GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי שיינין: חמש שנים הן התקופה המינימלית כדי לבוא ולבדוק אפקטיביות בצורה משמעותית.
אורי שיינין: יכול להיות שאנחנו נתחיל, אחרי שנתיים תהיה לנו השפעה שהיא חצי מהדרך, נבוא ונאמר שזה טוב או שזה לא טוב.
אורי שיינין: מה לא נכן?
אורי שיינין: יושב כאן בן אדם שאומר לך אחרי שהוא קרא מחקרים והוא אומר שאחרי שנתיים יש השפעה של חצי הדרך.
אלי אלאלוף: אתם אומרים חמש שנים.
אורי שיינין: פחות מחמש שנים, אי אפשר לדעת.
אלי אלאלוף: אנשי הביטוח הלאומי, יש לכם עמדה?
שלומי מור: חמש שנים נשמע סביר.
חזקיה ישראל: למה לא ניתן לעשות ביניים ואחרי כן לבוא לוועדת העבודה ולהאריך?
אלי אלאלוף: אנחנו כאן מדברים על הדוח הסופי.
יעקב פלקסר: אם אפשר לתת את הדוגמה מענף הבנייה לגבי האכיפה שכבר קורית בחודשיים האחרונות.
יעקב פלקסר: אני חושב שההשפעות הן מיידיות.
יעקב פלקסר: זאת אומרת, התוצאות נראות ולכן אני לא חושב שצריך חמש שנים
יעקב פלקסר: אני לא יודע למדוד את זה בוודאות.
יעקב פלקסר: אני יכול להגיד לך שהשיח בענף הבנייה אצל המעסיקים הוא כזה שברגע שיש קנסות כאלה, וזה לא סוד - - -
אלי אלאלוף: קודם כל, כל הכבוד לשר העבודה שלקח את האחריות.
מיכל בירן: ומצא שיטה.
יעקב פלקסר: ההשפעות מהירות ולכן אני לא חושב שצריך חמש שנים כדי למדוד את זה.
ירון גינדי: כבוד היושב ראש, ההשפעות של החוק הזה מתחילות בעוד עשר דקות, אחרי שנוציא לציבור את פשר החקיקה הזאת ונסביר ללקוחות שלנו במה דברים אמורים.
ירון גינדי: כשאנשים יבינו שיש להם יותר בטיחות בעבודה, הם ישלמו פחות.
ירון גינדי: אני אתן לכם לדוגמה את השפעות החקיקה האחרונה בכנסת בחוק ההסדרים לגבי חברות הארנק שעשתה שינוי משמעותי.
ירון גינדי: כבר בחודשים ינואר, פברואר, מארס ואפריל הייתה השפעה מסיבית על תקציב המדינה כתוצאה מהחקיקה הזאת והמגזר העסקי כבר התכוונן אליה.
ירון גינדי: אני אומר לכם שאת ההשפעות האלה אתם תראו כבר בחצי השנה הראשונה.
ירון גינדי: מספיקה לנו אפילו שנה אחת כדי למדוד את ההשפעות האלה.
ירון גינדי: לכן, כשאתם לוקחים חמש שנים, אתם לוקחים יותר מדי.
ירון גינדי: שנתיים, יביאו את זה לכבודך ואתה תחליט אדוני אחרי שנתיים.
אלי אלאלוף: ראשית, אני לא אהיה כאן.
ירון גינדי: חבל מאוד.
ירון גינדי: זה הפחד שלנו.
אלי אלאלוף: אני אהיה בשוק.
אלי אלאלוף: אני רוצה לומר לך.
אלי אלאלוף: נתת דוגמה של משהו שפשוט היה חד פעמי.
ירון גינדי: לא דיברתי על הגבייה של הדיבידנד המוטב.
ירון גינדי: לא על זה דיברתי.
ירון גינדי: ממש לא.
אלי אלאלוף: אבל הלכת על דבר כזה שהוא פעולה חד פעמית שמוגבלת בזמן.
ירון גינדי: לא הלכתי על זה.
ירון גינדי: אדוני היושב ראש, חברות הארנק, הדיבידנד למוטב, זה עולם שלם של מושגים.
ירון גינדי: אני דיברתי על החלק שאסור שיהיו משיכות בעלים.
ירון גינדי: לא על הדיבידנד המוטב, מה שאתה התכוונת אדוני.
ירון גינדי: אני חשוב ששנתיים זה פרק זמן מאוד גדול ומשמעותי כדי למדוד.
חזקיה ישראל: עם אפשרות להארכה לעוד שלוש שנים נוספות על ידי ועדת העבודה.
אלי אלאלוף: אם לוח הזמנים הוא חמש שנים מיום הפעולה האמיתית, לא ההיערכות והטכניקות אלא הפעולה האמיתית, לדעתי זה פרק הזמן הסביר.
נעה בן שבת: מה זה הפעולה האמיתית אדוני?
אלי אלאלוף: גיוס הכספים.
נעה בן שבת: הגבייה הראשונה היא ב-1 במאי.
ירון גינדי: אבל כתבתם כאן שמודדים חמש שנים אחורה.
נעה בן שבת: המחקר.
נעה בן שבת: מתי הגבייה ממש נכנסת לפועל?
קריאה: מה הקשר לנתונים?
קריאה: מתחילים לשאול ממתי הגבייה.
אלי אלאלוף: ממתי הגבייה?
נעה בן שבת: התשלום הראשון הוא ב-1 במאי 2020.
