GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: משה, מנכ"ל משרד הבריאות, בבקשה.
משה בר סימן טוב: מנכ"ל משרד הבריאות ללא קול, ולכן אעשה את זה ממוקד.
קריאה: זה ללא קול?
קריאה: זה יפה.
משה בר סימן טוב: מאה מילים – וזה דועך.
משה בר סימן טוב: ..
משה בר סימן טוב: אני חושב שהמצב שאנחנו נמצאים בו היום, וצריך לומר את זה, ראשיתו בגלל תהליך שנולד בצורה עקומה ומאז הוא התגלגל בצורה עקומה.
משה בר סימן טוב: אנחנו נמצאים במצב הזה, כי עשינו תהליך חקיקה חפוז ולא מקצועי, ואנחנו עכשיו מנסים, בנקודות האלה, לתקן את מה שאנחנו צריכים.
משה בר סימן טוב: אבל אנחנו נמצאים במקום שבו אנחנו נמצאים.
משה בר סימן טוב: אנחנו לא הבאנו את החקיקה הזאת לכנסת, לצערנו, אבל, שוב, אנחנו מסתכלים קדימה ואנחנו רוצים לתת פתרונות, כי אנחנו חושבים שיש הרבה מאוד אלמנטים חשובים ברפורמה הזאת שכן צריכים לקרות.
משה בר סימן טוב: יש שלוש בעיות עיקריות שעולות פה לדיון בצורות שונות ובמופעים שונים, ולהן, בעינינו, צריך לראות שאנחנו מצליחים לתת פתרון שאנחנו, כמשרד שאחראי על בריאות הציבור, יודעים לעמוד מאחוריו.
משה בר סימן טוב: אני לא אקח שום פתרון ושום סיכון על בריאות הציבור.
משה בר סימן טוב: אנחנו חיים במדינה מספיק מסוכנת עם מערכת בריאות מתוחה עד הקצה.
משה בר סימן טוב: אין לי שום פריבילגיה שתהיה לי פה איזו שהיא פגיעה המונית בילדים או במבוגרים בגלל מוצרים לא נאותים.
משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים ליצור את האיזונים בין הדברים.
משה בר סימן טוב: שלוש הסוגיות, שלושת הנושאים, שעולות פה כל הזמן הן: דבר אחד הוא סיפור הייבוא המקביל; הדבר השני זה ה-private label; והדבר השלישי, שהוא אקוטי יותר, זה המדינות המוכרות – השיחה המקדימה שהייתה.
משה בר סימן טוב: אני יכול לציין מה היה בשיחה המקדימה, נכון?
משה בר סימן טוב: יושב-הראש ואני נפגשנו עם השגריר קודם, ולעניין דרום קוריאה – ואמרתי זאת קודם גם פה בדיון – אנחנו נתחיל תהליך שהופך אותם למדינה מוכרת.
משה בר סימן טוב: התהליך הוא: דבר ראשון – של להכיר את הרגולציה שיש בדרום קוריאה.
משה בר סימן טוב: אנחנו מניחים שדרום קוריאה היא מדינה מתקדמת עם מערכת רגולטורית מפותחת.
משה בר סימן טוב: אז, דבר ראשון הוא להכיר את הרגולציה שיש שם.
משה בר סימן טוב: דבר שני – לחתום על הסכם של שיתוף פעולה, שיבטיח לנו שאם קורה איזה שהוא אירוע בטיחותי או אחר בקוסמטיקה שמיוצרת בדרום קוריאה, אנחנו מקבלים את המידע המלא.
משה בר סימן טוב: אנחנו יכולים להבטיח שנציגים של קוריאה יעשו עבורנו את הבדיקות שם במפעלים.
משה בר סימן טוב: זה משהו שגרתי שיש לנו עם הרבה מאוד מהמדינות האחרות.
משה בר סימן טוב: ככול שנוכל להשיג דבר כזה עם דרום קוריאה, אני מאמין שאנחנו נדע להתגבר על העניין הזה.
משה בר סימן טוב: עכשיו אדבר על ה-private label ועל הייבוא המקביל.
משה בר סימן טוב: אתחיל בייבוא המקביל, ואגיע ל-private label.
משה בר סימן טוב: הרפורמה, שאנחנו עשינו כאן, היא רפורמה שנועדה לייתר את הצורך בייבוא מקביל.
משה בר סימן טוב: היא רפורמה שבאה ואומרת:
משה בר סימן טוב: אנחנו פותחים את שער הכניסה לייבוא מוצרים לישראל רחב ככול הניתן.
משה בר סימן טוב: אנחנו רוצים שכול אותם יבואנים מקבילים יהיו יבואנים רשמיים.
משה בר סימן טוב: הקול הולך להיגמר.
ענת כהן שמואל: תה?
משה בר סימן טוב: אולי.
משה בר סימן טוב: לא סתם יש את ההסתייגויות של היושב-ראש מהמונח "יבוא מקביל" או "יבוא פרללי".
משה בר סימן טוב: זו באמת לא דרך המלך.
משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים להבטיח שכול בן-אדם שרוצה להיות יבואן יהיה יבואן.
משה בר סימן טוב: את הרגולציה שלנו אנחנו פתחנו בהיבט הזה כמה שיותר.
משה בר סימן טוב: תכף אדבר גם על ה-private label.
