GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: זאת אומרת, שהפתרון שלכם הוא לא באופק.
מירב בן ארי: הוא לא באופק.
משה בר סימן טוב: אגב, אלי, אני רק אומר:
משה בר סימן טוב: יש הסכם מסגרת - -
אסנת לוקסנבורג: יש פלטפורמה קיימת.
משה בר סימן טוב: - - של הכרה הדדית בין שתי המדינות.
משה בר סימן טוב: יש בו פרק אחד שכבר מיושם, וזה הפרק על התרופות.
משה בר סימן טוב: עכשיו אנחנו רוצים לעשות פרק על קוסמטיקה.
משה בר סימן טוב: ישב פה אצלך נציג האיחוד האירופי, השגריר של האיחוד האירופי, שהביע נכונות להתקדם מהר בעניין הזה.
דבורה מילשטיין: אני בטוחה שמבחינת המשרד שלנו במנהל לסחר חוץ, יש שותף רציני שיודע לעבוד מהר, וככול שהקצב של האירופים יהיה קצב מהיר – אני בטוחה - - -
משה בר סימן טוב: אני חושב שזה אפשרי.
אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור לאנשי האוצר.
אלי אלאלוף: לך יש מעמד מיוחד.
נורית הראל: תודה רבה.
נורית הראל: אני דוקטור נורית הראל מחברת "ד"ר פישר".
נורית הראל: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שעלו פה.
נורית הראל: משרד הבריאות פתח והתייחס לייבוא המקביל, ל-private label ולמדינות המוכרות.
נורית הראל: בזמן שפה, בוועדה, מתמהמהים, רציניים ומתייחסים לייבוא ומזדעזעים שהם יקבלו תנאים כמו התעשייה המקומית, אנחנו מקבלים הכבדות; אנחנו כבר צריכים לעמוד ברגולציה.
נורית הראל: שכרנו אנשים, זה עולה לנו מיליונים, בזמן שפה עוד לא מחליטים מה לעשות.
נורית הראל: אני חושבת שתתייחסו לתעשייה המקומית, ושיקלו עלינו בינתיים, שלא ידרשו ממנו את כל התקנים שיהיו בתקנות, שנדרשים רק מאיתנו.
נורית הראל: מפעלים קורסים ונסגרים, ופה, בינתיים, מתדיינים תיאורטית רק על הייבוא המקביל.
נורית הראל: מה עם התעשייה המקומית?
נורית הראל: יושב פה חבר שרוצה לסגור את המפעל שבו 130 עובדים.
נורית הראל: אי-אפשר לעבוד ככה.
נורית הראל: אני מבקשת שמשרד הבריאות לא ידבר רק על ייבוא מקביל, רק על ייבוא בכלל, ויתייחס לכחול-לבן.
נעה בן-שבת: אבל כרגע חל עליכם ההסדר הישן, נכון?
נעה בן-שבת: לא החילו עליכם - - -
נורית הראל: לא.
נורית הראל: בינתיים, אנחנו מקבלים תקנות בהוראות שעה.
נורית הראל: אנחנו שכרנו עוד אנשים.
נורית הראל: אנחנו כבר צריכים להביא את ה-safety assessment.
נורית הראל: אנחנו מקבלים הוראה.
נורית הראל: אנחנו כבר צריכים להגיש למרבית מהמוצרים שלנו safety assessment.
נורית הראל: יש לנו את העלויות האלה כבר.
נורית הראל: אנחנו צריכים להכין תיקי מוצר, כי התקנות ייכנסו, וזה לא משהו שקורה ביום אחד.
נורית הראל: אני יכולה להגיד לכם שאצלי שלושה אנשים חדשים בעלי תואר ראשון ומעלה עובדים, ואלה עלויות.
נורית הראל: אנחנו לא יכולים עם הסחבת הזאת יותר.
נורית הראל: אתם צריכים לקבל החלטות, ולא להתייחס רק לייבוא ולייבוא המקביל.
מירב בן ארי: איזה תקנות חלות על התעשייה הישראלית?
משה בר סימן טוב: החוק מדבר גם על התעשייה הישראלית.
מירב בן ארי: אז החוק כבר חל עליהם?
משה בר סימן טוב: אל"ף, החוק - - -
נורית הראל: החוק לא חל, אבל יש לנו הוראות שאנחנו צריכים לעמוד בהן.
אלי אלאלוף: נציגי האוצר, בבקשה.
נורית הראל: כבוד יושב-ראש הוועדה, אם אפשר, אני מבקשת לתת רק דקה גם לחבר שלי להוסיף כמה מילים.
ירמיהו מזרחי: אני ירמיהו מזרחי מהתאחדות התעשיינים.
ירמיהו מזרחי: צריך להבין שנכון שרשמית התהליכים האלה והחקיקה הזאת לא באמת נכנסו לעבודה, אבל כולנו כבר הוצאנו אנשים לקורסים ללמוד את נושא הנציג האחראי, וכולנו כבר הכנסנו עוד אנשי רגולציה אצלנו במפעלים, על מנת להתכונן לזה, מכיון שאנחנו מאמינים וחושבים שאם משרד הבריאות תיקן תקנות תפקידנו לעמוד בהן.
ירמיהו מזרחי: העלויות קיימות.
