GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אני לא הרשות החוקרת של המדינה.
אברהם מנלה: אין דבר כזה.
אברהם מנלה: אני מנכ"ל חברה קדישא תל אביב.
אלי אלאלוף: אתה יודע מה קרה עם אחי?
אלי אלאלוף: אתה מדבר על המקרה שקרה עם אחי?
אברהם מנלה: בתל אביב?
אלי אלאלוף: לא אכפת מאיזה חברה - -
אברהם מנלה: אני מדבר עכשיו על תל אביב.
אלי אלאלוף: - - זה לא מעניין אף אחד החברות, השמות והמשכורות שלכם.
אברהם מנלה: אני מוכן לשים את הראש שלי שלא היה סיפור כזה עם גבעתיים.
רון רוגין: כמה גבעתיים מקבלים ממך?
אלי אלאלוף: אל תעזור לי, ברשותך.
אלי אלאלוף: אני לא מתעניין בחברות.
אלי אלאלוף: הן לא מעניינות אותי.
אלי אלאלוף: אתן כלי משרת מטרה קדושה מאוד.
אברהם מנלה: וזה מה שאנחנו עושים.
אלי אלאלוף: אתם באים עם המשפטים על כבוד המת וכבוד זה וזה ובסוף - - -
אברהם מנלה: מה בסוף?
אברהם מנלה: אני אשמח לשמוע.
אלי אלאלוף: הכסף מעניין אותך.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד לך, אדוני - -
אברהם מנלה: אולי יש פרי באושים - - -
אלי אלאלוף: - - התקנות האלה מאפשרות דברים לא מסודרים.
אברהם מנלה: אני - - -
אלי אלאלוף: אני לא מדבר איתך, אדוני.
אלי אלאלוף: אל תדבר כל עוד שלא קיבלת רשות.
אברהם מנלה: אני מבקש רשות.
אלי אלאלוף: אני לא פונה אליך.
אלי אלאלוף: גם אם אתה נציג, האם ירדה מהשמים הוראה שאתה הנציג?
אלי אלאלוף: כל אחד כבר נהיה נציג.
אלי אלאלוף: אני חושב שאם היינו סופרים את הנציגים - - -
: הוא לא נציג, הוא המנכ"ל שלה.
אלי אלאלוף: חבריי חברי הכנסת, בלי להגזים אני מבטא גם חלק מהדעות שלי.
מיכאל מלכיאלי: מה שכבודו אומר, עניין הכסף, אולי יש עניינים נקודתיים שהם בעייתיים, שמעיבים על כולם.
אלי אלאלוף: אתה יודע מי נפגע?
אלי אלאלוף: רק החלשים ביותר.
אלי אלאלוף: אלה שאני ואתה אוהבים.
מיכאל מלכיאלי: אבל גם הוא רוצה להילחם באותם אנשים.
מיכאל מלכיאלי: הוא איתנו במאבק הזה.
אלי אלאלוף: חברים, אם נצביע - - -
: השאלה למה לשים ברקסים.
אלי אלאלוף: - - אם נצביע על התקנות האלה – עשיתי שיעורים, התייעצות עם המנכ"ל, ואני גאה שעשיתי התייעצות איתו, אני לא הסתרתי, אני לא מסתיר.
אלי אלאלוף: ישבנו, ליבנו, כעסנו והבנו וחשבתי שאני מסכים להצעה – אני מגיע למצב שאנחנו נצביע על תקנות, אני מאמין למילה של המנכ"ל, אבל כל אחד מאיתנו תלוי במערכת פוליטית שיכולה להשתנות.
אלי אלאלוף: אני רוצה להשאיר, כמו כולכם, בירושה שלנו לדורות הבאים משהו מסודר.
אלי אלאלוף: זה מה שאני מבקש.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות שבג"ץ אמר מה שאמר, החברה שהושכרה על-ידי הביטוח הלאומי אמרה מה שאמרה.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לחרוג מהתקציב, קחו את התקציב - - -
: אבל גם המנכ"ל אמר דברים.
אלי אלאלוף: אז אני אומר:
אלי אלאלוף: קחו את התקציב - - -
: - - - שיגיש לנו את זה.
אלי אלאלוף: תשמע - - -
: אנחנו סומכים עליו.
אלי אלאלוף: התקנות, גם אם הן עוברות היום, בעוד חודש הוא יכול לשנות אותן, להביא הצעה לתקן את התקנות, מותר לו, אבל אני לא רוצה היום לאפשר עוד פעם את התקנות הזמניות לשנתיים.
: אז לא לשנתיים, תקצר את הזמן.
: הצעתי בהתחלה שתעשה לשנה.
אלי אלאלוף: נתת לי רעיון, לכן הצעתי שתנסו שיהיו תקנות במושב הזה, בקיץ הזה, זה שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: תביאו תקנות.
אלי אלאלוף: אני חושב שאפשר תחנת ביניים, אבל אם לא, מי שסבל בלאו הכי כבר לא איתנו, אז בואו נעשה את זה.
אלי אלאלוף: בתוך המושב הזה נסיים את זה.
אלי אלאלוף: לא שנתיים ולא כלום, תגמרו את כל הבירורים.
אלי אלאלוף: אמרתי לעובדים שלך שכל הצעה שתבוא, שלא פוגעת בתקציב של זה או אחר, במשחקים שאנחנו מכירים, אני אומר לכם שאנחנו נאשר.
אלי אלאלוף: אתם תקבעו, לא אנחנו.
