GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: מי שהפקיד, האם יש לו זכות רטרואקטיבית להוציא את הכסף.
אפרת לב ארי: אני אסביר.
אפרת לב ארי: בטיוטה של התקנות שפורסמה בקיץ שעבר להערות הציבור, מי שעקב וראה, הנוסח היה אחר.
אפרת לב ארי: הנוסח היה באמת של החזר למסתנן.
אפרת לב ארי: אחרי שקיבלנו הערות, בעיקר מבנק ישראל, ואני אשמח גם להפנות לעמית שלי כאן מבנק ישראל ולתת לו את רשות הדיבור כדי להרחיב, קיבלנו הערות מהן הבנו שזה לא ישים.
אפרת לב ארי: לא ישים לתת החזר לא במזומן ולא לחשבון בנק למסתננים ולכן עברנו לקונסטלציה הזאת של אי ניכוי במקור של 20 אחוזים אלא רק של 6 אחוזים.
אפרת לב ארי: אני אשמח אם בנק ישראל יוכל לתת את האימפוט שלו לגבי זה.
רונן ניסים: המחלקה המשפטית, בנק ישראל.
רונן ניסים: ההערה שלנו נגעה לאפשרות להעביר את הניכוי לחשבון הבנק.
רונן ניסים: לא לכל העובדים הזרים יש חשבון בנק בישראל.
רונן ניסים: כמו שלכל אזרח ישראלי, תושב ישראל, לבנק יש שיקול דעת האם לפתוח לו חשבון, כן או לא, כך גם לגבי עובדים זרים.
רונן ניסים: בנק ישראל אפשר פתיחה של חשבונות החל מ-2010 באמצעות הקלות לגבי מסמכי הזיהוי אתם ניתן לפתוח חשבון אבל עדיין לבנק יש שיקול דעת, כמובן בכפוף לכלל של סבירות, האם לפתוח חשבון בנק, כן או לא.
רונן ניסים: למיטב ידיעתנו לא לכל העובדים הזרים יש חשבון בנק.
מיכל רוזין: גם לא לכל הישראלים ואתה משלם להם ביטוח לאומי פעם בחודש.
מיכל רוזין: יש דרכים.
מיכל רוזין: בנק הדואר.
רונן ניסים: הערנו שלא יצא מהתקנות שתהיה חובה לפתוח חשבון בנק בכל מקרה.
רונן ניסים: זו הייתה ההערה שלנו.
מיכל רוזין: זאת אומרת, זה לא שאי אפשר להחזיר כסף, רק לא לחייב חשבון בנק.
אפרת לב ארי: לרוב המסתננים אין אפשרות לפתוח חשבון.
מיכל רוזין: ודרך בנק הדואר?
אפרת לב ארי: גם.
אפרת לב ארי: בדקנו את זה גם מול משרד התקשורת.
אפרת לב ארי: אין אפשרות.
אלי אלאלוף: לסיכום, ברשותכם.
אלי אלאלוף: קודם כל, את כל המלים הפוגעות והאישיות שהופנו לשרים, אני דוחה על הסף.
אלי אלאלוף: התיק שבפניהם הוא תיק מאוד קשה ואי אפשר לעשות אותו לבן או שחור.
אלי אלאלוף: לא יהיו פתרונות אופטימליים.
אלי אלאלוף: המערכת הממשלתית והשרים בראשה יתמודדו עם הנושא של ההגירה הזאת עוד הרבה שנים, לצערי.
אלי אלאלוף: המדיניות המוצהרת של הממשלה היא לאפשר לכמה שיותר אנשים זרים שהגיעו לארץ, לעזוב את הארץ.
אלי אלאלוף: זאת המדיניות.
אלי אלאלוף: אבל היא גם צריכה לקחת בחשבון את הערכים האנושיים היהודיים והדמוקרטיים של המדינה הזאת.
אלי אלאלוף: אי אפשר להלביש על התיק הזה של הזרים את כל הצרות שהיו במדינה, פיזית, סביבתית, חברתית.
אלי אלאלוף: לא הם שינו לנו את המדינה.
אלי אלאלוף: המדינה משתנה או לא משתנה בגלל מדיניות כוללת של הממשלה.
אלי אלאלוף: אני לא הייתי מוכן ואני לא מוכן, כי זה גם מריח גזענות, שאנחנו נפגע באנשים שהגיעו לכאן במצוקה מטורפת.
אלי אלאלוף: אי אפשר לנצל את המצוקה הזאת שלהם ולעשות חוקים שפוגעים בהם עוד יותר.
אלי אלאלוף: שכונות שהידרדרו, זה לא באשמתם אלא באשמת המדינה והרשויות המקומיות שלא התמודדו עם מצבן.
אלי אלאלוף: בנושא שכונות, תאמינו לי שיש לי רקע אישי ארוך שנים.
אלי אלאלוף: לפני שהגיעו הזרים, השכונות מידרדרות ועוד יותר היום.
אלי אלאלוף: מישהו אמר, ואני מצטרף, שאולי בזכותם השכונות יקבלו את הטיפול הנכון.
אלי אלאלוף: אנחנו לא נוכל להרשות מחסני ילדים אם ילדים שלנו לא מגיעים לשם ובוודאי לא יגיעו לשם.
