון אמר לכם מה קורה עם התקנות?
נעה בן שבת: אתם יודעים מה קורה?
אריאל פרץ: אני לא מעודכן.
נעה בן שבת: הם לא מתאמים איתכם את נושא התקנות?
נעה בן שבת: נזמין אותם?
אלי אלאלוף: אולי אחרי שנצביע, נודיע באופן אישי למנכ"ל משרד הביטחון כדי שידאג ליישום החוק.
כפיר בטט: כבוד היושב-ראש, אנחנו עומדים על העניין הביטוחי, זה נראה לנו עניין מהותי שאי-אפשר להקל בו ראש של הסיטואציה שנוצרת כאן בעקבות הסיפור של רכישת ביטוח בדיעבד.
אלי אלאלוף: הנה היא תבוא, תעזור לנו, גב' ברקו, תדאג שמשרד הביטחון יישם את זה.
גלי עצמון: הנה, היא אמרה כן.
אלי אלאלוף: אני לא מנדב אף אחד בלי שאני אדע מראש שהוא מסכים.
אלי אלאלוף: כל מה שקשור למשרד הביטחון היא אוהבת, ובצדק היא עושה.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני רוצה לקרוא סופית.
כפיר בטט: כבוד היושב-ראש, אני אומר שוב, העניין הביטוחי מהותי בעינינו.
אלי אלאלוף: אבל תקרא, תבין מה שיש, אם אתה עוד רוצה להוסיף משפט, בבקשה.
כפיר בטט: צריך להוסיף?
אפרת פרוקציה: כן.
אלי אלאלוף: רגע, תקשיבו לקריאה.
אריאל פרץ: ישנה עוד הערה לעניין הסיפור שהוסף בפסקה (1) של לחזור בו מההתחייבות.
אריאל פרץ: שוב, אני מדבר בשם מינהלת הגמלאות.
אריאל פרץ: כבר כיום כשהגמלאי פונה, אומרים לו במקום מה הסכום שהוא צריך, לכן אין ממש צורך בתיקון שיש פה.
אריאל פרץ: לאפשר לבן אדם תוך שבעה ימים להחליט רוצה, לא רוצה, כי בלאו הכי כשהוא קיבל את הסכום הוא עדיין לא התחייב.
אריאל פרץ: עדיין הוא יכול - - -
נעה בן שבת: לא הבנתי מה שאתה אומר.
מיקי חשמונאי: אבל זה הבן זוג לשעבר, לא הפנסיונר.
אלי אלאלוף: רגע, אתם כבר יועצים משפטיים.
אריאל פרץ: אני מדבר על הבן זוג לשעבר.
אריאל פרץ: מי שהגיש את הבקשה כבר כיום אצלנו במינהלת הגמלאות אומרים לו מה הסכום של ההפחתה הרטרואקטיבית שהוא צריך לשלם.
אריאל פרץ: עם המידע הזה הוא יכול להחליט מה שהוא רוצה, להתקדם, לא להתקדם.
אריאל פרץ: זאת אומרת, התיקון שמוצע פה קצת מתייתר.
גלי עצמון: מיותר, הוא צודק.
גלי עצמון: זה התנאי להיכנס למסלול הזה.
גלי עצמון: אם אתה לא משלם אז אתה מוותר, זאת המשמעות.
נעה בן שבת: אם אתה לא משלם אתה מוותר?
נעה בן שבת: אבל לא, כל החידוש הוא בזה שמשרד האוצר לא אמר:
נעה בן שבת: אם אתה לא משלם אתה מוותר, אלא הוא אמר: אתה חייב להתחייב לשלם כבר באותו מועד, במועד בקשת הבקשה, ואז אם לא ידעת, אז התחייבת - - -
גלי עצמון: אם הם עומדים על ההתחייבות אז צריך לאפשר את הוויתור, אבל בעיקרון – למרות שהוא צודק במהותי.
אלי אלאלוף: ברשותכם, קריאה אחרונה לפני הצבעה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אחרי הקריאה תעירו לקריאה.