משה בר סימן טוב: נקודה, שנשארה תקועה, היא הנקודה: בסוף, למה זה לא קורה?
משה בר סימן טוב: למה בכול זאת רוצים את הייבוא המקביל?
משה בר סימן טוב: כי נוצרים הסכמים בלעדיים; בראייה שלי, גם ככלכלן, הם לא חוקיים והם פוגעים פגיעה קשה בסחר וביוקר המחיה שמשלמים אזרחי מדינת ישראל, וצריך לטפל בשורש הבעיה.
משה בר סימן טוב: לא לשים עליו פלסטר של ייבוא מקביל, אלא לבוא ולומר שאנחנו נמצא את הדרכים החוקיות למנוע את הבלעדיות הזאת שיש.
משה בר סימן טוב: אם זה היה תלוי בי, אם זה היה במגרש שלי, הייתי הולך מאוד-מאוד קיצוני; הייתי אומר שמעל נפח שוק מסוים אסור שיהיה רק יבואן אחד, ושמעל נפח שוק יותר גדול אסור שיהיו שני יבואנים אלא צריך לפחות שלושה.
משה בר סימן טוב: בעיניי, זה מה שצריך לעשות.
אלי אלאלוף: יש לך גם תה וגם סודה, אז מותרת לך הפסקה שנייה.
משה בר סימן טוב: תודה רבה.
משה בר סימן טוב: הדבר הזה לא נמצא באחריותי, אבל אני חושב שאנחנו צריכים לאחוז את השור בקרניו, וכך האנשים הנחמדים מ"גוד-פארם", מ"איינשטיין" ומכול מיני דברים אחרים לא יצטרכו ללכת במסלולים עוקפים.
משה בר סימן טוב: אנחנו נפתח להם את הדלת רחב ככול הניתן.
משה בר סימן טוב: היום הם לא נכנסים בה, כי מישהו מונע מהם את הקשר עם "אסתי לאודר", "לוריאל" והרבה מאוד חברות אחרות.
משה בר סימן טוב: צריך לאחוז את השור בקרניו.
אלי אלאלוף: בנושא הזה, תרשה לי להוסיף.
מירב בן ארי: (להלן הדברים בתרגום חופשי:) השגריר רוצה לעזוב.
שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: (להלן הדברים בתרגום חופשי:) היושב-ראש, אעזוב עכשיו, מפני שאינני מבין עברית ואני מצטער על כך.
שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: אני פה חודשיים בלבד, והייתי צריך להחליט שאלמד עברית מהיום והלאה.
קריאה: Good luck.
שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: (להלן הדברים בתרגום חופשי:) שלום, ובהצלחה לכולם.
שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: בבקשה, לא לשכוח יותר את קוריאה.
שגריר קוריאה בישראל יונגוואן צ'וי: היה נעים לפגוש אתכם.
אלי אלאלוף: צריך גם להכין את פסח... Thank you.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שהכנתי, בזמנו, הצעת חוק על ביטול הייבוא הבלעדי, וחשבתי שנגיע לסיכום.
אלי אלאלוף: הצעת החוק פה.
אלי אלאלוף: זה היה קשור גם לבלעדיות.
אלי אלאלוף: גם היצרן דואג לעצמו בצורה מוגזמת, כי הוא יודע שמה שהוא יבקש יקבל מהיבואן שמגיע לפה, וגם היבואן הבלעדי – נותנים לו איזו שהיא הגנה בלתי ראויה, בעיניי, לבלעדיות.
אלי אלאלוף: הבלעדיות גורמת למה שאנחנו ראינו, וההתייקרויות והמונופול, וכל מונופול הוא רק על חשבון האזרח הפשוט, כל אחד מאיתנו שיושב פה.
אלי אלאלוף: לכן הייתה לנו הצעה בעניין זה.
אלי אלאלוף: אני מודיע כבר שנחזור להצעה בכיוון הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הצעת חוק שפוסלת יותר לעתיד את הייבוא הבלעדי.
אלי אלאלוף: ראינו את זה בענפים אחרים, כמו ברכב.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שבמוצרי יום-יום מסוג זה, תמרוקים או מזון, נשאיר את זה כבלעדיות שהיא מונופול, שאחר כך האזרח הפשוט... אז תדעו שלא התכוננתי להגיע את זה היום, אבל לאור ההצהרה המאוד חשובה של מנכ"ל משרד הבריאות, אני מציין שזה בדרך.
אלי אלאלוף: גם בזה אנחנו נעשה את הבדיקות הרציניות כדי לבוא עם הצעת חוק שעומדת גם משפטית ובוודאי תעמוד בהתמודדות עם הנושאים שרצינו להעלות ולהתמודד איתם.
משה בר סימן טוב: לגבי סיפור ה-private label, אנחנו חושבים על מתווה, שאנחנו צריכים לגבש אותו.
אלי אלאלוף: מה זה private label בעברית פשוטה?
משה בר סימן טוב: מותג פרטי, כלומר זה כל מיני אנשים שמייצרים בכול מיני מקומות מוצרים שמביאים אותם רק לישראל.
משה בר סימן טוב: אנחנו חשבנו שלא נכון שיהיה מוצר שמיוצר באיזו שהיא מדינה לא מוכרת, לצורך העניין – לא מוכרת, שהיא לא דרום קוריאה – ויגיע רק לישראל.