אלי אלאלוף: איך אפשר לשפוט ילד ולהגדיר אותו בית חרושת לילדים?
אלי אלאלוף: מושגים איומים שאני מתבייש שבמדינה שלי יש אזרחים שאומרים אותם.
אלי אלאלוף: מי שמזלזל במצב של אישה ובמצב של ילד ורוצה לעשות על זה קרדיט פוליטי, שילך לטייל.
אלי אלאלוף: זאת בושה.
אלי אלאלוף: בואו נהיה זהירים ולא נשכח שהיינו פעם לא במדינה שלנו.
אלי אלאלוף: אני באמת חוזר בי מהעמדה שהייתה לי בישיבה הקודמת מפני שישבתי ולמדתי את הנושא עוד יותר לעומק.
אלי אלאלוף: לא מצאתי שום פתרון אחר בשלב זה כדי לתקן גם מפה וגם משם, גם לאפשר לצאת וגם לחיות בכבוד וגם להחזיר לפליטים האלה, וגם אם זאת לא הגדרת פליטים כמו האו"מ או המשפט.
אלי אלאלוף: בשבילי הם פליטים.
אלי אלאלוף: אלה בני אדם.
אלי אלאלוף: לכן ההצעה הזאת היא לא אופטימלית אבל זאת האפשרות היחידה כרגע.
אלי אלאלוף: לכן אני אומר לכם חברים, קודם כל תתחילו לדבר על האחרים במושגים אנושיים.
אלי אלאלוף: כל מי שיעז לפגוע כאן בוועדה הזאת בנוכחותי בפליטים, הוא יעוף מהחדר הזה.
אלי אלאלוף: הוא לא בן אנוש בעיני.
אלי אלאלוף: מישהו תפס ילד בן פליטים ולא התרגש?
אלי אלאלוף: זאת בהמה.
אלי אלאלוף: אתם יודעים מה זה ילד?
מרדכי יוגב: הוא אמר דברים שפוגעים.
אלי אלאלוף: מישהו פוגע בילד?
אלי אלאלוף: בית חרושת לילדים?
אלי אלאלוף: איזו בושה להוציא משפט כזה.
אלי אלאלוף: הרחם של האישה.
אלי אלאלוף: איזו בושה לחשוב כך.
אלי אלאלוף: איך אנחנו יכולים לעשות את זה?
אלי אלאלוף: אחר כך להגיד שאני יהודי מאמין?
אלי אלאלוף: ואי.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה למחוק בפרוטוקול אבל תנסו להתמודד בעתיד כשיש לכם דיונים על הנושא הזה, כל אחד, כולל אני, ותמחקו את המושגים האיומים האלה שהעזתם לבטא או העזנו לבטא אותם בדיון הזה.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור תקנות עובדים זרים וסוגי מקרים ותנאים שבהתקיימם עובד זר שהוא מסתנן זכאי לקבל את כספי הפיקדון לפני מועד עזיבתו את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית, התשע"ח-2018?
אלי אלאלוף: תקנות עובדים זרים וסוגי מקרים ותנאים שבהתקיימם עובד זר שהוא מסתנן זכאי לקבל את כספי הפיקדון לפני מועד עזיבתו את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית, התשע"ח-2018, לא נתקבלו.
מרדכי יוגב: אני נגד.
אלי אלאלוף: התקנות לא אושרו.
מרדכי יוגב: אני גם מגיש רביזיה לתקנות.
אלי אלאלוף: אין רביזיה על תקנות.
מרדכי יוגב: אם תוריד את סעיפים 3 ו-4, לפחות את סעיף 3.
מרדכי יוגב: סעף 3 מסרס את מדיניות מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אני לא מוריד שום דבר.
מרדכי יוגב: ואני לא מזלזל באף ילד והרגישות שלי לא פחות משל אף אחד כאן, בוודאי לא פחות משלך.
מרדכי יוגב: התחלתי, הבהרתי ואמרתי שצריך לדאוג לילדים.
אלי אלאלוף: היום ה-15 במאי 2018, א' בסיון התשע"ח, השעה 11:14 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: על סדר היום הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - תשלום רטרואקטיבי של קצבת ילדים), התשע"ז-2017.
יוליה מלינובסקי: ביטוח לאומי כל שנה מוציא דוח עם ההמלצות שלו, מה הוא ממליץ לשנות לטובת הציבור, אולי איזושהי חקיקה חדשה או מה שהוא צריך לבטל.
יוליה מלינובסקי: אחד הדברים עליו הם המליצו בדוח שלהם הייתה תקנה היסטורית שאמרה שמי שלא רשם את הילדים שלו במרשם האוכלוסין, לא יהיה זכאי לקצבת ילדים.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, הוא יוכל לדרוש את קצבת הילדים רק שלושה חודשים אחורה ולא שנה אחורה.
יוליה מלינובסקי: ביטוח לאומי בעצמו המליץ לבטל את זה כי תנאי הרישום השתנו.
יוליה מלינובסקי: פעם זאת הייתה מטרה, לעודד אנשים לרשום את הילדים אבל היום הכול נראה אחרת.
יוליה מלינובסקי: אם אתה לא רשמת את הילד שלך במרשם האוכלוסין, אתה זכאי לרשום לתבוע את קצבת הילדים רק שלושה חודשים אחורה ולא שנה כפי שזה קורה בכל הקצבאות של ביטוח לאומי.