נעה בן שבת: "הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון מס' 3) (הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח–2018
נעה בן שבת: ההערה שלך אמרה שאת החישוב הזה של סכום ההפחתה נותנים לו במקום, והוא צריך להכריע במקום ולא תוך שבעה ימים?
אריאל פרץ: הוא לא חייב להכריע במקום.
אריאל פרץ: הוא לוקח את המידע הביתה, עושה עם זה מה שהוא רוצה, הוא יכול להחליט: אני - - -
גלי עצמון: צריך להוריד את ה"בתוך שבעה ימים".
נעה בן שבת: ממתי נחשבת הבקשה כהוגשה?
נעה בן שבת: זאת אומרת, בן אדם בא והגיש בקשה לרישום, אנחנו צריכים לדעת, המועד הזה הוא חיוני לנו כדי לדעת מתי היא הוגשה, כי זה משפיע על כל מיני זכויות שלו.
נעה בן שבת: אז השאלה האם היא הוגשה או לא.
אלי אלאלוף: למה אתה מתנגד לשבעה הימים האלה?
אריאל פרץ: זה מיותר.
אלי אלאלוף: מיותר.
אלי אלאלוף: לא, אז תשאיר.
נעה בן שבת: אם הכול מיותר אז אולי תחזרו בכם אתם מהבקשה להתייחס בכלל לעניין הזה שהיא תינתן במועד הגשת הבקשה לרישום.
נעה בן שבת: ממילא אתם - - -
אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר את זה שידעו, זה טוב לך וטוב בעיקר לתובע.
אריאל פרץ: זאת המהות של ההתחייבות.
נעה בן שבת: אז תשאירו את זה באמת במהות של ההתחייבות בלי לכתוב את זה.
אפרת פרוקציה: אנחנו ממילא נותנים את זה.
מיכל רוזין: לא התחייבתי, כן התחייבתי.
אלי אלאלוף: מותר לו.
אלי אלאלוף: אנחנו משאירים את השבעה ימים, כי זה לא אמור לפגוע באף אחד, האמת.
אפרת פרוקציה: זה יוצר בלבול מבחינת התחייבויות - - -
אלי אלאלוף: ההפך, זה אמור לחזק את שני הצדדים.
נעה בן שבת: אז מורידים את הנושא של חובת היידוע של ציבור העמיתים, הבנו שזה לא ציבור העמיתים.
נעה בן שבת: פסקה (2) פה מתייתרת, זה לא ציבור העמיתים, ונשמעו פה התחייבויות שונות להודיע לכל מיני גורמים, לבקש מהם לעשות פרסומת.
נעה בן שבת: נציגת רשות שוק ההון אמרה שהיא אולי תיקח על עצמה.
אלי אלאלוף: לא אולי, היא לוקחת על עצמה.
מינה אורגד: לא אולי, היא לוקחת על עצמה.
נעה בן שבת: אבל עכשיו אנחנו רוצים להציע, אני רוצה להבין אם הבנתי נכון את מה שהסכמתם עליו.
נעה בן שבת: אמרנו שהבקשה הזאת צריכה להיות ככל שעברו כבר שנתיים, וכמובן יעברו שנתיים, הבקשה הזאת הוגשה עד ליום 31 בדצמבר 2019.
נעה בן שבת: אנחנו אומרים שאם עד המועד האמור הוגשה בקשה למתן פסיקתה לעניין פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני שניתן לפני יום התחילה, אז יראו בבקשה כאילו היא הוגשה באותו מועד?
נעה בן שבת: כאילו היא הוגשה עד אותו מועד?
אהובה יששכר: כן, זה התיקון.
אריאל פרץ: כל עוד ישלימו את הכול כנדרש.
נעה בן שבת: אז פה יש הבדל, כי אתה מניח שכבר הגישו לך – מי שכבר פנה לקופה או למינהלת הגמלאות ואמר: יש לי פסק דין, ומינהלת הגמלאות אמרה לו: פסק הדין לא מספיק טוב, תחזור אליי עם פסיקתה.