אלי אלאלוף: אני לא יודע למדוד אם זה 6,227 או 5,561.
יוליה מלינובסקי: וצמוד למדד.
אלי אלאלוף: תקבעו.
אלי אלאלוף: תישארו במסגרת התקציבית.
: זו השאלה שישאלו.
: מה יקרה אם הבדיקה שאתה רוצה - - -
אלי אלאלוף: תן לי רק לגמור את המשפט.
אלי אלאלוף: אני לא יודע מה המסגרת התקציבית.
אלי אלאלוף: קיבלנו תעריף, לא קבענו.
אלי אלאלוף: אמרתי שתישארו במסגרת התקציבית שלכם, אני לא יודע מהי.
אלי אלאלוף: אנחנו לא יודעים, לא קיבלנו.
אלי אלאלוף: תישארו במסגרת התקציבים ותחלקו את זה בצורה שוויונית בין כולם.
: שאלה ברשותך.
: קודם כול, אנחנו מסכימים, ואני חושב שגם הביטוח הלאומי אמר את דעתו בעניין הזה, שיעשו את הבדיקה, ואם התוצאות באמת יהיו שכל מקום שווה, אז כל מקום יהיה שווה.
: זה בסדר גמור, למרות שהיגיון יכול להגיד שיש יתרון לגודל ויש חיסרון לגודל ויש הבדל בין קומות ללא קומות.
: אני אומר עוד פעם, הכול פתוח בעניין הזה וזה משהו מקצועי לחלוטין.
: השאלה היא אחת.
: נצא מנקודת הנחה שהדוח הזה יגיד שגם אלה צודקים וגם אלה צודקים, השאלה מה קורה עם זה הלאה.
: אדוני היושב-ראש שרוצה לעשות תיקון של עוול בא ואומר: אנחנו נלך גם על שינוי תקציבי בעניין הזה?
: נעשה מהפכה גם בעניין הזה?
: הרי זו גם שאלה שעומדת לפתחתנו.
: לעצור היום, בלי לחכות לדוח הזה כדי לדעת מהו, ואיך לראות איך מביאים את התקציב שלו כדי למנוע את האפליה, ולא משנה לי מאיזה צד היא תבוא, זה לא משנה, זו החובה שלנו.
: ואז אתה יודע שעשית דבר שוויוני לדורות.
אלי אלאלוף: יש לך הרגשה שיש לנו זכות להתחייב תקציבית?
אלי אלאלוף: הם במאבק, לדעתי צודק, על התקציב של הביטוח הלאומי.
: גורם הזמן.
: אם אתה אומר: לא שנתיים, ואתה אומר: שנה ובתוך חצי שנה לדעת אם יש התקדמות, זה משהו יותר סביר.
: חודשיים זה לא - - -
אלי אלאלוף: הזמן שעומד לרשותנו זה המושב.
: הלוואי שכל הוועדות היו עובדים לפי זה.
: זה לא עובד ככה.
: המושב בעוד חודשיים וחצי כבר נגמר.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שנשלה את הציבור?
אלי אלאלוף: שנגיד "בעוד שנתיים" ותמשיכו לחיות עם ההצעות הקונקרטיות?
מיכאל מלכיאלי: נקצר את השנתיים.
אלי אלאלוף: אתם רוצים בתקציב הזה?
אלי אלאלוף: הנה, חבר הכנסת החדש כבר מומחה בנושא הזה לצערנו, דני סידה, ואומר שברור שהיינו צריכים להיות שוויוניים.
אלי אלאלוף: במועצה האזורית שלו הוא אומר שזה עולה לו יותר ממה שהם מקבלים.
אלי אלאלוף: אני לא אכנס לזה, זה לא תפקידי.
אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי צריך לבוא עם הצעה קונקרטית בעניין הזה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם יכולים להכחיש את הדברים, אבל אנחנו יכולים להחליט.
אלי אלאלוף: עקרון אחד ברור, וזה שוויון.
אלי אלאלוף: הקבורה צריכה להיות שוויונית, ואם לא שוויונית למה.
אלי אלאלוף: ואז הוא יבוא ויגיד: ברוויה שמונה קומות זה X וברוויה ארבע קומות זה - - -
: מה זה שוויוני?
: גם אם זה שונה זה שוויוני.
אלי אלאלוף: שוויוני בבסיס ותיקונים לפי מצבים מיוחדים.
יוליה מלינובסקי: אפשר להציע הצעה, אדוני היושב-ראש?
יוליה מלינובסקי: אני מנסה לעשות את זה כבר זמן מה.
יוליה מלינובסקי: אולי כדאי לכם לחלק את התשלום לשני חלקים.
יוליה מלינובסקי: יש הוצאות קבורה ויש הוצאות פיתוח.
אלי אלאלוף: פיתוח זה לא פה.
יוליה מלינובסקי: זה בפנים.
: זה לא פיתוח, זה תחזוקה.
רון רוגין: הם מקבלים בנפרד.
מאיר שפיגלר: תחזוקה ותפעול שוטף.
יוליה מלינובסקי: תפעול שוטף.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, בתעריף המקסימלי של הערים הגדולות הוא מקסימלי בגלל הדברים האלה.
אלי אלאלוף: הסבירו לנו.
אלי אלאלוף: הבסיס הוא שוויוני.
יוליה מלינובסקי: דקה, אדוני היושב-ראש.
