GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי כהן: המטרה של המזרק הזה היא עד להגעת כוחות ההצלה שהם ייתנו את הטיפול.
מירי כהן: עד שמגיע האמבולנס.
מירי כהן: כלומר, זה מקצר את פרק הזמן.
מירי כהן: האופטימלי הוא שיהיו שני מזרקים ואולי יותר אבל אמרנו שכדי לא להשית עומס ולהכביד יותר מדי על הארגונים, גם שיהיה מזרק אחד עליו אנחנו מדברים.
מירי כהן: על קיצור הזמן, עד שמגיע אמבולנס.
מירי כהן: זה רק חלון הזמן הזה.
מירי כהן: זה לא סוף הטיפול.
משה אלפנדרי: מה חלון הזמן בין ההזרקה הראשונה לשנייה?
קריאה: חמש עד שבע דקות.
מירי כהן: כמה דקות.
קריאה: אם אין שיפור, חמש דקות.
יהודה גליק: חמש דקות.
מירי כהן: אנחנו אומרים שברור לנו שעדיף שיהיו שני מזרקים, אבל אמרנו שכדי לא להכביד על אותם ארגונים שמתנגדים, שהתנגדו ואמרו שהעומס הוא כבד, אמרנו שאנחנו מוכנים להסתפק באחד.
מירי כהן: שוב, זאת ברירת המחדל.
מירי כהן: זה לא המצב האופטימלי.
מירי כהן: אנחנו מעדיפים שני מזרקים.
מירי כהן: זה ברור.
מירי כהן: אבל אנחנו מקצרים את חלון הזמן עד שמגיע אמבולנס.
מירי כהן: אמבולנס בכל מקרה יגיע ולכן נאמר כאן קודם שהצבנו בכל האמבולנסים, גם האמבולנסים הרגילים ולא אמבולנס לטיפול נמרץ, את המזרקים.
מירי כהן: שוב אני אומרת שמבחינתנו אני מוכנה ואנחנו נשמח שיהיו שניים אבל כדי לא להכביד על אותם ארגונים - - -
אלי אלאלוף: אומרים שהחבילה שקונים, יש בה שני מזרקים.
מירי כהן: נכון אבל יש מוסדות שיכולים לחלק.
אלי אלאלוף: אם קונים שניים, אי אפשר להגיע למשא ומתן עם הספק ולדבר על כך שיהיו שניים עבור משקל שונה?
אלי מרום: זה מגיע מחוץ לארץ באריזה של שני מזרקים.
אלי מרום: משרד הבריאות הכריח אותם ומחלקים את זה לאריזה של אחד.
אלי מרום: זאת אומרת, יש אריזה בארץ כדי להקטין עלויות.
מירי כהן: זה לבקשה שהועלתה בדיונים בוועדה.
אלי אלאלוף: צריך להביא שני משקלים כי אני מכיר ילדים, הייתי אחד מהם, ששוקלים מעל 25 קילו.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריכים להיות שניים.
מירי כהן: לפי המשקל.
מירי כהן: אם יש ילד ששוקל פחות מ-25 קילו או מעל 25 קילו, יש את שני המינונים.
מירי כהן: אבל אם יש מוסדות שיש רק 25 קילו, מוסדות גדולים, או מעונות שיש בהם עד 25 קילו, אז כן.
אלי אלאלוף: תפרטו את זה בתקנות.
מאיה ניר אליעז: עמותת יה"ל.
מאיה ניר אליעז: אני רוצה להתייחס ולומר שהמשתמע הוא שבגני ילדים ובבתי ספר יסודיים צריכים להיות שני המינונים מכיוון שיש לנו את המשחק המשקלי כשהם באמצע.
מאיה ניר אליעז: בוודאי שהיינו מעדיפים שני מזרקים אבל אם המשמעות היא לעכב את החוק, אז אני חושבת שמכיוון שאמרנו שמי שיודע שהוא אלרגי, חובתו לשאת מזרקים בכל מקרה, אז הייתי בוחרת לזרז את החוק ולבחור במזרק אחד מאשר לעכב את החוק בשל המשמעות הזאת.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שבגלל זה צריך לעכב.
אלי אלאלוף: צריך להבטיח שיהיו שני מזרקים בשני המינונים הנדרשים.
אלי אלאלוף: חבר'ה, דווקא בצ'ופצ'יק של הקומקום אתם מחפשים את הגאולה התקציבית.
אלי אלאלוף: צריך לראות מה יש בבתי חולים, כמה הוצאות יש שם.
יעל סלנט: אני רוצה להבין.
יעל סלנט: בעצם מה שאמרתם, שהשר יקבע והוא רשאי לקבוע גם סוגים שונים של מינונים שונים לפי הסוג.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה להתקדם.
אלי אלאלוף: יש לכם שיטה לעכב אותי?
מאיר אסרף: מייצג את הסתדרות המורים.
מאיר אסרף: האם יש השלכה - - -
אלי אלאלוף: מה יש להסתדרות המורים לעשות כאן?
מאיר אסרף: יש בהמשך עוד סעיף.
קריאה: הם לא רוצים להזריק.
מאיר אסרף: שאלה שבאמת היא חשובה לטובת מי שמחזיק במוסד ומי שיש לו את המזרקים.
מאיר אסרף: האם יש השלכות שליליות כלשהן על הזרקת מינון אחר?