ירמיהו מזרחי: זה נכון שמשרד הבריאות כרגע לא שם לאף אחד דרישה לנציג אחראי, אבל נציגים אחראים כבר קיימים במפעלים, כי אנחנו כן הולכים להתכונן לתקנות האלה.
ירמיהו מזרחי: אם אדוני, יושב-ראש משרד הבריאות, אומר שברגע אנחנו רואים איזו שהיא תקנה מאוד-מאוד לא טובה שנעשתה בדרך לא דרך והתקנה הטובה תהיה כשנגיע להכרה הדדית עם אירופה, אז למה אנחנו צריכים תקנה שאנחנו יודעים שהיא לא טובה ושהיא תהיה זמנית עד שתהיה תקנה טובה?
ירמיהו מזרחי: בואו ונעצור רגע, בבקשה, - -
ירמיהו מזרחי: - - תשאירו את הדברים איך שהם עד שנגיע להסכמים עם אירופה, נעשה את הדברים באופן יותר מסודר, ותחשבו קצת יותר קדימה.
ירמיהו מזרחי: אין טעם לעשות תקנה שאנחנו יודעים שהיא לא תקינה.
אלי אלאלוף: אנשי האוצר, נציגי האוצר, בבקשה.
עידו שלמה סופר: תודה.
עידו שלמה סופר: אני עידו סופר, רכז תעשייה ומסחר באגף התקציבים.
עידו שלמה סופר: אומר לגבי כמה נקודות.
עידו שלמה סופר: קודם כול, לגבי הסוגיה שזו הייתה חקיקה זריזה וכו', אני רק מזכיר שזו הייתה חקיקת מסגרת, ואנחנו מתדיינים על התקנות כבר כמעט שנתיים.
עידו שלמה סופר: אז אני אומר זאת רק כדי שנשים דברים בפרופורציה.
עידו שלמה סופר: לגבי התעשייה הישראלית, שבאמת לא נמצאת כאן בפוקוס בתקנות ספציפית, אני חושב, יו"ר הוועדה וגם חברת הכנסת מירב, שכיון שאלה נושאים שקרובים ללבכם, כדאי וראוי לקיים דיון נפרד ולדון.
עידו שלמה סופר: אלה סוגיות הרבה יותר רחבות שקשורות לרגולוציה המקומית.
עידו שלמה סופר: זה קצת פחות רלוונטי לדיון הזה, אבל אלה נקודות שאנחנו עוסקים בהן ביום-יום ובהחלט ראוי לדון בהן.
עידו שלמה סופר: בהתייחס לרעיונות שהועלו כאן, גם על-ידי משרד הבריאות – יו"ר הוועדה, אשמח שתקשיב – אני חושב שיש איזה שהוא פער משמעותי בין התיאוריה והרעיונות היפים לבין הפרקטיקה.
עידו שלמה סופר: דבר אחד – הסכם הכרה הוא דבר שהוא נחמד, טוב ויפה, ולא ניתן להתחייב עליו.
עידו שלמה סופר: אם מבקשים לשמר שני מסלולים עד להגעה להסכם הכרה, אפשר, אבל בוא ונגיד שזה משהו שנמצא כרגע באוויר.
עידו שלמה סופר: לגבי מותג פרטי, כנ"ל.
עידו שלמה סופר: אמירה, שחובות יהיו בדומה ליצרן ישראלי, לא אומרת שום דבר.
עידו שלמה סופר: השאלה היא מה הם החובות והאם ניתן לעמוד בהם.
עידו שלמה סופר: זה משהו שצריך לבחון בו את הפרטים האלה.
עידו שלמה סופר: ללא הבנת הפרטים, כמובן שאי-אפשר גם להתייחס לזה.
עידו שלמה סופר: זה יכול להיות רעיון שהוא מעולה, וזה יכול להיות רעיון שייצור חסם ודברים שאי-אפשר להביא.
עידו שלמה סופר: לגבי ייבוא מקביל, יש כאן איזו שהיא אי-הבנה עמוקה.
עידו שלמה סופר: גם אם הרפורמה הזאת תעשה – בוא ונגיד ונשאיר רגע את הייבוא המקביל בצד – יהיו כאן עוד מותגים.
עידו שלמה סופר: אבל אם אתה מדבר על מותג ספציפי, והציבור אוהב לקנות מותגים ספציפיים, משמעות הייבוא המקביל היא תחרות פנים-מותגית.
עידו שלמה סופר: זו המשמעות של ייבוא רשמי וייבוא מקביל.
עידו שלמה סופר: אגב, אני מסכים עם היו"ר, ודיברנו על זה כמה פעמים, שצריך לבטל את הבלעדיות, אבל צריך רגע להבין: מי שעוצר בלעדיות ורשמיות זה הרגולטור.
עידו שלמה סופר: כשאתה מבקש, כשרגולטור בישראל מבקש, להביא אישור שדורש קשר ישיר עם היצרן, הוא יצר את הרשמיות.
עידו שלמה סופר: לצורך העניין, אם עכשיו תעביר חוק שאומר שרגולטור בישראל לא יכול לבסס את המשטר הרגולטורי שלו על דרישות שדורשות קשר ישיר עם היצרן, סיימת את הייבוא הרשמי; אדם יוכל לקנות מספק של מפעל או ממפעל, אבל אתה משווה את השטח ובעצם סיימת עם עניין הייבוא הרשמי והייבוא המקביל.
