GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חזי משיטה: אני בטוח שמרבית האנשים יודעים ומבינים אבל חשוב לי לומר את הדברים כי אני שומע שלא לכולם זה ברור.
<חזי משיטה: כל מי שמגיש בקשה להכרה, אפילו נכה חדש, או לוועדה אחרת, זכאי לטיפול רפואי מלא.
<חזי משיטה: לא משנה כמה זמן זה נמשך ולא משנה הטיפול שנדרש.
<חזי משיטה: גם אם בסופו של דבר הוא לא מוכר, משרד הביטחון נושא בהוצאות האלה.
<חזי משיטה: כך שאין מישהו שנמצא האוויר מבחינת הטיפול הרפואי עד שהוא מקבל את התשובה לבקשה שלו להכרה.
<חזי משיטה: לא בוועדה הראשונה ולא לאחר מכן.
אלי אלאלוף: החבר שחזר אלינו מבחוץ, ברוך הבא, שיהיה ברור שאנחנו לא כועסים עליך.
<חנן מכלוף: גם אני מקווה שזה לא מכעס.
<חיים בר: אני רוצה להתייחס לנושא של הפוסט טראומה, אני שומע כל הזמן המילה מחלה.
<חיים בר: PTSD זו לא מחלקה, זו חבלה.
<חיים בר: היא חבלה כדי שהטיפול יהיה יותר מהר מאשר מחלה שיש צורך ללכת לאבחן עבר של אדם לאורך שנים, אם לא בא עם משהו מולד מהמשפחה.
<חיים בר: דבר שני, אמר את זה חזי משיטה ואני מסכים אתו במאה אחוז.
<חיים בר: כל מיש מגיש בקה להכרה על משהו מסוים, עוד לפני שהוא בכלל מוכר כנכה צה"ל, הוא קודם כל מקבל מכתב ממשרד הביטחון שקבלו את התביעה שלו הוא מטופל ונבדק ומרגע זה שייגש ללשכה המרחבית שלו ושם יקבל טיפולים.
<חיים בר: מודגש, שזה כדי לא להחמיר את מצבו.
<חיים בר: אני מוכרח לציין עוד דבר, כי כל אחד כאן דואג לכל מיני דברים, לא הכניסו את המילה הזאת ולא הכניסו את המילה הזאת.
<חיים בר: ארגון נכי צה"ל הוא הארגון היציג ואני רוצה לא פחות טוב מכל אחד אחר פה.
<חיים בר: אבל אני עובד מול אגף השיקום ומה שאני אסכם עם אגף השיקום יהיה הסיכום של הארגון ואני מודה לצוות של אגף השיקום.
<חיים בר: אני אתן דוגמה, סעיף 9מב זו הרחבה אדירה לנכי צה"ל בתקנה הבסיסית דובר על אדם שהוא קטוע רגל ואם יחלה באיקס מלות, הוא יוכר.
<חיים בר: יש פה הרחבה שלא הייתה מעולם לנכי צה"ל.
<חיים בר: גם קטועי גפיים תחתונות, גם פגועי גפים עליונות, כולם יקבלו את כל התביעות האלה.
<חיים בר: למשל, אם אדם קטוע רגל עובר עכשיו אירוע לבבי, יש קשר רפואי.
<חיים בר: עכשיו זה יהיה ידיים גם וזה הישג אדיר.
ענת ברקו: לגבי פגיעה באיבר זוגי, נניח אדם קטוע רגל, רגלו השנייה נשחקה כי הוא אימץ אותה הרבה יותר ואז יש אמירה בגיל מסוים שזה מחמת גיל ולא מחמת הפציעה.
ענת ברקו: אז הוא מקבל רק 50% ולא 100%.
ענת ברקו: השאלה היא מה עושים עם הדבר הזה?
ענת ברקו: אריה טל יוכל להסביר את זה?
אלי אלאלוף: יש תקנות הקשורות לוועדות הרפואיות.
אלי אלאלוף: התקנות האלה עם ותק מסוים.
אלי אלאלוף: היום אנחנו מקבלים החלטות חדשות שיש להן השלכות על הוועדות הרפואיות, כולל סוגי מחלות, הרחבת מחלות.
<ערן יוסף: התשובה היא לא.
אלי אלאלוף: אז יש לי שאלה נוספת הקשורה להבנת החוק.
אלי אלאלוף: יש לי יעוץ כמה שאני רוצה וברמה מדהימה ואני משתמש בקריאה ראשונה ושנייה ואני יכול להגיד שאני לא תופס מיד.
אלי אלאלוף: יש לי הרגשה שאם אזרח, נכה צה"ל, קורא את החוק הזה, הוא לא יבין כלום.
אלי אלאלוף: אנחנו עושים חוק שהוא טוב למשפטנים, משפטנים שעושים סיבוב על הנכים אפילו.
אלי אלאלוף: אחת המשימות שאתם חייבים לעשות זה, איך שהחוק יעבור, שיהיה דבר שכל אחד יבין.
ענת ברקו: גם באופן אישי לכל נכה.
אלי אלאלוף: אנשים לא מבינים מה קורה ואני אומר לכם את זה על בסיס אישי.
אלי אלאלוף: אני לא הצלחתי להבין מה כתוב פה.
אלי אלאלוף: זה פשוט נעשה בין המומחים של אגף השיקום ועורכי דין ומי שאמור להבין מה קורה סביבו, לא בנוי להבין מה קורה בחוק הזה.
