GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון, היא אומרת שקובעים כאן קבוצות שלא חייבים להפקיד עבורן פיקדון, והם רוצים להחזיר להן את הכסף שגבו מהן לפני כן.
מיכל סימונט כורך: לא מדובר על להחזיר להם את הכסף.
נעה בן שבת: לא מדובר.
מיכל סימונט כורך: כבר שנה שלמה נלקח מהם הכסף.
מיכל סימונט כורך: אם אומרים שלא היה אמור להילקח כסף, צריך גם לחזור אחורה.
נעה בן שבת: אני לא בטוחה שלא אומרים.
נעה בן שבת: אומרים שלקבוצות האלה ייתנו פטור.
נעה בן שבת: בדרך כלל הפטור ניתן מכאן ואילך.
נעה בן שבת: אני אבקש שיתייחסו לשאלת האפשרות של החזרת הכספים שכבר נלקחו לפיקדון באופן כללי.
אלי אלאלוף: נגיע אליכם.
אורית מרום: ארגון א.ס.ף.
אורית מרום: ארגון סיוע לפליטים.
אורית מרום: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור מיד לביסראת שתספר.
אלי אלאלוף: אני עוד זוכר את הביקור המדהים אצלכם.
שפי פז: מעניין שאצלנו לא היית.
אורית מרום: אני רוצה לציין אוכלוסייה נוספת שנפגעת מהתקנות האלה, בנוסף לנשים.
אורית מרום: אנחנו מדברים על נכים וחולים, אנשים שהמדינה לא תומכת בהם בשום צורה ובקושי הם מצליחים להשיג טיפול רפואי, בטח לא טיפול ברווחה ועלז ה נדבר בדיון הבא.
אורית מרום: אלה אנשים שמצליחים לגרד 1,000, 2,000 שקלים לחודש בעבודות מזדמנות.
אורית מרום: אלה אנשים שעוד מה-1,500 שקלים שהם מרוויחים בחודש, להוריד 20 אחוזים.
אורית מרום: האם אפשר להכניס לתקנות או מבחן הכנסה או לפחות להחריג על פי מצב סוציאלי או מצב רפואי.
ביסראת גבריסוס: אני מארגון הנשים האריתראיות.
ביסראת גבריסוס: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אנחנו לא הגענו לכאן במטרה להביא ילדים, אנחנו הגענו לכאן כדי לחיות כבני אדם.
ביסראת גבריסוס: בתשובה למה שהיא אמרה, אנחנו נמצאים כאן כדי לחיות וצריכים להפקיד 20%.
ביסראת גבריסוס: בכל יום אני משוחחת עם נציג הקהילה האריתריאית לגבי המעורבות בזנות.
ביסראת גבריסוס: השבוע שוחחתי אם אחת הנציגות, שאני לא רוצה להזכיר את שמה, שהיא מודעת לנושא הזנות.
ביסראת גבריסוס: אני רוצה ללכת לעבוד כדי לקבל יותר משכורת, אבל אני לא יכולה ללכת ולהשאיר את הילדים שלי, לכן אני חייבת למכור את הגוף שלי כי זו האופציה היחידה שיש לנו ואנו מתמודדות איתה בכל יום.
ביסראת גבריסוס: אנחנו עוסקות בזנות, כאשר אנחנו שמות את הילדים שלנו ב"מחסן", ששם הם מוחזקים מהבוקר עד הלילה.
ביסראת גבריסוס: ההפקדה הזאת של ה- 20%, הופכת את ילידנו ואותנו לעבדים.
ביסראת גבריסוס: עבדים של העולם המודרני.
ביסראת גבריסוס: הדבר הזה הורג אותנו ואנחנו נמצאים כאן בכנסת כדי להעביר את המסר הזה, אנחנו לא מוכנים להמשיך ולחיות כמו עבדים.
ביסראת גבריסוס: לכן, אנחנו לא נמצאים כאן משום סיבה אחרת מלבד לחיות כמו בני אדם.
ביסראת גבריסוס: אנחנו לא נשאר כאן אפילו יום אחד, אם יובטח לנו שאנחנו יכולות לשוב בבטחה למדינה שלנו.
ביסראת גבריסוס: ברחנו משם ובאנו לכאן כדי לחיות כאן בבטחה, אבל הבטחון הזה הופר על ידי ההפקדה הזאת של ה- 20%.
ביסראת גבריסוס: לילדים שלנו אין שום תנאי מחייה ראויים, הם ישנים על הרצפה אין מספיק מזון ואין גם מים לרחצה, כאשר האמהות שלהם צריכות לעבוד יום ולילה.
ענת ברמן: איזו סכנה יש לנשים האריתראיות באריתריאה?
ענת ברמן: לאימהות.
ביסראת גבריסוס: אני הייתי בסכנה.
אלי אלאלוף: שפי, אני מזהיר אותך.
אלי אלאלוף: אף אחד לא הסמיך אותך להכניס את הבלגן בדיון.
אלי אלאלוף: אני לא אזהיר.
אלי אלאלוף: כולם מוזהרים.
אלי אלאלוף: ברגע שאתם מפריעים לדיון, אתם בחוץ.
אלי אלאלוף: אם אתם לא יודעים לשמוע דעה אחרת משלכם, זה הבסיס של דרך ארץ.
שפי פז: תשאל את השאלות.
אלי אלאלוף: כנראה אין לך.
אלי אלאלוף: תבקשי רשות ותקבלי, אם תקבלי.