עידו שלמה סופר: מדינת ישראל והרגולציה של מדינת ישראל יוצרות את הרשמיות.
עידו שלמה סופר: אז על מה אנחנו מדברים?
עידו שלמה סופר: על חוק רשמי שיגיד שיפתור את הדבר הזה.
עידו שלמה סופר: ואז, נחזור לתקנות ונגיד: בוא וננכה את כל הדברים שבעצם מכריחים ושיוצרים את המצב שבו יש רשמיות.
עידו שלמה סופר: הרשמיות היא פה על השולחן, כאן בתקנות.
עידו שלמה סופר: היא לא נמצאת במקום אחר.
עידו שלמה סופר: את הפתרון אפשר להעתיק מכאן למקומות אחרים.
עידו שלמה סופר: זה – כן.
עידו שלמה סופר: אז היבוא המקביל קריטי והוא חשוב, והוא יביא לירידת מחירים, וכבר אמרתי את זה בעבר: במידה ולא אותו רווח שנמצא אצל היבואן הרשמי רק יגדל, כי הקטנו לו את עלויות הרגולציה והוא לא יגולגל לצרכן.
אלי אלאלוף: אבל אני הבנתי מהשיחה הקודמת – אישרנו לעצמנו שאפשר לדבר עליה, נכון?
משה בר סימן טוב: מבחינתי, בוודאי.
אלי אלאלוף: גם מבחינתי.
אלי אלאלוף: אנחנו אמרנו שהיינו רוצים להכניס לתקנות האלה את ביטול המושג "יבואן רשמי".
משה בר סימן טוב: אני אומר לך.
משה בר סימן טוב: אני אחדד למה התכוונתי, אדוני היושב-ראש.
אלי אלאלוף: למה אני התכוונתי באמת.
אלי אלאלוף: אבל אמרו לי שזה ישר צריך לקפוץ לתיקון חקיקה.
אלי אלאלוף: אז, אני גם מוכן לזה.
משה בר סימן טוב: אני אסביר.
אלי אלאלוף: - - אבל נעשה את זה במקביל.
אלי אלאלוף: אני יודע לעשות יותר משני דברים במקביל.
משה בר סימן טוב: בוודאי.
משה בר סימן טוב: אסביר על מה אתה חשבת ומה אנחנו הצענו, שהם לכאורה דברים דומים.
משה בר סימן טוב: דבר ראשון אסביר למה צריך קשר ישיר עם היצרן.
משה בר סימן טוב: בעולם שבו אנחנו לא בודקים את המוצרים, אם יש אירוע בטיחות, אנחנו צריכים שתהיה לנו את היכולת להגיע ליצרן – לדעת מי היה היצרן, באיזו אצוה ומה היו התהליכים שקרו באותו רגע.
משה בר סימן טוב: לדוגמה: הייתה לי פה הרעלה מטחינה.
משה בר סימן טוב: אני ידעתי ללכת ולזהות, דבר שזיהינו, שהיה עובד שלא שטף ידיים כשהוא יצא מהשירותים והלך להחליף את הצינור שדרכו ממלאים אחר כך הטחינה; ידענו שמהנקודה הזאת עד הנקודה הזאת הייתה לי טחינה נגועה בסלמונלה שפוגעת באנשים פתוגנית.
משה בר סימן טוב: לכן, אנחנו ידענו, באופן ספציפי, לטפל באירוע הזה, בלי להגיד: "עכשיו, תפסיקו לאכול טחינה במדינת ישראל".
משה בר סימן טוב: מה אני צריך?
משה בר סימן טוב: לכן זה קשר עם היצרן.
משה בר סימן טוב: אם אין לי קשר עם היצרן, אין לי את היכולת לעשות את זה.
משה בר סימן טוב: מכיון שבסוף קשר עם היצרן מחויב, אנחנו הצענו לבוא ולומר שאסור להתקשר עם יצרן שעובד רק עם יבואן אחד.
עידו שלמה סופר: אין דבר כזה.
משה בר סימן טוב: למה אין דבר כזה?
משה בר סימן טוב: תגידו שהוא צריך לפחות שניים ולפחות שלושה.
עידו שלמה סופר: - - - להתערב בקשר - - -
קריאה: אתה הולך להתערב - - -
נעה בן-שבת: אפשר - - -
משה בר סימן טוב: בחקיקה אתה יכול לעשות הכול.
עידו שלמה סופר: אין חקיקה כזו.
אנואר חילף: אין חקיקה כזאת.
אנואר חילף: ספק יכול להחליט עם מי הוא יעבוד ועם כמה יבואנים.
אנואר חילף: אתה לא יכול להכתיב לו.
אנואר חילף: אנחנו לא עשינו את זה בשום תחום.
משה בר סימן טוב: יכול ועוד איך.
משה בר סימן טוב: אתה יכול להגיד לו - - -
קריאה: אתה חושב שאתה יכול.
משה בר סימן טוב: ועוד איך יכול.
אנואר חילף: אתה גם לא יכול לאכוף את זה על ספקים בחו"ל.
נעה בן-שבת: על היבואן בארץ.
משה בר סימן טוב: אתה יודע לומר את זה על היבואן לארץ, שאסור לייבא לישראל מוצר שאם נתח השוק שלו הוא מעל X אחוזים אסור שיהיה לו רק יבואן אחד.