אפרת פרוקציה: הוא לא בסדר.
נעה בן שבת: ואם הבנתי נכון, מה שאמרו מלשכת עורכי הדין, לא דיברו על השלב המקדים של לגשת עם המסמכים הלא מספקם ולרשום, אלא להגיש לו את הפסיקתה אחרי שזה הוסכם.
אפרת פרוקציה: כל הכוונה שלנו שהוא עשה איזושהי פנייה למינהלת הגמלאות, זה המינימום.
נעה בן שבת: הוא היה בקשר עם מינהלת הגמלאות.
אפרת פרוקציה: היה בקשר ואמרו לו שזה לא בסדר, ואז כפי שאמרתם, אנחנו לא יכולים - -
אלי אלאלוף: בית משפט.
אפרת פרוקציה: - - להגביל את בית המשפט בזמן ולא רוצים לקחת את זה בחשבון.
אפרת פרוקציה: לפחות שתהיה איזושהי פנייה אלינו.
אהובה יששכר: זה לא ברור.
אהובה יששכר: אז זה יכול להיות מועד הגשת הבקשה לבית המשפט, ובלבד ששלח הודעה למינהלת הגמלאות.
אהובה יששכר: מה הבעיה?
גלי עצמון: זה סתם סרבול מה שאתם מבקשים עכשיו.
אלי אלאלוף: סליחה, אני אקבע, בסדר?
גלי עצמון: אבל אני רוצה להסביר משהו, ברשותך.
אלי אלאלוף: לא, את לא יכולה להסביר באמצע הדברים שלי.
אלי אלאלוף: יש לנו ויכוח מהותי מי מנהל את הישיבה פה.
גלי עצמון: חס וחלילה.
גלי עצמון: בהכנעה רבה, אדוני.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים על המעורבות של המשתתפים.
אלי אלאלוף: שיהיה פה ברור, אין שליטה בזמן של בית המשפט, ולכן אנחנו לא צריכים לקחת בחשבון את אורך הזמן של בית המשפט בכל צורה שהיא.
אלי אלאלוף: אתם אומרים שהזמן הנכון הוא ברגע שהוא מגיש את התביעה לבית המשפט, אחרי שהוא יידע אתכם.
אפרת פרוקציה: בדיוק.
אפרת פרוקציה: כי הרי עקרונית הוא צריך קודם כול לפנות אלינו, ואנחנו אומרים לו שזה לא בסדר, ואז הוא - - -
אלי אלאלוף: אז זה מה שיהיה בצורה כזאת: הוא צריך לעשות שני מהלכים בבת אחת, להגיש את התביעה וליידע אתכם.
נעה בן שבת: זה רק יידוע, לא הגשת בקשה.
נעה בן שבת: ליידע.
קריאה: איך הוא מיידע?
מיקי חשמונאי: מותר לחייב להעביר את פסק הדין שיש לו בידיים, הישן.
אלי אלאלוף: אם חברי הכנסת שלי הבינו, אז אני אתקדם.
נורית קורן: אבל איך הוא מיידע אותם?
אלי אלאלוף: מיידע אותם בצורה שמיידעים.
נורית קורן: בכתב?
אלי אלאלוף: במכתב אליכם?
אפרת פרוקציה: בצירוף פסק הדין הישן, שנדע.
נעה בן שבת: הוא צירף את פסק הדין.
נעה בן שבת: אם הוא צירף, אז אנחנו אומרים שעם פסק הדין הזה הגיש בקשה או מסר את פסק הדין המקורי עד אותו מועד, עד 31 בדצמבר הוא מסר אותו לקופה, אז גם פסיקתה שניתנה אחרי זה תיחשב כאילו שניתנה במועד.
אהובה יששכר: נכון, בדיוק.
נורית קורן: אבל הוא צריך ליידע אותם בכתב.
נעה בן שבת: רק לגבי הנושא של זה שהוא נפטר, האם אנחנו משנים את המועד, מוסיפים תנאי שהוא לא נפטר עד יום התחילה.