אלי אלאלוף: צריך לחשוב איך עושים את הפרסום לחוק שיאפשר לאנשים להבין מה קורה בחוק.
אלי אלאלוף: הנושא הרפואי הוא בשליטה רק של הרופאים.
אלי אלאלוף: הידע המשפטי הוא בעיקר באגף השיקום או מול עורכי דין וגם מולם, אני אגיד לכם בלי לפגוע בהם, האנשים האלה גם לא מסבירים ואם הם מסבירים חלק מהשיקול הוא שיקול פסול.
אלי אלאלוף: לכן אני אומר שאחת הסיבות לוויכוחים הוא חוסר ההבנה של החוק הזה שהפך למסורבל מאוד.
אלי אלאלוף: זה נכון שזה צילום מצב, אבל אם המצב היה טוב לא היינו צריכים לצלם אותו.
אלי אלאלוף: אם לא יהיה מובן יותר לנכים לא עשינו כלום, עשינו רק עוד סיבוב עבודה קשה ובסוף הנכים לא יצאו עם הבנה של החומר.
אלי אלאלוף: זו נקודה מרכזית שכדאי שניקח לתשומת לבנו ונעשה את זה.
אלי אלאלוף: נעשה שאנשים יבינו.
אלי אלאלוף: אנחנו משרתים אנשים, שבמקרה הטוב יבינו את החומר הנקרא בקושי, אבל לא ידעו לפרש אותו.
אלי אלאלוף: את זה חייבים אגף השיקום ואתם, הגוף המייצג את הנכים, לעשות שזה יהיה מובן לאנשים.
אלי אלאלוף: אם בפגישות הסברה, אם בטיפול אישי, אם בחומר כתוב ומסודר שיוכל להגיע לכל האנשים.
אלי אלאלוף: תיקחו כל פרק ופרק ותפרשו בצורה מפורשת.
ענת ברקו: צריך לעשות את זה באופן ספציפי לכל נכה ונכה.
ענת ברקו: מה מגיע לו, לתת לו את זה כתוב, להנגיש אותם לזה.
אלי אלאלוף: לפני כמה דקות קבלתי שוב הסבר על האיבר הזוגי.
אלי אלאלוף: אני אגיד את ההמלצה שלנו, חברי הכנסת, כי אנחנו צריכים להחליט.
אלי אלאלוף: מי שפגוע באיבר מסוים ובשלב מסוים בחיים שלו האיבר השני נפגע, הוא צריך להמשיך לקבל שירות על ידי מערכת רפואית אחת, שהוא בוחר.
אלי אלאלוף: לפי האחוזים שקבעתם.
אלי אלאלוף: דבר שני, בנושא ההכרה, אם המחלה היא תוצאה של האיבר הראשון, תהיה לו ועדה והיא תחליט.
אלי אלאלוף: אבל לא יכול שנגיד לו ללכת לרופא א' לטפל בצד שמאל ורופא ב' יטפל בצד ימין.
אלי אלאלוף: זה הסיכום וזו העמדה שלנו כחברי כנסת.
<יעל סלנט: בעצם רק את הטיפול.
<יעל סלנט: מה לגבי הטבות?
אלי אלאלוף: רק אם מוכיחים שיש לזה השלכה, בוועדה רפואית יחליטו על זה.
<קריאה: ברור שזו הרחבה משמעותית מבחינה תקציבית.
אלי אלאלוף: לא באנו רק עם קופה, באנו גם עם היגיון.
אלי אלאלוף: אני לא אגיד למישהו שבעין א' הוא יטפל ובעין שניה לא יטפל כי היא שייכת למשרד הביטחון.
<יעל סלנט: סיכום חברי הכנסת הוא שבסעיף קטן (א) שמדבר על השירותים הרפואיים יינתנו שירותים רפואיים בלי קשר לדרגת הנכות באיבר הזוגי הנוסף, כלומר לא להחיל את המגבלה שדרגת הנכות צריכה להיות נמוכה יותר מהאיבר המוכר.
<יעל סלנט: המגבלה הזו תחול רק בכל הנוגע לסעיף קטן (ב) להטבות הנוספות.
<יעל סלנט: את ההטבות הנוספות יקבל רק מי שהנכות באיבר הזוגי שלא הוכר היא נמוכה מהנכות באיבר הזוגי שהוכר.
אלי אלאלוף: והוכח שזה בעקבות הנכות באיבר הראשון.
<מאיר חלבי: ועם כל ההשלכות הרפואיות.
אלי אלאלוף: אני לא יודע למה אתה מתכוון?
אלי אלאלוף: אבל לא קבלת את רשות הדיבור.
מרדכי יוגב: מכיוון שלא נצביע היום על זה, אני מבקש את התייחסות הנוכחים.
מרדכי יוגב: האמירה שתהיה אחידות בטיפול הרפואי מקובלת עלי מאוד, גם בלי קשר בהכרה לאחוזי הנכות.
מרדכי יוגב: מדובר על אחוזי נכות של 30% באיבר הזוגי לפחות בכדי שיוכר גם טיפול רפואי באיבר האחר ו-15% בפגיעה בעין.
מרדכי יוגב: לגבי אחוזים, הייתי מאפשר את ההתייחסות להערות לפעם הבאה כי אני מרגיש שמקצועית אני לא סגור עם זה.
מרדכי יוגב: אני מאוד סגור עם אחדות הטיפול הרפואי, לגבי האחוזים, האם רק עין?
מרדכי יוגב: האם גם האונה השמאלית של המוח?