משה בר סימן טוב: אנחנו חושבים שזה לא נכון.
משה בר סימן טוב: צריך שהמוצרים שמגיעים לפה יהיו גם מוצרים שמגיעים לשם.
משה בר סימן טוב: אבל אנחנו מוכנים לבחון פתרון באופן אפקטיבי שאנחנו חושבים שהוא אפשרי.
משה בר סימן טוב: אציג את העקרונות שלו, ואני כבר שם את הכוכבית: הוא דורש עוד את הבדיקות המקצועיות שלו.
מירב בן ארי: מה פירוש?
מירב בן ארי: אנשים ישראליים לא יכולים לפתוח מפעל לא בארץ אלא במדינה אחרת ופשוט להביא משם?
משה בר סימן טוב: לא, לא.
משה בר סימן טוב: אני עכשיו - - -
מירב בן ארי: הוא אומר שהם צריכים לפתוח את המפעל בארץ.
אלי אלאלוף: תקשיבי טוב.
משה בר סימן טוב: אני אמרתי שהמפעל שמייצר - - -
מירב בן ארי: הוא יהיה במדינה מוכרת.
משה בר סימן טוב: הוא יכול להיות במדינה מוכרת.
משה בר סימן טוב: אם הוא לא במדינה מוכרת, זה צריך להיות מפעל שהפורמולה היא לא רק לישראל.
מירב בן ארי: הוא לא רוצה.
מירב בן ארי: הוא רוצה לפתוח מפעל בטורקיה.
משה בר סימן טוב: מירב, שנייה אחת.
אלי אלאלוף: להקשיב עד הסוף להצעה.
מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין את הרעיון של הבסיס.
מירב בן ארי: למה הוא צריך למכור בעוד מדינה?
מירב בן ארי: אני רוצה שהמפעל בטורקיה ימכור רק בישראל, אם זה מוצר טוב, אם זה מוצר בריא ואם זה מוצר שאין לו בעיות.
מירב בן ארי: אני לא מדברת על – מה שלא - - -
אלי אלאלוף: את מרשה שיהיה דיון מסודר?
מירב בן ארי: כן, אבל אני שואלת שאלה.
משה בר סימן טוב: כדי לתת מענה למצבים האלה, אנחנו נבחן פתרון שבו אנחנו נתייחס לאותם private labels שלא מיוצרות במדינות מוכרות או שמיוצרים במדינות מוכרות ולא משווקים גם במדינות נוספות כאילו הם היצרן על כל החובות שחלות בכל ועל כל האחריות שמחויבת מכך.
מירב בן ארי: אז למה הוא אומר - - -
משה בר סימן טוב: שוב, אני אומר שבמסגרת האמיתית והנכונה – התחלתי מהעוקם שיצאנו לדרך – דרך המלך הייתה מלכתחילה היא אם היינו הולכים להסכם הכרה הדדית עם אירופה ואז היו עושים נוטיפיקציה בישראל, וכול מה שעברנו באירופה ממילא משווק כאן וה-responsible person באירופה אחראי גם מולי.
משה בר סימן טוב: כרגע, אנחנו לא שם.
משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים ללכת לשם.
משה בר סימן טוב: זו דרך המלך.
משה בר סימן טוב: כל פתרון אחר הוא זמני ועקום.
משה בר סימן טוב: זו דרך המלך שאליה צריך לשאוף: הכרה הדדית עם אירופה, וישראל יכולה להחזיק את זה.
משה בר סימן טוב: השגריר האירופי בישראל אמר שזה בר-השגה ושזה תלוי בכלכלה ובנו.
משה בר סימן טוב: יש כבר מסגרת של הסכם.
משה בר סימן טוב: צריך למלא אותה בתוכן בנוגע לקוסמטיקה.
משה בר סימן טוב: אבל בתקופת זמן הביניים הזאת אנחנו נאפשר להם, שוב, להכניס לפה מוצרים, אבל אנחנו נתייחס אליכם כאילו אתם היצרנים, ואתם תיקחו אחריות מלאה על המוצר שאתם מייצרים, שהוא מיוצר בתנאי ייצור נאותים, באופן בטוח ובאופן מסודר עם כל האחריות שיש על כך.
משה בר סימן טוב: יהיה לכם תיק של המוצר כאילו אתם יצרנים.
מירב בן ארי: כאילו אתם יצרנים בטורקיה או כאילו אתם יצרנים בארץ?
משה בר סימן טוב: כאילו אתם יצרנים בארץ.
מירב בן ארי: ה-GMP צריך להיות GMP של הארץ, למרות שהמפעל לא נמצא בארץ.
משה בר סימן טוב: הוא צריך להיות GMP כמו שעושים GMP בעולם.
מירב בן ארי: אבל זה למרות שהמפעל לא נמצא בארץ.
משה בר סימן טוב: אז מה?
משה בר סימן טוב: יש GMP - - -
מירב בן ארי: יש גם תקנים של ISO שקיימים בעולם - -
משה בר סימן טוב: יש גם הסכמים של הכרה הדדית.
מירב בן ארי: - - ובארץ משרד הבריאות לא מכיר בהם.
אסנת לוקסנבורג: זה לא נכון.
אסנת לוקסנבורג: הוא מכיר בהם.