נעה בן שבת: מוסיפים את התנאי או משאירים את התנאי שהחוסך לא נפטר.
נעה בן שבת: סליחה, היום כתוב שהתנאי הוא שהחוסך לא נפטר לפני יום התחילה, האם אנחנו משנים לפי בקשת האוצר שהחוסך לא נפטר לפני מועד הגשת הבקשה, מכאן ואילך כמובן.
מיכל רוזין: אי-אפשר, זה כל מה שהתווכחנו.
מרב מיכאלי: כל מה שעכשיו - - -
אלי אלאלוף: מה היה בחוק המקורי?
נעה בן שבת: בחוק המקורי אמרו שהחוסך לא נפטר לפני יום התחילה, וככה נוצר באמת הפער בין מועד יום התחילה לבין מועד הגשת הבקשה.
מיכל רוזין: נתנו שנה-שנה וחצי, נכון?
נעה בן שבת: נתנו, כן.
נעה בן שבת: היה יותר זמן.
מיכל רוזין: ואז לא פרסמו ולא הביאו ליידוע, אז אנחנו צריכים לתת שוב זמן.
אלי אלאלוף: למה אנחנו רוצים לשנות את זה?
מרב מיכאלי: לא פרסמו, לא השלימו את התקנות, לא אפשרו.
אפרת פרוקציה: הושלמו.
מרב מיכאלי: עכשיו הם הושלמו.
כפיר בטט: אנחנו אומרים שוב, הנושא של הביטוח הוא נושא מהותי.
נעה בן שבת: תראה, במקור אמרו שלא תוכל לרשום, לבקש לקבל מעמד של שארים אם החוסך נפטר לפני יום התחילה, לפני יום תחילת החוק, תחילת ההסדר החדש.
נעה בן שבת: ואז נוצר פער, כי יום התחילה היה בשנת 2015, ואפשר היה לרשום את פסק הדין נניח עד פברואר 2018, יכלו לעבור שלוש שנים מיום התחילה עד יום רישום הגשת הבקשה לרישום.
אלי אלאלוף: אז אנחנו פה עושים כאילו חוק רטרואקטיבי והפעלת ביטוח בצורה רטרואקטיבית.
מיכל רוזין: אבל לזמן מאוד מצומצם, כי לא היו תקנות ואי-אפשר היה ליישם.
אפרת פרוקציה: אבל עכשיו יש תקנות
אלי אלאלוף: לדעתי לא, אי-אפשר.
אלי אלאלוף: פה אנחנו מדברים על זה שהחוק נכנס, אבל אי-אפשר היה ליישם אותו.
מיכל רוזין: ליישם אותו, בדיוק.
אלי אלאלוף: אז אנחנו מאריכים את התקופה כדי ליישם אותו.
אלי אלאלוף: אבל זה לא אומר שאנחנו עכשיו משנים את כל כללי המשחק.
מיכל רוזין: בשביל לממש את מה שקבעת.
מרב מיכאלי: אבל לא משנים, זה מה שקבענו בחוק המקורי.
אלי אלאלוף: אני אומר, נשאיר את החוק המקורי, ומאריכים את התקופה.
מיכל רוזין: ואז מה קורה עם אלה שבאמצע?
נעה בן שבת: אלה שבאמצע נשארים במצב שהיה בחוק המקורי.
נעה בן שבת: אם הוא לא נפטר עד יום התחילה הם יכולים להגיש את הבקשה.
אלי אלאלוף: לדעתי, אל תסבכו את זה יותר מדי.
מרב מיכאלי: זה טוב מה שהוא אומר.
אריאל פרץ: אנחנו לא רוצים לסבך.
כפיר בטט: אבל יש פה שאלה, סוגיה מהותית שגם אם נפלה טעות בחוק המקורי, עכשיו גם כשמאריכים את זה - - -
אלי אלאלוף: אני לא מתקן את החוק המקורי.
כפיר בטט: אנחנו מתקנים את החוק המקורי בעצם זה שאנחנו מאריכים.
אפרת פרוקציה: אבל זה כתוצאה מהוראת המעבר.