יוליה מלינובסקי: תעשו הפרדה כמה עולה הקבורה עצמה וכמה עולים הדברים הנלווים, ואז יש היגיון במה שאומרים, "שמונה קומות", "ארבע קומות", אני לא רוצה להיכנס לזה.
יוליה מלינובסקי: זה לא צריך להיות בסכום אחד.
יוליה מלינובסקי: ואז תבוא מועצה אזורית ותגיד: עולה לי ככה להסיע, עולה לי ככה לטפח וכו' וכו'.
יוליה מלינובסקי: ויגיעו חבר'ה מתל אביב ויספרו מה התעריפים שלהם.
יוליה מלינובסקי: זה צריך להיות מחולק.
יוליה מלינובסקי: כרגע יש הרגשה שמת במועצה אזורית שווה פחות ממת בתל אביב.
יוליה מלינובסקי: הרי זה לא נכון, אז צריך לחלק את ההוצאות האלה לשני חלקים, וככה יהיה יותר ברור ויותר צודק.
אלי אלאלוף: מאיר, אתה רוצה?
אלי אלאלוף: בבקשה, מנכ"ל הביטוח הלאומי.
מאיר שפיגלר: קודם כול, מדברים על שוויוניות – אין שוויוניות.
מאיר שפיגלר: לא יעזור בית דין שמים.
מאיר שפיגלר: אפשר לדבר עד מחר, המציאות מדברת אחרת.
מאיר שפיגלר: אין מצב של הלוויה במקום קטן כהלוויה במקום גדול, לא רק מבחינת התהליך, אפילו מבחינת זה שאמור להיות טמון בקרקע.
מאיר שפיגלר: זה קודם כול עובדה ברורה, אי-אפשר להתווכח איתה.
מאיר שפיגלר: זאת המציאות.
מאיר שפיגלר: זה עובדה שיש הבדל אדיר בין קבורת שדה לבין קבורה במסגרת בית עלמין רווי.
מאיר שפיגלר: בקבורה רוויה זה שונה לחלוטין, לא יעזור כלום.
אלי אלאלוף: אבל אמרנו - - -
מאיר שפיגלר: אין אחד ברשותך, שלא היה הולך ומתפלל ליושב במרומים שיקברו אותו בקבורת שדה ולא בקבורה רוויה.
מאיר שפיגלר: תביא לי אחד, אני רוצה לראות אותו.
מאיר שפיגלר: שנייה, ברשותך, כבוד היושב-ראש.
מאיר שפיגלר: דבר שני, הנתונים כפי שציינת מ-2007.
מאיר שפיגלר: אני לא רוצה לשפוט את העבר, אבל השתנו דברים מקצה לקצה.
מאיר שפיגלר: ב-2007 הקבורה הרוויה הייתה עוד יחסית בחיתולים.
מאיר שפיגלר: זה התחיל כשאני הייתי מנכ"ל משרד הדתות.
מאיר שפיגלר: למיטב זכרוני סדר גודל של 2004 התחילו לעשות תחרות לגבי אופציות של קבורה רוויה.
מאיר שפיגלר: ברור לך שהתהליך הזה יתמשך, זה לא עניין של יום-יומיים.
מאיר שפיגלר: מ-2007 ועד היום עברה תקופה יחסית משמעותית מאוד.
מאיר שפיגלר: אין לי כלים כרגע להגיד לוועדה, אני גם לא מוסמך לכך, לא מבחינת הכישורים ולא מבחינת היכולת הכלכלית, להגיד לך שזה צריך להיות X או Y. אני לא אקח על עצמי אחריות כזאת, לא בגלל שאני מפחד, כי אני יודע שאני עושה מעשה לא אחראי.
מאיר שפיגלר: אין לי.
מאיר שפיגלר: אם היה לי, הייתי מציג לך בשם המוסד לביטוח לאומי ואומר לך: תשמע, ראוי לעשות כך ולא אחרת, ואתה מחליט עם חברי הכנסת.
מאיר שפיגלר: אין לי, הלוואי שהיה לי.
מאיר שפיגלר: אני מוכן להתחייב בפני הוועדה ובפני כבודו לעשות הכול שזה יהיה רגע לפני ורגע אחרי, ואני מנכס לעצמי את מה שאמרת בצורה כזאת או אחרת עליי, שאני אחד שדוחף ולא אחד שמרפה.
מאיר שפיגלר: נעשה את זה כמה שיותר מהר, אבל אני לא יודע להביא יש מאין.
מאיר שפיגלר: אם היה לי, הייתי נותן.
יוליה מלינובסקי: כמה זמן אתם צריכים?
מאיר שפיגלר: אני מוכן, כבוד היושב-ראש - - -
יוליה מלינובסקי: חצי שנה?
מאיר שפיגלר: תגביל את התקופה אפילו יותר ונדווח לך באופן שוטף.
מאיר שפיגלר: אני אדווח לך באופן שוטף היכן אנחנו עומדים.
מאיר שפיגלר: לבוא ולהגיד לך משהו לא אחראי, אתה לא תרצה שאני אעשה את זה, ואני לא ארצה להתחייב בכך.
מאיר שפיגלר: דבר שני, זה כרוך בתקנה 9 או שזה ללא שום קשר?
שמרית שקד גיטלין: עוד לא הגענו אליה.
אלי אלאלוף: תקנה 9 לדעתי יכולה להיות נפרדת מהתקנה הראשונה.
מרב מיכאלי: אפשר להירשם אצל אדוני?
אלי אלאלוף: שלום לך.