קריאה: אבל אנחנו פה - - -
משה בר סימן טוב: אתה יכול לומר את זה.
משה בר סימן טוב: אתה בטח יכול לאסור דרישת בלעדיות.
קריאה: - - - מיליונים.
קריאה: אנחנו לא הולכים לייצר פה - - -
נילי חיון דיקמן: בלי קשר עם היצרן אין לך את התיק.
נילי חיון דיקמן: אין לך כלום.
משה בר סימן טוב: אין תיק מוצר.
קריאה: אין תיק מוצר.
אלי אלאלוף: למעשה, אתם רוצים להגיד לי שאותה חברה של הטחינה, שבינתיים מפרסמת בטונות – אתם יודעים?
אלי אלאלוף: 30%, 40% – אבל באמת הבעיה של נטילת ידיים, של ניקיון בסיסי, לא יקרה עכשיו?
אלי אלאלוף: יקרה.
אלי אלאלוף: יקרה, ואתה מכיר.
משה בר סימן טוב: אבל אני יודע לנטר את זה.
משה בר סימן טוב: אני היום יודע להגיע לבעיה התהליך.
משה בר סימן טוב: הייתה לי בעיה עם חברת תרופות מאוד-מאוד גדולה או שפעם הייתה מאוד גדולה והיום היא פחות גדולה במפעל בהונגריה.
משה בר סימן טוב: אנחנו ידענו בסוף שהבעיה נבעה מזה שהם לא עשו את השטיפה השנייה לאחד המיכלים שלהם.
משה בר סימן טוב: ואז, ידעתי בדיוק לקחת את הסיכון ולומר: "אני לא אוסר עכשיו על הכניסה של כל המוצרים האלה מהמפעל הזה בהונגריה".
משה בר סימן טוב: למה?
משה בר סימן טוב: יש שם תהליכים, תהליכי GMP שבסוף יודעים לפרק את הייצור למקטעים כאלה, כשאני יודע לשלוט בזה.
משה בר סימן טוב: אחרת, הייתי גורם, אגב, לחברה נזק אדיר, והייתי גורם למחסור בתרופות.
אלי אלאלוף: יש מי שדאג מבפנים לעשות לה נזק.
משה בר סימן טוב: מה זה?
אלי אלאלוף: יש מבפנים מי שדאג לעשות נזק לחברה.
משה בר סימן טוב: דואגים בדברים אחרים.
משה בר סימן טוב: אבל, אני ידעתי להתנהל גם עם הטחינה, ואגב, גם עם הקורנפלקס.
משה בר סימן טוב: סיפור הקורנפלקס היה פה.
משה בר סימן טוב: אנחנו ידענו שזה היה באצוה מסוימת.
משה בר סימן טוב: הם הבטיחו לנו שהאצוה נמצאת בתוך המחסנים של המפעל.
משה בר סימן טוב: אמרנו להם: "לא, אתם תפרסמו את מספר האצוה לציבור".
משה בר סימן טוב: הם פרסמו את מספר האצוה לציבור, וגילינו שהאצוה הזאת הגיעה לצרכנים.
משה בר סימן טוב: מה הייתי עושה?
משה בר סימן טוב: הייתי אומר לכולם "אל תאכלו 'תלמה'"?
משה בר סימן טוב: !
קריאה: אבל אין מדינות - - - .
קריאה: בסוף, אלה מדינות מוכרות.
אלי אלאלוף: אני רוצה שתקשיבו ליועצת המשפטית שתנתח בשבילנו מה ההצעה החדשה דורשת.
נעה בן-שבת: למעשה, בסוף 2016 - - -
מירב בן ארי: מה עם התייחסות לתעשיית כחול-לבן?
אלי אלאלוף: אמרנו שנעשה ישיבה מיוחדת.
משה בר סימן טוב: אני מסכים שהתעשייה נמצאת היום במצב הכי גרוע.
משה בר סימן טוב: יש הוראות, והם נערכים להוראות האלה, והחוק לא קורה, והם כל הזמן שומעים שיהיו כל מיני שינויים, ובמקום לעשות את הדברים המהותיים – אנחנו מתעסקים בדברים השוליים.
משה בר סימן טוב: אני יכול להגיד לכם שהייבוא המקביל זה עניין שולי.
נורית הראל: מה הפתרון?
נורית הראל: זה שאתה מבין זה לא עוזר.
מירב בן ארי: בוא ותפתור להם את הבעיה.
מירב בן ארי: תגיד להם מה לעשות.
אלי אלאלוף: אני מנהל את הדיון בינתיים.
משה בר סימן טוב: אני אומר לכם: תתעסקו בדברים החשובים, ולא בדברים האלה.
אלי אלאלוף: מירב, ברשותך.
אלי אלאלוף: אף אחד כרגע לא – חבל על הידיים.
נעה בן-שבת: בסוף 2016 הכנסת חוקקה הצעת חוק ממשלתית, שהממשלה הביאה, שקבעה יסודות, בעצם, לכול ההסדר החדש שכרגע אנחנו דנים בו.
נעה בן-שבת: היסודות נקבעו בחקיקה הראשית, והם קבעו: את נושא הייבוא; גם את הייבוא המקביל, המסגרת נקבעה שם; גם את רישיון התמרוקים שביטל את הרישיון הספציפי ודרש רק את הרישיון הכללי, - -
משה בר סימן טוב: הנוטיפיקציה.