מרדכי יוגב: אני פשוט לא יודע, אין לי את כלי ההחלטה לגבי מידת האחוזים ויכול להיות שמה שכתוב פה הוא נכון וצריך לקבל את זה ולא לערער על זה.
<יעקב זכאי: אני רוצה לתת דוגמה ולחדד עד כמה חשוב מה שהערת, שטיפול רפואי צריך לתת לכל איבר זוגי אם הוא פגום, זה לפרשנות שבה אגף השיקום התייחס לנוסח הקיים של ההוראה ושל הסעיף כאן.
<יעקב זכאי: פנה אלי נכה שהוא 60% על כל צד שמאל שלו, הוא ביקש לקבל טיפול רפואי על פגיעות שנוצרו לו כתוצאה מכך על יד ימין בעיקר.
<יעקב זכאי: אמרו לו שהסעיף הזה לא חל עליו, כי אין לו 30% לפחות על איבר זוגי, יד או רגל, יש לו 60% על כל הצד וזה לא נחשב.
<יעקב זכאי: לכן, גם אם הנוסח הזה יישאר בכיוון שלו, צריך לתקן את זה.
<יעקב זכאי: לא יכול להיות שמישהו שמשותק בכל צד שמאל שלו, עם 60% נכות, אומרים לו אין לך 30% על יד או רגל לכן לא תקבל טיפול רפואי על הצד השני.
<מאיר חלבי: רציתי לומר לגבי איבר זוגי לקטוע יד.
<מאיר חלבי: כשהיינו ילדים וראינו אדם קטוע, היו אומרים שכל הכוח של היד הקטועה עובר ליד הבריאה.
<מאיר חלבי: שטויות.
<מאיר חלבי: כיוון שהיד הלא קטועה, רוב המעמסה עליה, היא עובדת לבד 24 שעות.
<מאיר חלבי: נוסף לזה, מבנה הגוף מבחינת משקל הוא סימטרי, לא רק שהיד נפגעת, אלא גם עמוד השדרה נפגע.
<מאיר חלבי: החוליות נפגעות במשך השנים.
<מאיר חלבי: זה חלק מההשלכות הרפואיות של האיבר הזוגי לגבי זה וכדאי לקחת את זה לתשומת הלב.
<אהרון אקוקה: שמי אהרון אקוקה.
<אהרון אקוקה: אני עיוור ורציתי לעורר את הבעיה של העיוורים.
<אהרון אקוקה: יש עניין של הליווי ושל קריינות ורכב.
<אהרון אקוקה: שלושה סעיפים שאולי אפשר לפתוח לדיון מחדש.
<אהרון אקוקה: לא הייתי בדיונים קודמים כי לא ידעתי עליהם, היום זו פעם ראשונה והתרשמתי לטובה.
<אהרון אקוקה: אם ניתן לפתוח את זה, לדבר על זה, להזמין עיוורים ולשמוע אותם כדי שתדעו מה קורה.
<יעל סלנט: נדמה לי שאתה מתייחס לסעיף 9 סו' שבאמת מדבר על כל הנושא הזה.
<יעל סלנט: זה באמת נדון בדיונים קודמים בוועדה.
<יעל סלנט: אבל מכיוון שהנושא לא הוצבע אפשר יהיה לשמוע הערות נוספות על זה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שמישהו מאגף השיקום ישב עם אהרון ויסביר לו מה הוחלט אז בקריאה של הסעיפים.
אלי אלאלוף: נחזור על זה בהצבעה.
אלי אלאלוף: אבל אם זה כבר יידון אני מציע שמישהו ידריך אותו באופן אישי משום שהוא טרח לבוא במיוחד אלינו אני אשמח אם תסבירו לו מה הייתה החלטתנו לגבי אותם שלושת הסעיפים.
<אריה טל: בהתייחס למה שנאמר כאן לגבי האיבר הזוגי.
<אריה טל: בחור שנפגע בגיל 20, הרגל הפסיקה לתפקד, רוב המעמסה עברה לרגל השנייה.
<אריה טל: עם השנים חלה שחיקה אדירה ואיומה שפגעה גם ברגל הבריאה וגם בגב.
<אריה טל: מגיעים אחרי 10, 20 ו-30 שנה לוועדה, לפי תקנה 9 הם מכירים בך.
<אריה טל: אבל מה הם עושים?
<אריה טל: מתחכמים לנכה וקובעים 50% על חשבון הגיל.
<אריה טל: מה פתאום גיל?
<אריה טל: מגיל 20 הרגל נושאת בכל המעמסה.
<אריה טל: הלא זה צריך להיות מאז גיל 20.
<אריה טל: האם בגיל 20 אדם מבוגר?
<אריה טל: אדם זקן?
<אריה טל: 30 שנה הרגל נושאת בעול, זה על חשבון הגיל.
<אריה טל: זה חייב לעבור תיקון.
<אריה טל: דבר שני בנושא תקנה 9.
<אריה טל: זה נכון שאני יכול להגיש תקנה 9.
<אריה טל: אבל מצאו להם תקנה נהדרת, מזמינים אותי לתקנה 9 ומזהירים אותי, כנכה, דע לך, אם אתה הולך לתקנה 9, אנחנו פותחים את כל התיק שלך, אנחנו דנים בכל ונחליט מה שנחליט בלי שום קשר לבעיה שהגשת בגינה את תקנה 9.
<אריה טל: מה פתאום?
<אריה טל: הנכות לא השתנתה.