אהובה יששכר: מה פתאום.
אהובה יששכר: להאריך את הזמנים זה תיקון מהותי?
נעה בן שבת: מה שאומר חבר הכנסת אלאלוף זה שהוא התכוון בסך הכול להאריך את הוראת המעבר.
נעה בן שבת: אם המצב בהוראת המעבר היה עם פער כזה, אתם כבר שלוש שנים עם פער כזה, זה מוסיף עוד שנה לפער הזה.
נעה בן שבת: זה משמר את המצב הקיים מבחינת הוראת המעבר.
אלי אלאלוף: וזהו, כל השאר זה טוב.
אפרת פרוקציה: היה רציונל אחר, לא היו תקנות, עכשיו יש תקנות, זה בכל זאת מצב אחר.
אפרת פרוקציה: בכל מה שהוועדה ביקשה - - -
אלי אלאלוף: אני לא אשנה.
אלי אלאלוף: תעשו ערעור איפה שאתם רוצים, אני ממליץ, לא משנה.
אלי אלאלוף: הארכנו את התקופה כי המערכת לא ידעה ליישם את החוק שהיא אישרה לביצוע.
גלי עצמון: בדיוק, ועדיין לא יודעת.
אלי אלאלוף: אז אנחנו מאריכים את התקופה.
אלי אלאלוף: למה אתם רוצים לשנות את הכללים?
כפיר בטט: כי הסוגיה מהותית.
אלי אלאלוף: לא, אל תגידו, זה מה שיהיה.
אלי אלאלוף: על זה אני מבקש להצביע.
אלי אלאלוף: ותיקחו את זה איך שאתם רוצים.
אלי אלאלוף: יאללה, בבקשה.
אלי אלאלוף: הנוסח הסופי ברור לנו?
אלי אלאלוף: תראו את ההגדרה של התיקון שביקשנו, הארכת תקופת היישום.
נעה בן שבת: יש לנו הוראת תחילה.
נעה בן שבת: זה כמובן חל באופן שיוצר רצף על פני כל התקופה ממועד שפקעה ההוראה הקודמת, או לא פקעה, אלא הסתיים המועד לרישום.
אלי אלאלוף: סך הכול תעשו מצווה אולי ל-100 פרודים כאלה.
אלי אלאלוף: חברים, אפשר לעבור להצבעה, גב' נעה?
אלי אלאלוף: אפילו לא צריך אופוזיציה במדינה.
מרב מיכאלי: רגע, אדוני, ברשותך, הערה לפרוטוקול.
מרב מיכאלי: קודם כול, תודה רבה לך ולכם ולכם.
מיכל רוזין: המון.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שהתקנות של משרד האוצר סוף סוף התפרסמו, אבל התקנות של משרד הביטחון עוד לא.
מיכל רוזין: דיברנו על זה כשהיית בחוץ.
מרב מיכאלי: אה, בדיוק כשיצאתי.
מרב מיכאלי: סליחה, ותודה.
מיכל רוזין: הם יעשו פנייה למנכ"ל משרד הביטחון.
מיכל רוזין: והוא מינה את ענת ברקו ללוות.
אלי אלאלוף: בהתייעצות עם שוק ההון אני מוכן לפעול, בסדר?
אלי אלאלוף: לגבי משרד הביטחון.
אלי אלאלוף: אני מודה לכולם, לצוות המקצועי, לאנשי הציבור שבאו לפה, לנשות נעמ"ת.
אלי אלאלוף: קודם כל ברוכים הבאים.
אלי אלאלוף: אתם יודעים, משלחת מרומניה ומהפרלמנט הרומני זה כבוד גדול בשבילנו, מה גם שבהסכם בין שני הפרלמנטים אתם המשלחת הראשונה הרשמית שמגיעה אלינו ואנחנו שמחים כוועדה.
אלי אלאלוף: אנחנו ועדת רווחה, תעסוקה ובריאות ואתם בלי בריאות, כל השאר זה דומה.
אלי אלאלוף: אז אנחנו באמת שמחים וגאים שאתם בחרתם בוועדה הזו כדי לבוא אלינו.