יוליה מלינובסקי: הגשתי הצעת חוק כי הדבר הזה נוגע לעולים חדשים שעולים ארצה והילדים שלהם לא נולדו בארץ ולכן הם לא רשומים באופן אוטומטי במרשם האוכלוסין.
יוליה מלינובסקי: זה גם נוגע לשליחים שלנו בחוץ לארץ כאשר הילדים שלהם נולדים בחוץ לארץ והרישום מתעכב.
יוליה מלינובסקי: אלה שתי הקבוצות העיקריות שנפגעות מאי הצדק הזה, מהאפליה הזאת.
יוליה מלינובסקי: הגשת הצעת חוק לוועדת שרים לחקיקה וכרגיל קיבלתי התנגדות עזה של האוצר.
אלי אלאלוף: אל תגידי כרגיל.
אלי אלאלוף: אני העברתי הרבה חוקים בזכות האוצר.
יוליה מלינובסקי: בדרך כלל הם מתנגדים.
אלי אלאלוף: גם השר הבכיר שלך מקדם הרבה נושאים ביטחוניים בזכות אישורי האוצר.
אלי אלאלוף: סליחה, זו שיח בין חברים פוליטיים.
יוליה מלינובסקי: אני אומר שזה כמו שהילדים שלי אומרים, שכאשר בדרך כלל כשהם מבקשים ממני משהו, התשובה הראשונה היא לא ואחר כך בוא נדבר.
יוליה מלינובסקי: בדרך כלל זה מה שקורה עם האוצר.
יוליה מלינובסקי: בדרך כלל התשובה הראשונית היא לא ואחר כך בוא נדבר.
יוליה מלינובסקי: כאן לקח להם חצי שנה לדבר אתי כי בהתחלה הם אמרו שעלויות החוק הזה הן בסביבות 12 מיליון שקלים.
יוליה מלינובסקי: אני חייבת להודות לביטוח לאומי שהתגייס למשימה כי מאוד קשה לסטות מהאמירות של האוצר.
יוליה מלינובסקי: אם האוצר אומר שזה עולה איקס כסף, זה בעצם מה שקובע.
יוליה מלינובסקי: אבל כאן ביטוח לאומי היה שותף שלי לדרך שהפעיל את מרכז המחקר שלו ובפעולה יוצאת דופן מרכז המחקר של ביטוח לאומי הוציא נייר עמדה בנושא לוועדת שרים לחקיקה שאמר שעלות החוק הזה היא זניחה ביותר, בסביבות, אם בכלל, מיליון ו-200,000 שקלים.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, ירדנו מ-12 מיליון שקלים למיליון ו-200,000 שקלים.
יוליה מלינובסקי: אז קרה דבר היסטורי בוועדת שרים לחקיקה כאשר האוצר הסיר את כל ההתנגדויות שלו, אפילו התנצל.
יוליה מלינובסקי: שרים רבים אחר כך התקשרו אלי ואמרו לי שזה אף פעם לא קרה.
יוליה מלינובסקי: אפילו נדב, יועץ השר, התקשר אלי באופן אישי והתנצל.
יוליה מלינובסקי: אמרתי לו שבפעם הבאה נגיע למצבים שהוא לא יצטרך להתנצל כי אני עובדת מאוד יסודי ולכן עדיף לסגור הכול קודם לכן.
יוליה מלינובסקי: זאת הצעת חוק קלה ופשוטה.
יוליה מלינובסקי: מטרת החוק היא להשוות את קצבאות הילדים בנושא ההתיישנות שלהן, בנושא הגשת תביעה והתיישנות, לכלל הקצבאות שמשולמות על ידי הביטוח הלאומי, קרי, לשנה.
אלי אלאלוף: מישהו מהביטוח הלאומי רוצה להתבטא בעניין?
יוסף פולסקי: בקצרה.
יוסף פולסקי: הלשכה המשפטית, הביטוח הלאומי.
יוסף פולסקי: כפי שאמרה חברת הכנסת, זה נושא שהביטוח הלאומי ניסה לקדם אותו במשך שנים רבות.
יוסף פולסקי: לצערנו הדבר לא הצליח ועכשיו בשעה טובה הנושא מצליח.
יוסף פולסקי: כמו שחברת הכנסת אמרה, הנושא הוא השוואה של כל הקצבאות בביטוח הלאומי שתשלומי הרטרו הם ככלל עד 12 חודשים.
יוסף פולסקי: כפי שמצוין בדברי ההסבר, האוכלוסייה העיקרית אולי שנפגעת מהחקיקה שנעשתה בשנת 2003 היא אותה אוכלוסייה שמתגוררת בחוץ לארץ שלפעמים יש לה קשיים אובייקטיביים לרשום את הילד שלה במרשם האוכלוסין, יכול להיות שהעלייה היא בכלל לא על הפרק בזמן שהוא נולד, ולכן לדעתנו מוצדק לבטל את הסעיף הזה.
יוסף פולסקי: כמובן כמו שהכנסנו בנוסח של ההצעה, ההצעה תחול מכאן ואילך.
יוסף פולסקי: אני רק מעלה לדיון שיתכן שלקראת הקריאה השנייה והשלישית נצטרך לחשוב כמה חודשי היערכות אנחנו צריכים.