שלומי מור: לא של ה-0.1. של הדיפרנציאלי.
נעה בן שבת: של הדיפרנציאלי.
ירון גינדי: של ה-0.1 הוא מה-1 בינואר 2019.
שלומי מור: כן, אבל הגבייה היא בסוף השנה.
נעה בן שבת: רק במארס 2020 המעסיקים ידעו על שיעור מס הסיכון הדיפרנציאלי שנקבע להם.
אלי אלאלוף: מתי מתחילים המעסיקים לשלם אחרי שנעשתה כל ההיערכות?
רועי כהן: ביולי 2019.
רועי כהן: לפי מה שכתוב כאן.
חזקיה ישראל: הוא מדבר על משהו אחר.
חזקיה ישראל: מה-1 בינואר 2019 משלמים את ה-0.1.
קריאה: מה-1 ביולי.
חזקיה ישראל: הם אומרים הפוך.
אלי אלאלוף: מגביית התשלום הראשון.
נעה בן שבת: אין גביית תשלום ראשון דיפרנציאלי.
אלי אלאלוף: זה לא קשור לדיפרנציאלי.
אלי אלאלוף: משלמים מה שקבענו, 0.1.
אלי אלאלוף: מאותו יום מתחילות חמש השנים.
שלומי מור: זה מ-1 בינואר 2019.
קריאה: מ-1 ביולי 2019.
נעה בן שבת: אדוני, רציתי לנסות להבהיר.
נעה בן שבת: אנחנו כרגע אומרים שמ-1 בינואר 2019 בכל מקרה ישלמו 0.1 נוספים.
נעה בן שבת: רק אם ייקבעו תקנות, יהיה שיעור שיכול להיות יותר גבוה, ואם ייקבעו תקנות לקביעת אמצעים להגברת בטיחות עובדים, תהיה אפשרות להפחתה.
נעה בן שבת: רק מאותו מעוד שנקבעו תקנות, אנחנו יכולים לדבר על השפעה על הדיפרנציאליות.
אלי אלאלוף: כשייכנסו לתוקף התקנות, ייכנסו תיקונים למחקר.
מיכל בירן: מה יהיה במחקר הזה?
מיכל בירן: כשייכנסו התקנות לתוקף, אז יהיה מחקר דיפרנציאלי.
מיכל בירן: מה יהיה לפני כן?
מיכל בירן: מה יהיה במחקר?
אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור כדי שנדבר על אותו הדבר.
אלי אלאלוף: ביום שמתחילים לגבות את הסכום הזה החדש, מאותו יום מתחילים את המחקר.
נעה בן שבת: זה לגבי המחקר.
נעה בן שבת: השאלה אדוני, עד מתי תהיה ההוראה הזאת של סעיף 340 בתוקף?
נעה בן שבת: האם היא תהיה לחמש שנים מ-1 בינואר 2019, אז נתחיל לשלם את האחוז, אבל הוא עדיין לא משפיע על התנהגות, או ממועד תחילת התקנות.
אורי שיינין: אני יכול לומר במילה אחת.
אורי שיינין: כל הרעיון הוא לייצר את הדיפרנציאליות ולכן את זה אתה רוצה למדוד.
אורי שיינין: אתה לא רוצה לתת את חמש השנים על העניין הכספי.
אורי שיינין: לכן אני חושב שהכי נכון לבוא ולומר חמש שנים מהרגע שבו אתה מתחיל להיות אפקטיבי, קרי, מיום התקנת התקנות חמש שנים.
ירון גינדי: זה אין סוף.
ירון גינדי: זאת גביית מס.
ירון גינדי: תקרא לזה מס.
רועי כהן: בינתיים יש 0.1 ואתה לא גובה.
רועי כהן: אתה רוצה למנוע תאונות עבודה או אתה רוצה מס?
אורי שיינין: אתם הצעתם 0.1 ואנחנו התעקשנו על ה- - -
אלי אלאלוף: אם אין השלכות בתקנות כשיצאו, אם יצאו - - -
רועי כהן: יצאו.
אלי אלאלוף: אתה רוצה את הרשימה של התקנות שלא הגיעו לכאן?
אלי אלאלוף: אתה רוצה גם תאריכים עם תאריך שמתחיל ב-2005?
אלי אלאלוף: אתה רוצה תקנות של 2005 שאף אחד עוד לא מצא את הדף לכתוב אותן עליו?
אלי אלאלוף: חוץ מזה, זה גם תהליך שמי שמתנגד להפעלת החוק, זאת השיטה.
אלי אלאלוף: העברנו את זה בחוק ההסדרים גם בנושא המזון.
אלי אלאלוף: מה, גמרנו את התקנות שקשורות לזה?
אלי אלאלוף: אני רוצה להיות מציאותי.
אלי אלאלוף: החוק הזה נכנס לתוקף, תגידו לי מתי ומתי מתחילים לגבות.
אלי אלאלוף: בשבילי זה הפעלת החוק.
אלי אלאלוף: כל השאר, זאת המשכיות.
אלי אלאלוף: יכול להיות שבעוד חמש שנים יבוא מישהו אחר וירצה לשנות את החוק, אז נשנה את הדברים.
אלי אלאלוף: אבל הפעלת החוק, תקבעו אותה עכשיו.
אלי אלאלוף: זה לא קשור לתקנות.
נעה בן שבת: אנחנו אומרים שתוקף ההוראה הזאת, הסעיף הזה, תעמוד בתוקף עד 31 בדצמבר 2023.