אלי אלאלוף: אתם ודאי יודעים שרומניה זה קהילה יהודית מדהימה שהגיעה לארץ ואפשר להגיד שביחד עם עוד קבוצות אחרות הם עמודי התווך של המדינה.
אלי אלאלוף: מאות אלפים הגיעו מרומניה והתרבו ונמצאים בכל חלקי הארץ, מהדרום ועד הצפון.
אלי אלאלוף: אני תושב באר שבע ואפילו הזמנתי את אנשי הקהילה הרומנית בבאר שבע, ידידי נתן כהן, שנמצא פה, ואפשר לראות את הפעילות של יהדות רומניה בכל תחומי החיים של המדינה.
אלי אלאלוף: אני שמח לציין שהגיעו מספר חברי כנסת, אני מתנצל שחלקם יגיע בהמשך כי יש ועדות אחרות שעובדות, הם יבואו בשלב יותר מאוחר.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את חברת הכנסת קארין אלהרר, ממפלגת 'יש עתיד', ויש לנו חבר, שיש לו יתרון על כולנו, כי הוא יליד רומניה, אילן גילאון, שהוא ממש אחד מחברי הכנסת המאוד פעילים בכנסת, במיוחד בתחום החברתי, ואתם תשמעו כי הוא יציג בפניכם את הנושא של הנכים.
אלי אלאלוף: לידו יש את נציג משרד החוץ, כיועץ המדיני של הכנסת, אחריו נמצא חכים חאג' יחיא, מהרשימה המשותפת, שמגיע מהצפון, וג'ומעה, שהוא גם מהרשימה המשותפת, אבל הוא קרוב אליי, הוא מגיע מאזור באר שבע, מהפזורה הבדואית.
אלי אלאלוף: הוא יחסית חבר כנסת חדש, אבל הוא כבר בפנים חזק בכל הפעילות שלו.
אלי אלאלוף: עם חאג' יחיא אנחנו פעילים ביחד בכמה תחומים, בעיקר בנושא הבטיחות בבנייה כי לצערנו זה נושא שיחסית הוזנח עד עכשיו.
אלי אלאלוף: אילן גילאון, כפי שאמרתי לכם, וגם קארין אלהרר, שניהם, כל אחד בצורה שלו, הם מאוד פעילים בתחומים החברתיים ולכן הם גם חלק מהוועדה, חלק פעיל מאוד של הוועדה.
אלי אלאלוף: ואני אשמח שתציג את החברים שלך.
Adrian Solomon: (תרגום חופשי מהשפה הרומנית): אדוני היושב ראש, תודה רבה קודם כל על קבלת הפנים, עוד מאתמול, קיבלתם אותנו בהרבה תשומת לב מטעם משרד החוץ, באותה הזדמנות אני רוצה להודות להם.
Adrian Solomon: תודה רבה על זמנכם, לקבל אותנו ולתת לנו כמה דוגמאות לגבי החוקים בענייני עבודה וגם לגבי ענייני הנכות וגם עניינים אחרים שבסדר היום.
Adrian Solomon: יש לנו משלחת מורכבת, ידידנו מר סילביו וקסלר, שהוא מייצג את הקהילה היהודית ברומניה ובפרלמנט הרומני, מטעם המיעוט ההונגרי יש לנו את חברת הפרלמנט - - -גב' ויולטה רדוץ' מטעם מפלגת השלטון, ומטעם המפלגה שלנו שבקואליציה, חבר הפרלמנט שנמצא פה לידי.
Adrian Solomon: נמצאת גם נציגה מהתקשורת ומקשרי חוץ, גב' אלנה.
Adrian Solomon: ראשית כל ידועה לנו ההיסטוריה המשותפת בת 70 שנה, יחסים מאוד קרובים בין שתי המדינות, וידוע לנו שהקשר הזה צריך להיות יותר ויותר הדוק כמו P to P ואנחנו מכירים את תרומתם של היהודים יוצאי רומניה שיכולים לקשר בין שתי המדינות ויכולים לעזור לרומניה להתקרב יותר ויותר למדינת ישראל, כי ידוע לנו שישראל היא אחת המדינות המובילות בתחום הצבאי וגם הכלכלי.