יוסף פולסקי: התשלום ייעשה מיום התחילה ואילך אבל יכול להיות שההיערכות תהיה בת חודשיים או שלושה.
יוליה מלינובסקי: זה טכני.
רונן פוקסמן: עמותת נפש בנפש שמסייעת לעולים חדשים.
רונן פוקסמן: אני כמובן רוצה לברך.
רונן פוקסמן: אנחנו נתקלים בהרבה מאוד מקרים של עולים חדשים.
רונן פוקסמן: בדרך כלל תקלות מערכת בחיבור בין משרד הקליטה, שהוא זה שקולט אותם ואמור להעביר את המידע למשרד הפנים, לפעמים משהו שם לא עובר ולפעמים לוקח להם כמה חודשים עד שהם מגלים ואז ביטוח לאומי אומר שלושה חודשים למרות שהתקלה חד משמעית לא הייתה באשמתם.
רונן פוקסמן: אנחנו רק רוצים לוודא שהנושא הזה יהיה בהקשר של עולים מיום עלייתם לישראל.
רונן פוקסמן: קרי, יום קבלת תעודת עולה במשרד הקליטה וזה גם יום הרישום במשרד הפנים.
אלי אלאלוף: אז סופרים את 12 החודשים.
רונן פוקסמן: בדיוק.
איה דביר: משרד המשפטים.
איה דביר: גם אנחנו מברכים על החוק.
איה דביר: הממשלה תמכה בהצעת החוק.
איה דביר: אנחנו חושבים שמנגנוני תמרוץ לא צריכים להיות מופעלים במקום שזה לא תלוי באדם.
איה דביר: אם התוצאה היא תוצאה של תקלות מערכתיות, לא נכון לתמרץ בדרך שקבועה בחוק מסיבות היסטוריות.
איה דביר: אני כן מבקשת להפנות את תשומת הלב להבדל אחד שקיים ואולי שווה לחשוב עליו לקראת הקריאה השנייה והשלישית, כאשר מדובר בלידות בית.
איה דביר: במצב של העולים אף פעם הסייג של שלושים ימים כמעט לא יתקיים והוא לא רלוונטי.
איה דביר: בלידות בבתי חולים, מנגנוני הדיווח קורים מעל הראש של האזרח, מעל הראש של היולדת, כך שהיא לא בעצם לא מדווחת, אבל יש את האזור של לידות בית שזה מוסדר וקיים ויש את האפשרות הזאת.
איה דביר: יש זכויות לנשים שיולדות בלידות בית ושם הדיווח תלוי בפעולה יזומה של האזרח.
איה דביר: יכול להיות ששם כדאי היה להשאיר את התמרוץ לעודד יולדות בלידות בית לגשת ולדווח על קיום הילוד.
אלי אלאלוף: תנו לאנשים לחיות קצת בלי בירוקרטיה.
איה דביר: סוגיה שלא חשבנו עליה אנחנו באופן מעמיק אבל אני כן חושבת שנכון להציף אותה כאן כדי שאפשר יהיה לחשוב עליה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
איה דביר: המוסד לביטוח לאומי יוכל לבחון את עמדתו ולהגיד אם לדעתו זה נכון או לא.
יוליה מלינובסקי: לא הייתי מתערבת בזה.
אלי אלאלוף: אני לא בעד לתקן את זה עבור לידות הבית.
ענת מימון: צריך להקריא.
ענת מימון: יש שינוי קטן בנוסח מזה שמופיע בפניכם אבל זה ממש ניסוחי.
ענת מימון: תיקון סעיף 296 בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995, בסעיף 296, סעיף קטן (ב1) – בטל.
ענת מימון: תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר יום פרסומו (להלן – יום התחילה) והוא יחול על מבוטח כהגדרתו בסעיף 65 לחוק שהתקיימו בו תנאי הזכאות לקצבת ילדים לפי הוראות סימן ב' לפרק ד' לחוק העיקרי מיום התחילה ואילך.
ענת מימון: יש כאן שינוי נוסח.
יוליה מלינובסקי: מה זה מבוטח?
ענת מימון: הורה שזכאי לקבל את קצבת הילדים בגין הילד ותנאי הזכאות שלו הם יום העלייה, יום הרישום, יום הלידה כפי שקבוע בחוק.
ענת מימון: אנחנו לא משנים כלום אלא רק קובעים שכל מי שלאחר יום התחילה מתקיימים בו תנאי הזכאות, יהיה זכאי.
יוליה מלינובסקי: יש אזרחים חוזרים שהיו בחוץ לארץ וחזרו לארץ אבל יש להם תקופה של חצי שנה המתנה עד שהם זכאים לביטוח לאומי.
יוליה מלינובסקי: הוא יהיה מבוטח או לא?
אלי אלאלוף: הסיפור הזה כבר נגמר.
קריאה: זה רק לביטוח בריאות.
יוסף פולסקי: זה נגמר.
אלי אלאלוף: ההמתנה הזאת נגמרה.
אלי אלאלוף: יש לו אפשרות לשלם קנס כלשהו.
יוסף פולסקי: לא.