אלי אלאלוף: את נכנסת בשקט.
אלי אלאלוף: לא רואים אותך.
מרב מיכאלי: כזאת אני, שקטה...
אלי אלאלוף: אנחנו אוהבים אותך בדיונים משמחים יותר.
אלי אלאלוף: טיפלנו בנושא הקשור לזה בזכותך.
מרב מיכאלי: יש עוד ותיכף נדבר על זה.
אלי אלאלוף: בבקשה מרב.
מרב מיכאלי: אני מבינה שלא דיברתם על סוגי הקבורה האחרים שהם לא קבורה אורתודוקסית.
מרב מיכאלי: איך לא קשור לתקנות?
מרב מיכאלי: המדינה צריכה לשלם את דמי הקבורה, לא משנה איפה.
מאיר שפיגלר: היא משלמת אגב לכל חברה שמוגדרת בחוק כחברה קדישא, את צודקת.
מאיר שפיגלר: אני יודע על עלי - - - למשל.
מאיר שפיגלר: חברת עלי - - - אם אני לא טועה, ששורפת את הנפטרים, היא לא מוגדרת כחברת קדישא.
מרב מיכאלי: דווקא אני לא מדברת על זה.
מרב מיכאלי: אני מדברת על זה שיש חוק שמחייב את המדינה לאפשר קבורה אזרחית, אבל המדינה לא עושה - - -
מאיר שפיגלר: זה תקף.
מרב מיכאלי: אני לא באה בטענות לביטוח הלאומי, אדוני.
מרב מיכאלי: אתם לא בעסק הזה.
מרב מיכאלי: לא תפקידו של הביטוח הלאומי לוודא, ועל זה אני רוצה לדבר – לא תפקידו של הביטוח הלאומי לוודא שיש איפה בכלל ויש איך להיקבר קבורה אזרחית.
מרב מיכאלי: אתה מבחינתך משלם לכל חברה שעושה את זה.
מרב מיכאלי: אדוני, אני רוצה לדבר על זה שבעקרון יש כאילו שוויון, אבל בפועל, תכלס, המדינה לא דואגת שיהיה איפה לממש את הזכות להיקבר, נניח קבורה אזרחית.
מרב מיכאלי: הביטוח הלאומי משלם, כמו שציין המנכ"ל ובצדק, לכל חברה שיש לה רישיון קבורה, אז הוא שילם לה דמי קבורה.
מרב מיכאלי: הבעיה היא שבקבורה אזרחית קשה מאוד, משום שהמדינה לא מעמידה משאבים לפתח את התשתיות, ולכן יש לנו מצוקה גדולה מאוד במקומות שבהם אפשר לממש את הזכות שהמדינה קבעה בחוק להיקבר קבורה אזרחית.
מרב מיכאלי: ולעניין זה לא נעשה שום צעד אקטיבי מצד המדינה, בשביל שהדבר הזה אכן יקרה.
מרב מיכאלי: יש חברות קדישא, מר מנלה פה בוודאי ישמח להגיב – יש חברות קדישא שמאפשרות כל סוג של קבורה שאדם רוֹצֶה או רוֹצָה.
מרב מיכאלי: אבל יש כאלה שלא.
מרב מיכאלי: אני חייבת להגיד שיש לי חברה, שלצערי קברה את אימא שלה בירושלים רק לפני שבוע וחצי ולא אפשרו לה להגיד קדיש.
מרב מיכאלי: היה מאבק גדול מאוד.
מרב מיכאלי: לא אפשרו לה להגיד קדיש על אימא שלה.
אברהם מנלה: אני לא יודע על החברה הזאת שמדובר עליה - - -
אלי אלאלוף: זה נושא רגיש מאוד.
מרב מיכאלי: לא באתי לדבר על קדיש.
מרב מיכאלי: אני רוצה לדבר בדיוק על קבורה אזרחית ועל הזכות של אדם להיקבר כרצונה או כרצונו.
אלי אלאלוף: לדעתי זה לא קשור אלינו.
אלי אלאלוף: אני אבדוק את זה, למרות שמהייעוץ המשפטי שלנו כבר אומרים לנו שזה נושא שאמור לעלות בוועדת הפנים ולא פה.
שמרית שקד גיטלין: את מדברת על הזכות להיקבר בקבורה אזרחית והפיתוח של הקרקעות.
מרב מיכאלי: ברור לי על מה אנחנו מדברות, אני רק אומרת שצריך להבין מה שקורה.
מרב מיכאלי: שוב אני אומרת, אין לי פה שום טענה לביטוח הלאומי חלילה.
מרב מיכאלי: אני רק אומרת שעל פניו פורמלית דמי הקבורה האלה יוחזרו גם בקבורה אזרחית, בפועל אין כמעט למי להחזיר אותם, כי אין איך להיקבר קבורה אזרחית.
מרב מיכאלי: זאת בעיה שהכנסת ככנסת צריכה לתת עליה את דעתה.
אלי אלאלוף: זה לא כרגע בתקנות האלה, ברשותך.
מרב מיכאלי: בסדר, אדוני.
מרב מיכאלי: אז לא כרגע.
אלי אלאלוף: את יכולה להישאר איתנו.
מרב מיכאלי: אני לא הולכת לשום מקום.
יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אנחנו פה התייעצנו בינינו, בין חברי הכנסת, ויש לנו הצעה.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני אשמח.
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רוצים לגרום נזק.