Adrian Solomon: אני בטוח שצריכים לדבר יותר ויותר גם על ענף העבודה והרווחה כי לפני המהפכה, לפני 1989, הרבה רומנים היו באים לעבוד בישראל.
Adrian Solomon: נכון שעכשיו הם פחות, מכיוון שאנחנו מאמינים שאין כבר את המומחים שהיו פעם.
Adrian Solomon: מחסור בשוק העבודה של מומחים אנחנו רואים גם ברומניה וזאת הסיבה שאנחנו מאמינים שאין כל כך הרבה מומחים רומנים שבאים לעבוד בישראל מכיוון שהמומחים מרומניה עברו לעבוד במערב אירופה, מכיוון ששם יש להם תנאים הרבה יותר טובים ממה שיש להם ברומניה ואפילו מישראל.
Adrian Solomon: אני מאמין שצריך להיות קשר הדוק בינינו בעניין הכשרה מקצועית כדי להיות מה שהיינו פעם כדי שנוכל לשווק את המומחים שלנו ולשלוח אותם בכל העולם ובעיקר גם בישראל.
Adrian Solomon: אני רוצה להאמין שהקשר שלנו עם הקהילה היהודית ברומניה, למרות שהיא קטנה, יהפוך כמו שהיה בתקופה שבין שתי המלחמות, בין מלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה.
Adrian Solomon: אנחנו מאוד מקווים שהניסיון, ה-nohow של אנשי העסקים מישראל, המומחים מענף הבריאות, מהמחקר, מענף הרפואה, יעזרו בהצלחה גם לרומניה וגם לרומנים.
Adrian Solomon: סילביו, הוא תומך בנחישות בענף הזה של הזכויות של הקהילה היהודית ובעיקר של ניצולי השואה וצאצאיהם.
Adrian Solomon: הוא יזם בעצמו והוא המשיך את עבודתו של מר ויינר בפרלמנט הרומני והצלחנו לשנות את החוק בהקשר לזכויות של ניצולי השואה, כתרומה מינימלית שממשלת רומניה יכולה להעניק לניצולי השואה.
Adrian Solomon: זאת הסיבה שאנחנו צריכים לזכור ולציין שהוא התעקש ליישם חוקה שמאפשרת גם למי שאיבד את האזרחות הרומנית לקבל את אותן ההטבות.
Adrian Solomon: יש גם את הקורבנות של התקופה הקומוניסטית.
Adrian Solomon: וקסלר, אתם מסתכלים על נציג כבוד של הקהילה היהודית והוא אחד החברים הטובים ביותר שלנו.
Adrian Solomon: ביחד עם הקהילה היהודית הצלחנו לשפץ הרבה בתי כנסת, יש לו גם אלבום עם בתי הכנסת שהוא יכול להראות לכם, ואני, כיליד בוטושן, אני מאוד קרוב לגאלאץ, אני מאוד מקווה שביוזמתו אפשר לשפץ גם את בית הכנסת בברלאד, אבל לצערי הקהילה היהודית מאוד מצומצמת, יש רק 23 חברים כרגע בקהילה בעיר מולדתי.
אלי אלאלוף: יותר טוב מטולצ'ה, יש רק אחד.
Adrian Solomon: (תרגום חופשי מהשפה הרומנית): כן, אבל בטולצ'ה גם האוכלוסייה הרבה יותר קטנה כי זה מאוד קרוב לדלתא, אבל אם בדלתא יש רק יהודי אחד זה סימן טוב.
אלי אלאלוף: מישהו מחברי המשלחת רוצים להגיד עוד משהו?
אלי אלאלוף: סילביו.
Silviu Vexler: (תרגום חופשי מהשפה הרומנית): מאוד בקצרה, אני רוצה לציין שבית הכנסת בטולצ'ה כבר שופץ במלואו ואני רוצה להגיד בוקר טוב.