יוסף פולסקי: היה תיקון חקיקה בסעיף 2(א) לחוק הביטוח הלאומי שבמסגרתו האדם לקבלת שירותי בריאות וגם קבלת זכויות מהביטוח הלאומי, בעצם הספירה התחילה מהיום שהוא קיבל את האשרה המזכה, אז הוא היה צריך לחכות שישה חודשים ואז הוא היה מקבל את זה ברטרו.
יוסף פולסקי: גם לפי החוק הישן הוא קיבל את זה ברטרו.
יוסף פולסקי: מה שנעשה בתיקון החקיקה שאדוני מדבר עליו, ניתנה אפשרות לספור את מה שנקרא המרוץ גם חצי שנה לפני התקופה שהוא קיבל את האשרה המזכה.
יוליה מלינובסקי: זה לא פוגע?
אלי אלאלוף: זה רק מקל.
רונן פוקסמן: מה קורה אם נניח מישהו שיותר מ-12 חודשים?
יוסף פולסקי: הכלל הרגיל.
יוסף פולסקי: המקסימום לתשלום רטרו הוא עד 12 חודשים.
יוליה מלינובסקי: כך זה בכל הקצבאות.
יוליה מלינובסקי: אנחנו רוצים שזה יהיה שבע-שבע, אבל.
יוסף פולסקי: גם המוסד בוחן את העניין הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים על אישור לקריאה ראשונה וזה כמובן יעלה למליאה לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק הביטוח הלאומי (הארכת התקופה לתשלום רטרואקטיבי של קצבת ילדים), התשע"ח-2018?
יוליה מלינובסקי: תודה אדוני.
אלי אלאלוף: אנחנו ב-21 במאי 2018, ז' בסיוון התשע"ח.
אלי אלאלוף: השעה 11:06.
אלי אלאלוף: יש לי גילוי נאות משפחתי, אבל באישור היועצת המשפטית – אחד הנציגים של משרד הבריאות נמצא פה, האחיין שלי, יוסי שדה, כמו כל האחיינים - בשם משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אם ימצא לנכון, לפי החלטת המשרד, יכול גם להתבטא, וזה הכול באישור הייעוץ המשפטי.
אלי אלאלוף: זה לא עניין אישי.
שרון גוטמן: עו"ד שרון גוטמן טולר, בשם משרד הבריאות.
שרון גוטמן: מדובר בתקנות שמחליפות תקנות שהיו קיימות משנת 87', שמבוטלות בתקנות הללו.
שרון גוטמן: מדובר בקביעת הוראות סימון לגבי שני סוגי ממתיקים – ממתיק מסוג אספרטהיים או מלח של אספרטהיים, וממתיקים מסוג רב-כהליים, וכן לגבי אותם ממתיקים, סימון של ממתיק של שולחני.
אלי אלאלוף: סליחה, לא אמרתי שלום לחבריי חברי הכנסת, מיכל בירן ומאיר כהן.
אלי אלאלוף: היה לי בילוי מאוד מעניין בחג עם מאיר, איילת ורבין ויושב-ראש הכנסת – 60 שעות בפריז.
אלי אלאלוף: ריצה, ריצה.
שרון גוטמן: התקנות – אדגיש כבר עתה – אינן מחליפות הוראות סימון אחרות שחלות על מזון ארוז, כפי שקבוע בתקנים רשמיים או בחקיקת המזון, כפי שהיא מוגדרת בחוק הגנה על בריאות מזון, התשע"ו-2015.
שרון גוטמן: זה הוראות שנוספות להוראות האלה, כלומר תקנה 6, שקובעת סימון של תוספי מזון ובכלל זה ממתיקים, ממשיכה לחול לצד התקנות האלה.
שרון גוטמן: אני מציעה שאם יש שאלות, נדון בהן, ואז נעבור לקריאה.
מיכל בירן: אשמח לדבר.
מיכל בירן: דבר ראשון, האם נכון שמינהל המזון בתוך משרד הבריאות לא היה חלק מהדיונים המכינים – האגף לתזונה?
מיכל בירן: נכון או לא נכון?
אלי גורדון: שלום.
אלי גורדון: אלי גורדון, מנהל שירות המזון.
אלי גורדון: לשאלתך, מי שהיה אמור על קביעת מדיניות, לרבות תקנות בריאות הציבור, מזון, מתוקף הפקודה, והיום, מאז כניסת החוק לתוקף, זה שירות המזון במשרד הבריאות.
אלי גורדון: תקנות אלה, בנוסף לכל שאר התקנות שעוסקות בתחום של איכות ובטיחות המזון, נקבעות ומגובשות על-ידי צוות שירות המזון.
מיכל בירן: אבל השאלה שלי היתה יותר קונקרטית – יש אגף תזונה.
מיכל בירן: לא אני המצאתי אותו – יש אגף תזונה במשרד הבריאות.
מיכל בירן: היינו פה בדיונים ארוכים על הרפורמה.
מיכל בירן: אני היחידה שאמרתי אז בווידוי עצוב, שאני מכורה לדיאט קולה, שזה רעל שאפשר לנקות בו שירותים, שלא מפריע לי לשתות את זה, כי אני מכורה, ושזה לא מקבל סימון אדום, בזמן שגבינה צהובה – אלי עלה על עץ גדול בזמן שדיברתי על הגבינה הצהובה, שזה לא נראה לי כזה קטסטרופה.
