GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: נעמוד איתנים מספיק בשביל להאיר לעולם ולא להחשיך אותו.
אלי אלאלוף: איזה רמה זאת?
אלי אלאלוף: תפסיקו כבר.
<קריאה: שיהיה אור?
מרדכי יוגב: יש עתיד זה סיסמה.
אלי אלאלוף: אתם נופלים בפח שלו.
מאיר כהן: מעכשיו אתה מתחיל איתי?
מרדכי יוגב: אני אוהב אותך.
מיכל בירן: הוא דווקא רגוע.
מרדכי יוגב: אני מעריך אותך.
<איתי פנקס: בסדר גמור, אני לא חושב שתקפתי.
<איתי פנקס: יש פה משחק פוליטי, אני מכבד אותו, אני רק מבקש שתסיימו את זה פה, כדי שנוכל לקבל את הטיפול במקום אחר.
אלי אלאלוף: אם אני לא מצביע בצורה א' או ב', לפי מה שאתה חושב שנכון, זה לא אומר שזה סחטנות.
אלי אלאלוף: גם לנו יש מצפון, גם לנו יש שיקול דעת.
<איתי פנקס-ארד: נכון.
<איתי פנקס-ארד: כשמיעוט מונע החלטה של רוב זו סחטנות.
אלי אלאלוף: תסלח לי, זאת דמוקרטיה.
<איתי פנקס-ארד: אין ספק.
<איתי פנקס-ארד: אני לא עולה עם D9 על הסיפור הזה.
מרדכי יוגב: בשלב זה לא לך, גם לא למרצ, גם לא ליש עתיד, אין רוב במדינה.
מיכל בירן: יש לך שמונה מנדטים בכנסת.
מרדכי יוגב: אתם חייבים לזכור את המציאות הדמוקרטית - - -
מיכל בירן: קצת מודעות עצמית, מוטי.
מרדכי יוגב: אנטי דמוקרטים.
מיכל בירן: קצת מודעות עצמית.
מיכל בירן: אף אחד לא בחר בכם.
מרדכי יוגב: לא המציאות של רוב ומיעוט נכונה, וגם דבריכם, כולם שקר, מתבססים על הזיות.
מיכל בירן: שמונה מנדטים, מוטי.
אלי אלאלוף: מוטי.
אלי אלאלוף: מוטי, אתה מפריע לדיון.
מרדכי יוגב: ורוב קואליציוני של עם ישראל ושל העולם כולו.
מיכל בירן: הרוב הקואליציוני לא - - -
אלי אלאלוף: חוזרים לסעיף 1.
אלי אלאלוף: רק התייחסות לסעיף 1, ללא נאומים מהותיים.
אלי אלאלוף: גברת, רצית לדבר?
<עפרה בלבן: אני חוזרת לעניין.
<עפרה בלבן: "אם מיועדת" – אנחנו רוצים להגיד "הורה/הורה מיועד/מיועדת", מכיוון שהוא לא חייב להיות הומו, הוא יכול להיות איש לבד והוא רוצה להיות אבא.
אלי אלאלוף: נגיע להסתייגות הזאת.
<שירי אור חכמון: אני פונדקאית לשעבר.
<שירי אור חכמון: אני רוצה להתייחס לסעיף הזה.
<שירי אור חכמון: כשאומרים "הורים מיועדים", מנגד יש "אם נושאת".
<שירי אור חכמון: אנחנו מאוד מברכים על החוק החדש ואנחנו רוצים שהזוגות הלה"טבים ייכנסו אליו, אבל המינוח "אם נושאת" כשאין אם אחרת בתמונה מקשה עלינו, ואנחנו מעדיפות שזה יהיה "אישה נושאת" ולא "אם נושאת", כי בתוך מערכת יחסים בין גבר לגבר אין שם אימא, וכשמכניסים "אם נושאת" זה נותן משקל של אימא, ואף אחת מאיתנו לא רוצה את זה.
<שירי אור חכמון: אנחנו רוצות להיות "אישה נושאת" ולא "אם נושאת".
<ענת מימון: כרגע החוק מדבר רק על זוגות הטרוסקסואליים ואם יחידנית בניגוד לאם הנושאת, כלומר, אם מיועדת.