יהודה גליק: אני בעצמי התאמנתי על זה והזרקתי לעצמי.
יהודה גליק: תאמינו לי, אין בזה שום דבר חוץ מזה שזה עושה אותך קצת יותר היפר-אקטיבי.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים לגורם המקצועי.
אלי מרום: החומר הפעיל באדרנלין שלכל אחד מאתנו יש בגוף, אין עם זה שום סכנה.
אלי מרום: יגידו לך גם כל גורמי מד"א.
אלי מרום: אין סכנה בהזרקת שווא.
מאיר אסרף: למה המחלוקת לגבי המינונים?
אלי מרום: יעילות.
אלי מרום: זה סיפור יעילות.
אלי מרום: אדם גדול יותר צריך קצת יותר.
עדי נועם סביר: אמנם זה משתמע מסעיף 8 אבל לגבי סעיף קטן (ג) אפשר להוסיף שזה יהיה בהתייעצות עם שר החינוך ככל שאלה הוראות שנוגעות למיקום ושילוב תלמידים?
אלי אלאלוף: אולי הוא עסוק.
אלי אלאלוף: לא צריך לתת לו משימות נוספות.
יעל סלנט: התייעצות עם שר החינוך ואני מניחה שגם עם שר העבודה.
אלי אלאלוף: סתם מסבכים.
יהודה גליק: לא צריך.
אלי אלאלוף: ללא התייעצויות.
יעל סלנט: אם כן, אנחנו לא כותבים פה התייעצות.
אלי אלאלוף: אין התייעצות.
יעל סלנט: תכף נגיע גם לסעיף הכללי של התקנות וגם משם נוריד את זה.
יעל סלנט: על אף האמור בפקודת הרוקחים, מחזיק במוסד חינוך ירכוש תכשירי אפינפרין מבית מרקחת או מבית מסחר לתרופות לשם החזקתם במוסד החינוך בלבד, ולא יעבירם לידי אחר.
יעל סלנט: גם הסעיף הזה וגם הסעיף הבא הם התגברות על פקודת הרוקחים שאומרת שהתכשיר הזה הוא תכשיר מרשם והשיווק צריך להיות בהתאם למרשם ולכן גם הסעיף הזה וגם הסעיף הבא, גם לא יהיה ישירות מבית מרקחת אלא הוא יכול להיות גם מבית מסחר.
אלי מרום: אני רוצה להתייחס לזה שוב כי זה חשוב לפרוטוקול.
יהודה גליק: אולי נקרא גם את סעיף 4 ואז תתייחס.
יעל סלנט: אולי גם את סעיף 5, כי הוא כולו קשור לאותו רעיון.
יעל סלנט: על אף האמור בפקודת הרוקחים, רוקח בבית מרקחת ורוקח אחראי בבית מסחר לתרופות רשאים לשווק תכשירי אפינפרין למחזיק במוסד חינוך גם ללא מרשם רופא, ובלבד שהמחזיק חתם בפניהם על הצהרה בנוסח שקבוע בתוספת.
יעל סלנט: תיעוד ושמירת מסמכים
יעל סלנט: מחזיק במוסד חינוך ישמור את מסמכי הרכישה של תכשירי האפינפרין שרכש לפי הוראות חוק זה שלוש שנים ממועד הרכישה.
אלי מרום: אחת הסיבות לסעיף מספר 3 שניתן לרכוש ישירות מבית מסחר לתרופות היא על מנת להוזיל את עלות המזרק.
אלי מרום: היום המרווח לרוקח הוא סדר גודל של 20 אחוזים.
אלי מרום: זאת אומרת, כל מי שיבחר לקנות ישירות מבית מסחר, מוריד לו עלויות של כ-20 אחוזים.
אלי אלאלוף: יש חברה למשק וכלכלה שיכולה לקנות בכמות.
יהודה גליק: זה מוזיל את זה משמעותית.
מירי כהן: זה מוריד להם במאות אלפי שקלים.
יעל סלנט: אני מפנה את תשומת לבכם בהקשר הזה לנוסח של התצהיר שבתוספת.
יעל סלנט: המטרה של התצהיר הייתה שבעצם הרוקח יראה איזשהו תצהיר גנרי אחד ובזה הוא יוכל לשווק.
יעל סלנט: מי שירכוש מצהיר שהוא מחזיק במוסד חינוך או במקום ציבורי אשר בשל מאפייניו יש חשש שהשוהים בו יהיו חשופים לחומרים שעלולים לגרום לתגובה אלרגית מסכנת חיים.
יעל סלנט: הוא יצטרך להצהיר שהוא רוכש את התכשיר לשם הצבתו במקום הזה.
יעל סלנט: הוא מצהיר שידוע שההחזקה צריכה להיעשות בהתאם להוראות החוק וכי עליו לעיין בעלון לצרכן.
יעל סלנט: עכשיו אנחנו מגיעים לסעיף 6א שמדבר על רשות.
יעל סלנט: קודם בנוגע למוסדות חינוך דיברנו על כך שיש להם חובה להציב.
יעל סלנט: עכשיו באה הצעת החוק ואומרת שבמקומות ציבוריים שיש בהם חשש לחשיפה לאלרגיה מסכנת חיים, תהיה אפשרות להציב את המזרקים.