נעה בן שבת: חמש שנים מתחילת הגבייה ב-1 בינואר 2019.
אלי אלאלוף: אחרת אין חוק ולא יופעל אלא ילכו לתקנות.
נעה בן שבת: אדוני, יש שני רכיבים.
נעה בן שבת: אני מבינה את השאלה.
נעה בן שבת: שואלת עורכת הדין ארפי שאלה.
נעה בן שבת: היא אומרת שבתוך סעיף 340 יש את שיעור רמת הסיכון, יש את הרכיב של 0.1 שהוא מתחיל גם אם לא ייקבעו תקנות.
קריאה: ב-1 בינואר 2019.
נעה בן שבת: הוא מתחיל ב-1 ביולי 2019.
אורי שיינין: אי אפשר מיולי לגבות 500 מיליון שקלים.
אורי שיינין: כולם כאן דיברו על 500 מיליון שקלים.
אורי שיינין: זה היה ברור לכולם.
רועי כהן: אם נקבע 0.1 זה מה-1 בינואר 2019.
רועי כהן: אנחנו דורשים שלוש שנים ולא חמש שנים.
נעה בן שבת: אדוני, שיעור רמת הסיכון לפי סעיף 340, סעיף 340, התיקון שנעשה כאן בחוק הזה הוא הנושא של שיעור רמת הסיכון.
נעה בן שבת: אמרנו ששיעור רמת הסיכון יכולה להיות דיפרנציאלית ויכולה להיות 0.1.
נעה בן שבת: אם הבנתי נכון, אתה רוצה שיהיה מחקר אחרי חמש שנים אבל אתה למעשה לא רוצה הוראת שעה.
אלי אלאלוף: במהלך חמש שנים.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה הוראת שעה.
אלי אלאלוף: החוק הזה, אין לו מגבלת זמן.
אלי אלאלוף: הדוח הזה יביא לנו באמצע הדרך מספיק נתונים כדי שהשר יבוא עם הצעות שונות.
אלי אלאלוף: הוא יכול להפסיק, יכול להמשיך, יכול לתקן, יכול לעשות.
אלי אלאלוף: אבל אין לו כאן מגבלת זמן מראש.
אלי אלאלוף: המחקר, יש לו לוח זמנים משלו והוא לא קשור לחוק עצמו.
אלי אלאלוף: לכן יש כאן מועד התחלת הגבייה שזה על פי אנשי האוצר, אם אני לא טעה, ינואר 2019.
אלי אלאלוף: ביטוח לאומי ערוך לזה, לינואר 2019?
אלי אלאלוף: התחלת הגבייה של 0.1.
שלומי מור: ה-0.1 מתווסף ל-2019.
שלומי מור: הגבייה בפועל תיעשה ב-2020.
שלומי מור: דובר על תשלום חד שנתי.
שלומי מור: ה-0.1 תשלום חד שנתי, כל שנה בגין השנה הקודמת.
שלומי מור: על זה דובר.
אורי שיינין: ה-...
אורי שיינין: ב-2019?
שלומי מור: אתה לוקח כשאתה מקבל את הכסף.
רועי כהן: תראה מה הם עושים.
רועי כהן: רק כסף רוצים.
רועי כהן: אנחנו לא מבינים מה הולך כאן.
אלי אלאלוף: החוק נכנס לתוקפו והתשלום הקשור אליו הוא מה-1 בינואר.
מיכל בירן: אי אפשר לתת להם חצי שנה להתארגן?
שלומי מור: זה לא עניין של התארגנות.
שלומי מור: דיברנו על תשלום בגין שנה קודמת.
שלומי מור: זה מה שדובר קודם.
אלי אלאלוף: אני יכול להסביר?
אלי אלאלוף: אני מנסה לשלב את כל מה שאני שומע.
אלי אלאלוף: החוק נכנס לתוקפו, כולל הגבייה שתיחשב מה-1 ינואר 2019.
אלי אלאלוף: מתי אתם גובים, באמצע השנה או בסוף השנה, זאת בעיה שלכם, בהתאם להיערכות שלכם.
אלי אלאלוף: אם זה תשלום שייעשה בסוף השנה, ברור שלא תעבירו כסף לפני שתקבלו אותו.
שלומי מור: בסדר.
נעה בן שבת: כאן המחלוקת.
אלי אלאלוף: אני לא הגובה של מישהו.
אלי אלאלוף: אתם תגידו שגובים את הכסף מה-1 בינואר 2019 ובאותו יום תקבלו את כל הכסף להעביר לפעילות אחרת?
אלי אלאלוף: אני אומר עובדות והחוק יכלול עובדות.
אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה ברור לכם שאם החוק מופעל מה-1 בינואר, יועבר אליכם בסידורים בינכם.
אלי אלאלוף: לא מעניין את השולחן הזה.
אלי אלאלוף: אני ממליץ לא להעביר שום כסף שלא נכנס כי אני גם אמור לדאוג לקופה של הביטוח הלאומי שהיא הקופה של כולכם.
אלי אלאלוף: אל תעבירו כסף שלא קיבלתם.
אלי אלאלוף: התקנות, כשייכנסו ואז יהיה תשלום דיפרנציאלי, תיערכו, תעשו הערכה חדשה שלכם וההיערכות החדשה הנדרשת במהלך הזמן שייקבע בתקנות.
אלי אלאלוף: שלישית.
אלי אלאלוף: יהיה מחקר שילווה את הפעילות הזאת מהיום שמתחיל להיות החוק מופעל בכלל.