מיכל בירן: את מה שקטסטרופה מלכתחילה ברפורמה, הוא לא קיבל סימון אדום.
מיכל בירן: עכשיו רוצים להוסיף חטא על פשע – להקטין את האזהרות.
מיכל בירן: פשוט ברור שיש פה האינטרסים של חברות המשקאות הגדולות.
מיכל בירן: אני חושבת שזו טעות חמורה, אם נשתף אתם פעולה.
מיכל בירן: להפך – כל שינוי שצריך להיות על ממתיקים מלאכותיים זה להזהיר מפניהם - שהאנשים יבינו מה הסכנות שטמונות גם בהם.
מיכל בירן: אספרטהיים גורם לפגיעה בזיכרון.
מיכל בירן: יודע כמה זיכרון חשוב לפוליטיקאים?
מאיר כהן: האשמה חמורה.
אלי גורדון: אני חושב שאנחנו קצת מתבלבלים, ואנחנו עושים בלבול בין שתי תכליות של תקנות שונות.
אלי גורדון: אין לקחת את התקנות לתוספי מזון, שקיימות מ-2001, שהסדירו את כל הנושא של שימוש בתוספי מזון, לרבות ממתיקים, ולא רק ממתיקים – כל שאר הכימיקלים.
מאיר כהן: אבל יש הבדל בין אזהרת שימוש לבין סימון.
אלי גורדון: חד-משמעית.
מיכל בירן: הם היו צריכים להיות בסימון, והם לא.
אלי גורדון: האזהרה הזו קיימת גם היום.
אלי גורדון: היא קיימת מתבצעת מ-2001.
אלי גורדון: סימון האזהרה הזו היה מוסדר בהנחיה, והתקנות הישנות לא בוטלו בזמן.
אלי גורדון: זו הסיבה שהיה מסר כפול מבחינת- - -
מיכל בירן: תוכל להסביר לי, איך להקטין את האזהרה, משרת מישהו?
מיכל בירן: מעניין אותי איך אתה מסביר את זה – איך זה יהיה טוב לציבור?
אלי גורדון: הלכה למעשה לא שינינו דבר.
מיכל בירן: אז אפשר לא לאשר את זה.
אלי גורדון: אל"ף, לא מקטינים את האזהרה.
אלי גורדון: בי"ת, אנחנו מיישרים קו עם כל הנושא של הרמוניזציה בתחום הזה, של חקיקה רגולטורית, יישור קו עם חקיקה בתחום פרטני, ושוב – אני מבקש לא לעשות קשר לא נכון ולא במקום הנכון בין חקיקה שחלה על כל התקנות שעשינו, תקנות סימון תזונתי אגב, שהרחבנו אותן לעניין סימון אדום, ירוק, העתידי שיבוא, ותקנות של תספי מזון, כי זה שני דברים שונים.
מיכל בירן: זה היה הזוי מלכתחילה – כשעשינו את הרפורמה הארוכה, כבר אז התרעתי על זה, שהממתיקים המלאכותיים, זה שהם לא מקבלים סימון אדום, הדבר הזה מעודד לשימוש במשהו שכבר ידוע שהוא לא בריא.
מיכל בירן: עכשיו לא רק שלא קיבלו סימון אדום; הם באים לכאן, ומבקשים שאת האזהרות שכבר יש, שבכל זאת מנסות שהציבור יהיה מודע לנזקים של הממתיקים המלאכותיים, גם את זה הם רוצים להקטין.
מיכל בירן: ברור שמה שעומד מאחורי הדיון הזה, זה האינטרסים של חברות המשקאות הגדולות.
מיכל בירן: שר הבריאות פחד מהן בסימון המזון, ועכשיו שוב נכנע לתכתיבים שלהן, והציבור יינזק מזה.
מיכל בירן: אני חושבת שזו טעות חמורה להעביר את התקנות האלה.
אלי אלאלוף: בואו נקשיב לעוד הסברים.
מיכל בירן: רק שיסביר במילים, במה זה טוב.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לציין את כניסתו של חבר הכנסת – כבר לא חדש; הוא כבר שלושה שבועות אתנו - דני סידה.
אלי אלאלוף: יש הרבה היגיון בדברים של חברת הכנסת.
אלי גורדון: כן, ברגע שאנחנו לא לוקחים שני דברים, ועושים מהם קשר לא נכון.
מאיר כהן: אתם הולכים להקטין - למה?
אלי גורדון: אנחנו לא מקטינים.
אלי גורדון: אסביר.
אלי גורדון: אחת, רשימת תוספי המזון, שכרגע אותה אזהרה תחול, כוללת גם פוליונים, שלא היה בעבר - אז זה לא להקטין אלא להרחיב.
אלי גורדון: אנחנו משנים את הנוסח, מתאימים אותו לנוסח האזהרה.
אלי גורדון: גם באירופה, גם בישראל מאז 2001, שהן הנחיות של שירות המזון, נכנסו לתוקף.
מאיר כהן: התעוררת בבוקר, והמוח הקודח שלך, המייצר דברים טובים, החליט שבואו נשווה לאירופה?
מאיר כהן: מאיפה זה צומח?
אלי גורדון: אנחנו עובדים על התקנות האלה מזמן.