<ענת מימון: את אומרת שככל שזה יורחב - - -
<שירי אור חכמון: גם כשזה יורחב וגם היום - -
אלי אלאלוף: למה זה חייב להיות "אם"?
אלי אלאלוף: היא צודקת.
<שירי אור חכמון: - - אנחנו רואות שהשינוי הזה יהיה מבורך.
<שירי אור חכמון: לא צריך להיות "אם", זה צריך להיות "אישה נושאת".
<שירי אור חכמון: אנחנו נושאות את זה באהבה, אבל לא רוצות לקחת את תפקיד האם אלינו.
אלי אלאלוף: תתייחסו לזה ותבואו עם תגובה.
אלי אלאלוף: בעיקרון אני בעד.
<טליה גבע אלדר: אני יושבת-ראש האגודה הישראלית לחקר הפוריות – איל"ה – ואני מייצגת גם את האיגוד הגניקולוגי.
<טליה גבע אלדר: אנחנו בוודאי מתנגדים לאפליה כזאת או אחרת על רקע גזע, מין, דת, צבע וכו'.
<טליה גבע אלדר: אין שאלה בעניין הזה.
<טליה גבע אלדר: בעולם אוטופי מניעת אפליה של אחד היא טובה לכולם.
<טליה גבע אלדר: בעולם של המציאות שאנחנו חיים בה לפעמים מניעת אפליה של אחד תגרום לאפליה של אחר, וזה חלק מהדיון פה.
<טליה גבע אלדר: בצד אחד הרצון לשוויוניות ולשוויון, ובצד הזה, בוודאי בעולם אוטופי, גבר שלא יכול ללדת יכול להיעזר בשירותי אישה שיש לה רחם, ואישה שלא יכולה ללדת יכולה להיעזר בשירותי אישה שיש לה רחם.
<טליה גבע אלדר: מבחינת השוויוניות אנחנו מסכימים על זה.
<טליה גבע אלדר: למה נכנסת כאן המידתיות כנקודה על הכף השנייה של כפות המאזניים?
<טליה גבע אלדר: בגלל שאם נלך רק לשוויוניות תהיה קבוצה גדולה באוכלוסייה שתקופח.
<טליה גבע אלדר: ולמה אני מתכוונת?
<טליה גבע אלדר: יש עניין של היצע וביקוש ויש חוסר בפונדקאיות, כמו שכבר אמרו.
<טליה גבע אלדר: בעיניי פונדקאות היא פעולה הרואית, היא לא פעולה פשוטה.
<טליה גבע אלדר: היא הרבה פעמים פעולה שבאה במקור, ואל תתקפו אותי, כאישה לאישה.
<טליה גבע אלדר: לאישה אין רחם, לאישה אחרת יש רחם, ואנחנו חוזרים לעניין השונות הרלוונטית והרצון לפתרון של בעיה רפואית.
<טליה גבע אלדר: החוק בא ממשרד הבריאות, הוא לא בא מהמשרד לשוויון וכו'.
<טליה גבע אלדר: הוא בא במקור לפתור בעיה רפואית.
<טליה גבע אלדר: מה יקרה?
<טליה גבע אלדר: מכיוון שבחוק היום ההסכם לנשיאת עוברים הוא אישי, אין הגבלה של הסכום העליון שאפשר להציע לאישה.
<טליה גבע אלדר: אם ייכנסו הרבה מאוד גורמים חזקים ובעלי יכולות כלכליות, החלשים יותר, שלא יהיה להם כוח לשכור "שירותים" של פונדקאות, הם יקופחו.
<טליה גבע אלדר: ולכן הרצון בקטע של המידתיות להכניס בהדרגה יותר אנשים שיוכלו להיעזר בפונדקאיות.
<טליה גבע אלדר: לנו אין עמדה פוליטית ואין לנו עניין בזה.
<טליה גבע אלדר: בשלב הראשון ייכנסו הנשים היחידניות – שוב, הצעת הממשלה, ואין על זה ספק שכרגע הנטייה לרצות להרחיב את האפשרות גם לנשים יחידניות, ושוב אני חוזרת שזה אישה לאישה – ובשלב הבא תבוא הצעת חוק נוספת.