אלי אלאלוף: אם בדרך יש תקנות ויש השפעות על החוק בזכות התקנות, אז בבקשה, גם המחקר יקבל שינויים מתאימים.
אלי אלאלוף: החוק הזה לא מוגבל בזמן.
אלי אלאלוף: אני טעיתי, אני מודה, כי חשבתי, עת אמרתי הוראת שעה, שזה על מנת לעשות את הבדיקות, אבל הבדיקות הן מנתקות.
אלי אלאלוף: החוק הוא חוק.
אלי אלאלוף: הוא מופעל ללא מגבלת זמן.
ירון גינדי: כבוד היושב ראש, לגבי הגבייה.
ירון גינדי: אני הייתי צריך לברך על מה שאומר ביטוח לאומי לומר, בסדר, שיגבו ממני ב-2020 עבור 2019.
ירון גינדי: אבל אני לא עושה זאת ולמה לא?
ירון גינדי: כי אני מכיר את העסקים עצמם.
ירון גינדי: העסקים עצמם, עדיף שישלמו כל חודש מאשר שבסוף השנה ניתן להם מכה אחת על שנה שלמה.
ירון גינדי: זה יכביד עליהם.
ירון גינדי: הוויכוח בין ביטוח לאומי לבין אגף התקציבים, אני אתרגם כאן לכולם, הוא על הריבית.
ירון גינדי: אני לא רוצה שאנחנו נהיה שבויים של זה.
אלי אלאלוף: איזה ריבית?
נעה בן שבת: גם ממש על הכסף.
אלי אלאלוף: אתה יכול לעשות את ההתארגנות שלך בלי המילה ריבית?
אלי אלאלוף: אני חושב שמה שאמר לנו מר גינדי, זה ההיגיון הטוב ביותר.
אלי אלאלוף: אבל יכול להיות שבשנה הראשונה, בגלל הצורך להיערכות, התשלומים לא יהיו מדי חודש בחודשו אלא יהיו - - -
ירון גינדי: יכולים להיות חודש בחודשו?
אלי אלאלוף: יכול להיות שלא ויכול להיות שכן.
שלומי מור: אדוני, אני אחסוך את הוויכוח.
שלומי מור: כיוון שלא מדובר ב-0.1, לא מדובר במשהו דיפרנציאלי יותר מסובך, אלא במשהו פשוט קבוע, 0.1, ואנחנו פשוט נוסיף את זה לחיוב החודשי.
ירון גינדי: תודה רבה.
ירון גינדי: זה מה שביקשנו
נעה בן שבת: כשלאחד יהיה 0.1 ולשני אחרת?
שלומי מור: בעניין הדיפרנציאלי, כמו שדובר עד לרגע זה.
אלי אלאלוף: כמה אתם מקבלים על הייצוג כאן?
ירון גינדי: אנחנו שלושתנו כאן בהתנדבות.
ירון גינדי: היחידים שלא מקבלים שכר.
ירון גינדי: תכף נעשה חישוב לוועדה.
נעה בן שבת: אתה אומר שרק על גבייה של שיעור מעבר ל-0.1.
שלומי מור: זה יהיה שנתי.
שלומי מור: ה-0.1 חודשי.
שלומי מור: לא תהיה בעיה.
אלי אלאלוף: אני מבקש לשמור על הפרדת רשויות.
אלי אלאלוף: אל תגיש לשיינין חשבון על חברי הכנסת.
מיכל בירן: אפילו שזה יותר הגיוני.
נעה בן שבת: אתם מתחילים להפעיל את הגבייה של 0.1.
שלומי מור: 2019, באופן שוטף כפי שנגבים דמי הביטוח.
נעה בן שבת: ואתה גבייה של השיעור מעבר לזה, בסוף השנה.
ירון גינדי: הוא רצה לשמור את הכסף כל השנה והוא רצה את הכסף מתחילת השנה והמלחמה היא על הריבית.
ירון גינדי: נכון, שיינין?
אורי שיינין: לא חשבתי על זה אבל מה שאתה אומר, יש בו הגיון.
נעה בן שבת: אדוני, אני חושבת שאולי גם סעיף קטן (ב) מתייתר.
נעה בן שבת: אולי רק נגיד ש על אף האמור בסעיף 340(א6) לחוק הביטוח הלאומי, גביית ביטוח בעד שיעור רמת הסיכון תיעשה ביום - - -
שלומי מור: תיעשה ב-1 במארס של כל שנה בגין השנה הקודמת.
נעה בן שבת: אז לא צריך את ההוראה הזאת.
נעה בן שבת: סעיפים קטנים (ב) ו-(ג) נמחקים.
ירון גינדי: למה אתה לא בוחן את החוק אחרי שנתיים או שלוש?
אלי אלאלוף: זאת לא סמכות שלי.
אלי אלאלוף: ניתן לשר העבודה.
רועי כהן: שר העבודה מוסמך לבחון את זה.
ירון גינדי: בסמכות שר העבודה והרווחה, כמו שכתוב כאן.
אלי אלאלוף: זה לא מה שהתכוונתי לעשות.
אלי אלאלוף: חזרתי בי.
אלי אלאלוף: אם תרצו התנצלות יותר בכתב, אני אעשה זאת.
ירון גינדי: לא צריך.
ירון גינדי: רק רציתי להבין למה.
אלי אלאלוף: אתה מבין למה.
אלי אלאלוף: אתה יודע את התשובה לשאלה שלך.
רועי כהן: למה לא אחרי שלוש שנים יוכל שר העבודה לבחון את החוק הזה?