אלי אלאלוף: כאן זה לא דיון פוליטי אלא דיון ענייני.
אלי אלאלוף: אם מה שאמרה הגברת לא מרגש אותך, אז יש לך בעיה רגשית קשה.
אלי אלאלוף: אנחנו יושבים בין בני אדם.
אלי אלאלוף: יש עוד דוברים או דוברות?
אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו ידידתי חברת הכנסת מירב בן ארי.
שירה קאהן: פורום קהלת.
שירה קאהן: אני חושבת שקודם חשוב להסביר את הכותרת של החוק הזה.
שירה קאהן: להזכיר שהמטרה של חוק הפיקדון היא להמשיך לעודד את היציאה מרצון.
שירה קאהן: אנחנו מדברים כאן על החרגות.
שירה קאהן: הבעיה המרכזית בתקנות כאן היא שהן גורפות.
שירה קאהן: ברור שבכל סיטואציה יש אנשים שצריכים החרגות אבל בואו לא ניתמם.
שירה קאהן: בכל הטיבה שהמדינה נותנת, יש אנשים שמנסים למצוא את הפרצה ולא משנה אם הם אזרחים או אם הם זרים.
שירה קאהן: תמיד יש אנשים שאם יש הטבה, משהו שניתן בחינם, הם ינסו שזה יחול עליהם.
שירה קאהן: לכן הניסיון כאן לחוקק תקנות שהן גורפו, חד משמעיות, הוא פשוט לא הגיוני.
שירה קאהן: אם יש אנשים שצריכים את ההחרגות האלה, זה צריך להיות כמו כל הטבה שהמדינה נותנת, על פי מבחן הכנסה.
שירה קאהן: לדוגמה, עניין מחסני הילדים שעלה כאן, שהוא באמת תופעה מזעזעת.
שירה קאהן: כולנו יודעים שמחסני הילדים קיימים הרבה לפני חוק הפיקדון, אז בואו לא נתלה את הסיטואציה הזאת במחסני הילדים.
שירה קאהן: בואו ננסה לפתור דווקא.
שירה קאהן: אתם טוענים שאתם צריכים את הכסף הזה בשביל מסגרת לילדים, תביאו קבלות ששלחתם אותם למעון מוכר ולא למקום שמסכן חיים.
שירה קאהן: לבוא ולתלות את כל הצרות של האוכלוסייה הזאת, לבוא ולצייר אותה כמקשה אחת כשאין כאלה וכאלה, זה גם דמגוגי.
שירה קאהן: אפילו התצהירים שהוגשו בזמנו, בדיון שעדיין קיים, של חוק הפיקדון על ידי הארגונים, ראינו אנשים עם הכנסות שונות.
שירה קאהן: לבוא ולצייר מקשה אחת, זה מוטעה.
שירה קאהן: ככל שיש החרגות הומניטריות ומקרי קצה, אני מסכימה, אנחנו מסכימים שצריך אותן והן צריכות להיות פרטניות על בסיס מבחני הכנסה, על בסיס קבלות ועל פי מספר ילדים.
אלי אלאלוף: כל מה שנאמר על ידי אחרים, אתם לא חייבים לחזור עליהם.
עמיר נאור: כבוד היושב ראש, מנכ"ל ארגון חברות הניקיון.
עמיר נאור: רציתי לדבר על התקנה עצמה.
עמיר נאור: אמרתי את זה גם בדיון הקודם.
עמיר נאור: בסעיף 3, דרך התשלום.
עמיר נאור: התקנות האלה נועדו בהנחה שיש אנשים שהחריגו אותם ורוצים לתת להם אפשרות להסתדר בגלל שיש להם בעיה ספציפית כזו או אחרת, אם זה בגלל גיל, מחלה, קטין וכולי.
עמיר נאור: אני לא נכנס לעניין הזה.
עמיר נאור: אבל סעיף 3 אומר שהדרך לשלם את החלק היחסי מהפיקדון, 70 אחוזים מהפיקדון, היא בצורה של אי הניכוי שלו מהעובד.
עמיר נאור: כלומר, המעסיק לא יפקיד את הפיקדון, את ה-70 אחוזים מהפיקדון אלא 30 אחוזים מהפיקדון שהוא צריך לשלם וייתן לו את זה במשכורת שלו.
עמיר נאור: לאיש הזה, בהנחה שאני צודק שהוא צריך לקבל, יש לו כסף בפיקדון שהוא הפקיד כבר שנה, שנתיים, שלוש או אני לא יודע כמה זמן.
עמיר נאור: יש לו שם כסף.
עמיר נאור: למה שהוא לא יקבל א כל מה שיש לו? את ה-70 אחוזים ממה שיש לו ולא שבמשכורת הבאה רק יפרישו לו את זה.
עמיר נאור: המשמעות היא סדר גודל של בין 900 ל-1,400 שקלים שהוא יתחיל לקבל בחזרה.
עמיר נאור: בקופה שלו, אלה הכספים שלו, כספים שלקחנו לו, אנחנו כמעסיקים לקחנו והפקדנו לו את זה בפיקדון, יש 15,000 ו-20,000 שקלים ואולי זה מה שיעזור לו ויאפשר לו למצוא עורך דין או אני אפילו לקנות כרטיסי טיסה בחזרה או כל דבר אחר.
עמיר נאור: דרך התשלום לדעתי לא נכונה כאן כי היא למעשה פוגעת באותו אחד שמגיע לו.