יעל סלנט: למה בעצם אנחנו צריכים את ההוראה הזאת שנראית קצת תמוהה?
יעל סלנט: מכיוון שהיום לפי פקודת הרוקחים, לדוגמה בעל מסעדה שרוצה לשים מזרק בשטח המסעדה שלו, הוא לא יכול כי מדובר בתכשיר מרשם וההנפקה שלו היא רק כנגד מרשם.
יעל סלנט: כדי להתגבר על הוראות פקודת הרוקחים ולאפשר למי שרוצה כן להציב את המזרק, אנחנו צריכים את הסעיף המאפשר את זה.
יעל סלנט: מחזיק במקום ציבורי שאינו מוסד חינוך, אשר בשל מאפייניו יש חשש שהשוהים בו יהיו חשופים לחומרים שעלולים לגרום לתגובה אלרגית מסכנת חיים, רשאי לרכוש תכשיר אפינפרין לשם החזקתו במקום הציבורי שבהחזקתו, והוראות לפי חוק זה יחולו, בשינויים המחויבים, על החזקת התכשיר ושיווקו.
יעל סלנט: במאפיינים כאמור בסעיף זה ניתן להביא בחשבון בין היתר את מספר השוהים כרגיל במקום הציבורי.
יעל סלנט: אנחנו ניסינו גם לשאול את משרד הבריאות האם אפשר קצת יותר לאפיין את המקומות האלה או לעשות איזושהי תוספת או להגיד שזה מקום שמגישים בו מזון כדי באמת לתת קריאת כיוון לאותם מקומות.
יעל סלנט: אנחנו נשמח לשמוע התייחסות שלכם.
מירי כהן: אני חוזרת ואומרת.
מירי כהן: דיברנו על זה וקיימנו לא מעט דיונים בסוגיה הזאת.
מירי כהן: אנחנו אמרנו שמסעדות, הרי זה ברור לכולם שכן.
מירי כהן: אבל אנחנו יודעים שיש מקומות שהם לאו דווקא מסעדות או בתי אוכל או אולמות אירועים וכולי, שיש שם עדין סכנה.
מירי כהן: אפילו בפעילות של מתנ"סים, מועדונים וכולי.
מירי כהן: יש ילדים שנמצאים שם, מוגש שם אוכל, יש שם ארוחות, יש מקומות שהם לאו דווקא מקומות שיש בהם אוכל.
מירי כהן: אמרנו שאפילו פארקים שיכול להיות שעושים שם פעילויות שונות, אפילו רגישות יתר לעקיצת דבורה.
מירי כהן: כלומר, המקומות האלה, אנחנו לא רוצים להגביל כי ברגע שנגדיר אותם בחוק, מחר אם נרצה להוסיף משהו, תהיה בעיה.
מירי כהן: כפי שאמרנו, אמר את זה קודם אלי מרום מהמשרד, מבחינת הסיכונים- ובדקנו את הסיכונים – הסיכון במזרק הזה הוא אפסי לעומת הנזק בזה שנצטרך אותו ואין אותו.
מירי כהן: לכן אנחנו בעד כמה שיותר לאפשר את המזרק הזה בכל מקום בו יש סכנה.
מירי כהן: אני אומרת שהסכנה הזאת, אי אפשר להגדיר אותה כרגע ברשימה סגורה.
מירי כהן: אגב, הפעילות שאנחנו עושים, וכרגע אנחנו לא מתנים את זה - - -
יהודה גליק: למה בכלל צריך מרשם?
מירי כהן: זה בדיוק מה שאני באה לומר.
מירי כהן: זה המשפט הבא.
מירי כהן: אנחנו כרגע פועלים כי היצרן מחייב את זה.
מירי כהן: אנחנו כרגע פועלים לבטל את חובת מרשם הרופא.
מירי כהן: כפי שאמרנו, יש תרופות שהן לא במרשם רופא, שהן הרבה יותר מסוכנות מהדבר הזה ואנחנו פועלים.
מירי כהן: יש כאן שאלה של רגולציה בתנאים של רישום התרופה.
מירי כהן: אנחנו פועלים לשנות את זה אבל אנחנו לא רוצים לחכות.
אלי אלאלוף: אנחנו שינינו את החוק לגבי תרופה שאפשר לרכוש ללא מרשם.
אלי אלאלוף: למה שלא תכניסו גם את זה?
אלי מרום: זה מה שנקרא תקנות מרשם רוקח.
אלי מרום: נוסיף ברשימה.
אלי מרום: אפשר להוסיף את זה לרשימה.
אלי אלאלוף: תוסיפו לרשימה.
מירי כהן: אנחנו עושים את זה.
קריאה: ויהיה פיקוח על המחיר?
אלי מרום: צו מחירי תרופות הוא חי בפני עצמו ויש לו את האחריות שלו.
אלי אלאלוף: כאן אני רוצה שתגיד שוב, לכלול את התרופה הזאת ברשימה.
אלי אלאלוף: יש כאן חוק.
אלי אלאלוף: עשינו את החוק.
מירי כהן: זו המטרה שלנו.
מירי כהן: אנחנו לא רוצים לעכב את החוק עד שזה ייעשה.
מירי כהן: לכן אמרנו שברגע שנעשה את זה, זה יהיה.
יהודה גליק: אז לא נצטרך את זה.