יוליה מלינובסקי: אם אנחנו עושים תקנות כרגע, זה יכול לגרום לתוהו ובוהו.
יוליה מלינובסקי: אנחנו מציעים לשיקול דעתך להאריך את התקנות בין חצי שנה לשנה, אבל פעם אחרונה.
יוליה מלינובסקי: זהו, אין יותר.
אלי אלאלוף: זה לא להאריך, חברים.
אלי אלאלוף: יש פה הצעה חדשה ששונה מהמצב הקיים.
יוליה מלינובסקי: ההצעה החדשה, הבנתי שהיא משפרת.
אלי אלאלוף: הצעה חדשה שיש תיקון תעריפים לקטנות, לעבור מ-3,000 ומשהו ל-4,000 ומשהו.
יוליה מלינובסקי: זה לטובתם.
אלי אלאלוף: לטובת הקטנות, בלי לגעת בגדולות.
אלי אלאלוף: ובזה גם אין בעיה תקציבית למיטב ידיעתי.
אלי אלאלוף: מה שאתם אומרים זה לאשר את התקנות - - -
יוליה מלינובסקי: אנחנו אומרים שאם יש פה הטבה לקטנות, כמובן צריך ללכת על הנוסח הזה, אבל לא לשנתיים, כי אנחנו רוצים את טובתן.
יוליה מלינובסקי: לא לחדש, לאשר את התקנות החדשות האלה, וההצעה שלנו בין חצי שנה לשנה, בהתחייבות של המנכ"ל שהם מגיעים עם המסקנות במהירות שיא.
יוליה מלינובסקי: לא לחכות ליום האחרון, אלא מרגע שזה כבר קיים.
יוליה מלינובסקי: זו הצעתנו, אבל כמובן היושב-ראש הוא זה שמחליט.
יוליה מלינובסקי: נכון, חברים?
דן סיידה: ביטאת את זה נכון.
רון רוגין: אנחנו שומעים את הסיפור הזה כבר השנה ה-14.
רון רוגין: בכל פעם מאריכים, בכל פעם בעוד שנה.
אלי אלאלוף: אבל לא היה עדכון תעריפים.
שמרית שקד גיטלין: היה.
רון רוגין: זה אותו דבר.
רון רוגין: זה copy paste, copy paste, copy paste, 14 שנה, ובכל פעם עוד חצי שנה ועוד שנה.
רון רוגין: אנחנו לא מסכימים לזה.
רון רוגין: גם אמרנו את זה בפעמים הקודמות.
רון רוגין: אנחנו לא מסכימים לזה יותר.
רון רוגין: גם פנינו במכתב למנכ"ל בעניין הזה.
רון רוגין: אגב, פה שמעתי מהמנכ"ל שהוא יושב עם החברות קדישא, איתנו הוא לא ישב אף פעם.
רון רוגין: אנחנו לא מסכימים לדבר הזה.
רון רוגין: אנחנו דורשים, כפי שקבע בג"ץ, באופן זמני שוויון.
אלי אלאלוף: חברים, אל תשכחו מי מצביע פה.
אלי אלאלוף: אתם לא יכולים לדרוש - -
רון רוגין: ברור.
רון רוגין: הם תמיד שולטים בסוף.
אלי אלאלוף: - - אתם יכולים לבקש.
רון רוגין: זה ברור.
רון רוגין: אנחנו יודעים.
מאיר שפיגלר: ביקשת להיפגש איתי פעם?
מאיר שפיגלר: כן?
מאיר שפיגלר: מי שמבקש, מגיע.
מאיר שפיגלר: אל תזרקו סתם דברים שהם בגדר זריית חול בעיניים.
מאיר שפיגלר: אין גוף אחד שביקש להיפגש ולא - - -
רון רוגין: פניתי אליך בכתב, אדוני.
מאיר שפיגלר: אם תפנה, נראה - - -
רון רוגין: פניתי אליך בכתב ב-8 באפריל.
מאיר שפיגלר: לא פנית אליי בכלל.
רון רוגין: יש לי מכתב, אדוני.
מאיר שפיגלר: הלכת והגשת את המסמך של העתירה.
רון רוגין: פניתי אל אדוני בכתב ב-8 באפריל.
רון רוגין: המכתב פה.
אלי אלאלוף: אני מבקש להתכנס לזה.
אלי אלאלוף: מה אומרים החברים להצעה של יוליה?
: זה סביר.
: אני מקווה שיוכלו לעמוד בזה.
: אנחנו מתחברים למה שאמרת בהתחלה, אנחנו גם רוצים הסדרה סופית ומלאה לדבר הזה, מתוך כוונה להגיע לשוויוניות, ובשוויוניות כל מספר יכול להיות שוויוני אם יש הסבר מאחוריו.
מרב מיכאלי: אדוני מוכן לחזור על ההצעה?
מרב מיכאלי: שנייה, ברשותך.
מרב מיכאלי: אני רוצה לחזור בי במשהו.
מרב מיכאלי: כשאמרתי קודם שזה לא קשור לביטוח הלאומי, במחשבה שנייה אני חושבת שהנושא שדיברתי עליו קודם כן קשור גם לביטוח הלאומי, כי כשאדוני עושה בדיקה של עלות כלכלית, מן הסתם במצב המפגר, מבחינת behind, מאחור, של הקבורה האזרחית, אז עלות של קבורה אזרחית אולי צריכה להיות גבוהה יותר, משום שעולה הרבה יותר להתקין אותה.