אלי גורדון: אסביר למה – לאור כך שהיתה חקיקה ישנה – הכוונה, תקנות בריאות הציבור מזון, ישנות, משנת 1987, שאותן אנחנו מבקשים לבטל, באותה הזדמנות של התקנת התקנות האלה אנחנו מבקשים לבטל הוראה ספציפית אחת או שתיים שנשארו מסך הכול תקנות של תוספי מזון שהותקנו לראשונה בתצורתן- -
מיכל בירן: אירופה זה אחלה, אבל ללכת על מקום שבו החברות הגדולות כבר שברו חלק מהמדינות, כלומר במקום שבו יש תקן, שבאמת צריך לאמץ אותו, שהוא יותר מתקדם ממה שיש לנו – הרי כולנו זורמים עם זה, אבל פה יש מצב שהחברות האלה, שיש להן הון תועפות, יש להן הלוביסטים הכי טובים בעולם, יש להן כסף כמעט בלתי-מוגבל, פורצות דרך באיזו מדינה אחת, ואז באות אלינו ואומרות: בואו נשווה לאירופה – לא הבנתי ממך עדיין למה זה טוב.
מיכל בירן: חבר הכנסת כהן שאל אותך שאלה טובה, אם התעוררת בבוקר, ואני מצטערת – אני צנצנת אם זו לא יוזמה של חברות משקאות.
מיכל בירן: אני לא מכירה את האדון, ואין בזה האשמה אישית, ואני בטווחה שזה הגיע הרבה יותר גבוה בהיררכיה, אבל אין ספק שלא מישהו התעורר באמצע הלילה, וחשב שיש בעיה עם זה.
אלי אלאלוף: אני אף פעם לא פוגש לוביסטים.
אלי אלאלוף: מה, אני לא כזה חשוב?
אלי אלאלוף: אף פעם הם לא מתקרבים אליי.
אלי אלאלוף: אני כבר שלוש שנים פה.
אלי אלאלוף: מהיום הראשון שאמרתי שאני לא רוצה לראות אותם, הם לא נכנסים לחדר.
מאיר כהן: היום לוביסטים הפסיקו להתקרב לחברי כנסת, אבל מסתבר ש- - -
מיכל בירן: הם מוצאים את הדרכים.
דורית אדלר: ד"ר דורית אדלר.
דורית אדלר: אני מייצגת גם את הפורום הישראלי לתזונה בת-קיימא ואת המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.
דורית אדלר: כמה הערות.
דורית אדלר: ראשית, האגף לתזונה הוא חלק משירות בריאות הציבור.
דורית אדלר: אגב, הדוקטורט שלי הוא בבריאות הציבור, קידום בריאות וכיוצא באלה דברים.
דורית אדלר: לבוא ולומר שעובדים על זה כל כך הרבה זמן, והאגף לתזונה הוא לא חלק מזה – כי למעשה זה יפה שמחליטים על מזון, אבל בסופו של דבר כל המזון הזה בא לטובת התזונה שלנו.
דורית אדלר: לכן לדעתי, אי-אפשר היום לקבל החלטה בלי שאגף התזונה על המדוכה, ונותן חוות דעתו המקצועית.
אלי אלאלוף: אגף התזונה של משרד הבריאות?
דורית אדלר: הם לא היו חלק.
אלי אלאלוף: את רוצה להגיד לי שאנשי משרד הבריאות, שמופיעים היום בישיבה, לא מתואמים בתוך המשרד הזה?
דורית אדלר: אמר את זה מנהל שירות המזון.
אלי אלאלוף: נאלצתי לצאת.
אלי אלאלוף: תוכל לחזור על זה?
אלי גורדון: נשאלתי, למה האגף לתזונה לא קידם את התקנות האלה.
אלי גורדון: אמרתי, שמי שאמון על התקנת תקנות שעניינן ותכליתן בטיחות ואיכות של מוצרי מזון במדינת ישראל זה שירות המזון בתוך משרד הבריאות.
אלי גורדון: לכן התקנות הללו קודמו על-ידי שירות המזון וצוות שירות המזון.
דורית אדלר: ברשותך, אני רוצה להציע פה הצעה לדיון - אולי אפילו דחוף – יכול להיות שצריך לשנות את התקנות, כי לא יכול להיות שהאגף לתזונה אינו שותף לתקנות וחוקים שקשורים לתזונה.
דורית אדלר: לא ייתכן.
אלי אלאלוף: האגף לתזונה פה?
חוה אלטמן: חוה אלטמן, אני מאגף תזונה, משרד הבריאות.
חוה אלטמן: אני רוצה לומר שאנחנו שמענו על התקנות האלה ביום רביעי או חמישי האחרון.
חוה אלטמן: פשוט היינו שמחים לו היו מאפשרים לנו עוד זמן כדי לדון בהן, להסתכל עליהן, וללמוד אותן היטב.
מאיר כהן: כשאת רואה את התקנות עכשיו, מה הדבר שהכי צורם לך?
חוה אלטמן: הנושא שמשנים את ההגדרות לגבי ממתיקים, ולא יאפשרו לציבור, לדעת יותר על ממתיקים.
חוה אלטמן: ממתיקים הם כנראה- - -
מאיר כהן: כלומר צדקתי בטענתי, וגם חברת הכנסת, שמצמצמים בעצם- - -
אלי אלאלוף: לא, היא לא יודעת מה יש בתקנות.