אלי אלאלוף: הוא יכול כל יום להתעורר לזה.
רועי כהן: אבל שיהיה כתוב לו.
רועי כהן: נבוא אליו בדרישה שיבחן אחרי שלוש שנים.
רועי כהן: אחרת הוא יגיד שאין עליו חובה והוא לא בוחן את זה.
רועי כהן: אין כאן חובה.
רועי כהן: לא כתוב לו לבחון את זה.
נעה בן שבת: לגבי הנושא של הדיווח.
נעה בן שבת: הייתה הסתייגות של הרשימה המשותפת שהדיווח יהיה עד 30 ביוני 2020.
נעה בן שבת: זה מועד אולי מוקדם אבל אולי אפשר לעשות דיווח ביניים.
אלי אלאלוף: זאת הסתייגות שלהם.
אלי אלאלוף: אנחנו נפיל או לא נפיל אותה.
אלי אלאלוף: אם הם רוצים לשנות, זכותם.
נעה בן שבת: תקנות ראשונות תקנות ראשונות לקביעת אמות המידה ומשקלן היחסי לפי סעיף 340(א1) לחוק הביטוח הלאומי, ותקנות ראשונות לקביעת אמצעים להפחתת שיעור רמת הסיכון לפי סעיף 340(א4) לחוק ביטוח הלאומי, יובאו לאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת עד ליום כ"ו בניסן התשע"ט (1 במאי 2019).
אורי שיינין: השאלה אם אפשר לבקש שהתקנות הראשונות לא יובאו לאישור ועדה.
אלי אלאלוף: אני לא יכול לצחוק, אבל אני יכול להגיד ברצינות, לא.
אורי שיינין: מצד אחד נבטל את ההתליה של התקופה, מצד שני אנחנו לא נביא אותן לכאן.
אלי אלאלוף: איזה התליה יש?
אורי שיינין: אתה קובע שזה יובא עד עוד שנה מהיום.
אורי שיינין: כרגע מנוסח שזה מגיע עד ל-1 במאי 2019.
אלי אלאלוף: אני עוזר לך בזה שאני קובע מתי להביא את התקנות.
אלי אלאלוף: גם אם זה יהיה כתוב, לצערי זה כלאם פאדי.
אלי אלאלוף: אני כותב אבל תגיד ללא אישור הוועדה?
אלי אלאלוף: זה אולי הדבר היחיד שאולי טיפה יזרז את המשרדים כשזה באישור הוועדה.
חזקיה ישראל: או תכתוב באישור אגף התקציבים בלבד.
רועי כהן: אולי באישור שיינין בלבד.
אלי אלאלוף: חבל על הוויכוח.
אורי שיינין: אני מבקש רק תקנות ראשונות.
אלי אלאלוף: כשיבואו הראשונות כבר לא נהיה כאן, אבל גם לא האחרות.
אלי אלאלוף: אני לא מאמין בתקנות שלא באות לאישור הוועדה.
אלי אלאלוף: זה חריג שבחריגים.
רועי כהן: הוא ראה שהוא קיבל 500, הוא רוצה 800.
אלי אלאלוף: זה ממש לא מתבטא בכסף.
אלי אלאלוף: הלוואי שיגיעו.
אלי אלאלוף: אנחנו כבר תכננו, כבר הבוקר תפסו אותי ואמרו לי שנשלים תקנות בפגרה.
נעה בן שבת: אני מבינה את התקנות האלה כתקנות חובה.
נעה בן שבת: אנחנו אומרים ששיעור רמת סיכון, הם יצטרכו לקבוע אותו.
נעה בן שבת: אם הם לא קבעו, יש אפשרות שהם לא קבעו, אבל הם צריכים לקבוע.
נעה בן שבת: אם הם לא קבעו, לכן יש את 0.1.
נעה בן שבת: לכן אנחנו גם אומרים שיש מועד לתקנות ראשונות כי הם צריכים להתקין אותן.
שלומי מור: אבל אם כבר קבענו את ה-0.1 ואת הצורך הפיסקלי מילאנו, למה זאת חובה?
שלומי מור: למה אלה לא תקנות ראשונות?
נעה בן שבת: בגלל שהמטרה הייתה ליצור איזו דיפרנציאליות.
נעה בן שבת: הייתה הנחת יסוד של הצעת החוק הזאת שטענה לדיפרנציאליות שתשרת את המטרה של הגברת בטיחות בעבודה.
שלומי מור: אני מבין.
שלומי מור: השאלה אם הכנסת מחייבת את השרים או נותנת להם סמכות.
אלי אלאלוף: מותר לנו לקבוע תקנות עם מועד מדויק.
נעה בן שבת: סיף הדיווח.
נעה בן שבת: דיווח.
נעה בן שבת: שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים ושר האוצר ידווחו לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת על ההיערכות לקביעת תקנות לפי סעיף 340(א1) לחוק הביטוח הלאומי, עד יום כ"ד בטבת התשע"ט (1 בינואר 2019).
אורי שיינין: מה המשמעות?
אורי שיינין: מה הפורמט של דיווח כזה?
נעה בן שבת: הם יצטרכו לבוא ולומר מה הם כבר עשו, על איזה מודלים הם כבר ישבו, על מה הם דנים, מה החלופות בהן הם דנים.
אלי אלאלוף: זאת הדרך שלנו.
אלי אלאלוף: אני לא יודע מה אתם עושים, אבל אנחנו לא רוצים להגיע לתאריך הסופי ולגלות שלא עשו כלום.