יעל סלנט: דין המדינה הוראות חוק זה יחולו גם על המדינה, אולם הוראות לפי סעיף 6 יחולו על כוחות הביטחון בשינויים המחויבים ובשינויים שייקבעו כמפורט להלן:
יעל סלנט: משטרת ישראל בנהלים.
יעל סלנט: ואנחנו נוסיף: שיורה עליהם קצין רפואה ראשי.
יעל סלנט: שיורה עליהם קצין רפואה ראשי.
יעל סלנט: שיורה עליהם נציב השירות.
רון קולקה: נציב כבאות והצלה או מי מטעמו.
יעל סלנט: השאלה אם נדרש לומר מי מטעמו.
יהודה גליק: זה יותר טוב.
יהודה גליק: זה מועיל.
יעל סלנט: יחידות ויחידות סמך של משרד ראש הממשלה או משרד הביטחון, שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה – בהוראות פנימיות.
יעל סלנט: הם ביקשו שבמקום בהוראות פנימיות יהיה בנהלים שיורה עליהם ראש היחידה או מי מטעמו.
יעל סלנט: הסבירו לנו שהוראות זה במדרג נורמטיבי יותר גבוה והם רוצים את הגמישות לקבוע את זה בנהלים.
יעל סלנט: יש כאן נציגות של משרד הביטחון?
יעל סלנט: לא של צה"ל.
יעל סלנט: לא.
אוסאנה: הלשכה המשפטית במשרד לביטחון פנים.
אוסאנה: אנחנו מבקשים להוסיף את הרשות להגנת עדים וזה יהיה באמצעות נהלים שייקבעו על ידי מנהל הרשות או מי מטעמו.
יעל סלנט: למה הם צריכים הוראות מיוחדות?
יעל סלנט: למה הם לא כמו כל משרד?
אלי אלאלוף: הם לא משרד.
אלי אלאלוף: זאת רשות עצמאית.
אוסאנה: זו רשות פנים משרדית ייעודית.
יעל סלנט: במה היא שונה מכל משרד ממשלתי אחר?
אלי אלאלוף: היא לא משרד.
יעל סלנט: היא יחידת סמך.
יעל סלנט: השאלה מה הצורך בקביעת נורמה שונה מהנורמה הכללית?
אוסאנה: יש לך כאן סעיף שמפרט את כוחות הביטחון.
יעל סלנט: כן, אבל על כוחות הביטחון לא מסתכלים כעל מקשה אחת.
יעל סלנט: השאלה היא מה הצורך בקביעת נורמה אחרת בנוגע לרשות להגנת עדים מאשר כל יתר מוסדות המדינה האחרים.
יעל סלנט: מה הצורך?
אוסאנה: היא גוף מבצעי כמו כוחות הביטחון ולכן כמו שפירטנו לגבי כל גוף וגוף, אנחנו מבקשים להוסיף אותה.
אוסאנה: זה רק יכול להוסיף.
אוסאנה: אני לא רואה במה זה יכול לגרוע.
יעל סלנט: זה לא עניין של לגרוע.
יעל סלנט: השאלה אם באמת נדרשות ההתאמות האלה.
אוסאנה: כן.
אלי אלאלוף: יש הבדל בין משרד ממשלתי לבין רשות ממשלתית.
אלי אלאלוף: הם מבקשים.
אלי אלאלוף: תכניסי את זס.
אוסאנה: רשות להגנת עדים.
אוסאנה: הנהלים ייקבעו על ידי מנהל הרשות או מי מטעמו.
יהודה גליק: דיברנו על כך שאמנם כל הדברים האלה מופיעים כרשות, אבל רצינו שיהיה איזשהו דיווח שאכן הנהלים האלה בוצעו.
יהודה גליק: אני רואה שזה כרגע לא מופיע.
יעל סלנט: אפשר לקבוע בחוק שידווחו לנו על התקדמות הנהלים.
יעל סלנט: אפשר או לקבוע את זה בחקיקה או שזה יהיה משהו וולנטרי.
יהודה גליק: למה שלא נקבע את זה?
יהודה גליק: אמנם הם רשאים ואנחנו לא מחייבים אותם, אבל שכן יהיה איזשהו אלמנט שהם צריכים לדווח כדי שהוא יהיה אלמנט שמבקש מהם שייקחו איזושהי אחריות לביצוע.
קריאה: דיווח לוועדה?
יהודה גליק: לוועדה.
יעל סלנט: בתוך כמה זמן?
יעל סלנט: בתוך שנה?
יהודה גליק: מדי שנה ידווחו לוועדה.
יהודה גליק: או דיווח חד פעמי.
יהודה גליק: חד פעמי.
יהודה גליק: שידווחו שנקבעו נהלים.
יהודה גליק: מי ש4קובע נהלים, שיעדכן אותנו שאכן נקבעו נהלים.
יעל סלנט: שנה אחרי הכניסה לתוקף של החוק.
יעל סלנט: לשירות בתי הסוהר יש הערות.
בן ציון: שירות בתי הסוהר, הלשכה המשפטית.
בן ציון: אני חושב שזה מיותר לקבוע את הוראות העדכון לוועדה.
בן ציון: זה גם מטריח את הוועדה.
בן ציון: אני קודם כל אומר שאנחנו מקיימים את זה כבר עכשיו.
בן ציון: אנחנו לא חיכינו לחוק.