אלי אלאלוף: נבקש מרשות האוכלוסין להגיב כי יש לזה מטרה והיא שהפיקדון ישוחרר ביום עזיבתו.
אלי אלאלוף: יש רצון לאפשר לו לעזוב בצורה מכובדת.
דן סיידה: מה שאני מבין עד עכשיו, מה שקראתי בחומר, אני מבין שכל התקנה הזאת היא אילוץ מסוים שנאלצים להטיל עקב מבחן בג"ץ.
דן סיידה: התקנות האלה ייכנסו למבחן בג"ץ.
אלי אלאלוף: להיות אנושי.
דן סיידה: להיות אנושי, כמובן.
דן סיידה: בג"ץ אמון על האנושיות.
דן סיידה: אני שומע את הגברת, אני שומע עליה בתקשורת, פעם ראשונה אני רואה אותה, שהיא מתבטאת בכיוון של משת"פים בכיוון של שר הפנים.
דן סיידה: זה מקומם, גברתי.
דן סיידה: כל המילה משת"פים מקוממת ואני חושב שכדאי שתיקחי את המילה הזאת בחזרה.
אלי אלאלוף: מסכנים התושבים שמיוצגים על ידך.
אביעד יששכר: אנחנו מסכנים שאתם מייצגים אותנו.
אביעד יששכר: את מי אתה מייצג אדוני?
שפי פז: התפקיד שלך הוא ...
אלי אלאלוף: לא נעשה כאן דיון פוליטי מפלגתי.
שפי פז: מה עשית?
אלי אלאלוף: גברת, אני מזהיר אותך פעם שנייה.
דן סיידה: לקרוא לאילוץ ולהתאמות כדי שיעבור מבחן בג"ץ, לקרוא לזה שיתוף פעולה, אני שוב חוזר על זה, זה מקומם.
דן סיידה: זה שאנחנו מזדהים אתכם באופן טבעי ומובנה, זה ברור לחלוטין.
דן סיידה: בכל אופן, אני.
דן סיידה: אבל מכאן ועד להשתמש במושגים כאלה, אני מבקש שתחזרי בך.
שפי פז: אני לא זוכרת שאמרתי משת"פ.
דן סיידה: אמרת משת"פ של האו"מ.
דן סיידה: יש כאן הקלטה ואפשר לשמוע.
אלי אלאלוף: חבל על הכבוד.
אביעד יששכר: לכן לקחת את זכות הדיבור?
אלי אלאלוף: אדוני, צא החוצה.
אלי אלאלוף: הלוואי שתעשי אחוז קטן ממה שהחיים שלי הביאו אותי לעשות.
אלי אלאלוף: ביושר הנדרש מי שמייצג ציבור.
שפי פז: אתה לא מתבייש?
שפי פז: אתה יוצא נגד אזרח בתור חבר כנסת ויושב ראש ועדה.
שפי פז: אתה יוצא למלחמה אישית נגד אזרח?
אלי אלאלוף: פעם אחרונה ואת יוצאת.
מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש וכל חבריי, חוק הפיקדון הוא הכלי המשמעותי היחידי שנותר בעת הזו לממשלת ישראל כדי לתמרץ מסתננים זרים לא חוקיים שהגיעו לכאן טרם הקמת הגדר והיום בעיקר מעיקים על תושבי דרום תל אביב.
מרדכי יוגב: שמענו כאן דוגמה מתושבי מרכז ירושלים.
מרדכי יוגב: באמת מציאות קשה שאפילו את המספרים המדויקים שלה מדינת ישראל לא יודעת לצערי, כי היא לא סופרת בני אדם.
מרדכי יוגב: בעיה.
מרדכי יוגב: יש מעל 50,000.
מרדכי יוגב: אני אומר לך את זה מביקור במשטרת תל אביב כמה וכמה פעמים.
מרדכי יוגב: יודעים רק על מי שהייתה לו טביעת אצבע כתוצאה ממשהו ואחרי כן לאורך השנים אספו קצת יותר מטיפולים רפואיים ודברים אחרים.
מרדכי יוגב: זה הכלי היחידי שנותר כעת לממשלת ישראל כדי לתמרץ בצורה עניינית.
מרדכי יוגב: כמו שאתה לוקח פנסיה ממך וממני ונותן אותה בגיל מאוחר יותר, אז יוכל האדם לחיות ממנה.
מרדכי יוגב: זה ההיגיון, שאתה לוקח אחוז ממשכורת של אדם ומשאיר לו אותה כדי לתמרץ ביום עזיבתו את הארץ להמשך חיים בארצו או בארץ אחרת.
מרדכי יוגב: כאשר המדינה באמצעות תקנות כאלה ששר הפנים מתקין אומרת שהורה לילד יוחרג באחוזים מאוד קטנים, היא יוצרת מדיניות הפוכה ואני אומר את זה גם בהיבט האנושי ובלי לפגוע בילדים.
מרדכי יוגב: הייתי במחסני הילדים הללו.
מרדכי יוגב: ביקרתי שם יותר מפעם אחת עם חברתי מיכל רוזין מהוועדה לזכויות הילד.
מרדכי יוגב: הנה, היא כאן.
מרדכי יוגב: לא ראיתי אותך ובאתי לשבח אותך.
שפי פז: גם שמעת מה אמרו הילדים ברחוב.
מרדכי יוגב: כאשר אתה בעצם לא לוקח מהורים לילדים, אתה יוצר את התמריץ ההפוך, את אתו תמרץ שבא לקבע כאן את כל ההורים לילדים.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לראות אותם גוועים כאן מרעב?