נעה בן-שבת: - - ואת ההודעה על שיווק, נכון; גם את הקביעה על נציג אחראי תיק תמרוק והערכת בטיחות.
נעה בן-שבת: אלה היסודות שהונחו בחקיקה הראשית, כשהנחנו באמת רק את היסודות הבסיסיים, וקבענו שיגיעו אלינו בתקנות שהן אלה שיפרטו את ההסדר הזה, ואחרי שהתקנות יותקנו נוכל בעצם לפעול לפי הסדר שלם, כולל היסודות וכולל ההוראות הפרטניות.
נעה בן-שבת: מה שקרה זה, שהחקיקה הזאת הייתה אמורה להיכנס לתוקף בתחילת יולי 2017.
נעה בן-שבת: הממשלה באה בצו וביקשה לדחות בשלושה חודשים, שזה מה שהחוק אפשר להם, וזה נדחה לאוקטובר.
נעה בן-שבת: באוקטובר, למעשה, החוק הזה נכנס לתוקף, כלומר היסודות כבר בתוקף, ויש חוק במדינת ישראל שקובע את כל ההסדר החדש הזה.
נעה בן-שבת: אמנם הוא לא פורט את זה לפרטים, אבל יש הסדר שכבר חל.
נעה בן-שבת: משרד המשפטים הוציא חוות דעת של המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שאמרה שאפשר יהיה להמשיך לפעול לפי ההסדר הישן, כל עוד אין באמת תקנות שאומרות איך מפעילים את ההסדר החדש.
נעה בן-שבת: זו חוות דעת שהיא כרגע בתוקף.
נעה בן-שבת: אני לא יודעת כמה זמן יכול להמשיך מצב משפטי כזה בעייתי, כשיש חוק בתוקף ואין תקנות שאומרות איך לבצע אותו ולכן בפועל לא מבצעים אותו.
נעה בן-שבת: מעבר לזה, כרגע, התקנות שמונחות על שולחן הוועדה כוללות את כל ההסדרים גם לגבי ייבוא וגם לגבי ייצור מקומי.
נעה בן-שבת: כרגע, באים מטעם משרד הבריאות ואומרים: אנחנו רוצים לשנות את עקרונות היסוד לגבי חלק מהדברים.
משה בר סימן טוב: בעקבות השיח אתכם.
נעה בן-שבת: נכון.
נעה בן-שבת: עקרונות היסוד, שרוצים לשנות, הם לגבי הייבוא המקביל, לגבי המדינות המוכרות ולגבי המותג הפרטי.
נעה בן-שבת: להבנתי, השינויים, שמתבקשים פה כרגע, מצריכים תיקון חקיקה ראשי; צריך להיכנס לסעיף הייבוא ולהגיד שליבואן לא יהיה הסכם בלעדיות.
נעה בן-שבת: צריך יהיה להיכנס לסעיף הראשי של המדינות המוכרות ולקבוע את דרך ההכרה ומה המדינות הנוספות.
נעה בן-שבת: צריך יהיה להיכנס לסעיף של היצרנים ולהגיד שיצרן שמייצר במדינה בחו"ל לצורך שיווק רק בישראל ייחשב יצרן.
נעה בן-שבת: כלומר, כל זה הוא תיקון חקיקה ראשי.
נעה בן-שבת: זה משהו שכרגע אין לוועדה סמכות לעשות במסגרת התקנות שנמצאות על שולחנה.
נעה בן-שבת: אני אוסיף למשוואה הזאת שיש הצעת חוק, שהגיש אדוני יחד עם חברת הכנסת מירב בן-ארי, שמבקשת לתקן את נושא הבשמים והסבונים המוצקים ושמבקשת לתקן לגבי הנציג האחראי איזה שהוא, - -
משה בר סימן טוב: זה לא מקובל עלינו.
נעה בן-שבת: בסדר.
נעה בן-שבת: אני רק מציגה את ההצעה.
נעה בן-שבת: - - ושמבקשת לגבי המדינה המוכרת גם להוסיף את ישראל כמדינה מוכרת כדי לפתור את בעיית המותג הפרטי.
נעה בן-שבת: זו הצעת חוק שהונחה בסוף המושב הקודם.
נעה בן-שבת: 45 ימים שהיא צריכה להיות מונחת יחלפו בתחילת כנס הקיץ, ואז אפשר יהיה לקדם אותה.
צוריאל עובדיה: גם מוצרי תינוקות.
נעה בן-שבת: שנייה, לא סיימתי.
נעה בן-שבת: מוצרי תינוקות לא נמצאים שם, בהצעה הזאת.
נעה בן-שבת: בעצם, להבנתי, אנחנו נמצאים במצב כזה שיש שלוש אפשרויות: או שהתקנות האלה יישבו ויכינו אותן והן מוסכמות על כולן ויביאו אותן לאישור הוועדה.
מירב בן ארי: זה לא קורה כבר שנתיים.
נעה בן-שבת: נכון, אבל זו אופציה.
מירב בן ארי: בואי ונהיה.
מירב בן ארי: .. זה לא קורה.
נעה בן-שבת: אוקיי.
נעה בן-שבת: אפשר גם לקחת רק את החלק של הייצור המקומי, להביא את הפרקים האלה מסודרים ולהגיד: את אלה בואו ונאשר, ונשאיר את כל הייבוא בחוץ.