בן ציון: עד שזה יגיע לקריאה שנייה ושלישית, כי הבנתי שזה חוזר לוועדת שרים - - -
יעל סלנט: זאת קריאה שנייה ושלישית.
בן ציון: זה נוהל קצר.
יהודה גליק: תעבירו תוך שנה.
בן ציון: אני לא חושב שצריך כאן חובת דיווח.
קריאה: תלוי למי.
שיר איתן אפטיק: הייעוץ המשפטי של חיל הרפואה.
שיר איתן אפטיק: אני חושבת שמרגע שקבועה בחוק חובה לקבוע בפקודות הצבא או בכל נהלים אחרים, מובן שיש חובה לעשות זאת.
שיר איתן אפטיק: מבחינת תקופת הזמן, זה כמובן משהו שעולה כרגע לראשונה בדיון, זה משהו שנצטרך לבחון, אם זה פרק זמן ריאלי או שיש פרק זמן אחר.
אלי אלאלוף: אנחנו לא מבקשים שום דיווח.
אלי אלאלוף: זה יותר טוב בלי דיווח.
אלי אלאלוף: דיווח, אתה מעכב את הביצוע.
יהודה גליק: קבענו שהם רשאים לעשות את זה, אז אני רוצה לדעת.
יהודה גליק: אם זה לא בוצע אצל אחד הגופים האלה, אני רוצה לדעת.
יהודה גליק: אם רשות מסוימת החליטה לא לעשות, אני רוצה לדעת על כך.
יהודה גליק: זה לא לגיטימי?
אלי אלאלוף: תפנה לרשות.
יהודה גליק: אם הם מביאים נהלים, מה אכפת לי שיביאו את הנהלים?
אלי אלאלוף: אתה רוצה לעכב את החוק?
אלי אלאלוף: אז אל תבקש דיווח.
יהודה גליק: זה לא מעכב.
יהודה גליק: למה זה מעכב?
אלי אלאלוף: אני אסביר לך בארבע עיניים.
אלי אלאלוף: כמה חוקים מתעכבים בגלל הדרישה הזאת ובסוף אין חוק.
אלי אלאלוף: אני אגיד לך גם את מספר השנים שאנחנו ממתינים לדיווח.
יעל סלנט: ביצוע ותקנות השר ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי, בהתייעצות עם שר החינוך ועם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו, ובכלל זה הוראות לעניין סדר הפעולות בעת חשד למקרה של אלרגיה מסכנת חיים במוסד חינוך או במקום ציבורי.
יעל סלנט: הבנתי שקודם הוועדה החליטה שלא יהיה צריך התייעצות.
אלי אלאלוף: לא צריך התייעצות.
יעל סלנט: נוריד את ההתייעצות.
אלי אלאלוף: הוועדה מאשרת.
יעל סלנט: הוועדה מאשרת את התקנות.
עדי נועם סביר: כפי שכבר ציינתי בסעיף הקודם, כיוון שאנחנו מדברים כאן על נהלים שאומרים היכן זה ימוקם במוסד החינוך - - -
אלי אלאלוף: יש לי רצון להקל על השרים.
אלי אלאלוף: יש להם עוד נושאים לטפל בהם.
אלי אלאלוף: אני מבקש, אל תכבידו על החוק.
שירלי אברמוביץ: לעניין ההוראות לעניין חדר הפעולות, אנחנו סברנו שאולי יותר נכון להשתמש במילה הסדרים לעניין סדר הפעולות.
שירלי אברמוביץ: אנחנו לא רוצים לעשות משפטיזציית יתר להליך ואולי אפילו לגרום לאיזשהו אפקט מצנן או להרתעה שאנשים יפחדו בזמן אמת להשתמש בתכשיר.
שירלי אברמוביץ: אנחנו רוצים להסביר שאנחנו חושבים שמה שנכון לעשות זה לתת הסברים שהם בסיסיים, קלים ופשוטים ולא להיכנס לפירוט יתר שעלול להרתיע אנשים מלהשתמש אחר כך בתכשיר בזמן אמת.
יעל סלנט: נכתוב ובכלל זה.
יעל סלנט: נוריד את ההוראות.
יעל סלנט: נכתוב סדר הפעולות.
יעל סלנט: הכוונה היא - קצת כמו במכשירי החייאה – שמשרד הבריאות, שהוא הרגולטור של הנושא הזה, כן ייתן איזושהי קריאת כיוון האומרת דבר ראשון תתקשר למד"א, דבר שני תזריק.
יעל סלנט: לא נראה לנו שיש בזה משפטיזציית יתר.
יעל סלנט: נראה לנו שאלה הן ההוראות.
שירלי אברמוביץ: בסדר.
אביעד שוורץ: כמו הוויכוח הקודם על כמות המזרקים ובמקרה הם יהיו דברים נוספים בהמשך שאני לא יודע, כן יהיו לזה השלכות תקציביות.
אביעד שוורץ: אם מכפילים את כמות המזרקים, יש לזה השלכות תקציביות.
יעל סלנט: הנורמה שהחוק קובע הוא שיהיה צריך להציב מזרק במינון כפי שיקבע השר.
יעל סלנט: למה כתוב אחד לפחות?
יעל סלנט: כי יכול להיות שיהיה צריך שניים במוסד שבו יש ילדים במשקלים שונים.