מרב מיכאלי: יכול להיות שבבדיקה הכלכלית שלכם זה צריך לבוא לידי ביטוי.
אלי אלאלוף: אני חייב לסגור את הישיבה בעוד ארבע דקות וחצי.
אלי אלאלוף: אני סוגר, יהיה מה שיהיה.
אלי אלאלוף: אני חוזר לחברי הכנסת - - -
מרב מיכאלי: אדוני יכול לחזור על ההצעה?
אלי אלאלוף: ההצעה של חברת הכנסת מלינובסקי.
אלי אלאלוף: ההצעה היא לאשר את התקנות כפי שהוצעו לתקופה של שישה חודשים, ובתוך שישה חודשים הביטוח הלאומי יחזור עם תקנות, כשהבסיס החישובי הוא השוויון, פלוס הוצאות מיוחדות בהתאם לסוג הקבורה.
שמרית שקד גיטלין: אני רק אומר שהתקנות האלה פקעו בסוף 2017.
שמרית שקד גיטלין: אם אנחנו מאריכים אותן בשישה חודשים, אנחנו מגיעים - - -
: תעדכנו את זה.
קריאות: מהיום.
: אני רוצה לחדד.
שמרית שקד גיטלין: צריך להחיל על התקופה - - -
: נבקש לחצי שנה.
: אם תהיה פנייה של המנכ"ל ליושב-ראש הוועדה, שהוא עשה את המאמצים, נאריך עד שנה.
: נעשה את זה בשני טקטים, כי הוא אומר שזה לא ריאלי.
: אם המנכ"ל יכתוב לחברי הוועדה – אני חושב שיש אמון בין הגורמים, אנחנו לא מכירים יומיים פה כולנו – שהוא עשה כל מאמץ מבחינתנו וחסר לו משהו, נעשה את זה בשני טקטים.
יוליה מלינובסקי: לשיקול דעתך.
יוליה מלינובסקי: אנחנו סומכים עליך.
: הייתי בוועדות, גם בוועדת הכלכלה שהניחו - - -
: התניות כפולות אני לא אוהב.
: אני מציע שנישאר על שישה חודשים.
מרב מיכאלי: זה צריך להיות שישה חודשים מהיום.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו מסמיכים אותך להחליט אחר כך.
אלי אלאלוף: אחר כך ביחד נחליט.
אלי אלאלוף: אני בעד לאשר את התקנות, כפי שהוצעו, כולל התיקון בשתי התקנות.
יוליה מלינובסקי: החדשות שאתם מביאים.
שמרית שקד גיטלין: עוד לא קראנו ולא דיברנו על - - -
מאיר שפיגלר: ההארכה היא למצב כפי שהוא כיום.
שמרית שקד גיטלין: - - - רק הראשונה?
אלי אלאלוף: רק את הראשונה.
אלי אלאלוף: קראנו אותה?
שמרית שקד גיטלין: גם את הראשונה לא קראנו, אבל לא דיברנו על השנייה בכלל.
: יש שתי תקנות.
שמרית שקד גיטלין: אתה רוצה להשלים עכשיו?
אלי אלאלוף: את הראשונה.
שמרית שקד גיטלין: מה רוצים לאשר בראשונה?
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לאשר כפי שמוצע, ובמקום שנתיים שישה חודשים.
יוליה מלינובסקי: מיום הישיבה.
מיכאל מלכיאלי: מה עם התקנה השנייה?
שמרית שקד גיטלין: אדוני, אם אני מבינה מה המשמעות - - -
אלי אלאלוף: התקנה השנייה אומרת שמותר לחברות קדישא לקבל במצבים מסוימים, בעיקר בבניה רוויה, לקבל סכומים כמעט ללא שליטה של המערכת עליהן, בזמן שהיום מותר להן לקבל עד שליש מהקבורה שהם עושים, לקבל תוספת מהמשפחה.
אלי אלאלוף: הנושא הזה מספיק כבד בפני עצמו שנדון בו בנפרד.
אלי אלאלוף: לכן אני בעד להוציא כרגע את התקנה השנייה, נדבר רק על התקנה הראשונה לפי התעריפים שהוצעו ולתקופה של שישה חודשים, מהיום.
איגי פז: אם אנחנו כבר מדברים על תקופה של חצי שנה, אנחנו כבר מגיעים ממש לקראת סוף 2018.
איגי פז: אני חושב שיהיה יותר קל שהתיקון יהיה עד סוף 2018, וזה קצת יותר מחצי שנה.
אלי אלאלוף: אוהב את משרד המשפטים כשהוא בעד.
מיכאל מלכיאלי: שמענו שיש רגישות גדולה מאוד גם לתקנה השנייה, אני חושב - - -
אלי אלאלוף: כרגע אני לא אדון.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים, אני אפסיק בכלל את הדיון, כי בעוד דקה אני אמור לסגור את הדיון.
אלי אלאלוף: נקרא את הראשונה.
שמרית שקד-גיטלין: הוראת שעה 1.
שמרית שקד-גיטלין: 1.
שמרית שקד-גיטלין: "בתקופה שמיום" – אנחנו נתקן את התאריכים, אבל בגדול – "(1 בינואר 2018) עד (31 בדצמבר 2018) יראו כאילו בתוספת לתקנות הביטוח הלאומי (דמי קבורה) התשל"ו-1976 (להלן – התקנות העיקריות), בלוח א', במקום טורים 4 ו-5 בא: "4 חברות אחרות
שמרית שקד-גיטלין: נפטר – שמלאו לו חודש אך טרם מלאו לו 10 שנים 2,174
שמרית שקד-גיטלין: עדכון סכומים 2.