נעה בן-שבת: זו גם אופציה.
נעה בן-שבת: זו אופציה אחת.
נעה בן-שבת: אופציה שנייה היא שהממשלה תבוא, בתחילת הכנס הבא, עם תיקון חקיקה ותגיד: אנחנו מבטלים את הרפורמה שעשינו ונשארים עם המשטר הישן, רוצים לעשות חשיבה לאן פנינו הולכות.
נעה בן-שבת: אופציה שלישית היא לבוא ולהגיד: אנחנו מבטלים, אבל תחת זה אנחנו מביאים את ההסדר החדש.
משה בר סימן טוב: יש אופציה רביעית, שבאה ואומרת שתחולת הרפורמה שעשינו תהיה עם כניסת התקנות לתוקף.
נעה בן-שבת: אבל, גם זה בתיקון חקיקה.
משה בר סימן טוב: זה בתיקון חקיקה, אבל זה תיקון חקיקה פשוט.
מירב בן ארי: תחולת החוק?
מירב בן ארי: בתוקף עם התקנות.
משה בר סימן טוב: אתם הפרדתם - -
מירב בן ארי: זה מה שהיה צריך לעשות מלכתחילה.
משה בר סימן טוב: - - את תחולת החוק מהתקנות.
נעה בן-שבת: כן, אבל אנחנו לא - - -
משה בר סימן טוב: אגב, אנחנו, מה שנקרא: "אמרנו לכם", - -
נעה בן-שבת: אנחנו למודי ניסיון רע בכנסת בלפרוט רפורמות בתקנות, כי אז הרפורמות לעולם לא נכנסות לתוקף.
משה בר סימן טוב: - - אבל לא משנה.
משה בר סימן טוב: זו החלטה שהייתה נכונה - - -
מירב בן ארי: אבל זה - - -
משה בר סימן טוב: לא משנה.
עידו שלמה סופר: זה לא קשור לחוק ההסדרים.
עידו שלמה סופר: זה קשור לזה שהכנסת לא מתנה כניסת חוק בתקנות.
מירב בן ארי: בתקנות.
עידו שלמה סופר: לא להאשים בכול את חוק ההסדרים.
עידו שלמה סופר: זו פרקטיקה ידועה של הכנסת.
מירב בן ארי: כל הציבור פה תלוי באוויר.
משה בר סימן טוב: אני אומר שזו אופציה שאפשר לבוא ולומר שזה תיקון רטרואקטיבי שאומר שכניסת החוק לתוקף היא עם כניסת התקנות לתוקף.
מירב בן ארי: כן, זה חייב להיות.
משה בר סימן טוב: זה פשוט וקל.
מירב בן ארי: אגב, זה צריך לקבל פטור מחובת הנחה.
נעה בן-שבת: אני רק מעירה שבכנסת בשנים האחרונות זו הוראה מאוד בעייתי להגיד שבעצם שר שמביא תקנות הוא שיקבע את התחילה לתוקף של חוק.
נעה בן-שבת: הכנסת מחוקקת חוק ורוצה שהוא ייכנס לתוקף בזמן שהיא קובעת.
מירב בן ארי: אבל אין לך ברירה.
מירב בן ארי: יש כאן תעשייה שלמה באוויר, ייבוא שלא.
מירב בן ארי: .. , מכולות שתקועות ואנשים שלא יודעים אם לפתוח חנויות.
מירב בן ארי: אדם לא יודע: כן אפתח חנות?
מירב בן ארי: משתלם לי או לא משתלם לי?
מירב בן ארי: יש את התעשייה הישראלית שתקועה.
מירב בן ארי: לדעתי, צריך, ברמה של פטור מחובת הנחה, להביא בתחילת המושב ובהתניה של התקנות והחוק יחד, כי אנחנו כבר שנה.
מירב בן ארי: אנחנו כאן לבד שנה.
מירב בן ארי: חייבים לסגור את זה.
אלי אלאלוף: יש פה נקודה שאומרת לי היועצת המשפטית בשקט.
אלי אלאלוף: שינוי בחוק בנושא הזה הוא חקיקה ממשלתית.
נעה בן-שבת: ממשלתית.
אלי אלאלוף: אם הם לא יביאו את זה - - -
מירב בן ארי: משרד הבריאות מביא את החוק והתקנה?
משה בר סימן טוב: אלה - - - ואלה - - -, תלוי - - -
אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה להגיד: אני לא רוצה להתחמק.
אלי אלאלוף: אנחנו נצא עם קושייה נוספת לפסח וזה ברור.
אלי אלאלוף: אנחנו במצב מאוד-מאוד לא - - -
מירב בן ארי: על-הפנים מה שקורה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שחשבנו שיש לנו חוקים בעייתיים, והתגברנו על צרות הרבה יותר גדולות, - -
מירב בן ארי: על רפורמת המזון התגברנו.
אלי אלאלוף: - - ופשוט פה אנחנו מרגישים שאנחנו טוחנים הרבה מים, ולצערנו, גם השנה אין מים.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה איזה שהוא צורך בשיתוף פעולה אבל בהובלה.
אלי אלאלוף: אם משרד הבריאות רוצה לתקן, שייקח על עצמו את ההובלה.
אלי אלאלוף: זו הובלה שלכם.
משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים שלא יפריעו לנו.