Silviu Vexler: למרות שהפעילות שלי בפרלמנט הרומני קשורה רק לפעילות של הקהילה היהודית אני רוצה לציין שיש לי עבודה מצוינת עם הוועדה הזו וזו הסיבה שבתחילת המנדט החדש התעקשתי וביקשתי להגיע לוועדה הזו.
Silviu Vexler: זה נכון שאנחנו גם חברים טובים עם כל חברי הוועדה וזו הסיבה שיצאנו לדרך בצורה כזו ואני מאוד שמח שבשנתיים האחרונות היחסים עם מדינת ישראל ובעיקר עם הכנסת בישראל השתפרו והגיעו לרמות מצוינות ושאלוהים יעזור לנו, שנמשיך באותה הדרך.
Silviu Vexler: זה נכון שחבר הכנסת הראשון שאני הכרתי היה מר גילאון, הוא הכיר אותי בפעם האחרונה כשהיה בביקור ברומניה.
Silviu Vexler: אני רוצה לציין שאני מאוד שמח שאנחנו נמצאים פה, רוב הזמן גדלתי בפתח תקוה, המשפחה שלי נמצאת בפתח תקוה לכן לעתים קרובות אני מגיע ארצה ובהמשך אני אציין מה הצלחתי לשנות בעניין חוקה בכל מה שקשור לניצולי השואה ובעיקר לאלה שחיים בישראל ושסבלו ברומניה.
Silviu Vexler: תודה רבה, אדוני היושב ראש, תודה רבה על הזמנתכם.
אלי אלאלוף: אני רוצה רק להוסיף, הקהילה היהודית מרומניה, היה לה תפקיד היסטורי בסוף המאה ה-19, ב-1890 בערך, קבוצה ראשונה מרומניה הגיעה ליד מה שנקרא היום זכרון יעקב ומצבם הכלכלי היה מאוד קשה וכומר מרומניה נסע, אתם יכולים לתאר, באותה תקופה זה לא היה קל, ליעקב דה רוטשילד והוא ששכנע אותו שיבוא לעזור לאחים שלו.
אלי אלאלוף: אז תדעו שיש לכם תפקיד היסטורי.
אלי אלאלוף: הפיתוח של אזור זכרון יעקב זה על שם רוטשילד, יעקב דה רוטשילד, ואחר כך הרבה מאוד יישובים וגם בפתח תקוה.
אלי אלאלוף: משפחת מטוסביץ' מרומניה הייתה הראשונה שהתיישבה בפתח תקוה.
אלי אלאלוף: אז יש לכם מהלכים במדינה הזאת שלנו ורק שזה יימשך.
אלי אלאלוף: אני שמח לציין ששני חברים נוספים הצטרפו אלינו, חבר הכנסת מוטי יוגב מהמפלגה שהיום היא לא חברה שלי, מהבית היהודי, וחבר הכנסת - - -
מרדכי יוגב: אנחנו כל הזמן חברים.
אלי אלאלוף: וחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי מש"ס.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין בזכות מי אנחנו ועדה שאומרים שהיא מצוינת.
אלי אלאלוף: קודם כל היועצת המשפטית שלנו, נעה בן שבת, שכולם רוצים אותה, אבל היא לא תזוז מפה, והמנהלת של הוועדה שלנו, ענת כהן.
אלי אלאלוף: חברים, רוצים להתבטא לפני שניכנס ישר לנושאים?
אלי אלאלוף: מישהו רוצה להגיד מילה כללית?
אילן גילאון: (תרגום חופשי מהשפה הרומנית): קודם כל היו לי יחסים מצוינים עם שגרירות רומניה בישראל ועם אנדראה פסטרנק, שהיא הייתה שרת הדיאספורה ברומניה.
אילן גילאון: הגישה שלנו בוועדה הזו זה לחלק לאנשים והעוני למעשה זו חלוקה לא הוגנת של העושר.
אילן גילאון: צריכים למצוא יותר מקומות עבודה, צריכים לשפר את התחבורה ולמדינה יש אחריות בנושא.