אסנת לוקסנבורג: עשינו את זה תקן ישראלי עם מכון התקנים.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך ששנה וחצי חיכיתי למפעל לקבל GMP למוצרים ללא גלוטן, ועד שלא הגעתי לגרוטו אישית ודפקתי לו בדלת.
אסנת לוקסנבורג: זה נושא אחר.
משה בר סימן טוב: מירב, שנייה.
משה בר סימן טוב: את לוקחת את הדיון למקום - - -
מירב בן ארי: לבוא לקבל GMP פה למפעל זה להרוג מפעל עוד לפני שהוא קם.
משה בר סימן טוב: אני רוצה להסביר.
מירב בן ארי: תשאל את התעשייה הישראלית עם מה היא מתמודדת.
משה בר סימן טוב: מירב, אל תבזבזי את המילים שלי, את הקול שלי, על מה שלא רלוונטי.
משה בר סימן טוב: האמירה שלנו הייתה כזו: אנחנו לא יודעים ליצור את מעטפת הפיקוח על מוצר באופן שלם, ולכן אנחנו מסתמכים על מדינות מוכרות שהמוצר הזה משווק או מיוצר במדינה מוכרת.
משה בר סימן טוב: אם הוא לא מיוצר במדינה מוכרת, אנחנו מוכנים ללכת גם למסלול הזה, אבל אני לא אתפשר על בריאות הציבור.
מירב בן ארי: גם אני לא מתפשרת על בריאות הציבור, וגם לא אלאלוף, וגם אף אחד פה, ואף אחד שיושב כאן לא מתפשר על בריאות הציבור.
משה בר סימן טוב: אבל האחריות היא אצלי, ולכן אני מוכן אבל החובות יהיו חובות מלאות כאילו הוא ייצר בישראל.
משה בר סימן טוב: לא לבוא ולהגיד: "אני לא מכיר את היצרן", "הוא לא נותן לי את תיק המוצר", "אני לא בדיוק יודע איפה המפעל", "אני לוקח ממנו.
משה בר סימן טוב: פגשתי אותו באיזה נמל, והוא הביא לי את המוצרים והבאתי אותם לישראל".
משה בר סימן טוב: זה לא יהיה, אוקיי?
משה בר סימן טוב: תצטרך להיות אחריות מלאה שלכם.
משה בר סימן טוב: אתם הצהרתם פה כמה פעמים שאין בעיה עם זה, אבל אנחנו נעבור משלב ההצהרה לשלב האופרטיבי.
משה בר סימן טוב: יהיו לכם חובות מלאות.
משה בר סימן טוב: אם יש נכונות לקחת את האחריות הזאת, ואנחנו נצטרך לעגן את האחריות הזאת גם בהנחיות מהותיות שההפרה שלהן היא הפרה של חוק במדינת ישראל, אני חושב שאנחנו נוכל להתקדם.
משה בר סימן טוב: הייבוא המקביל יצטרך לקבל את הפתרון של דרך המלך, ולא את הפתרונות העקומים.
משה בר סימן טוב: הסיבה לכך שהקול שלי הוא כך היא שאני לא ישן בלילה בגלל הדבר הזה.
מירב בן ארי: בגלל מה?
צוריאל עובדיה: אבל מהי דרך המלך?
משה בר סימן טוב: דרך המלך?
משה בר סימן טוב: – שאתה תהיה ייבוא רשמי.
צוריאל עובדיה: אבל, אי-אפשר.
צוריאל עובדיה: אי-אפשר.
משה בר סימן טוב: למה אי-אפשר?
אלי אלאלוף: זו לא הישיבה הראשונה שלך פה.
משה בר סימן טוב: זה כמו שמישהו חתם בלעדיות על "אסתי לאודר".
משה בר סימן טוב: אני רוצה שזה לא יהיה חוקי.
משה בר סימן טוב: אני אמרתי על "אסתי לאודר", ואני יכול באותה מידה לומר על מקרים שונים.
אלי אלאלוף: לא תהיה יותר בלעדיות.
משה בר סימן טוב: לא תהיה לישראל כניסה של מוצר שיש עליו ייבוא בלעדי.
קריאה: אבל, עד אז?
קריאה: עד אז?
משה בר סימן טוב: לא עד אז.
אלי אלאלוף: אתה עוד לא חבר כנסת.
אלי אלאלוף: יש לך ותק של יותר מחברי כנסת בוועדה הזאת, אבל אתה עוד לא חבר כנסת.
אלי אלאלוף: מי שרוצה את רשות הדיבור – הוא יסיים ותקבלו, ומי שרוצה לדבר – שיישב ליד השולחן.
אלי אלאלוף: אחרת, לא תהיה לו רשות דיבור.
משה בר סימן טוב: סיימתי כבר.
אלי אלאלוף: מירב, את רוצה לדבר?
מירב בן ארי: כן, אני רוצה לשאול שלוש שאלות.
מירב בן ארי: שאלה אחת – אם אתה באמת הולך ואומר שהמפעלים יהיו כמו יצרן ישראלי, למרות שטכנית הם נמצאים בחו"ל, אני שואלת אותך:
מירב בן ארי: האם יש לך מספיק כוח-אדם כדי לבוא - - -?
משה בר סימן טוב: שאלה מצוינת.
משה בר סימן טוב: אנחנו נצטרך כוח-אדם.