שמרית שקד-גיטלין: הסכומים הנקובים בתקנה 1 לתקנות אלה יעודכנו לגבי שנת 2018" – זה תיקון.
שמרית שקד-גיטלין: כתוב פה עד 2019 – "לפי המנגנון הקבוע בסעיף 266 לחוק.
שמרית שקד-גיטלין: תחולה 3.
שמרית שקד-גיטלין: תקנות אלה יחולו על דמי קבורה המשתלמים בעד התקופה הקבועה בתקנה 1."
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר לחברים של ש"ס - - -
מיכאל מלכיאלי: אני לא מצביע.
אלי אלאלוף: מי בעד התקנה, כפי שנקראה עכשיו?
: אני יכול במקום הרב אייכלר.
אלי אלאלוף: ודאי אתה יכול.
אלי אלאלוף: בעד התקנה – פה אחד
אלי אלאלוף: היום יום שלישי ה-24 באפריל 2018, ט' באייר תשע"ח.
אלי אלאלוף: אני שמח לפגוש אתכם, חשבנו שנכון להמשיך ולהקדיש את הזמן הנדרש כדי לקדם את החוק הזה למרות הפגרה.
אלי אלאלוף: בעיני זה אולי החוק הכי חשוב לוועדה.
אלי אלאלוף: היו חוקים אחרים שסיימנו שהיו גם חשובים, אבל זה החוק הכי חשוב באלה שעדין לא הצלחנו לסיים.
אלי אלאלוף: נקדיש את הזמן הנדרש לזה, זה מצריך גם שיתוף מצדכם ומחברי הכנסת שהגיעו ואני מודה לכם שבאתם.
אלי אלאלוף: טבעי שלעיתים מעלים נושאים שאינם קשורים ישירות לחקיקה ומגיעים לעניינים אישיים ואני מבקש להימנע מלהביא נקודות אישיות לדיון הזה.
אלי אלאלוף: זה לא הזמן, לא המקום ואפשר יהיה לקיים דיונים נוספים מהותיים שאינם קשורים לחקיקה הנוכחית.
אלי אלאלוף: לכן אני מבקש מכם לא להביא נושאים אישיים לדיון, מלבד דוגמאות הקשורות לנושא אבל לא יותר מזה.
אלי אלאלוף: דבר שני, אני חייב להודות לאגף השיקום שהביא בפגרה את המסמך שהתחייב להכין בנושא נפגעי ראש.
אלי אלאלוף: אני מברך מראש על מה שאתם הולכים להגיד כי התכוננו לדיון הזה.
אלי אלאלוף: אני שמח לברך אתכם מראש כי יש פה המלצה מאוד חשובה שהתבקשה מהדיון בוועדה.
אלי אלאלוף: בהתייעצות עם אנשים שונים ועם אגף השיקום, אני מבקש לבדוק אפשרות אחת.
אלי אלאלוף: אני יודע שזה דורש דיון, חשיבה, נימוקים, חישובים, הכול לא עכשיו.
אלי אלאלוף: בכל זאת אני אגיד מה הנושא.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לבדוק אפשרות שבעתיד כל הרכבים שעומדים לרשות הנכים יהיו רכבי מדינה.
אלי אלאלוף: כדי שזה ישפיע ישירות, גם על נושא הניידות, ישפיע ישירות על בזבוז הזמן שזה דורש מכם, ישפיע על המתח הקיים במערכת בגלל הנושא הזה.
אלי אלאלוף: לדעתי, כאחד שמשתמש הרבה שנים ברכב מדינה או ברכב המעסיק, זה משחרר הרבה זמן.
אלי אלאלוף: אני לא אסתיר שגם מבחינה כלכלית כדאי למדינה לעסוק בזה, אבל יותר מזה, כדאי לכם.
אלי אלאלוף: אתם הנכים חייבים להרוויח זמן במקום הבזבוז שכרוך היום בלקנות רכב ולטפל ברכב.
אלי אלאלוף: זה יוריד את אחד המרכיבים, מתנצל שלא עשיתי בדיקה מדעית, את הנושא של מתח מיותר וחשדנות כלפי המערכת.
אלי אלאלוף: אני אבקש שנעשה דיון מסודר לזה, תתכוננו לדיון הזה, זה כרגע לא בחקיקה.
אלי אלאלוף: אם נצליח להגיע תוך כדי חקיקה לסיכום בעניין, נעשה את זה.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה כי הכניסה והדרישה של המערכת והשליטה של המערכת עליכם באמצעות הנושא הזה, היא מוגזמת.
אלי אלאלוף: זה נושא שהייתי רוצה שנקיים עליו דיון.
אלי אלאלוף: ברגע שארגיש שהתכוננו אליו מספיק, אני אבקש אותו.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר בהסתייגות אחת, זה יהיה עבור הנכים החדשים או לפי בקשת הפצוע, נכה צה"ל שיגיד שהוא מוכן להצטרף.
אלי אלאלוף: לא נכתיב למי שקיים היום במערכת.
אלי אלאלוף: אם הוא יבקש, בבקשה.
אלי אלאלוף: לגבי החדשים תיבדק אפשרות לרכב מדינה, בהנחה שמגיע לו רכב.
אלי אלאלוף: אני מודה לאגף השיקום ואני בטוח שגם אתם וגם הצוות שלנו, עשו הרבה מאמצים שנתקדם ונגיע עד עכשיו.