יעל סלנט: משרד הבריאות כמובן, כשהוא יקבע את התקנות, בזמן שהוא יקבע אותן, אפשר יהיה לבחון את הדברים, אבל זאת הנורמה של החוק.
23637: חשוב לציין שהיום רק חברה אחת מביאה את המזרק לארץ.
23637: צריך לפתוח את השוק ולאפשר לעוד חברות להביא את המזרק לארץ ואז המחיר יצנח באופן אוטומטי.
23637: אין שום סיבה שיהיה מונופול לחברה אחת.
23637: אנחנו לא מייצגים כאן חברה כלשהי.
23637: אנחנו צריכים את התכשיר.
23637: תפתחו את השוק, המחיר יצנח לשקלים בודדים.
23637: שכמה חברות יביאו את המזרק לארץ.
23637: למה רק חברה אחת?
יהודה גליק: זה באמת לא מוצדק שרק חברה אחת מביאה.
23637: יש מספר חברות בעולם שמייצרות את המכשיר הזה.
אלי מרום: משרד הבריאות הוא לא שחקן כאן.
אלי מרום: מי שרוצה לייבא ולרשום תכשיר בישראל, מוזמן.
אלי מרום: גם גברתי, אם את רוצה, את מוזמנת לפנות.
23637: לא מעוניינת.
אלי מרום: אנחנו לא חוסמים אף אחד.
יהודה גליק: אם מישהו בארץ רוצה לייצר, שייצר.
23637: לפרוטוקול, המחיר יכול לרדת בצורה משמעותית אם השוק ייפתח.
מאיר אסרף: לגבי הביצוע והתקנות וסדר הפעולות.
מאיר אסרף: בחוק של מכשירי החייאה שאנחנו תמכנו בו דובר על זה שיחזיקו מכשיר החייאה לשימוש מוסד החינוך.
מאיר אסרף: לא הגדירו חובת פעולה.
מאיר אסרף: מכשיר החייאה לא שונה מתכשיר אפיפן.
מאיר אסרף: לא קבעו חובת הפעלה על פלוני או אלמוני.
מאיר אסרף: כאן כן קובעים.
יהודה גליק: להתקין תקנות.
יהודה גליק: זה מספיק.
יהודה גליק: הוא צודק.
קריאה: איפה ראיתם שקובעים על כלל - - -
יהודה גליק: אתה כותב בכלל זה הוראות לעניין סדר הפעולות.
מאיר אסרף: אני לא רוצה שיכתבו מורים.
מאיר אסרף: יש לנו כרגע סכסוך על סייעות שמשרד הבריאות גרם לו, הוא ביטל את הסייעות ואני לא רוצה את המורים.
מאיר אסרף: שיחזירו את הסייעות.
מירי כהן: לא כתבנו כאן מורים.
מאיר אסרף: ההצעה של הייעוץ המשפטי לכלול הסדרים היא הלשון הנכונה לדעתי בנושא הזה.
מאיר אסרף: מורה שערכית רוצה להציל את חיי תלמידו, אין על זה חולק, יאפשר למורה להציל את חייו של תלמידו מבלי שמוטלת עליו חובה מטעם המעסיק לעשות פעולה כזאת או אחרת שהיא רפואית, חודרנית או משהו שאמור להיות מבוצע בכלל על ידי סייעת רפואית, לשיטתנו.
מאיר אסרף: ביטלתם את הסייעות.
אלי אלאלוף: מה אתה חושב?
מאיר אסרף: אני חושב שצריך לדבר על הסברים לעניין סדר הפעולות ולא לקבוע הוראות או הנחיות כי הוראות או הנחיות, יש לזה משמעות יותר כחובה אישית כלפי אדם מסוים לעשות משהו.
מאיר אסרף: כאשר עובד הוראה הגיע ללמד, הוא לא הלך ללמוד כדי להיות אחות בית ספר או כדי להיות סייעת.
מאיר אסרף: הוא בא ללמד.
מאיר אסרף: יש לו תפקידים פדגוגיים.
אלי אלאלוף: אתם עשיתם מהמורות אנשים מוגבלים?
אלי אלאלוף: תן להן הדרכה של כמה שניות.
יהודה גליק: במקום המילה הוראות תהיה המילה הסבר.
יהודה גליק: זה בסדר.
יהודה גליק: זה מקובל.
אלי אלאלוף: הוא יכול לומר מה שהוא רוצה ואני אגיד מה אני רוצה, עם כל הכבוד.
יהודה גליק: היועצת המשפטית - - -
מאיר אסרף: רק למען הגילוי הנאות, אני הייתי אחד המנסחים בגלגול הקודם של הצעת החוק.
מאיר אסרף: יש, לא רק לי אישית אלא גם לארגון אותו אני מייצג, תמיכה בכך שיהיו מכשירי החייאה בבית ספר, שיהיו מתקנים כאלה אבל השאלה היא החובה, מי חייב לעשות פעולה כזו או אחרת.
אלי אלאלוף: מי לדעתך?
מאיר אסרף: מי שרוצה להציל את חייו של התלמיד.
אלי אלאלוף: ללא הכנה?
אלי אלאלוף: זאת גישה קצת מפתיעה.
אלי אלאלוף: אני ממש מצטער להגיד לך.
אלי אלאלוף: מי אמור להפעיל את זה?