אלי אלאלוף: הגישה היהודית השוויונית והדמוקרטית.
אלי אלאלוף: אתה אומר מלים בקונטקסט אחד ושוכח אותו בקונטקסט שני.
אלי אלאלוף: אלה גם בני אדם.
אלי אלאלוף: אני מזכיר לכם.
אלי אלאלוף: אמנם לא יהודים אבל בני אדם.
אלי אלאלוף: אני מזכיר.
מרדכי יוגב: לא חשבתי אחרת.
מרדכי יוגב: באתי לומר בדיוק את אותם דברים.
מרדכי יוגב: אמרתי שכתוצאה מאותו ביקור שביקרתי עם חברתי מיכל רוזין, כתוצאה מכך הבנתי את הצורך שלנו לבנות מעונות ולבנות מוסדות חינוך לאותם ילדים כל עוד הם כאן.
מרדכי יוגב: את התובנה הזאת הבנתי בזכותה.
מרדכי יוגב: הם בני אדם.
מרדכי יוגב: מה שראינו שם, היה דבר נוראי, שלא לדבר על התעללויות ודברים אחרים ופגיעות מיניות שהיה ברור שהן קורות שם כי אף אחד לא בכה שם, דרך אגב.
אלי אלאלוף: נגיע לסיכום.
אלי אלאלוף: יש לנו עוד עשרים דקות.
מרדכי יוגב: בשורה התחתונה אני אומר שפטור גורף להורים מעודד מסתננים להקים כאן משפחות ברצונן ובעל כורחן, כפי שהוזכר כאן.
מרדכי יוגב: יש כאלה ויש כאלה.
מרדכי יוגב: כתוצאה מכך גם האב, לעתים מרצון ולעתים באונס של אותה אישה אריתראית או סודנית, גורר גם אותו לקבל את אותו פטור ויוצר בעצם אינסנטיב הפוך של בניית משפחות והישארות, היקבעות ויצירת דורות באים עם בעיה יותר עמוקה.
מרדכי יוגב: עוד פטרו את זה ממתקן הדהייה בחולות, שזה דבר מוצדק אבל היה צריך ליצור אחר, כאל מחנה קיץ לילדים בסיכון או מקום כפי שראינו בבאר שבע ובמקומות אחרים.
מרדכי יוגב: זה אני בהחלט מקבל.
מרדכי יוגב: זה לא צריך להיות מתקן שהייה בחולות אלא צריך להיות דבר אחר.
מרדכי יוגב: אבל הדבר הזה יוצר היקבעות ובעצם מסרס את כל מדיניות הממשלה לחוק הפיקדון.
מרדכי יוגב: סעיפים 3 ו-4 צריכים לצאת.
מרדכי יוגב: בוודאי סעיף 3.
מרדכי יוגב: סעיף 4 צריך להיות.
מרדכי יוגב: מי שיש לו בעיית בריאות, או בעיה אחרת, יש החרגות וצריך לעשות עם ועדה.
מרדכי יוגב: ועדה יודעת להחריג, ועדה יודעת לבדוק, ועדה יודעת גם להחריג מצב בריאותי וכל מצב אחר שייקבע כמצב חריג שבעטיו יינתן הכסף לאנשים כי אחרת הם לא יוכלו לשרוד או לא יוכלו לחיות בתקופה שהם כאן.
מרדכי יוגב: אבל בוודאי שאין כל הצדקה לתת פטור מחובת פיקדון להורים.
מרדכי יוגב: לא מצאנו שהורים לילדים פטורים מכל מס הכנסה כזה או אחר.
מרדכי יוגב: יש נקודות זיכוי אבל לא פטור באחוזים כאלה גורפים.
מרדכי יוגב: אלה הפקדות חיוניות כדי שמטרת חוק הפיקדון ישיג את מטרתו וייצור תמריצים חיוביים ובונים גם לאימהות ולהורים לילדים ביום מן הימים לעזוב את הארץ, מה גם – ואני לא פוסל כאן את העדות ששמענו באנגלית - - -
מרדכי יוגב: לעזוב לארצות המוצא.
מיכל רוזין: כשהם יוכלו ללכת עם הפיקדון ועם הכסף.
מרדכי יוגב: יחזרו לארצותיהם שלהם ונחזיר את דרום תל אביב לתושביה החוקיים הדרום תל אביביים.
מרדכי יוגב: הסעיפים כפי שהם באו לכאן, הם מסרסים את מגמת הממשלה בחוק הפיקדון וממשיכים לפגוע בתושבי דרום תל אביב ובמדינת ישראל.
אלי אלאלוף: החברות רוצות להתבטא?
אלי אלאלוף: מירב?
מירב בן ארי: אני באתי לשמוע.
מיכל רוזין: האמת שגם אני באתי לשמוע אבל אחרי ששמעתי את מוטי יוגב, קשה לי לא להגיב.
מיכל רוזין: הפופוליזם הזה, לבוא לראות את דרום תל אביב.
מיכל רוזין: אנחנו רואים היטב את דרום תל אביב.
מיכל רוזין: הממשלה לא רואה אותו.
מיכל רוזין: יש כאן ויכוח והוא מה נכון ומה הפתרון הנכון, וההסדר אם היה צריך להגיע אליו או לא והאם הוא היה פותר או לא.
מיכל רוזין: יש כאן ויכוח.
מיכל רוזין: אבל בוודאי אי אפשר להתכחש לעובדות.