<טליה גבע אלדר: עכשיו יאושר לנשים ובהמשך תבוא הצעה שתרחיב את זה.
מאיר כהן: לאפליה וגזענות יש הרבה לוגיקה.
מאיר כהן: מי שרוצה להיות גזען ומפלה, יכול להגיד: בואו נעשה את זה עכשיו.
<אודי לדרגור: רק ללבנים...
אלי אלאלוף: אני חושב שהדוקטור מסבירה את זה כל-כך יפה.
מיכל בירן: לטליה אני ודאי לא רוצה להפריע.
<אודי לדרגור: אין שם שום טיעון רפואי בהסבר.
<אודי לדרגור: זה לא רלוונטי שהיא דוקטור.
<טליה גבע אלדר: דווקא אני רוצה לענות למיכל.
<טליה גבע אלדר: אם יש רצון להרחיב משהו בחינוך, ואין כסף להרחיב לכולם בבת אחת, יעשו סדרי עדיפויות.
<טליה גבע אלדר: נגיד שנרחיב קודם לפריפריה ואחר-כך ניתן למרכז.
<טליה גבע אלדר: אותו דבר כאן.
<טליה גבע אלדר: זה לא שיש הבדל בין נשים לגברים, זאת לא הנקודה.
<עודד פריד: קודם ללבנים ואחר-כך לשחורים.
<עודד פריד: זו תהיה שונות רלוונטית מבחינתך?
אלי אלאלוף: הגענו לפסטיבל.
<טליה גבע אלדר: הנקודה היא שתהיה פגיעה בנשים - - -
<אודי לדרגור: אי-אפשר לשמוע שטויות ולא להגיב בשטויות.
מיכל בירן: יש פה אפליה.
<עודד פריד: זו בדיוק ההבחנה - - -
<אודי לדרגור: אדוני היושב-ראש, מה ההבדל בין להגיד לנשים כן ולגברים לא? זו גזענות.
<אודי לדרגור: זו בדיוק הגזענות.
<עודד פריד: אני מציע שאת החינוך - -
אלי אלאלוף: תמשיכו לברבר.
<עודד פריד: - - נרחיב קודם כול לילדים - - -
אלי אלאלוף: האם קיבלת רשות דיבור, אדוני?
<עודד פריד: - - ואחר-כך אולי גם לילדות.
<עודד פריד: אל תצביע עליי.
אלי אלאלוף: אני מצביע עליך.
אלי אלאלוף: אני גם יכול להצביע לכיוון הנכון.
<עודד פריד: אדוני היושב-ראש, ביקשתי את זכות הדיבור.
אלי אלאלוף: אתה ויתרת.
אלי אלאלוף: אל תשחק בשחור ולבן.
אלי אלאלוף: תתביישו לכם.
אלי אלאלוף: אתם פוגעים בעצמכם לבד.
<טליה גבע אלדר: אני רוצה להגיד משפט סיכום.
<טליה גבע אלדר: אנחנו לא מדברים נגד שוויוניות.
<טליה גבע אלדר: אנחנו מדברים על מידתיות, אנחנו מדברים על הדרגתיות, אנחנו מדברים על היכולת לעמוד בחוק.
<טליה גבע אלדר: החוק יחוקק ויהיה פתוח לכולם.
<טליה גבע אלדר: ועכשיו מה יקרה?
<טליה גבע אלדר: תבדקו בעוד שנה מה יקרה, מי תהיה האוכלוסייה שתקופח.
אלי אלאלוף: זה יהיה פתוח לעשירים.
<קריאה: אני יודע מי מקופח היום, לא צריך לחכות שנה.
<תמר רובינשטיין: אני שומעת את מה שאומרים פה לגבי המגבלה של פונדקאיות - - -
אלי אלאלוף: מטעם מי את?
<תמר רובינשטיין: אנחנו עוסקות בפונדקאות שמונה שנים במסגרת מיזם שנקרא "חיים חדשים".
<תמר רובינשטיין: מדברים על זה שכאשר ייפתח התחום הזה יהיה ביקוש יותר גדול והיצע מצומצם.