<אריה טל: להפך, תקנה 9 מוגשת בגין החמרה שנגרמה בעקבות הפציעה.
<אריה טל: מה שיוצא בסוף, על מנת להרתיע את הנכים מלהגיש, אומרים להם את האיום הזה.
<אריה טל: הערה אחרונה בנושא הוועדות הרפואיות.
<אריה טל: נכון ואני מאוד מכבד את ההחלטה הרפואית שמתקבלת בוועדה הרפואית.
<אריה טל: אבל המסכות האחרונה זה לא הרופא אלא קצין התגמולים וקצין התגמולים יכול לקחת את ההחלטה של הרופאים, לשים אותה בפח, לשנות את ההחלטה ולקבוע מה שהוא קובע.
<אריה טל: לכן זה לא החלטת הרופאים.
אלי אלאלוף: זה כבר להיכנס לבעיות מנהלתיות עם המערכת.
אלי אלאלוף: זה לא קשור לחוק הזה.
אלי אלאלוף: מישהו יוכל לתת תשובה לגבי שתי ההערות הראשונות?
<חיים בר: אני רוצה להתייחס לפקודות הנכים העיוורים.
<חיים בר: עלו שלושה נושאים ואני אומר כך, לגבי נושא של רכב מדינה לעיוורים יש הסכם, מאושר להם.
אלי אלאלוף: מגיע לו יחס מיוחד, תתנו לו את זה.
<קריאה: זה לא רק לגבי אהרון, זה לגבי כל העיוורים.
<קריאה: יש פה הרבה דברים שנעשים, חוקים שלא מקובלים.
אלי אלאלוף: אני אבקש מיושב-ראש ארגון הנכים לתת לכם דברי הסבר.
אלי אלאלוף: מה לגבי השאלה לגבי חצי גוף משותק שאחד האיברים מצדו השני של הגוף, כביכול הבריא, איך מתייחסים לזה?
<חזי משיטה: אני אענה על סדרת דברים שעלו כאן.
<חזי משיטה: לא לכל הדברים יש לנו תשובות, רשמנו את הדברים ובמקומות שנצטרך לחזור עם תשובות, נחזור עם תשובות.
<חזי משיטה: לגבי ההערה הראשונה שלך שהעלית עכשיו וגם בפעם הקודמת, אנחנו באמצע עבודה שאנחנו מקווים שתהיה בה התקדמות, לנכי צה"ל כולם בהנגשת המידע.
<חזי משיטה: עובדים על חוברת כזאת.
ענת ברקו: ברמה האישית?
<חזי משיטה: לא ברמה האישית.
אלי אלאלוף: נתייחס לזה ברגע שנגיע לזה.
ענת ברקו: אם הנכה לא יודע מה מגיע לו, לכל אחד מגיעות זכויות אחרות.
<חזי משיטה: זה ברור.
<חזי משיטה: יש 57,000 נכי צה"ל.
<חזי משיטה: אין נכות אחת דומה או זהה לנכות אחרת.
<חזי משיטה: לכן אי אפשר להכין 57,000 חוברות שונות.
<חזי משיטה: אם כן, היום, בהתנהלות של אגף שיקום, אם תהיה חוברת כזו שמפשטת את החוק כפי שיושב-ראש הוועדה ציין, הוא צודק, התקנות זה עוד תוספת, שגם אם יצטרכו לפרש אותן, יש בהם לא פחות סעיפים ממה שמופיע בחוק.
<חזי משיטה: לכן אנחנו מנסים לעשות חוברת שתנגיש את המידע הזה.
<חזי משיטה: לגבי מה שקורה היום במחוזות השונים, כשנכה צה"ל חדש נכנס, מרכיבים לו צוות על מנת שידע את כל הזכויות שלו בכל התחומים.
<חזי משיטה: גם רפואה, גם רווחה, גם שיקום וגם תעסוקה.
<חזי משיטה: יש לו איש שיקום שמלווה אותו.
<חזי משיטה: בדרך כלל נותנים לו את החוברת הכללית שקיימת היום לגבי המידע שהוא צריך לדעת וגם ספציפית לנכות שלו.
<חזי משיטה: זו גישה שדנה בנות ובצרכים האישיים שלו.
<חזי משיטה: לעשות מידע כפי שאת אומרת זה יהיה בלתי אפשרי, אם נמצא דרך לעשות זאת, בוודאי שלא אתנגד לעשות זאת.
<חזי משיטה: אבל אני חושב שאין נכות אחת שזהה לאחרת.
ענת ברקו: אם כבר עוברים אתו על הזכויות, אז כדאי לסמן את הזכויות שמתאימות לו.
<חזי משיטה: אני מדבר על נכים חדשים.
<חזי משיטה: את מדברת על כל מי שנמצא על המגרש של נכי צה"ל היום וכבר עבר את התהליך שאני מדבר עליו.
<חזי משיטה: מה שאנחנו עושים עם הצוות הזה, זה לנכים חדשים שנכנסים לתהליך אצלנו ואנחנו עושים את זה היום.
<חזי משיטה: הוא מקבל את החוברת ואת הידיעות האישיות שלו.
<חזי משיטה: בנושא של ההכרה המרחיבה מבלי לקחת בחשבון כמה אחוזי נכות יש ולהכיר באיבר הזוגי באופן אוטומטי ורחב, זו הרחבה.