משה בר סימן טוב: נצטרך לשלוח אותם, ונצטרך - - -
מירב בן ארי: תצטרך תקנים.
משה בר סימן טוב: ברור.
משה בר סימן טוב: מירב, מה את חושבת?
משה בר סימן טוב: נצטרך לשלוח אותם, לפעמים, למפעל בסין ולמפעל בטורקיה.
מירב בן ארי: אז, הנה, אני, מה שנקרא, נותנת - - -
משה בר סימן טוב: לכן, אמרתי שזו שאלה מצוינת.
מירב בן ארי: אני שמח שזו שאלה טובה.
משה בר סימן טוב: אני צריך לממש את האחריות שלי.
משה בר סימן טוב: אני לא עוסק פה בטכניקלי, אבל ברור שאני צריך אמצעים כדי לממש את האחריות שלי.
מירב בן ארי: אז, זה חייב לבוא בתוך התקנות, כי בסוף אני גם יו"ר שדולת כחול-לבן וכמעט כל חודש אני במפעל ויש את הרגולציה שמושתת פה על המפעלים, אבל היכולת לקבל GMP והיכולת לקבל את אישור משרד הבריאות היא באמת קשה.
מירב בן ארי: אני יודעת שאתם עובדים קשה, ואני לא מזלזלת, אבל, בואו, אתם לא זמינים מספיק למפעלים במדינת ישראל.
מירב בן ארי: דבר שני שאני רוצה להבין – דיברנו כאן על דרום קוריאה שזה טוב ויפה, אבל יש עוד מדינות חוץ מדרום קוריאה שהן גם רלוונטיות.
משה בר סימן טוב: אני אמרתי, בלי להזכיר - - -
מירב בן ארי: אחלה, השגריר בא, וכל הכבוד לו, והוא חביב עלי ואני מכירה אותו.
מירב בן ארי: יש עוד מדינות.
משה בר סימן טוב: אל"ף, - - -
מירב בן ארי: מה עם טורקיה, שהשגריר ושר החוץ שלחו מכתב ליו"ר הוועדה ולשר הכלכלה?
משה בר סימן טוב: מירב, אני אומר לך - - -
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, יש בזה גם עניין של דיפלומטיה של המדינה הזאת.
אלי אלאלוף: כשטורקיה תתנהג כלפי ישראל כמו שדרום קוריאה מתנהגת, אז אנחנו גם נתייחס אליה בהתאם.
מירב בן ארי: אין לי את העניין הזה.
מירב בן ארי: מבחינה כלכלית, יש יחסים מאוד טובים.
אלי אלאלוף: יש להם גם - - -
משה בר סימן טוב: אסביר לך מבחינה כלכלית.
מירב בן ארי: בדיוק ראיתי שהחופשה הכי מבוקשת בפסח היא לאנטליה.
מירב בן ארי: אני רק אומרת שמשהו השתחרר שם.
משה בר סימן טוב: ולסיני.
אלי אלאלוף: הכי גדולה היא בבאר-שבע.
מירב בן ארי: ולסיני.
מירב בן ארי: בבקשה תגיד לו.
משה בר סימן טוב: בשני המקומות יש אזהרות מסע.
מירב בן ארי: ואנשים נוסעים.
אלי אלאלוף: אני ממליץ לבוא לבאר-שבע.
מירב בן ארי: זה דומה לסיני במזג האוויר.
משה בר סימן טוב: את חופשת הקיץ האחרונה שלנו העברנו בבאר-שבע.
משה בר סימן טוב: עכשיו, אני אענה לךְ מעבר לפן הדיפלומטי.
מירב בן ארי: אחרי זה אעיר עוד דברים.
מירב בן ארי: מעבר לפן הדיפלומטי, המדינות ברשימת המדינות המוכרות הן מדינות ש: דבר אחד – אנחנו סומכים על הרגולציה הפנימית שהם עושים שם למפעלים.
מירב בן ארי: דין דרום קוריאה לא כדין מדינות אחרות, אוקיי?
מירב בן ארי: יש מדינות שהן מתקדמות.
מירב בן ארי: דרום קוריאה היא מדינה מתקדמת עם תעשייה מפותחת, עם כלכלה מפותחת, עם רגולציה מפותחת ועם מנגנוני ממשל מפותחים.
מירב בן ארי: זה לא המצב בכול המדינות.
מירב בן ארי: הדבר השני – אנחנו צריכים הסכם בין דרום קוריאה, לצורך העניין, וישראל שיבוא ויאמר ויבטיח לנו שבכול פעם שיש איזו שהיא תקלה במפעל, אל"ף, אני יודע ממנה, כי יש רגולטור.
מירב בן ארי: ואין לך את זה היום.
אסנת לוקסנבורג: לא.
אסנת לוקסנבורג: איתם – לא.
משה בר סימן טוב: אפשר לעשות הסכם.
משה בר סימן טוב: על זה דיברנו עם השגריר.
משה בר סימן טוב: חותמים על הסכם.
משה בר סימן טוב: יש לנו הסכמים עם שוויץ, ארצות-הברית, אוסטרליה והרבה מאוד מדינות.
מירב בן ארי: כל המדינות היקרות.
משה בר סימן טוב: דרום קוריאה – לא כל כך.
מירב בן ארי: מי מביא דברים מאוסטרליה ומשוויץ, תגיד לי?