אלי אלאלוף: שלא נערכו.
אלי אלאלוף: אנחנו "מכבידים" על עצמנו כדי לבדוק אם התקדמו כי ראינו דברים כאלה.
אלי אלאלוף: התקנות של התמרוקים, השארנו להם, אז קיבלו דחייה ראשונה, קיבלו דחייה שנייה ואני אומר לך שאני לא מכנס אותם אם שני המשרדים לא יבואו עם הסכם ביניהם.
מיכל בירן: מה באמת המשמעות של החובה כאן?
מיכל בירן: אני מנסה להבין איך זה יהיה.
מיכל בירן: אם הם לא מגיעים להסכמות?
נעה בן שבת: אם השרים לא מגיעים להסכמות, אנחנו נשארים עם 0.1.
מיכל בירן: מה המשמעות של החובה?
מיכל בירן: למה לא להשאיר את זה כך שהם רשאים להביא תקנות?
אלי אלאלוף: כי אנחנו רוצים שהמהלך הזה, כל המהלך הזה, ייכנס בצורה מתואמת והתאריך הזה שנקבע, זה מאפשר מהלך.
מיכל בירן: מה המשמעות של זה משפטית?
נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון מה שאומרת חברת הכנסת בירן, היא אומרת שלא תהיה בעצם חובה לשלם את ה-0.1 לפני 1 בינואר כי למעשה עד המועד הזה לא נותנים אפילו לשרים אפשרות לקבוע תקנות.
מיכל בירן: לא הלכתי עד לשם.
מיכל בירן: ה-0.1, נראה לי שבסך הכול כולם מסכימים על זה וזה ייכנס וישלמו מדי חודש.
נעה בן שבת: יכול להיות שה-0.1 הוא אפילו לא קשור.
נעה בן שבת: הוא באמת צריך להיות בלוח י' החל מ-1 בינואר 2019 ורק השיעורים שמעל 0.1 - - -
מיכל בירן: נראה לי שהסכמנו על זה.
נעה בן שבת: אני חשבתי קודם שכדי להסביר גם כמה תהיה ההפחתה צריך לבנות את זה כמודל.
נעה בן שבת: יכול להיות שצריך לבנות את זה כמודל שאפשר יהיה להפחית עד 0.1.
מיכל בירן: נראה לי על ה-0.1 מסכימים.
מיכל בירן: עכשיו השאלה שלי היא מה שאתם מציעים באופן של התקנות, מה זה אומר אם שנה אחרי כן האוצר והרווחה לא מסכימים על המה שיש בתקנות.
מיכל בירן: מה זה אומר שזה חובה.
נעה בן שבת: זה אמר שלמשל אפשר לדרוש מהממשלה לקבוע את התקנות האלה.
נעה בן שבת: אנחנו גם עוקבים.
נעה בן שבת: אנחנו מנהלים מעקב ומבקשים דיווח מהממשלה על תקנות שהיא לא התקינה במועד.
נעה בן שבת: לא מעבר לזה.
אורי שיינין: אפשר אולי לחייב את הממשלה שאם השרים לא הגיעו להסכמות עד למועד הזה, שהממשלה תצטרך לקבל החלטה שזאת אחריות הממשלה להגיש?
חזקיה ישראל: האם אתם לא סומכים על השרים?
מיכל בירן: אל תגזים, אורי.
אלי אלאלוף: יש לי הערה לכולם.
אלי אלאלוף: זה באותו היום לצחוק על כל המערכות של המדינה.
אלי אלאלוף: יש לנו מדינה שמתפקדת עם נקודות לא נעימות אבל יש לנו מדינה שמתפקדת.
אלי אלאלוף: אם חסר לכם דמיון לדעת מה זאת מדינה לא מתפקדת, תבקשו ממני, יש רשימה ארוכה.
אלי אלאלוף: אנחנו מדינה מתפקדת, עם ממשלה מתפקדת, עם כנסת מתפקדת מאוד, עם גופים ממלכתיים מתפקדים יוצא מן הכלל ואת כולם ניתן לשפר.
אלי אלאלוף: נסכם את הנקודה הזאת.
נעה בן שבת: אני חושבת שנצטרך להתאים את המודל אבל אני רוצה לומר את העיקרון שלו.
נעה בן שבת: גבייה של 0.1 מתחילה ב-1 בינואר 2019 כגביית דמי ביטוח בתוך לוח י'.
נעה בן שבת: התוספת, עוד 0.25 אחוז, זה שיעור רמת הסיכון שאפשר להפחית.
נעה בן שבת: מעסיק שינקוט אמצעים שייקבעו בתקנות, אפשר יהיה להפחית לו עד 0.1 אחוז מהשיעור.
רועי כהן: עד אפס.
נעה בן שבת: יוטמע בתוך דמי הביטוח, בתוך לוח י'.
חזקיה ישראל: ברגע שקבעו רמת סיכון 0.35 - - -
נעה בן שבת: אני רק רוצה להסביר.
נעה בן שבת: אם אמרנו שהתקנות ייקבעו עד מאי 2019 ורק אם לא ייקבעו תקנות, יחול החיוב של 0.1 – סימן שלפני מאי 2019 לא ייקבע 0.1.
נעה בן שבת: אם רוצים את זה, צריך להגיד שהתקנות ייקבעו קודם, ייקבעו עד 31 בדצמבר 2018 ואם הן לא ייקבעו, יהיה 0.1 מה-1 בינואר 2019.