<חזי משיטה: אני מבקש שתינתן לנו אפשרות להכין מענה כלשהו שמביא את שני ההיבטים, רפואית, אני לא רוצה לעשות את זה עכשיו עם הרופאים שנמצאים פה, אם זה נכון לעשות ואם זה בכלל תופס.
<חזי משיטה: דבר שני, לדעת את המשמעות של השפעות הרוחב התקציביות.
<חזי משיטה: אנחנו צריכים להציג אותן לוועדה.
אלי אלאלוף: תעזור לי לחשוב טוב ולא אינטואיטיבית.
אלי אלאלוף: אם היום אני נכה ברגל שמאל 30%, אם אני רוצה לבדוק את הבעיות ברגל ימין איפה אני עושה את זה?
אלי אלאלוף: אצל אורתופד אחר?
<יעל סלנט: אם הנכות ברגל המוכרת היא 30% וברגל הלא מוכרת היא 40% אז הוא יצטרך ללכת לרופא אחר.
אלי אלאלוף: או שתגיעו לסיכום בין הקופות וביניכם ותחליטו להעביר את כל הטיפול של הנכה אליכם.
אלי אלאלוף: אם זה מקרה של אף אוזן גרון מדובר בכלל בשלושה רופאים לכל איבר.
אלי אלאלוף: אז אני אומר, ברגע שלאיבר הזוגי יש בעיה חדשה לעומת ההכרה שיש באגף השיקום לגבי איבר א', אז תאפשרו או תתאמו את זה עם הקופות, שילך לרופא אחד מתאים לשני האיברים.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה של איבר יהיה מטופל אצל רופא אחר?
אלי אלאלוף: זה טרטור מיותר.
אלי אלאלוף: תעשו סיכום ביניכם והבנה עם קופות החולים ותתחשבנו על זה גם אם צריך.
אלי אלאלוף: אני כוועדה מוכן לכנס את שני הגופים ולעשות התחשבנות.
אלי אלאלוף: לדעתי יש אפשרות כזאת.
אלי אלאלוף: אי אפשר לטרטר את הנכה ככה שכל אחד ירוץ לשני רופאים.
אלי אלאלוף: תאחדו את השירותים האלה, כל התפקיד שלנו זה להקל על הנכה שבלאו הכי הכול קשה לו.
אלי אלאלוף: דבר שני זה לגבי השאלה של עורך דין זכאי, תנו את התשובה.
אלי אלאלוף: יש פה שאלה לגיטימית.
אלי אלאלוף: אם אני נכה בחצי גוף והיד הבריאה מתחילה לסבול, מה עושים?
אלי אלאלוף: הוא יפגע בעצמו כדי לקבל את הטיפול?
אלי אלאלוף: אני פונה אליכם הרופאים.
אלי אלאלוף: אתם לא רופאים רק כדי לעבוד לפי הספר.
אלי אלאלוף: אומרים שהרופא בכלל צריך לתחלל את כל הבעיות של גוף האדם.
אלי אלאלוף: אז אל תתחמקו מזה, תגידו, עדיף לך להיות אצלנו או עדיף לך ללכת לקופה ושם נמצא את הסידור הנדרש.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה זמן לחשוב, בבקשה.
אלי אלאלוף: לדעתי ההשלכות התקציביות לא קיימות כי אלה שנתי מערכות ממלכתיות שחיות מכספי מדינה, תרצו או לא תרצו, כספי מדינה הם הכספים שלנו.
אלי אלאלוף: אנחנו משלמים את הביטוח הרפואי לא המדינה משלמת לנו.
אלי אלאלוף: משלמים הרבה כסף ולצערי לא תמיד מקבלים את מה שמגיע לנו.
<יעל סלנט: על חצי גוף אין ייחוס שעושים?
<מרדכי לובוצקי: לגבי הנקודה שהעלה עו"ד זכאי העלה, במידה ויש פגימה של חצי גוף אין לנו עם זה בעיה כיוון שאנחנו יכולים להפנות אותו לוועדה רפואית, לא במסגרת הוועדות הרפואיות הרגילות על פי חוק שלנו, שהיא בעצם נותנת חלוקה של האחוזים.
<מרדכי לובוצקי: כמה שייך לרגל, כמה שייך ליד ומזה אנחנו יכולים לצאת לדרך כדי לדעת האם קיימת זכאות.
<יעקב זכאי: יש פסק דין שאומר שאין חלוקה כזאת.
<יעקב זכאי: מי שיש לו אחוז מסוים על יד ורגל או על ידיים ורגלים, אותו אחוז יש לו על כל גפה וגפה בגוף.
<יעקב זכאי: שני פסקי דין כאלה, אגף השיקום מתעלם מהם.
<יעקב זכאי: לא רק לגבי טיפול רפואי אלא גם לדברים אחרים.
<יעקב זכאי: אני עכשיו בקטע של טיפול רפואי.
<יעקב זכאי: אדם שיש לו 60% על יד ורגל לא יכול להיות שתגידו לו שצריך לפצל לו את אחוזי הנכות שלו.
<יעקב זכאי: הוא משותק ביד ורגל.
<יעקב זכאי: יש לו 60% על יד ורגל.
<יעקב זכאי: לא יכול להיות שתגידו לו לפצל את האחוזים כדי לקבל טיפול רפואי בצד השני.
<יעקב זכאי: לא רק שזה לא נכון משפטית, זה לא עושה שכל רפואית.
<חזי משיטה: אני חושב שלא צריך לעשות דיונים על הטענות, אבל הטענות של עורך דין זכאי ייבדקו, גם מבחינה רפואית וגם מהבחינה המשפטית אם אנחנו באמת לא מכבדים צווים של בית משפט.