מירב בן ארי: אנשים לא נוסעים לחו"ל - - -
אלי אלאלוף: מירב, אני לא מבין.
אלי אלאלוף: מה את רוצה להוביל?
אלי אלאלוף: את הדיון הזה - - -?
מירב בן ארי: כי אני רוצה שמדינות - -
מירב בן ארי: - - זולות יהיו חלק - - -
מירב בן ארי: זה עניין של יוקר מחיה.
אלי אלאלוף: טוב, רגע.
מירב בן ארי: כשאני מזמינה בגדים באינטרנט לבת שלי, אני מזמינה ממדינות זולות, ואין לי שום בעיה.
מירב בן ארי: דרך-אגב, גם אם תסתכל על חברה ישראלית ותפתח את הפתק הקטן – הנה, תגיד לך עוד אמא – אנחנו יודעים איפה מייצרים.
מירב בן ארי: זה בקמבודיה וכו'.
מירב בן ארי: למה מה שטוב לי באינטרנט לא טוב לי בארץ?
משה בר סימן טוב: את קונה תרופות - - -?
מירב בן ארי: מה אתה עכשיו מביא לי תרופות?
מירב בן ארי: מה קשור תרופות?
מירב בן ארי: מברשת לשיער זו תרופה?
אלי אלאלוף: מירב, את מפריעה לדיון.
מירב בן ארי: שאני אשב כאן ואקבל את מה שנאמר כאן?
אלי אלאלוף: לא, את לא צריכה לשבת.
אלי אלאלוף: את צריכה לדבר, אבל בלי לחרוג - - -
מירב בן ארי: הוא אמר לי שיש לי שאלה מצוינת.
אלי אלאלוף: הראשונה, אבל כבר עברנו לשנייה.
מירב בן ארי: דרך-אגב, גם השנייה.
משה בר סימן טוב: השנייה פחות.
מירב בן ארי: מה, הוא נותן לי ציונים?
אלי אלאלוף: אנחנו כרגע, בשנייה.
מירב בן ארי: בסדר, אתה יכול להמשיך.
מירב בן ארי: עזוב, תמשיך.
אלי אלאלוף: לא, אני רוצה להגיד לך מה שבא לי להגיד.
אלי אלאלוף: את לא היחידה שיש לה זכות.
אלי אלאלוף: את יודעת מה הם הקשרים בינינו, נכון?
אלי אלאלוף: אם אתם לא יודעים, הם מצוינים – גם אחרי הישיבה הזאת.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שהנוכחות של השגריר הדרום קוריאני היא יוזמה שלו.
אלי אלאלוף: כמו שבמזון היו פה האיטלקים והאירופאים, עכשיו הוא.
מירב בן ארי: היינו שם.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה שהטורקים יבואו, שיבואו.
אלי אלאלוף: אני לא מחבב אותם במיוחד כאזרח מדינת ישראל שנפגעת מהטורקים מדי פעם.
אלי אלאלוף: למרות זאת, אנחנו משקיעים את הדולרים שלנו בתיירות אצלם.
אלי אלאלוף: לבריאות למי שאוהב את זה.
אלי אלאלוף: אני רוצה רק להגיד: מותר, וכל מי שרוצה לבוא ולהציג בוועדה שיבוא.
אלי אלאלוף: שנית, אני לא בעד ללכת למדינות העשירות כדי לייצר אספירין, כדי שלא תגידו איזה מוצר שאני כאילו משתמש בו.
אלי אלאלוף: היבואנים יעשו זאת יותר טוב מאיתנו וילכו למקומות שכדאי להם ללכת.
אלי אלאלוף: לכן החוק הזה צריך להיות טוב גם למדינות האחרות.
אלי אלאלוף: כרגע, יש פה רשימה שלא את ולא אני בנינו אותה, והיא סלקטיבית מאוד.
אלי אלאלוף: היא פוגעת במה שאת אומרת: יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: היא בנתה את הבלעדיות, והיא, הרשימה הזאת, בנתה את המונופול של יבואנים מסוימים.
אלי אלאלוף: אז אנחנו צריכים לשנות את זה.
אלי אלאלוף: כדי לשנות, אנחנו נלך גם לבעיות היסודיות.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו נילחם.
אלי אלאלוף: אני אומר: כל עוד אני פה, אני אלחם נגד בלעדיות.
אלי אלאלוף: אין, לא תהיה יותר בלעדיות.
אלי אלאלוף: לא אסתכל, גם אם בלעדיות זה מפעל א' שמייצר מוצר בשם מפעל לישראל באיטליה או בטורקיה, למשל במזון, ואתם יודעים על מה מדברים.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את הדברים האלה.
אלי אלאלוף: כרגע, היות ולא הצלחנו לשלב את שלושת המרכיבים – הוזלת המחירים, להבטיח במיוחד, וזה הראשון בעיניי, את בריאות הציבור, ולהוזיל דברים – אז אנחנו מדשדשים.
אלי אלאלוף: נפסיק את הבלעדיות, נביא מכול פינות הארץ, מכול פינות העולם, בתנאי שנהיה בטוחים שפה האזרחים שלנו לא ייפגעו מהייבוא הזה.
אלי אלאלוף: ההצעה, שניתנה פה על-ידי משרד הבריאות, היא הבוקר.