מיכל רוזין: הפיקדון הוא לא מה שיוציא את האנשים מכאן.
מיכל רוזין: כמו שהמענק של ה-3,500 דולר, זה לא מה שהוציא את האנשים מכאן.
מיכל רוזין: אנשים יצאו כי הם התייאשו.
מיכל רוזין: אנשים יצאו מכל מיני סיבות אבל בטח לא הכסף הוא זה שגרם להם לצאת.
מיכל רוזין: גם על פי כל התיאוריות וכל מי שחושב הפוך ממני, הכסף הזה הוא לא שווה ערך אפילו למה שהם יכלו להישאר כאן, לעבוד ולהרוויח.
מיכל רוזין: אין כאן הגיון רציונלי.
שפי פז: יפה אמרת.
מיכל רוזין: אין כאן רציונליות ואת יודעת שאני צודקת.
מיכל רוזין: אין כאן רציונליות.
מיכל רוזין: כל הדברים האלה, כל הניסיונות האלה, זה טלאי על טלאי על טלאי ובתוך הטלאים האלה שהם גם כך מדיניות חלם, אתה עוד רוצה להקשות?
מיכל רוזין: אני מקווה שלא שמעתי אותך נכון, שילדים צריכים להיכנס לאיזושהי קייטנה כפי שאתה קורא לה?
מיכל רוזין: לאיזושהי מכלאה?
מיכל רוזין: אני בהלם לשמוע את זה.
מיכל רוזין: כל הילדים האלה הם תוצאה של אונס?
מיכל רוזין: באמת, מוטי.
מרדכי יוגב: אל תסלפי את דבריי.
מרדכי יוגב: אמרתי יש ויש.
מיכל רוזין: אמרתי אם הבנתי אותך נכון.
מיכל רוזין: אני אומרת שבסופו של דבר מה שיוצר מצב אבסורד הוא שהרבה הורים, הרבה אבות גורשו והשאירו כאן אימהות חד הוריות.
שפי פז: לא נכון.
מיכל רוזין: על שולחננו ועל שולחן הרווחה בעיריית תל אביב בעיקר.
מיכל רוזין: אין שום הגיון להשאיר משפחה בלי הורה מפרנס.
מיכל רוזין: בסופו של דבר אנחנו משלמים את המחיר.
מיכל רוזין: זה בדיוק כמו שאנחנו לא מחילים את חוק ביטוח בריאות ממלכתי ואנחנו בסוף משלמים את החובות האבודים לאיכילוב ולשאר המקומות.
מיכל רוזין: יש עניין של מדיניות חלם, בין אם אנחנו מסכימים על המדיניות של הממשלה לגרש או לא לגרש, לתת מעמד או לא לתת מעמד.
מיכל רוזין: בסופו של דבר צריך לנהוג גם ברציונליות ובהגיון.
מיכל רוזין: מה שמוצע כאן, לפחות בעניין הזה של הורים, הוא מאוד הגיוני.
מיכל רוזין: להגיד שצריך לגרש את האבא ובעקבות זה גם האימא והילדים יעזבו, זה לא הוכח במציאות וזה גם לא מה שיקרה.
מיכל רוזין: יישארו כאן האימהות עם הילדים, חד הוריות סמוכות על שולחננו.
שפי פז: בלאו הכי הן נשארות כי הם בורחים ואת יודעת את זה.
מירב בן ארי: יש גברים שמחליטים לעזוב את הנשים מרצונם.
מיכל רוזין: אם הוא בחר לעזוב את המשפחה שלו, הוא לא נכלל כאן.
מיכל רוזין: זה לא חל עליו לגבי מתקן השהייה חולות.
מיכל רוזין: כאשר החרגנו בחוק משפחות שאחר כך זה שונה ולא הוחרגו, אם אותו גבר עזב את אשתו ולא מטפל בילדיו או לא מכיר בילדיו או כל מיני כאלה דברים, הוא לא הוחרג והוא כן נשלח לחולות או הוא כן הורחק מכאן.
מיכל רוזין: אני מדברת על כאלה שהילדים סמוכים על שולחנם.
אלי אלאלוף: רשות האוכלוסין, יש לכם מה לומר?
מיכל רוזין: מותר לך להגיד שאני צודקת בנתונים.
אפרת לב ארי: הלשכה המשפטית, רשות האוכלוסין וההגירה.
אפרת לב ארי: אני רוצה להתייחס להערות שעל כאן ואשתדל לעשות זאת מאוד בקצרה.
אפרת לב ארי: כמו שאמר חבר הכנסת יוגב, החוק - נקרא לו חוק הפיקדון – הוא כרגע הכלי היחיד שיש לממשלת ישראל כדי להתמודד עם תופעת ההסתננות.
אפרת לב ארי: נטענה כאן טענה שאנחנו יוצרים כאן תקנות כדי להתקפל בפני בג"ץ.
אפרת לב ארי: זה לא סוד שיש עתירה לבג"ץ על כל האלמנט של ניכוי 20 אחוזים משכרו של העובד המסתנן.
אפרת לב ארי: דיברנו על זה גם בדיון הקודם, גם בדיון בוועדת הפנים לפני שלושה שבועות.
אפרת לב ארי: אנחנו יוצאים מתוך תפיסה של תפסת מרובה לא תפסת.
אפרת לב ארי: כלומר, אם אנחנו הולכים על החוק הזה כהסדר מוגמר ובלי שום יצירת חריגים של אוכלוסיות הומניטריות, אנחנו מסתכנים בכך שהחוק יבוטל, ואז מה עשינו?