אלי אלאלוף: תביאו הצעה, אל"ף, לתקן את התקנות הנוכחיות, ורשימת תיקוני החקיקה הנדרשים, ותביאו את זה עם ההסכמה של המשרדים האחרים, ואנחנו נהיה המשרתים של המהלך הזה.
אלי אלאלוף: אם לא יגיעו אלינו, אני, באופן אישי, לא יוזם יותר שום דבר.
אלי אלאלוף: הפתרון האחרון – אם בפרק זמן סביר התהליך הזה לא יקרה באחריות משרד הבריאות, יש לי רק הצעה שאומרים לי שאני יכול לעשות והיא לבטל את הרפורמה.
נעה בן-שבת: כהצעת חוק פרטית.
אלי אלאלוף: כהצעת חוק פרטית.
מירב בן ארי: למשוך את התקנות.
נעה בן-שבת: זה לא יעזור.
מירב בן ארי: זה לא יעזור כי החוק - - -
נעה בן-שבת: זו הצעת חוק פרטית שמבטלת.
נעה בן-שבת: זה לא רצוי.
אלי אלאלוף: זה לא יעזור.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהיא לא תהיה פרטית שלי לבד – יש לי הרבה חברים שיהיו איתי – - -
אלי אלאלוף: - - ונלך על ביטול הרפורמה הזאת.
אלי אלאלוף: תבינו שזה הפתרון היחיד שאני רואה כרגע.
עידו שלמה סופר: התקנות על השולחן או שמשכו אותן?
נעה בן-שבת: לא משכו כלום.
אלי אלאלוף: לא משכו.
מירב בן ארי: אם אתה מבטל את החוק, אז התקנות - - -
אלי אלאלוף: אבל אם אני מביא הצעה שכבר אומרים לי שהצעת החוק שלנו, שנעשתה בתיאום עם המשרד, ולא אגיד עד איזו רמה, - -
מירב בן ארי: לא טובה, ומתנגדים.
אלי אלאלוף: - - ואומרים לי שעכשיו מתנגדים, - -
מירב בן ארי: אז, לְמה?
אלי אלאלוף: - - אז, חבר'ה – אני לא אוהב להיות- - -, ובמשקל שלי לא כדאי וזה כבד לי – אני פשוט אמשוך את הרפורמה.
אלי אלאלוף: אני אבוא עם הצעת חוק פרטית שלנו ונמשוך את הרפורמה.
אלי אלאלוף: אז, תמשיכו לשחק במצב הנוכחי.
אלי אלאלוף: יש כאלה שיחגגו, ואחרים – שייאלצו לפעול בצורה לא נעימה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסגור.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון לגבי ההשלכות על התעשייה.
מירב בן ארי: כל התעשייה הישראלית.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים את הדיון מיד אחרי החגים.
אילן גילאון: אני פותח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
אילן גילאון: צריך להיות יצירתי ומקורי כדי שנוכל להגיע למצב שהתקנות שלנו תהיינה ישימות וגם לא להפוך מישהו לעבריין כי אין לנו עניין בזה.
אילן גילאון: הדס, את רוצה להקדים כמה דברים?
הדס אגמון: נראה לי שמשרד הפנים אבל אני אנצל את הבמה כדי לעדכן שתקנות נגישות פרטנית שאושרו כאן בוועדה לפני מספר חודשים, הגיעו עכשיו לתיקונים בענייני נוסח.
הדס אגמון: אנחנו כנראה ממש לקראת חתימת שר החינוך על תקנות נגישות פרטנית, שזאת בשורה.
הדס אגמון: זה גם אומר לנו שבמאמצים מרוכזים אפשר לסיים את תקנות הנגישות.
אילן גילאון: על מה אתם רוצים שנדבר היום?
הדס אגמון: משרד הפנים יציג.
אלעד לב: מנהל אגף תכנון ובנייה במשרד הפנים.
אלעד לב: יחד אתי עורכת הדין נאוה אושר מהלשכה המשפטית של המשרד.
אלעד לב: למעשה התקנות הונחו בפני הוועדה על ידי שר הפנים ושר הפנים הקודם כבר לפני זמן רב.
אלעד לב: נוכח השנים שחלפו, הייתה בזמנו בקשה של משרד התחבורה לעבור שוב על נוסח התקנות.
אלעד לב: אנחנו ישבנו יחד עם משרד התחבורה ויחד עם נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות וגם קיימנו התייעצות בחסות הלשכה המשפטית של הוועדה.
אלעד לב: השגנו התקדמות בנוסח ואנחנו רואים בישיבה הזאת ישיבת התנעה של הוועדה להמשך קידום התקנות.
אלעד לב: ברגע הדברים יש גם מכתב שהועבר למשרד הפנים ממרכז השלטון המקומי.
אילן גילאון: השלטון המקומי כאן?
מירה סלומון: כן אדוני.
אלעד לב: אם אתה רוצה, הם יציגו.
אלעד לב: אני יכול מראש לומר את עמדתנו.
אילן גילאון: אני רק רוצה להקדים ולומר שכמו שאתה אמרת זאת תהיה ישיבת התנעה.
אילן גילאון: לא נקבל החלטות.
אילן גילאון: אין לנו עניין להפחיד אף אחד בעניין הזה.