מאיר אסרף: כל מי שנמצא בבית הספר והוא רואה אירוע פתאומי, מחויב לפעול לפי חוק.
אלי אלאלוף: זה יותר אחראי.
מאיר אסרף: מראש אמרתי שאין חולק שהמורים רוצים להציל את חיי התלמידים.
אלי אלאלוף: בבקשה, תנסחי את זה בהתאם.
יעל סלנט: אין לנו כאן מה לנסח.
יעל סלנט: אנחנו רק אומרים שהשר יקבע את התקנות ובין היתר גם את ההסברים לעניין ההפעלה.
יעל סלנט: שלושת הסעיפים הבאים, עניינם תיקוני חוק הפיקוח.
יעל סלנט: בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה-1965, בסעיף 2(ב), בסופו יבוא "ולעניין מעון המיועד לשהייה יומית של עשרה פעוטות לפחות שטורם מלאו להם שלוש שנים – המעון ממלא גם אחר הוראות חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח- 2018.
יעל סלנט: הכוונה היא שכאשר באים לבחון מתן רישיון, יבחנו גם את הנושא של המזרק.
יעל סלנט: זה נכון גם בנוגע לחוק הפיקוח על בתי ספר וחוק מעונות יום שיקומיים אותם אקריא עכשיו.
יעל סלנט: בחוק פיקוח על בתי ספר, התשכ"ט-1969, בסעיף 9, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) לא ייתן המנהל הכללי רישיון אלא אם כן נוכח כי בית הספר ממלא אחר הוראות חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח-2018".
יעל סלנט: כאן גם הייתה הערה של משרד החינוך שכבר דנו בה והבנו שדחינו אותה.
יהודה גליק: דחינו אותה.
יעל סלנט: תיקון חוק מעונות יום שיקומיים בחוק מעונות יום שיקומים, התש"ס-2000, בסעיף 7(ב), בסופו יבוא "ולפי חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח-2018".
יעל סלנט: סעיף התחילה מדבר על כך שתחילתו של החוק שישה חודשים מיום פרסומו.
יעל סלנט: העניין הוא שבעצם כל התחולה של החוק מותנית בתקנות שמשרד הבריאות יתקין, גם לעניין המינון, גם לעניין ההצבה, לעניין השילוט ובעצם לעניין הכול.
יעל סלנט: לכן אם לא יהיו לנו כאן תקנות תוך שישה חודשים, החוק לא יוכל להיכנס לתוקף.
יעל סלנט: תחילתו של חוק זה שישה חודשים מיום פרסומו.
אלי אלאלוף: למה זה דורש שישה חודשים?
מירי כהן: אני לא חושבת שאלה התקנות עצמן, לכתוב אותן.
אלי אלאלוף: יש לי ניסיון עם המשרד.
אלי אלאלוף: אתם לא יודעים לכתוב תקנות.
אלי אלאלוף: זה מתעכב.
אלי אלאלוף: אפשר לקצר את המועד?
יעל סלנט: אני רוצה לשאול שאלה.
יעל סלנט: יש לנו שני סעיפים, יש לנו את סעיף התקנות ויש לנו את סעיף התחילה.
יעל סלנט: האם בסעיף התקנות אנחנו יכולים להגיד שהתקנות יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים כדי שיהיה ברור שהחוק יוכל להיכנס לתוקף בתום שישה חודשים מיום הפרסום?
מירי כהן: אין סיבה שבשלושה חודשים אי אפשר לכתוב את התקנות.
יעל סלנט: או ארבעה חודשים.
קריאה: זה צריך להיות יחד עם גורמי מקצוע.
יהודה גליק: מירי, את תדאגי שזה יהיה פחות זמן.
יהודה גליק: זה התפקיד שלך.
מירי כהן: לכתוב אותן.
מירי כהן: לא התוקף.
קריאה: הם כבר עובדים על זה זמן מה.
אלי אלאלוף: אנחנו עלולים להיתקע בלי חוק.
יהודה גליק: כמה זמן לוקח לכתוב תקנות?
אלי אלאלוף: זה לא כמה זמן לוקח לכתוב תקנות.
אלי אלאלוף: זה כמה זמן יש לך עוד בקדנציה.
יהודה גליק: אם אנחנו מעבירים את החוק עכשיו, הוא עובר.
אלי אלאלוף: אם אין לך תקנות ביד, אין לך חוק.
יהודה גליק: אבל אם כתוב שהתקנות יהיו תוך ארבעה חודשים והתחולה היא עוד חצי שנה?
יהודה גליק: :
אלי אלאלוף: תשאל את היועצת המשפטית.
קריאה: זה תלוי אם הם יעמדו בזמנים.
יהודה גליק: התחולה היא חצי שנה בכל מקרה.
יעל סלנט: השאלה אם אפשר לכתוב שהתחילה של הצעת החוק תהיה עוד שישה חודשים אבל לחייב את משרד הבריאות להביא לנו את התקנות עוד ארבעה חודשים כדי שיהיה ברור שהתקנות מגיעות ואז החוק נכנס לתוקף.
אלי אלאלוף: השאלה הפשוטה שאף אחד לא מעז לשאול היא אם יש בחירות בינואר, יש לנו חוק?
יהודה גליק: ברגע שהחוק עבר, הוא עבר.
יעל סלנט: אבל התקנות הן אלה שיוצקות גם לעניין המינון, גם לעניין השילוט, גם לעניין המיקום.