אפרת לב ארי: לא יהיה ניכוי לא של 20 אחוזים ולא של שום דבר.
אפרת לב ארי: אם זה הכלי המרכזי שכרגע יש לממשלה, אז בעצם אנחנו מוותרים עליו.
אפרת לב ארי: מעבר לזה, כמו שציין היושב ראש, יש כאן גם עניין אנושי.
אפרת לב ארי: אנחנו מבינים שיש אוכלוסיות שצריך להקל אתן.
אפרת לב ארי: אפשר להתווכח אם האוכלוסיות האלה הן כולן, אם יש עוד אוכלוסיות שצריך להוסיף.
אפרת לב ארי: היינו כאן בדיון הקודם ודיברנו על זה.
אפרת לב ארי: אותן טענות פחות או יותר עולות גם בדיון הזה.
אפרת לב ארי: כמו שאמרתי, שר הפנים בחן את כל ההערות שהועלו לגבי האוכלוסיות האלה בדיון הקודם ולא מצא מקום לשנות.
אפרת לב ארי: הטענה שהחוק לא מיושם היא לא נכונה.
אפרת לב ארי: זה נכון שלא כל המעסיקים מנכים ומפרישים את מרכיבי הפיקדון.
אפרת לב ארי: יש לנו היום כ-38,000 מסתננים, מתוכם רק עבור 11,431 מסתננים – נתון עדכני להיום – יש פיקדון.
אפרת לב ארי: זה לא אומר שלכולם הופקד בכל החודשים וכמובן זה אומר שרק על בערך שליש מהמסתננים היום יש פיקדון.
אפרת לב ארי: כלומר, המעסיקים שלהם מילאו את חובתם.
מירב בן ארי: 38,000 עובדים או מסתננים?
אפרת לב ארי: אנחנו לא יודעים כמה עובדים.
אפרת לב ארי: ההנחה היא שמרביתם עובדים.
מירב בן ארי: יכול להיות שלא כולם עובדים.
אפרת לב ארי: אנחנו מבינים שכנראה הרוב המוחלט עובד אבל לשני שליש לא הופקד פיקדון.
מירב בן ארי: אני אומרת שזה לא בטוח כי יש הרבה כאלה שיושבים ושותים ולא עובדים.
אפרת לב ארי: 11,431 מסתננים הם בעלי חשבון פיקדון נכון להיום.
אפרת לב ארי: זה נכון שלא כל המעסיקים מפרישים ומנכים את הסכומים האלה.
אפרת לב ארי: כמו שאמרנו גם בדיון בוועדת הפנים - - -
שפי פז: אין פקחים.
שפי פז: אין אכיפה.
שפי פז: אתם יושבים על התחת.
שפי פז: אני יודעת שתוציא אותי.
אלי אלאלוף: המצלמה מוכנה?
שפי פז: כן.
אלי אלאלוף: אז לא תצאי עכשיו.
אפרת לב ארי: גם מינהל אכיפה וזרים אצלנו ברשות וגם מינהל אכיפה והסדרה במשרד העבודה, נציגי שני המינהלים יושבים כאן, אוכפים.
אפרת לב ארי: עד עכשיו, כמו שאמרנו, האכיפה הייתה מינורית.
אפרת לב ארי: אנחנו נכנסים לזה עכשיו במלוא העוצמה, לאכיפה יותר משמעותית בנושא הזה.
מירב בן ארי: מה את עושה כדי להגביר את האכיפה?
אלי אלאלוף: לא יהיה לנו זמן.
מירב בן ארי: אני אוהבת שתמיד משרדי הממשלה אומרים לך שאנחנו הולכים לאכוף את זה ומעכשיו הולכת להיות אכיפה.
מירב בן ארי: איך את הולכת לאכוף את זה?
אפרת לב ארי: זה לא נכון שלא הייתה אכיפה.
אפרת לב ארי: הייתה אכיפה בחודשים האחרונים והיו ביקורות שנערכו ונפתחו מספר תיקים.
אפרת לב ארי: זה לא נכון לומר את זה.
אפרת לב ארי: יש אכיפה שנעשתה והיא עכשיו הולכת להתגבר.
מירב בן ארי: כמה פקחים יש שאוכפים את חוק הפיקדון?
יוסף אדלשטיין: אין פקחים ייעודיים לחוק הפיקדון.
יוסף אדלשטיין: יש היום במינהל שאני עומד בראשו פקחים.
שפי פז: הם מסרבים לאכוף את זה.
יוסף אדלשטיין: קלטנו לאחרונה עוד 60 פקחים שכרגע נמצאים בשלבי הכשרה ואנחנו נקד את הפעילות של כלל הכוחות שלנו בנושא העסקה ופיקדון בתקופה הקרובה.
שפי פז: רשות ההגירה לא אוכפת את חוק הפיקדון.
אלי אלאלוף: את מפריעה לי כשאני מדבר?
שפי פז: כן, אחרי איך שדיברת אלי, כן.
שפי פז: אם אין לך דרך ארץ אלי, גם לי אין אליך.
יעל כהן-פארן: מה זאת החוצפה הזאת?
יעל כהן-פארן: קצת כבוד ליושב ראש הוועדה.
שפי פז: כבוד יושב ראש הוועדה, אין לו זכות לדבר אלי כפי שהוא דיבר אלי.
מיכל רוזין: גם אני לא מדברת כך אל יושב ראש ועדה.