נעה בן שבת: אחרת לא מסתדרת לנו המערכת.
חזקיה ישראל: זה מסתדר טוב מאוד.
חזקיה ישראל: אנחנו הבנו את הדבר הבא.
חזקיה ישראל: כך סוכם.
חזקיה ישראל: מעלים לנו את העסק הזה ב-0.1 מה-1 בינואר 2019.
חזקיה ישראל: זה מוסכם.
חזקיה ישראל: ייקבעו תקנות בין אפס ל-0.35.
חזקיה ישראל: זה מה שנקבע.
חזקיה ישראל: אם זה אפס, לא יהיה גם 0.1. זאת המשמעות.
ירון גינדי: ואז את לא יכולה להכניס את זה ללוח י' כי אין 0.1.
נעה בן שבת: זה לא המודל.
אלי אלאלוף: חזקי, הלכת רחוק מדי.
נעה בן שבת: הלכת רחוק מדי.
נעה בן שבת: יש את שיעור רמת הסיכון שנקבע לפי נתונים שנמצאים אצל המוסד לביטוח לאומי, הנתונים של הפגיעות, של הענפים, כאשר כל הנתונים האלה קובעים את שיעור רמת הסיכון.
נעה בן שבת: אפשר לקבוע נתונים אחרים של אמצעים שנקט המעסיק להבטחת בטיחות עובדים.
נעה בן שבת: אם ייקבעו תקנות בנושא הזה, אפשר יהיה לרדת למעסיק הזה, כאשר בגלל הענף שלו ובגלל ההיסטוריה שלו הוא נמצא ב-0.25.
נעה בן שבת: יקבעו לו איזושהי הפחתה בגלל שהוא קנה עכשיו פיגומים, התקין תקן, עומד באיזשהו תקן חדש, אפשר יהיה להפחית לו.
נעה בן שבת: יכול להיות שהוא לא יגיע לאפס בגלל האמצעים האלה יכול להיות שהוא כן יגיע.
נעה בן שבת: אם הוא היה קודם ב-0.1, יכול להיות שהוא יגיע לאפס.
אלי אלאלוף: סליחה, אני רוצה לנהל את הישיבה שלי.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, הבסיס של החוק הוא 0.1.
אלי אלאלוף: זה החיוב.
אלי אלאלוף: אחר כך, אם יש הנחות, הן ספציפיות בהתאם לתקנות שיהיו ויהיו אישיות.
אלי אלאלוף: לא יהיו בענף כזה ובענף אחר.
אלי אלאלוף: אל תקשור את זה.
אלי אלאלוף: זה לא יכול להיות ש-0.1 יתבטל כי כל מה שתעשה, זה ביחד 0.1. שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: הבסיס הוא 0.1.
חזקיה ישראל: סליחה, אני בכל זאת מבקש יושב ראש הוועדה.
חזקיה ישראל: אתם אמרתם לפי רמת סיכון.
חזקיה ישראל: אמרנו בסדר.
אלי אלאלוף: לא, אל תיכנס לזה.
חזקיה ישראל: אני לא נכנס.
אלי אלאלוף: הסיכום הוא כפי שאמרתי.
אלי אלאלוף: לא רוצה לחזור.
אלי אלאלוף: אין לך צ'אנס לשכנע אותי במשחקים.
חזקיה ישראל: אם אני עשיתי מאה אחוזים - - -
רועי כהן: אמרנו כאן שזה יכול לרדת למטה.
רועי כהן: יכול לרדת לאפס.
אלי אלאלוף: זה לא לכולם.
רועי כהן: לא לכולם.
רועי כהן: ה-0.1 יכול לרדת לאפס.
נעה בן שבת: סיימנו את כל החוק.
אלי אלאלוף: אנחנו סיימנו.
אלי אלאלוף: אני מודה על שיתוף הפעולה, במיוחד למעסיקים.
אלי אלאלוף: הבאתם לנו נתונים ותחושות והכרת שטח טובה יותר מאשר הייתה לנו ואנחנו שמחים.
אלי אלאלוף: אף אחד לא הפסיד כאן ולא הרוויח כאן או ניצח כאן.
אלי אלאלוף: זה חוק שהוא בעייתי אבל התמודדנו אתו.
אלי אלאלוף: במהלך היום החוק יהיה מנוסח בצורה אופטימלית כדי שתעיינו בו.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים להצבעה עליו מחר בשעה 10:00.
טלי פלוסקוב: לא נראה לי שיש טעם להמתין לעוד מישהו יום לפני פסח.
טלי פלוסקוב: היום ה-29 במרץ 2018, השעה 11:00.
טלי פלוסקוב: אני פותחת את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
טלי פלוסקוב: הנושא שנדון בו, ואני מבינה שזה בדחיפות: טיוטת תקנות שירות התעסוקה (תשלומים ממבקש עבודה בקשר לתיווך עבודה)(הוראת שעה)(תיקון), התשע"ח-2018.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שהוראת השעה היתה לשנה, לא הספיקו, לא הספקתם, אני לא יודעת מי נמצא כאן ומי היה צריך לעשות לנו הוראה קבועה, ולכן אתם מבקשים הארכה נוספת לעוד חצי שנה.
טלי פלוסקוב: אז בואו תציגו לנו על מה מדובר, נשמע.
טלי פלוסקוב: משרד העבודה, בבקשה.
הילה רענן: אני ממשרד העבודה.