אלי אלאלוף: אם התקנות לא יבואו תוך ארבעה חודשים, אין חוק.
יהודה גליק: החוק קיים.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר למשרד הבריאות.
אלי אלאלוף: תוך כמה זמן יש לכם תקנות?
מירי כהן: חודשיים.
מירי כהן: שלושה חודשים.
יעל סלנט: שלושה חודשים.
יעל סלנט: אנחנו נכתוב שהתקנות יהיו תוך שלושה חודשים.
מירי כהן: עד סוף המושב.
יעל סלנט: החוק ייכנס לתוקף תוך חצי שנה.
רות דיין מדר: מרכז שלטון מקומי.
רות דיין מדר: עניין של פרוצדורה.
רות דיין מדר: מבחינת לוח הזמנים לביצוע, הרכישה וההנחיה של האנשים בשטח, אני לא יודעת איך נעשה את זה תוך שישה חודשים.
רות דיין מדר: אני רוצה אבל אני לא מבינה איך נעשה את זה.
23637: נעזור לכם.
רות דיין מדר: איך?
רות דיין מדר: איך תעזרי במדינה שלמה לקנות, לחלק, להכשיר, לעשות מכרזים?
23637: זה קיים בכל בית מרקחת.
23637: מה הבעיה?
רות דיין מדר: לא יודעת.
רות דיין מדר: יש מספיק אספקה בארץ?
23637: יש אספקה.
רות דיין מדר: איך את יודעת שיש מספיק אספקה בארץ?
23637: תאמיני לי, החברות רק מחכות שיקנו את זה מהן.
יהודה גליק: הן יעשו מבצע שיווק.
23637: זו הפרנסה שלהן.
אלי אלאלוף: אני בעד הצבעה.
יהודה גליק: בוא נעשה הצבעה.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח-2018?
אלי אלאלוף: בעד – פה אחד הצעת חוק החזקת תכשיר אפינפרין במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים, התשע"ח-2018 נתקבלה.
אלי אלאלוף: אני מאחל לכולם שלא ישתמשו בזה אבל טוב שזה יהיה.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, בוקר טוב חוזר למי שהיה בדיון הקצר הקודם.
אלי אלאלוף: אנחנו היום ה-4.3.18, י"ז באדר התשע"ח, השעה 10:38 דקות.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בדיון על חוק הסיעוד ואני בשמחה מציין את השתתפותה של השרה לשעבר, חברת כנסת עם היסטוריה לא קטנה, לימור לבנת, ברוכה הבאה.
אלי אלאלוף: הייתה לי הזכות להיות בקרן רש"י ולעבוד, לא מולך, אלא איתך, על הדברים הנפלאים שנעשו ביחד.
אלי אלאלוף: תודה רבה שאת פה.
470: תודה רבה.
אלי אלאלוף: חברים, אנחנו היום משוריינים לארבע שעות עם הפסקה בסביבות השעה 12.
איציק שמולי: אם הממשלה לא תיפול עד אז.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות, כי ראש הממשלה לא בארץ.
אלי אלאלוף: טכנית לא יכול לקרות.
אלי אלאלוף: אנחנו נשתדל להתקדם כמה שיותר, ההצבעות הסופיות יהיו ביום שלישי ואני מקווה שנצא מפה עם החלטות טובות בהסכמת כל הצדדים.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שזה פחות חשוב ממה שקרה לנו ביחד, כל חברי הכנסת, בנושא של חוק הנכים.
אלי אלאלוף: אכן אני אשמח שנגיע לשיתופי פעולה ולהסכמות משותפות ולא להחלטות של רוב ומיעוט.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו מיד נקפוץ לסעיף (7).
לאה פדידה: עצרנו בסעיף (7).
שמרית שקד: נעבור לעמוד 9.
אלי אלאלוף: בעמוד 9, בבקשה, ואחר כך נחזור לסעיפים האחרים, יש שם כמה שינויים שאנחנו ניתן לכם בכתב, מסודר, לפני שנדון בהם.
שמרית שקד: עמוד 9, אני רק אבהיר, אנחנו בכוונה השארנו את אותו נוסח שהונח בפני הוועדה עם אותו תאריך של הוועדה הקודמת, שיהיה ברור שאנחנו לא דנים בנוסח חדש, אלא אנחנו פשוט ממשיכים באותו נוסח הלאה.
שמרית שקד: בעמוד 8 לא נדון כרגע, אלא נעבור ישירות לעמוד 9.
שמרית שקד: אני אקריא את הרישא שלו, כדי שיהיה ברור על איזה סעיף אנחנו מדברים, בסעיף 225א.
שמרית שקד: סעיף 225א רבתי דן בנושא של תשלום גמלת סיעוד בכסף לידי זכאי שמעסיק מטפל צמוד, שמתגורר עמו, שמקבל את שירותי הסיעוד ברוב שעות היממה, שישה ימים בשבוע לפחות.
שמרית שקד: החוק כרגע קובע שתשלום הגמלה בכסף נעשה רק לפי בחירת הזכאי.
שמרית שקד: כלומר יש תנאי בחוק שאומר שהוא, המבקש להתמנות למקבל גמלה או מי שמונה לקבל גמלה, בחר לקבל את הגמלה לידיו כאמור בסעיף זה.