אלי אלאלוף: לכי לטלוויזיה, שם ידעו לטפל בך.
אפרת לב ארי: לפני שאני עוברת לנקודות הבאות, אני רק אשלים כאן את הנתונים.
אפרת לב ארי: בחודשים האחרונים, יותר נכון בשנה האחרונה, מאז התחלנו ליישם את חוק הפיקדון, יש כ-270 מסתננים שיצאו מהארץ ומשכו את כספי הפיקדון שלהם.
אפרת לב ארי: רובם המוחלט מאריתריאה אבל יש גם ממדינות אחרות.
אפרת לב ארי: כלומר, זה עובד.
אפרת לב ארי: הכספים נגבים כמובן עבור מי שמפקידים עבורו.
יעל כהן-פארן: מה זה עובד?
יעל כהן-פארן: 270 שעזבו, זה עובד?
אפרת לב ארי: 270 שמשכו את הפיקדון.
יעל כהן-פארן: המטרה הייתה לגרום לאנשים לעזוב.
יעל כהן-פארן: 270 זה כלום.
יעל כהן-פארן: אז זה לא עובד.
יעל כהן-פארן: המטרה של חוק הפיקדון הייתה להביא אנשים לעזוב מרצון.
אפרת לב ארי: אני רוצה להתייחס להצעות שלו כאן.
אפרת לב ארי: עלו כאן כמה הצעות כמו שיערכו מבחני הכנסה.
אפרת לב ארי: כלומר, שזה לא מספיק רק לקבוע קריטריון של הורה לקטין הסמוך על שולחנו.
אפרת לב ארי: בעצם מה שמתבקש כאן זה שניצור עוד בירוקרטיה על ההליך הקיים.
נעה בן שבת: אם אפשר לשאול.
נעה בן שבת: ההצעה של מבחן ההכנסה ראיתי שהגיע מתומכי התקנות.
ענת ברמן: היא הייתה במקום.
ענת ברמן: לא בנוסף.
אפרת לב ארי: אני שמעתי בנוסף.
נעה בן שבת: כיוון שאנחנו מדברים כאן על אותו קושי, שהפיקדון הוא הוראה גורפת, שההוראה הזאת היא הוראה גורפת ומוחלטת, מדובר על סכום גבוה שמשאיר את האנשים רק עם חלק מהמשכורת שלהם וזאת אותה בעיה חוקתית עליה דיברו, ולכן באו התקנות.
נעה בן שבת: השאלה אם אפשר לבוא ולומר שמי שמשת
נעה בן שבת: כר שכר – והמעסיק ידע כמה הוא משלם – מסוים, מעל שכר מסוים ומעלה, יחול עליו הפיקדון ומתחת לאותו שכר, הוא יהיה פטור.
נעה בן שבת: כלומר, המעסיק יהיה פטור משכר מסוים ומטה.
נעה בן שבת: צריך יהיה כמובן לקבוע מהו השכר בו מדובר.
אפרת לב ארי: ההצעה היא בעצם לתת למעסיקים להיות אלה שמחליטים האם להפקיד פיקדון או לא?
אפרת לב ארי: אנחנו רואים כבר היום ששני שליש מהמעסיקים עושים דין לעצמם ולא ממלאים אחר חובתם.
קריאה: וכמה לשלם בשחור.
אפרת לב ארי: וכמה לשלם בשחור.
אפרת לב ארי: מבחני הכנסה לטעמנו יעודדו ואפילו יתמרץ יותר העלמת הכנסה.
אפרת לב ארי: ברור לנו שכבר היום משלמים כספים בשחור למסתננים.
אפרת לב ארי: ברגע שיקבעו את מבחני ההכנסה, זה יעודד עוד יותר העלמה.
אפרת לב ארי: כלומר, ידווחו רק על 1,500 שקלים בחודש.
אפרת לב ארי: מעבר לזה, יש חשש בראייה הממשלתית שברגע שניכנס לשיח של מבחני הכנסה, השלב הבא עלול להיות הבטחת הכנסה.
אלי אלאלוף: אני חושב שקיבלנו את התשובה.
אלי אלאלוף: למרות הערכה אישית אליך, אני מודיע לך שיש לך שתי דקות.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שהתקנות שהובאו היום לוועדה, למרות הדיון שהיה כאן לפני חודשיים והאמירה שלך היושב ראש ושל חברי כנסת נוספים שהיו בדיון שהן לא נותנות מענה וצריכות לעבור שינוי, הן לא השתנו בשום דבר.
יעל כהן-פארן: אני באמת שואלת את משרד המשפטים שהוביל את החוק שאני מאוד התנגדתי לו עת עבר, האפקטיביות שלו, זאת הייתה השאלה שלי קודם לכן.
יעל כהן-פארן: כשיצאתם עם החוק, אני הייתי בוועדות שדנו בו, ואמרתם שהרי מטרת החוק היא לעודד עזיבה מרצון.
יעל כהן-פארן: שיהיה פיקדון, כן, להקשות על חייהם, ואולי זה לא נאמר במלים האלה אבל זה היה ברור מהדיון ולגרום להם לעזוב וכך הכסף יופקד לטובת עזיבתם כדי שיעזבו.
יעל כהן-פארן: במבחן התוצאה את אמרת כאן לפני דקות אחדות שמאות בודדות עזבו ולמעשה החוק הזה לא אפקטיבי.
יעל כהן-פארן: החוק הזה רק גורם, כמו ששמענו כאן ממך, ככל הנראה ליותר עבודה בשחור, הפסד למדינה כאשר אנשים שכן עבדו בצורה חוקית ושילמו מס כדין, היום לא עושים זאת.