<חזי משיטה: נבדוק ונחזיר תשובה ליושב-ראש הוועדה.
<אריה טל: אני מבקש מאגף השיקום לתת תשובה לשאלות שלי.
<אריה טל: בגיל 44 נכתב במפורש על ידי הוועדה שאני אדם זקן ולכן מורידים לי על חשבון גיל 50%.
<אריה טל: האם גיל 44 זה זקן?
אלי אלאלוף: יש לזה התייחסות?
<אורי זנדבק: מדובר בנכות מוסבת, בוועדה הרופאים צריכים לקבוע את הסיבה להיווצרות הנכות הזאת.
<אורי זנדבק: אם להיווצרות של נכות יש גורמים נוספים, לא רק הפגימה באיבר הזוגי בצד השני, אלה נכויות שאל מוגדרות, אז מחלקים את הנכות המוסבת באחריות הנכות המוסבת, חצי על חשבון שירות, 10% על חשבון שירות או מלא על חשבון השירות.
<אורי זנדבק: ברובם זה מלא על חשבון השירות.
<אורי זנדבק: יש מקרים שהם אומרים שזה תהליך ניווני שמופיע עם הגיל ואלה רופאים שמבינים על סמך מהות הפגיעה באיבר , הם אומרים שגם הרגל תרמה, אבל יש עוד נושאים כמו יתר לחץ דם וכדומה, זו החלטה של הוועדה הרפואית.
<אריה טל: השייכות בכלל לא במקום.
<אריה טל: אם בגיל 20 - - -
אלי אלאלוף: אני לא רוצה להתייחס לעניינים אישיים.
אלי אלאלוף: קבלתם תשובה, אגף השיקום ביקש זמן לבדוק את עצמו מחדש ונחזור לדיון בסעיף הזה.
<אריה טל: אני מבקש תשובה לשאלה השנייה לגבי תקנה 9, על האיום המפורש אם אתה ניגש לתקנה 9 דע שאתה מסתכן בפתיחת כל התיק והורדת אחוזים.
<אריה טל: מה הקשר להחמרה שבגינה אתה מגיש את תקנה 9?
אלי אלאלוף: זה לא קשור לחוק עצמו, תפנה אלי בכתב ואני אבקש התייחסות של אגף השיקום.
אלי אלאלוף: נושא העיוורים חשוב ואני אבקש שהאגף ו/או הארגון ישב אתם ויסביר להם את כל הזכויות שנקבעו בקריאות הקודמות.
<עידן קליימן: רציתי להציע הצעה שהם יכתבו לך מכתב במידה ויש להם דברים לומר.
אלי אלאלוף: אני אשמח לקבל.
אלי אלאלוף: כל פניה תענה.
<יעל סלנט: 9מג.
<יעל סלנט: חמי מרפא.
<יעל סלנט: (א) טיפול בחמי מרפא יינתן בישראל, כאמור בהוראות לפי סעיף קטן (ג), לנכה שמתקיים בו אחד מאלה: (1) דרגת נכותו היא 20% לפחות בשל פגימות במערכת התנועה; (2) הוא בעל דרגת נכות מיוחדת; (3) דרגת נכותו היא 65% לפחות בשל מחלת הסוכרת; (5) יש לו פגימה במערכת התנועה, והוא נותח בשל פגימה זו עקב נכותו ולפי המלצה של רופא מומחה בתחום נדרש לקבל טיפול בחמי מרפא, ובלבד שהטיפול כאמור יינתן בטרם חלפו שישה חודשים ממועד הניתוח; (ב) טיפול בחמי מרפא יינתן בישראל, כאמור בהוראות לפי סעיף קטן (ג), לפי שיקול דעת הרופא המוסמך המחוזי, ובלבד שקיימת המלצה של רופא מומחה בתחום האורתופדיה בדבר נחיצות הטיפול, לנכה שמתקיים בו אחד מאלה: (1) הוא זכאי לטיפול רפואי לפי סעיף 43ב(א) והגיש בקשה להכרה כנכה בשל פגימות במערכת התנועה; טיפול לנכה כאמור יינתן באופן חד-פעמי; (2) סכום חשבוני של דרגות הנכות שלו בשל פגימות במערכת התנועה הוא 20% לפחות.
<יעל סלנט: (ג) שר הביטחון יקבע את מספר ימי הטיפול השנתיים לפי דרגת הנכות וסוג הנכות; היה נכה זכאי לטיפול בחמי מרפא לפי יותר ממבחן אחד, יקבל טיפול כאמור לפי הגבוה, אלא אם כן נקבע אחרת בתקנות.
<יעל סלנט: (ד) נכה שאושר לו טיפול בחמי מרפא יהיה זכאי למימון שהיית מלווה בעת הטיפול, אם מתקיים בו אחד מאלה: (1) הוא בעל דרגת נכות מיוחדת בשל שיתוק בשתי גפיים תחתונות, שיתוק בארבע גפיים, שיתוק בחצי גוף אנכי, קטיעת שתי גפיים עליונות, קטיעת שתי גפיים תחתונות או עיוורון";
<קריאה: התיקון פה הוא שגוי.
<קריאה: זה צריך להיות "שתי גפיים", בלי כל הסיפא, כי זה גם רגל ויד.
<קריאה: צריך למחוק את כל השאר.
<יעל סלנט: זה נכתב כי בכל מקום שציינתם גפים, ציינתם אם זה גפים עליונות או גפים תחתונות.