אלי אלאלוף: שלא תחשבו: למדתי אותה הבוקר, רבע שעה לפניכם ולא יותר.
אלי אלאלוף: זה נותן מחשבה, ונעשה ונבדוק אותה, ולא מיד נקפוץ ונתחיל כבר לעשות מזה מהומה, כי זה באמת דורש הרבה מאוד למידה ונעשה את זה, כולל תקנים, וזה ברור.
אלי אלאלוף: לא תהיה פה מהפכה כלשהי, אם המדינה לא תעמיד את התקנים ואחר כך תראה את הפירות של התקנים שלה.
אלי אלאלוף: את רצית לשאול שאלה שלישית.
מירב בן ארי: לא, בסדר.
אלי אלאלוף: כם, הייתי רוצה לשמוע, ואחר כך נחזור למשרדים.
אסנת לוקסנבורג: אני דוקטור לוקסנבורג ממשרד הבריאות.
אסנת לוקסנבורג: הבהרה: דבר אחד – אנחנו כבר התחלנו בפגישות עם מנהל סחר חוץ במשרד הכלכלה, בשביל לנסות ולראות איך אפשר להתקדם מול מדינות שהן כרגע לא בתוך הרשימה המוכרת.
אסנת לוקסנבורג: כבר התקיימו פגישות איתם.
אסנת לוקסנבורג: הכוונה היא לעשות את זה בצורה מבוקרת, הדרגתית ולפי תנאים שיהיו מקובלים כמובן מבחינת בריאות הציבור.
אלי אלאלוף: איפה בחרתם את הרשימה?
אלי אלאלוף: מה עזר לכם לבחור את הרשימה?
אסנת לוקסנבורג: הרשימה של המדינות המוכרות היא רשימה - - -
אלי אלאלוף: מה לגבי החדשות?
אסנת לוקסנבורג: לגבי החדשות, אנחנו פתחנו את זה לדיון של מדינות שונות שאנחנו יודעים כרגע שהייתה פניה מהכיוון שלהן, שהן יצרניות משמעותיות.
אלי אלאלוף: אפשר לשמוע על המדינות האלה?
משה בר סימן טוב: אנחנו נעדכן אותך.
אסנת לוקסנבורג: אנחנו נעדכן אותך בהמשך.
אסנת לוקסנבורג: מה שרציתי להבהיר פה - - -
אלי אלאלוף: תעבירו את זה לטובת הוועדה, כדי שזה יהיה בפרוטוקול ושאנשים יידעו.
אסנת לוקסנבורג: עלו שמות שאנחנו צריכים להמשיך ולהתקדם ולבדוק אותם כמו דרום קוריאה וטאיוואן, והיו עוד כמה מדינות שהופיעו שם.
אסנת לוקסנבורג: הנושא השני שרציתי להגיד הוא, שכאשר יש יצרן שמייצר בדרום קוריאה ומשווק בעולם – באירופה, בארצות-הברית וכו' – הוא, כמובן, גם לפי התקנות ונוסח התקנות כמו שהוא קיים פה, יכול להביא את המוצרים לפה, לארץ, ולרשום אותם כאן בהקשר הזה, ואין שום בעיה.
אסנת לוקסנבורג: הבעיה הייתה אך ורק למקרים שבהם אותו יצרן באותה מדינה לא מוכרת, הקו היחידי שלו הוא קו לטובת ישראל.
גולן שלמה אלבז: זה לא מדויק.
אסנת לוקסנבורג: זה מה שרציתי להבהיר.
גולן שלמה אלבז: מה שאמרת לא מדויק, אם אני יכול להעיר.
אלי אלאלוף: תקבלו את רשות הדיבור עוד מעט.
אלי אלאלוף: הפעם נתחיל מפה.
מרסלו גוטהלף: אני מרסלו גוטהלף, יועץ רגולציה ופורמולטור.
מרסלו גוטהלף: מנכ"ל משרד הבריאות אמר שהאחריות היא של משרד הבריאות בעניין המוצרים והרישיונות, אבל, לפי הרגולציה החדשה, המצב יהיה שהאחריות עוברת בלעדית ליצרנים ולנציג האחראי או ליבואנים והנציג האחראי ולא למשרד הבריאות.
מרסלו גוטהלף: האחריות יורדת מהם, ברגע שהם לא מאשרים את המוצר.
מרסלו גוטהלף: הם רואים את המוצר אחרי במידה - - -
משה בר סימן טוב: למי אתה חושב שיקראו לדיון בוועדה?
משה בר סימן טוב: לך או לי?
מרסלו גוטהלף: סליחה?
משה בר סימן טוב: למי יקראו לדיון בוועדה, כשתהיה פגיעה המונית?
מרסלו גוטהלף: לי, כנציג אחראי, - -
משה בר סימן טוב: אני אקרא לך.
משה בר סימן טוב: הם יקראו לי.
מרסלו גוטהלף: - - וגם יקבעו לי קנס או מעצר אם יהיה צורך, ולא לך.
אדם פרידלר: אני אדם פרידלר, מנכ"ל רשת "גוד פארם".
אדם פרידלר: קודם כל, אני רוצה להגיד תודה על הנכונות ועל הדרך שנראה לי שעברנו מהפגישות הראשונות עד היום, ונראה שכן מקשיבים ושכן רוצים לפתור את הבעיה.