הילה רענן: סעיף 69(ג) לחוק שירות התעסוקה קובע שללשכה פרטית אסור לגבות או לבקש ממבקש עבודה בישראל או מחוץ לישראל תשלום כל שהוא, אלא אם כן התשלום הוא תשלום מותר.
הילה רענן: סעיף 69(ה) לאותו חוק קובע ששר העבודה יכול לקבוע בתקנות בהתייעצות עם שר המשפטים ובהסכמת שר הפנים את הסכום המרבי שמותר לגבות ממבקש עבודה.
הילה רענן: ביום ראשון - -
טלי פלוסקוב: כמה הוא היום?
קריאה: 3,670.
הילה רענן: כן.
הילה רענן: ב-1 בספטמבר 2010 פקעה הוראת השעה שהתירה ללשכות פרטיות לגבות את התשלום מאותם עובדים זרים, בשים לב ליכולת הפיקוח המוגבלת על כספים שנגבים מעובדים זרים ללא הסכמים בי-לטרליים, הוחלט באות מועד שלא להאריך את הוראת השעה.
הילה רענן: יחד עם זאת, לאור פניות שהתקבלו בשנים האחרונות ממשרדי ממשלה, מלשכות פרטיות בענף הסיעוד, שביקשו להסדיר את הנושא ועתירה שהוגשה בבג"ץ בעניין זה, בינואר 2017 אישרה הוועדה את חידוש הוראת השעה לתקופה של שנה, שבמהלכה התחייבה הממשלה לבחון את ההסדר הנכון באשר לגביית כספים בענף הזה, ולגבש את החלטתה בעניין.
הילה רענן: אכן, בשנה האחרונה גורמי מקצוע במשרד העבודה, במשרדים שונים של הממשלה, ליוו בדיקה כלכלית שמטרתה לנתח את הפעילות של הלשכות הפרטיות בסיעוד לצורך הארכת ההוצאות הכספיות שלהם אל מול מקורות המימון הזמינים להם.
הילה רענן: הבדיקה הכילה תחשיב שכולל מבנה הוצאות נורמטיבי וניתוח מבנה - - - על ההוצאות הנדרשות מבחינה רגולטורית כבסיס לבניית מודל התחשיב.
הילה רענן: חברת הייעוץ שעשתה את הבדיקה הציעה מספר חלופות שלוקחות בחשבון מאפיינים שונים של לשכות בגדלים שונים, ומסקנות הבדיקה גם הועברו למשרדי ממשלה שונים אבל טרם הושגו הסכמות בעניין הזה.
הילה רענן: על מנת שהממשלה תוכל לקבל החלטות מושכלות בנושא וכן להמתין לממונה החדש על זרוע העבודה שאמור להיכנס לתפקידו בחודשים הקרובים, אנחנו מבקשים מהוועדה להאריך את הוראת השעה לתקופה של חצי שנה נוספת, שבמהלכה תתקבל החלטה בעניין.
טלי פלוסקוב: אוקי, אנחנו משנים משהו בתקנון ממה שהיה מבחינת הסכומים?
טלי פלוסקוב: דבר נוסף שרציתי לשאול: אני שומעת הרבה מקרים שגובים הרבה יותר מהסכום שאתם גובים.
טלי פלוסקוב: איך אנחנו אוכפים את הדבר הזה?
טלי פלוסקוב: מן הסתם, אנחנו יודעים שמי שצריך להחזיר אחר כך את הכסף הזה זה העובדים.
הילה רענן: מה שאנחנו מנסים לעשות היום – הממשלה מנסה לחתום על הסכמים בי-לטרליים בענף הזה, שבעצם ימנעו את הגביה הלא חוקית של דמי תיווך לא חוקיים.
טלי פלוסקוב: ועושים את זה עם המדינות שאנחנו עובדים אתן?
טלי פלוסקוב: יש כבר מדינות שחתמו או שעוד לא?
הילה רענן: את זה רשות ההגירה אמורה לדעת.
שושנה שטראוס: שלום.
שושנה שטראוס: אני מרשות האוכלוסין וההגירה, הלשכה המשפטית.
שושנה שטראוס: כבוד היושבת ראש מכירה את ההתנהלות שלנו - היא לא קלה, אפילו בתחום רגיש כמו בניין שהתלווית אתנו באחת הנסיעות וראית את ההתנגדות שיש.
שושנה שטראוס: בתחום של עובדי סיעוד אנחנו באמת התקדמנו באופן איטי כדי לבחון את הדברים שאנחנו עושים בצורה מדוקדקת כי מדובר בעובדים שנביא, שממש ייכנסו לבתים של אנשים עם מוגבלות, ורצינו ללמוד את זה בזעיר אנפין לפני שניכנס להסכם בי-לטרלי גדול.
שושנה שטראוס: עשינו הסדרי פיילוטים קטנים עם נפאל וסרילנקה, שהביאו בסביבות 70,100.
שושנה שטראוס: הכשרנו אותם, בחרנו אותם ונתנו ללשכות הפרטיות להזמין אותם מחו"ל.
שושנה שטראוס: מה שקרה, שרק חלק מהעובדים הוזמנו כי כנראה לא חייבנו את הלשכות לקחת את העובדים שלנו.
שושנה שטראוס: לפני כמה חודשים הסברנו ללשכות הפרטיות, הודענו להן שבחציון הנוכחי, כל לשכה שתרצה להזמין את העובדים האלה תוכל לעשות את זה על סמך מכסות שלא נוצלו.
שושנה שטראוס: עדין ההיענות מאוד מצומצמת.