אילן גילאון: יש כאן מאמץ פוליטי מבחינתנו להשתתפות הממשלה במשהו, כמו שיש מענק איזון.
אילן גילאון: אני לא רוצה את המצ'ינג כי אני יודע מה קורה.
אילן גילאון: מי שיש לו, ינגיש את עצמו, ומי שאין לו, לא יהיה מונגש.
אילן גילאון: בהחלט יש מקום לכך.
אילן גילאון: הנגישות היא מהפכה ברמה לאומית ולדעתי אנחנו צריכים באופן פוליטי להגיע למצב של מימון הדבר הזה ולא להשאיר את הכול, אפילו לא לפורום ה-15, לא לאיתנות ולא לחזקות, אלא בכל מקום לעודד את הדבר הזה.
אילן גילאון: לכן אני בהחלט מוכן שנתניע.
אילן גילאון: אני יודע שכמה מראשי הערים ביקשו להיפגש אתי ואתנו בוועדה, יכול להיות שנייעד ועדה מיוחדת לצורך המפגש הזה.
אילן גילאון: נעשה את זה בלי פחד, בלי איומים ובטוב.
אלעד לב: מבחינתנו המטרה היא למצוא פתרון לבעיה שהציג השלטון המקומי.
אלעד לב: אנחנו מודעים לה וקשובים לה.
אלעד לב: המספרים שהוצגו לא מוכרים לנו ברמת מסמך שמפרט את זה, אבל מעבר לזה נתקדם תוך כדי תנועה ונמצא לזה פתרון, יחד עם משרד האוצר ויחד אתם.
אילן גילאון: על מה אנחנו מדברים בדרך נגישה?
אילן גילאון: החל מנושא של מעברי חציה, דרך רמזורים?
אילן גילאון: מי מפרט?
אלעד לב: כל מה שנמצא בתחום הערים.
אלעד לב: בתחום הרשויות, להבדיל ממה שבין הרשויות.
נאוה אושר: אני מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.
נאוה אושר: מה שאלעד התכוון לומר זה שנכון לעכשיו הנוסח מתכוון בעיקרו לדרכים עירוניות.
נאוה אושר: כלומר, דרכים בתחום שיפוטן של רשויות מקומיות.
נאוה אושר: זה הנוסח שהונח.
נאוה אושר: כמו שאתם יודעים הנושא הזה כבר שנים נמצא בדיונים, בדיוני תקציב, וזה הנוסח ששר האוצר נתן לו את הסכמתו.
אילן גילאון: יש מקומות שלא נופלים בתחום שיפוט?
נאוה אושר: כן.
אילן גילאון: מחוץ לתחום שיפוט?
נאוה אושר: יש דרכים.
נאוה אושר: מה שבתוך מועצה אזורית, זה בתחום שיפוטה של מועצה אזורית.
נאוה אושר: שאלתך מתייחסת לשטחים גליליים.
אייל לב ארי: צומת אל על למשל.
נאוה אושר: למשל.
נאוה אושר: נכון לעכשיו זה הנוסח שהונח על שולחנה של הוועדה וזה הנוסח שקיבל את הסכמת שר האוצר.
מירה סלומון: מרכז השלטון המקומי.
מירה סלומון: מההגדרה של דרך עירונית שנמצאת בנוסח של התקנות, אני רואה שמדובר לא רק בתחום דרך שמצוי בשטח השיפוט של רשות מקומית אלא גם סוגיית התמרור.
מירה סלומון: התמרור שמוצב בדרך שאומר כניסה לתחום דרך עירונית.
מירה סלומון: כלומר, דרכים בין-עירוניות, גם אם הן נמצאות בתחום השיפוט של הרשות המקומית, לא כלולות כאן בדרך עירונית.
מירה סלומון: הייתי רוצה לשאול ברשותך אדוני האם משרד הפנים מתכוון בתקנות לדרכים עירוניות או לכל הדרכים.
נאוה אושר: בתקנות יש הגדרה לדרך עירונית.
אילן גילאון: אני רוצה לבקש מכם משהו בתחילת הדיון.
אילן גילאון: אני מבקש לא לעשות את הדיון הזה באופן לעומתי.
אילן גילאון: יש לכולנו אותה מטרה.
אילן גילאון: אם הייתי רשות מקומית, הייתי מבקש שזה יהיה אצלי.
מירה סלומון: זה כדי לברר.
מירה סלומון: אנחנו ביקשנו לברר את הסוגיה ולא לעומתי.
נאוה אושר: זאת שאלת בירור.
נאוה אושר: דרך עירונית, ממה שאני מבינה, זה תחום המצוי בשטח השיפוט של רשות מקומית.
מירה סלומון: לא.
מירה סלומון: התמרור.
נאוה אושר: עד למקום שבו מוצב תמרור שמשמעותו תחום דרך עירונית.
מירה סלומון: נכון.
מירה סלומון: למשל, דרך נמיר בתל אביב היא דרך בין-עירונית למרות שהיא נמצאת בתוך תחום השיפוט של תל אביב.
נאוה אושר: למה?
מירה סלומון: כך היא מוגדרת.
נאוה אושר: השאלה לפי מה היא מוגדרת.
אילן גילאון: אתם מדברים בשפה שלא לכולם היא נהירה.
אילן גילאון: אני למשל מבין שתחום שיפוט זה היכן שכתוב תחום שיפוט, צאתכם לשלום.