חוה אלטמן: חלק מזה.
חוה אלטמן: ממה שקראתי עכשיו.
אלי אלאלוף: תוך כמה זמן תוכלי להבין את זה?
חוה אלטמן: חסר לי זמן.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לפגוע במשרד הבריאות, אבל זה ממש לא נעים ששני אגפים בתוך אותו משרד - אני מבין שזו גם אותה קומה.
אלי אלאלוף: לא תיאמתם ביניכם?
אלי אלאלוף: זה נראה ממש לא נעים.
אלי אלאלוף: לא נעים לומר לכם מה שאני חושב.
אלי אלאלוף: אבל זה אפשר לי לראות את האחיין שלי... בבקשה.
רז הילמן: רז הילמן, איגוד לשכות המסחר.
רז הילמן: יש פה טענות כאילו עושים פה איזה משהו ממניעים זרים.
רז הילמן: כשעשו פה את חוק הגנת הציבור, מזון, אחד הדברים שאמרנו לוועדה - שיש הרבה מאוד רגולציה ישנה, לא עדכנית, הרבה מאוד מסמכי רגולציה שצריך לעדכן בהתאם לרגולציה שהתפתחה מאוד בעולם.
רז הילמן: דוגמה לאחד המסמכים שצריך לעדכן – יש עשרות מסמכים שצריך לעדכן - העברנו רשימה ארוכה למשרד הבריאות.
רז הילמן: מה שקורה כאן – לוקחים מסמך רגולציה קיים, שעודכן בהנחיה, אגב, עוד קודם; לא עושים פה באמת מהפכה אלא רק מסדרים את הרגולציה שתהיה מבחינה משפטית נכונה.
רז הילמן: היה צריך לעשות את זה מזמן.
רז הילמן: זה התעכב הרבה זמן.
רז הילמן: אנחנו מברכים את משרד הבריאות, שהגיע לכאן.
רז הילמן: אני חושב שהמגמה של לאמץ את הרגולציה האירופאית המקובלת, היא מגמה חשובה.
רז הילמן: גם כאן, לצערנו, עשו קצת סטיות מהרגולציה האירופאית – למשל, באירופה ההתייחסות לפוליאלים ולכאלה שהם מוספים למוצר, וברגולציה הישראלית מרחיבים ומתייחסים גם לכאלה שנמצאים בו באופן טבעי.
רז הילמן: גודל האותיות – כאן מחמירים ביחס לרגולציה האירופאית.
רז הילמן: דורשים כאן מסגרת שלא דורשים באירופה.
רז הילמן: אז לומר שמקלים כאן ושעושים דברים בגלל הלחץ של חברות גדולות – אני חושב שזה לא נכון.
אלי אלאלוף: ברשותכם, חבריי, אני יכול להבין מה אמרת ולפרש?
אלי אלאלוף: קודם כל, אני מברך את נציגת האגף השני, שלא מעורב, חוה, על אומץ הלב שלך.
אלי אלאלוף: אני מקווה שישמרו עליך.
אלי אלאלוף: כי לבוא בפומבי בוועדה, ולומר מה שאמרת - אני גאה שיש לנו עובדי מדינה ברמה כזאת.
אלי אלאלוף: לכן אני מבקש מכולכם, חברים – תעשו עבודה נוספת.
אלי אלאלוף: אני מציע שנחזור לדיון פה בעוד שבועיים.
אלי אלאלוף: תודה לכל הצוות, תודה לך, חוה.
אלי אלאלוף: ניפגש תוך שבועיים.
אלי אלאלוף: מהמזכירות של הוועדה יקבעו את זה.
אלי אלאלוף: היום ה-21 במאי 2018, ז' בסיון התשע"ח, השעה 9:23.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעת חוק של חבר כנסת יואל חסון ויהודה גליק, ואני יכול לומר שזה יותר יהודה מאשר יואל.
אלי אלאלוף: באמת עבודה מדהימה שאתה עושה מאחורי הפרגוד ולא רק מאחוריו.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שיש כאן מספר רב של חברי כנסת וזה אומר שההצעה מקבלת את תמיכת רוב חברי הכנסת, קואליציה ואופוזיציה.
אלי אלאלוף: על סדר היום הצעת חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח-2017.
יהודה גליק: השם המקצועי, המדעי, הרפואי הוא אפינפרין.
אלי אלאלוף: אולי תפתח בכמה מלים.
יהודה גליק: אני לא צריך לפתוח במלים.
יהודה גליק: אנחנו רוצים להתקדם.
יהודה גליק: אנחנו רוצים היום לסיים עם החוק הזה.
יהודה גליק: אין שום סיבה שהחוק הזה כבר יותר משנה וחצי עובר לנו במסדרונות והיועצים המשפטיים מאחורי הקלעים עושים עבודה נהדרת, מקסימה ומדהימה ואני חושב שהיום חובה עלינו לסיים את הדבר הזה.
יהודה גליק: הייתי מאוד שמח שלא נחזור על דברים כי הם נדונו כבר בדיונים קודמים.
יהודה גליק: היה דיון מאוד מאוד יעיל בראשות חברתך טלי פלוסקוב ודברים סוכמו.
יהודה גליק: בעצם אנחנו מדברים על דבר שהוא לא משהו גרנדיוזי.