אלי אלאלוף: אומרים לי שאנחנו צריכים לברך אותך, לא? זה פנימי, לא?
אדם פרידלר: כן.
אדם פרידלר: תודה רבה.
אדם פרידלר: עם זאת, אני רק רוצה להגיד שאני מפחד שנהיה במצב שבו עד שיגיעו אותן מגבלות שאתה אומר על יבואן רשמי, על אחוזים וכו' – האמת היא שזה make sense, וזה עושה לוגיקה מאוד נכונה, מה יקרה בינתיים?
אדם פרידלר: כאילו אם אני אצטרך לשבת, ובינתיים אתם תעבירו תקנות כמו שהן היום ואנחנו נשב ונחכה שתגיע איזו שהיא רגולציה חדשה ונעבור, יעברו פה כמה שנים טובות, ואני מניח שכולנו מבינים שיעברו כמה שנים טובות, שבהן המחירים יעלו.
אדם פרידלר: אני אומר: למה לעשות את זה?
משה בר סימן טוב: אנחנו צריכים פתרון שלם, ובכל מקרה גם דיברנו פה בדיונים.
אדם פרידלר: אתה אומר שזה לא יעבור עד שההוא יהיה מוכן.
משה בר סימן טוב: לא אמרתי את זה.
משה בר סימן טוב: זו החלטה של היושב-ראש, וזו לא החלטה שלי.
משה בר סימן טוב: אבל אני אמרתי שאנחנו, בכול מקרה, דיברנו קודם עם יושב-הראש שנדרש פרק זמן היערכות בכל מקרה משמעותי גם לתקנות האלה.
משה בר סימן טוב: זה לא יכול לקרות ביום אחד.
משה בר סימן טוב: כמו שישבנו פה על המזון ואמרנו שצריך לתת זמן לתעשיית המזון, צריך לתת זמן גם לתעשייה הקוסמטית וגם לרגולטור.
משה בר סימן טוב: בכול מקרה, דיברנו על פרק זמן של שנתיים.
משה בר סימן טוב: אבל, בסדר, לגבי זה יושב-הראש יחליט איך הוא מתנהל.
אדם פרידלר: בסדר.
אדם פרידלר: אני רק מקווה שבאמת לא יעבירו איזה שהוא משהו שיגרום לתקופת - - -
משה בר סימן טוב: תכף האנשים שידברו אחריך יסבירו למה אי-אפשר לעשות את הדברים האלה ושצריך לשמור על הבלעדיות.
משה בר סימן טוב: חכה קצת.
גולן שלמה אלבז: אני גולן אלבז מ"ביוטי קר".
אלי אלאלוף: אני עד כדי כך פוזל?
צוריאל עובדיה: בוקר טוב.
צוריאל עובדיה: אני צורי, מנהל חברת איינשטיין.
צוריאל עובדיה: רציתי לשוחח על נושא המוצרים הרגישים בתחום מוצרי התינוקות – שיחריגו מכול הרפורמה הזאת ויתנהגו ויתייחסו אליהם בדיוק כמו חלל הפה, כלומר שזה יוכר בדיוק כמו חלל הפה ולא יאסרו על ייבוא של מוצרי תינוקות.
קריאה: מקביל.
צוריאל עובדיה: כן, במקביל.
אלי אלאלוף: במידה ומאמצים את הגישה החדשה, אדוני המנכ"ל, נושא המוצרים לתינוקות יהיה לא יותר רלוונטי?
משה בר סימן טוב: אני חושב שהוא הופך לפחות רלוונטי, כן.
צוריאל עובדיה: כן, אבל עד אז מה יקרה?
אלי אלאלוף: עד אז אנחנו נחיה בשיטה הקיימת.
משה בר סימן טוב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריך לחשוב באופן שלם על המתווה החדש.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זו הצעה, זה מהלך, שבאה בכמה דקות, ובעיניי זה מהלך שייקח זמן.
אלי אלאלוף: אבל, אני, כאתגר אישי, הייתי רוצה לגמור את כל התהליך החקיקתי כל עוד אני פה.
צוריאל עובדיה: אנחנו מאוד מברכים על כך, אם אתם לא מבטלים במחי יד את - - -
אלי אלאלוף: ברשותך, תן לי לסיים את דבריי.
אלי אלאלוף: אני אומר שאנחנו נעשה הכול כדי שכול התהליך הזה ייגמר בחודשים הקרובים, ואם אפשר – עוד במושב הקיץ, אבל אל תשכחו שזה גם דורש תיקוני חקיקה, ואנחנו נתמודד עם זה.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים מראש שזה דורש, וגם זה יילקח בחשבון.
אלי אלאלוף: אני סומך על כל המשרדים הנוכחים פה, אוצר, כלכלה, ומשפטים, שישתפו פעולה עם משרד הבריאות כדי שנוכל להביא את זה בהקדם האפשרי ובהתחשב בשינויים שיידרשו בתחום זה או אחר.
צוריאל עובדיה: אז, כרגע להתייחס לרפורמה הזאת שמוצעת?
אלי אלאלוף: לא, לא, לדעתי.
אלי אלאלוף: זה לא כדי להטעות, חס וחלילה, אלא מפני שגם אני קיבלתי ובאתי עם דברים ונקודות מסוימות שהם כבר לא רלוונטיים.