יעל כהן-פארן: אנחנו לא רואים שהחוק אפקטיבי מבחינת עזיבה, אז למה?
יעל כהן-פארן: למה להמשיך עם ההתעללות הזאת וההתעמרות הזאת בחלשים ביותר?
יעל כהן-פארן: לגבי התקנות.
אלי אלאלוף: את מגיעה בדקה ה-90 ואת רוצה להתחיל את הדיון מהתחלה.
אלי אלאלוף: דנו בכל הנקודות האלה.
יעל כהן-פארן: אני שואלת היום איך אותם חלשים ביותר שכן מוגדרים בתקנות, איך הם משיגים את הזכויות שלהם.
יעל כהן-פארן: האם הם צריכים לעמוד באותם תורים.
יעל כהן-פארן: מירב, אותן נשים חד הוריות שגם את מטפלת בהן - - -
מירב בן ארי: את משווה את הנשים החד הוריות בהן אני מטפלת?
יעל כהן-פארן: תגידי לי, יש לך רשות לצעוק עלי בכל ועדה שיש בה מסתננים?
מירב בן ארי: לא באתי לצעוק עליך.
מירב בן ארי: אני לא אפריע לך.
אלי אלאלוף: גמרת לצלם?
אלי אלאלוף: אני אוסר על חברי הכנסת לצלם כאן.
יעל כהן-פארן: אדוני היושב ראש - - -
אלי אלאלוף: יש כאן סדר.
אלי אלאלוף: זה לא פסטיבל לפייסבוק.
יעל כהן-פארן: אדוני, לא סיימתי את הדברים.
אלי אלאלוף: אני החלטתי שסיימת.
יעל כהן-פארן: אני מאוד מצטערת.
יעל כהן-פארן: אני שאלתי שאלה ולא סיימתי אותה.
יעל כהן-פארן: רציתי לשאול את משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: תלכי לוועדת האתיקה.
אלי אלאלוף: את לא יכולה לבוא עשר דקות לפני הסוף ולהכתיב לנו את לוח הזמנים.
יעל כהן-פארן: הייתי בדיונים אחרים.
אלי אלאלוף: אנחנו סוגרים את הישיבה בעוד חמש דקות.
אלי אלאלוף: את רוצה לצאת?
יעל כהן-פארן: אני לא רוצה לצאת.
יעל כהן-פארן: אני רוצה שיהיה לי את הזמן.
אלי אלאלוף: מיכל, דקה אחת בלבד.
מיכל רוזין: אני רוצה בבקשה להוסיף הערות קונקרטיות.
מיכל רוזין: לגבי מבחן הכנסה, האם יש איזשהו מבחן הכנסה לגבי מינימום?
מיכל רוזין: שנית, נשים.
מיכל רוזין: למה נשים לא מוחרגות?
מיכל רוזין: הרי נשים מוחרגות באופן כללי מגירוש.
מיכל רוזין: אמרה הממשלה שהיא לא מגרשת נשים וילדים.
מיכל רוזין: לא נשים עם ילדים אלא נשים באופן כללי, אז למה אנחנו מחילים את חוק הפיקדון כשאין מוטיבציה או כוונה של הממשלה לגרש אותן?
מיכל רוזין: אני לא מבינה את ההיגיון.
אלי אלאלוף: אפשר לתת תשובה קצרה?
מיכל רוזין: משפט אחד.
מיכל רוזין: אלה שאלות קונקרטיות לגמרי.
אלי אלאלוף: אתם לא מבינים שיש כאן שעון?
מיכל רוזין: קונקרטי.
מיכל רוזין: רטרואקטיבי.
מיכל רוזין: אנשים שעכשיו החלטת להחריג וכן היו מחויבים לפני כן, האם יוחזר להם?
מיכל רוזין: האם הם יחויבו?
מיכל רוזין: איך זה עובד רטרואקטיבית?
מיכל רוזין: אלה שאלות ענייניות.
מיכל רוזין: זאת לא הבעת עמדה.
אפרת לב ארי: לגבי מבחני הכנסה, כמו שאמרתי התשובה היא שלילית.
אפרת לב ארי: אין מבחני הכנסה.
אפרת לב ארי: לגבי למה נשים לא, דנו בשאלה הזאת בדיון הקודם.
אפרת לב ארי: ההערות של כל חברי הכנסת, של כל הארגונים ושל כל הצדדים הונחו בפני שר הפנים והוא החליט לא להחריג נשים.
אפרת לב ארי: הסברנו בדיון הקודם שהאוכלוסיות האלה נשענות על האוכלוסיות המקוריות שהיו פטורות מחולות.
מרדכי יוגב: אני מבקש שעוזרים של שרים לא יפריעו לנו בדיון.
אפרת לב ארי: בהקשר של חולות הייתה סיבה עניינית שנוגעת לניהול האופרטיבי של המתקן.
אפרת לב ארי: הסברנו את זה בדיון הקודם.
אפרת לב ארי: אם יש צורך, היושב ראש, אני אוכל להסביר שוב.
מיכל רוזין: גם בגירוש עכשיו אמרתם שזה לא כולל נשים.
מיכל רוזין: הממשלה אמרה.
מיכל רוזין: למה הפיקדון תקף?
אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה לסכם.
נעה בן שבת: הרטרואקטיביות של ההחזרה.
נעה בן שבת: יש כאן שאלה.