<יעל סלנט: רצינו שיהיה ברור שזה גם וגם.
אלי אלאלוף: נקבל את התיקון.
נכתוב: "(2) מלאו לו 65 שנים; (3) מלאו לו 50 שנים ודרגת נכותו היא 50% לפחות בשל אחד מאלה (א) קטיעת גפה עליונה; (ב) קטיעת גפה תחתונה; (ג) שיתוק בחצי גוף אנכי; (ד) פגימות במערכת התנועה".
נכתוב: (4) רופא מוסמך מחוזי קבע כי הוא זקוק למלווה עקב נכותו".
מרדכי יוגב: אם הוא זקוק לטיפול הזה ואני לא בקי מתי זקוקים לחמי מרפא, אבל אם הוא נפצע בגיל 18 או 20 והוא זקוק לטיפול הזה אז הוא צריך לחכות עד גיל 50 כדי שיהיה זכאי?
<דובר: יש סמכות לרופא המחוזי לאשר מלווה בכל נקודת זמן בשיקול דעת.
<חזי משיטה: זה לא הזכאות לעצם חמי המרפא זה זכאות לקבלת שהייה במלון עם מלווה נוסף ויש אפשרות לאשר את זה, גם מה שלא אוטומטי.
<חזי משיטה: נגיע לזה.
<יעל סלנט: "(ה) מימש נכה בשנת זכאות חלק ממספר ימי הטיפולים שהוא זכאי להם או שלא מימש כלל ימי טיפולים כאמור, לא יוכל להעביר את זכאותו או את היתרה לשנת הזכאות הבאה, אלא אם כן קבע שר הביטחון אחרת; לעניין סעיף קטן זה, "שנת זכאות" – כפי שייקבע שר הביטחון".
<יעל סלנט: הסבירו לנו שזה לא תמיד שנה קלנדרית שלפעמים נותנים את הזכאות מפברואר עד פברואר.
<יעל סלנט: אז רצינו להגיד שבתוך שנת הזכאות הזו, כפי שיגדיר אותה שר הביטחון, לא יהיה ניתן להעביר את הימים בין השנים.
<יעל סלנט: "(ו) טיפול בחמי מרפא לפי סעיף זה לא יינתן לגבי תקופה שקדמה ליום הגשת הבקשה לקבלתו.
<יעל סלנט: (ז) נכה הזכאי לטיפול בחמי מרפא לפי סעיף זה ונוסף על כך זכאי למימון הבראה לפי סעיף 43 בשל מחלת אסטמה, יקבל מימון הוצאות נסיעה ולינה בעד שהייה בחמי מרפא או בהבראה כאמור, לפי הגבוה.
<יעל סלנט: (ח) אושר לנכה טיפול בחמי מרפא לפי סעיף זה, יקבל תגמול לפי סעיף 43(ב) בעד תקופת הטיפול אם עמד בתנאים לקבלתו.
<יעל סלנט: (ט) בסעיף זה – "טיפול בחמי מרפא" – טיפול פיזיקלי-רפואי בחמי מרפא, לרבות הוצאות הנסיעה והוצאות הלינה בתקופת הטיפול, ובלבד שהנכה קיבל את הטיפול במועד שבו נדרשו הוצאות הנסיעה והלינה; "מערכת התנועה" – השלד, השרירים והעצבים הקשורים למערכת התנועה, כפי שיקבע שר הביטחון".
<יעל סלנט: בזה סיימנו את הסעיף של 9מג ואני מבקשת, כשמעירים את ההערות, אם תוכלו להפנות להוראה שאתם מעירים את ההערה לגביה למען סדר הדיון ושיהיה יותר קל לעקוב.
אלי אלאלוף: שאלה ליושב-ראש הארגון, למה לא פיתחתם שירות של חמי מרפא?
<חיים בר: המקום היחידי שאפשר לעשות חמי מרפא היום וביקשתי את זה ממשרד הביטחון, מותנה בעוד דברים טכניים לנסות לממש, זה בבית קיי בנהריה, שזה נותן חמי מרפא מלאים עם שהייה במלון.
אלי אלאלוף: יש טיפול בחמי מרפא ללא מלון?
אלי אלאלוף: ללא לינה?
<חיים בר: היו כל מיני הצעות כאלה בעבר ושללנו אותם.
<חיים בר: לחמי מפרא אדם צריך לצאת עם כל המרכיבים ביחד וזה כולל שהייה במלון, קבלת שלושה טיפולים בתוך בית המלון, לינה, נסיעות לשם וחזרה.
אלי אלאלוף: אין אנשים שמקבלים טיפולי מרפא ללא לינה?
<חיים בר: אם הוא רוצה והוא גר במקום קרוב, למשל בטבריה והוא רוצה לעשות את שלושת הטיפולים ביום ולנסוע הביתה, הוא יוכל לעשות את זה ואף אחד לא יגיד לו לא.
<חיים בר: מה שעושים בבתי הלוחם, עושים את הטיפולים של פיזיותרפיה והידרותרפיה, טיפול אישי בבן אדם על ידי מטפל על פי הפניות של משרד הביטחון לצורך קבלת טיפול רפואי.
<חיים בר: מה שעושים בבתי המלון זה סיפור אחר.
<חיים בר: יש בעיה בבתי המלון ונגיע גם לזה בשלב מסוים.