<תמר רובינשטיין: אני חושבת שצריך לערוך דיון במקביל, כאן באותו פורום, איך אפשר להגדיל את ההיצע.
<תמר רובינשטיין: הביקוש לפונדקאיות קיים, והוא משאב ובאמת צריכים לאשר רק את מי שמתאימה, והוועדה לאישור הסכמים באמת עושה עבודתה נאמנה.
<תמר רובינשטיין: עד לא מזמן למשל - - -
אלי אלאלוף: כשנגיע ברשותך.
אלי אלאלוף: נגיע לתנאים.
אלי אלאלוף: כשנגיע למי האישה הנושאת, ניכנס לסוגיה שאת מעלה.
<תמר רובינשטיין: אני לא רוצה להיכנס לתנאים, אני לא מדברת ספציפית איזה תנאי לאשר ואיזה תנאי לא לאשר, אני רק אומרת שכאשר יש משאב מצומצם צריך לבדוק איך להרחיב אותו.
<תמר רובינשטיין: גם בהצעה הקודמת לתיקון החוק, כשנידונה בזמנו על-ידי גרמן, דיברו על צמצום מספר הלידות למשל לאם נושאת.
<תמר רובינשטיין: נהפוך הוא, צריך כמה שיותר, כדי להגדיל את מעגל הזכאיות.
אלי אלאלוף: נגיע לסעיף הזה ונדבר.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים בסעיף מס' 1.
אלי אלאלוף: סטודנטים מבן גוריון, מי שרוצה, יש לכם פרוטקציה.
אלי אלאלוף: אני גם גר בבאר שבע, גם עובד בבן גוריון וגם יש לי תפקיד שם.
<עודד פריד: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מתנצל, אני לא יכול לדבר בתפקיד הרשמי שלי.
<עודד פריד: אני ראש פורום המדיניות הציבורית ללהט"ב, אבל אני מדבר פה בתור גבר הומו שרוצה ילדים.
<עודד פריד: הכי פשוט שיש.
<עודד פריד: ואדוני היושב-ראש אמר שהוא מעודד והוא חושב שצריך.
<עודד פריד: מאיר, אני מתנצל, היה לך טיעון כאילו שאתם לא מבינים מאיפה זה מגיע.
מאיר כהן: היה לך טיעון נהדר.
מאיר כהן: חינוך לילדים ואחרי זה לילדות.
מאיר כהן: אני כל כך מזדהה עם מה שאתה אומר.
<עודד פריד: אני מבין שהיה לי טיעון טוב, אבל לצד הטיעונים הרציונליים, הטובים, יושבים פה סביב השולחן הרבה אנשים שמדברים בצורה משפטית על הטיעונים הרציונליים הנכונים או הלוא נכונים.
<עודד פריד: אני רוצה להגיד לכם מאיפה זה מגיע, זה מגיע ממקום אחר לגמרי.
<עודד פריד: אדוני היושב-ראש, איך אני יכול להקים משפחה במדינה הזאת?
<עודד פריד: אני רוצה להיות אבא.
<עודד פריד: איזה פתרון אתה מציע לי?
<עודד פריד: איזה פתרון האנשים שיושבים כאן מסביב לשולחן מציעים לי?
<עודד פריד: אין לי אפשרות לאמץ, כי המדינה אומרת לי לא.
<עודד פריד: אין לי אפשרות לעשות פונדקאות, כי המדינה אומרת לי לא.
<עודד פריד: אין לי אפשרות להיות הורה.
<עודד פריד: אתם חורצים את דיני.
אלי אלאלוף: זה מאבק כולל, לא מאבק נקודתי.
<עודד פריד: אני מסכים שזה מאבק כולל.
<עודד פריד: האמן לי, אנחנו נפגשים כאן לא רק בדיונים האלה, אלא גם בדיונים רבים נוספים.
<עודד פריד: אני חלק מאוד מהותי במאבק הזה וחי אותו יומיום.
<עודד פריד: אבל כאן בדיון הזה אני מדבר בשמי הפרטי.