אלי אלאלוף: תעזרו לעשות את ההתקדמות הנדרשת.
אלי אלאלוף: יש הרגשה שמחר יש בחירות ואני ארגיש מתוסכל באופן אישי שלא סיימנו את החוק מפני שהוא חשוב לכם.
אלי אלאלוף: אני מודה שחרגתי מהפרוטוקול בערב יום הזיכרון בבאר שבע כשנאמתי בשם המדינה והזכרתי את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: מפני שאמרו לי כמה זה כואב ולמרות שזה ערב הזיכרון לחללי צה"ל, דיברתי על נכי צה"ל.
אלי אלאלוף: זו אחריותנו וחובתנו שהמערכת תפעל עבורכם באופן חוקי ומסודר וכמו כל חוק הוא לא סופי וניתן יהיה לתקן.
אלי אלאלוף: אז תעזרו כדי שנוכל ברשות
אלי אלאלוף: כם לסיים את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני מבקש מאגף השיקום לפתוח בנושא פגועי ראש, אחרי שהגשתם לנו את המסמך המדהים שתמצאו לנכון להפיץ אותו.
<חזי משיטה: חזי משיטה ראש אגף שיקום משרד הביטחון.
<חזי משיטה: עשינו עבודה בחודשים האחרונים והיא הוצגה גם למנכ"ל משרד הביטחון וגם ליושב-ראש הוועדה.
<חזי משיטה: דברתי עם חיים ונציג את זה בלוח הזמנים שהוא יחליט, גם לארגון נכי צה"ל.
<חזי משיטה: זאת על מנת להספיק ולהכניס את זה או לחקיקה שאנחנו דנים בה או אחר-כך.
<חזי משיטה: באופן כללי, יש לנו מעל 100 נפגעי ראש.
<חזי משיטה: אנחנו מוצאים ש-20% מהם הם נפגעי ראש בדרגה כל כך קשה שחשבנו שצריך להשוות את התנאים שלהם לתנאים של קואטרו-פלגים ופרה-פלגים וזה מה שנעשה.
<חזי משיטה: מבחינתנו זה תיקון עולם, אבל אלה המספרים פחות או יותר.
<חזי משיטה: בחלק מהחקיקה כבר הורדנו את ההגדרה של פרה-פלג וקואטרו-פלג וזה בהכרח מכניס פגועי ראש כאלה כבר להטבות האלה.
<חזי משיטה: בהמשך יהיו פגועי ראש נוספים שיחד עם ועדה של רופאים מומחים, כולל מביטוח לאומי, הגדרנו מספר נוסף רחב שייכנס להטבות האלה.
<חזי משיטה: נציג את זה בארגון נכי צה"ל ונכין את זה לחקיקה.
ענת ברקו: אני רוצה לברך אותך אדוני יושב הראש, היועצת המשפטית ואת כל הצוות.
ענת ברקו: אני רוצה שתדעו שהמזל שלנו הוא שיושב ראש הוועדה הוא חבר הכנסת אלי אללוף.
ענת ברקו: אני רוצה להודות לך כראש השדולה למען נכי צה"ל על עבודת הקודש שאתה עושה עם כל הלב ורואים שכל הלב מושקע בה.
ענת ברקו: אני רוצה להודות לראש אגף השיקום, עשינו צעד אחד קדימה.
ענת ברקו: זה מסר חשוב והגיע הזמן לעשות את זה.
ענת ברקו: האמירה כאן נכונה, חשובה וטוב שזה בא מהאגף, כדי לשקם את האמון בין נכי צה"ל לאגף השיקום.
ענת ברקו: אני רוצה להגיד שלושה נושאים שהתייחסנו להם וישבנו עם חבר הכנסת אללוף.
ענת ברקו: דבר ראשון זה נושא הרכב, שזה רעיון של חבר הכנסת אללוף, שיהיה רכב מדינה.
ענת ברקו: כדאי שתחשבו על זה.
ענת ברקו: הנושא של ביטול מבחן ההכנסה, שיעלה גם בנפרד, אנחנו נדרוש את זה.
ענת ברקו: שהדברים ייושבו גם עם תנאים של נפגעי תאונות דרכים או משפחות שכולות.
ענת ברקו: הנושא של לוויה צבאית לנכים שברור שהפטירה שלהם היא כתוצאה מהפציעה הקשה שהם חוו.
ענת ברקו: זה גם נושא שהעלינו.
ענת ברקו: אם כבר מדברים על יום הזיכרון אז צריך להבין שיש מקרים כאלה שאנחנו יודעים שאין ספק שהפטירה היא בעקבות פציעה מאוד קשה ואחוזי נכות גבוהים, אז לפחות לתת את הכבוד האחרון של המערכת הצבאית למי שנתנו את חייהם.
ענת ברקו: יש בכך אמירה וזה מאוד חשוב.
ענת ברקו: דבר נוסף שהיום נדון בו הוא חמי המרפא.
ענת ברקו: כבר ניגש אלי שי ועוד אחרים שדברו אתי על הנושא.
ענת ברקו: ברגע שמפצלים את הזכאות שלכם לקבלת טיפול רפואי בחמי מרפא, זו לא הטבה, זה טיפול רפואי ומגיע לכם לקבל את הטיפול הרפואי הזה.
ענת ברקו: יש כאן פגיעה באיכות הטיפול ואין ספק בכך.