<חיים בר: אני מטפל בנושא הזה עם משרד הביטחון ואני מקווה שנצליח לפתוח את בית קיי לאפשרות שחיילים נכים יוכלו לעשות את הטיפולים שם בחמי המרפא.
<מאיר חלבי: דבר אחד, בהמשך לדבריו, כדאי שנקבל את הנתון מאגף השיקום, כמה זכאים לחמי מרפא מאגף השיקום וכמה מנצלים אותם בפועל בשנה.
<מאיר חלבי: אתה תראה את הפער בין הניצול בפועל לבין הזכאים הוא קטן מאוד.
<חזי משיטה: אנחנו עומדים על ניצול של מעל 70%.
<חזי משיטה: אני לא מבין לאן מובילה השאלה.
<מאיר חלבי: אני לא מאמין שמגיע ל-70%.
אלי אלאלוף: אתה גם שואל וגם לא מאמין.
ענת ברקו: שאלה על הנוסח.
ענת ברקו: ההפניה חייבת להיות לפי התיקון לחוק של רופא מומחה בתחום.
ענת ברקו: לפני כן דובר על המלצה רפואית.
ענת ברקו: זה סוג של החמרה בדרישות.
ענת ברקו: אני מדברת על סעיף 5.
ענת ברקו: למה ההחמרה הזאת?
ענת ברקו: זה שינוי מצב קיים בהחמרה.
ענת ברקו: תשאירו את זה המלצה רפואית, למה רופא מומחה בתחום?
אלי אלאלוף: כל אחד יכול לתת לזה המלצה רפואית?
<פזית תדהר: יש פה כמה קטגוריות.
<פזית תדהר: רוב הזכאויות פה הן זכאויות אוטומטיות.
<פזית תדהר: כל מי שיש לו 20% לפחות בפגיעות במערכת התנועה מקבל אוטומטית דרגת נכות מיוחדת המאה פלוס, 65% על סוכרת, כל אלה מקבלים אוטומטית.
<פזית תדהר: הקטגוריה הנוספת זה כאלה שיש להם פגיעה במערכת התנועה שהיא לא 20%, כי אם הם היו 20% הם היו נכנסים ב-(1) ויש המלצה פרטנית שהם יקבלו את הטיפול.
<פזית תדהר: זה סעיף שהוא סוג של חריג לאלה שלא נכנסים בסעיף (1) ו-(1).
ענת ברקו: זאת אומרת אלה אנשים עם מתחת ל-20%?
<פזית תדהר: לקויות קלות.
<איציק שושן: איציק שושן ממחוז תל אביב.
<איציק שושן: אני רואה התייחסות של חולי סכרת של 65%, שדובר קודם על מחלות PTSD ועל חובת ההוכחה שזה נובע מהפציעה.
<איציק שושן: אז אם 65% זכאי לטיפולים בחמי מרפא, לפי איזה סעיף הוא מקבל את הטיפולים האלה אם זו מחלה?
<איציק שושן: דבר נוסף, כשיש פגימה בגפה עליונה וגפה תחתונה, כיום, נכה שיש לו 50% על שני גפים תחתונות עובר את גיל 50 מקבל שלושה שבועות של טיפולים בחמי מרפא.
<איציק שושן: אם זה אנכי שזה מעל 50% לא ראיתי פה התייחסות לזה.
<יעל סלנט: זה לא היה 20% לפחות בשל פגימות במערכת התנועה?
<פזית תדהר: האנשים האלה נכנסים כמובן בתוך סעיף (1).
<פזית תדהר: כל הפירוט של דרגות הנכות וסוגי הליקויים הספציפיים ומספר הימים המזכים בגלל שזו טבלה מאוד ארוכה ומורכבת החלטנו שלא נכון להכניס את זה פה לחקיקה, זה יהיה בתקנות.
<פזית תדהר: בתקנות יהיה את הפירוט של כל דרגת נכות.
ענת ברקו: למה הכנסתם סוכרת?
<פזית תדהר: זו קטגוריה בפני עצמה.
ענת ברקו: אז למה לא את כולם?
<פזית תדהר: כי לא יכולנו להיכנס לפירוט של מספר הימים.
<פזית תדהר: יש הבדל בין נכים 20% שמקבלים שבעה ימים לבין מאה פלוסים שמקבלים 21 ימי זכאות.
<פזית תדהר: את כל הפירוט הזה, חשבנו שגם כך החוק מספיק ארוך ומסורבל, אז חשבנו שאת הפירוט הזה נשאיר לתקנות.
<פזית תדהר: תקנות זה גם משהו שיותר קל לתקן במעלה הדרך, לא צריך לעשות תיקון חקיקה ראשי עם שלוש קריאות.
<פזית תדהר: חשבנו שנכון יותר גם מבחינת גמישות המערכת - - -
אלי אלאלוף: את מחזקת את מה שאמרתי שאין לכם ברירה אלא לחזור לתקנות ולתקן אותם.
<פזית תדהר: נכון אבל אני גם מזכירה שכל התנות והוראות אגף השיקום ימשיכו לעמוד בתוקפן והזכאויות ימשיכו ויינתנו.
אלי אלאלוף: פוסט טראומה לא נכלל בטיפול מרפא כלשהו?
<קריאה: יש הבראה.
<אריה טל: אני רוצה להפנות שאלה למר חזי משיטה, לפי הכתוב בסעיף (ט), הסעיף מדבר על החזר נסיעות כשנוסעים לטיפולי מרפא.
<אריה טל: מאז שנה שאין החזרי נסיעות לאף נכה, לפחות במחוז מרכז.