<עודד פריד: לבוא ולהגיד לי, עם כל הכבוד, נתחיל בזה ואחר-כך נראה?
<עודד פריד: כבר 20 שנה החוק הזה קיים.
<עודד פריד: אני בן 36.
<עודד פריד: מתי יגיע החוק הזה שאת מדברת עליו שייתן לי את השוויון ויאפשר לי להיות הורה במדינת ישראל?
<עודד פריד: באיזה גיל זה יקרה?
<עודד פריד: כמה שנים אני עוד אמתין לזה?
<עודד פריד: וכן, ההבחנה לשונות הרלוונטית שמוזכרת כאן כל הזמן היא בהחלט הבחנה בין לבנים לשחורים.
<עודד פריד: אולי לא בין מרכז לפריפריה, בין נשים לגברים.
<עודד פריד: ניקח אותה נקודה, האם היינו מוכנים לקבל הגדרה כזאת שבה חינוך חינם יינתן בפריפריה קודם כול לילדים, בנים, אחר-כך, אם יהיה מספיק כסף, ניתן גם לילדות?
<עודד פריד: כל הנשים שיושבות כאן וטוענות טענות נחרצות, מי נתן לכן לדבר?
<עודד פריד: באיזו זכות?
<עודד פריד: הרי תכלית החוק בראשית הימים, תכלית החקיקה והתפיסה מי יכול להשתתף בדיון הפוליטי בכלל, אלה היו גברים בלבד ולא נשים.
<עודד פריד: אתן כאן מסביב לשולחן כי אין שונות רלוונטית בין נשים לגברים, ודאי וודאי שלא בעניין הזה.
<עודד פריד: לגבי סעיף 1, אדוני היושב-ראש, אני מציע שלצד אם מיועדת יחידה יהיה גם אב מיועד יחיד, ואולי יהיה לי ככה סיכוי להקים משפחה במדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אני אבקש מחבר כנסת שיגיש הסתייגות בנקודה.
אלי אלאלוף: כשזה יגיע, נצביע עליה.
<עודד פריד: אני בטוח שיהיו חברי כנסת שיסכימו איתי ויציגו את ההסתייגות הזאת.
אלי אלאלוף: חברים, באופן אישי אני מאוד מזדהה עם דבריך, מסיבות שאפילו אחרים לא.
אלי אלאלוף: תהיה הסתייגות בנקודה הספציפית הזאת.
אלי אלאלוף: בבקשה, סטודנטית.
<שיר ברגר: אני מאוניברסיטת בן גוריון, אני פה עם עוד שבע נציגות, סטודנטיות לעבודה סוציאלית.
<שיר ברגר: אנחנו פה נשים ויושבות לצד עודד פריד ולצד מה שהוא דיבר, ואנחנו תומכות בעודד ובאבות הגאים, בקהילה הגאה.
<שיר ברגר: אנחנו פה אחרי תקופה ארוכה מאוד שאנחנו בוחנות את הנושא, בודקות את הנושא, קוראות עליו ומדברות עם הרבה מאוד אנשים.
<שיר ברגר: אנחנו פה כי חורה לנו שיש אפליה במדינת ישראל בשנת 2018.
<שיר ברגר: אנחנו הראשונות לצד זכויות נשים, אבל אנחנו מאמינות בנושא של פונדקאות.
<שיר ברגר: להקים משפחה זו זכות בסיסית במדינת ישראל.
<שיר ברגר: קשה לנו מאוד שהזכות הזאת לא ניתנת לכלל האוכלוסייה, אם זה גברים, אם זה נשים, אם זה זוגות.
<שיר ברגר: מדינת ישראל תומכת בפונדקאות והיא רואה בה דבר יפה ואפשרות להקים משפחה ולהתפתח.
<שיר ברגר: יש פה זוגות בני אותו מין שהולכים לעשות את התהליך הזה בחו"ל, עם כל הקשיים הביורוקרטיים, ובמקום להגיד להם: נעשה את זה פה בפיקוח תחת מדינת ישראל, תלכו לעשות את זה במדינות אחרות, שם תקבלו את המענה, למרות שהם האזרחים של המדינה, הם תרמו למען המדינה והם יושבים פה ומנסים להפוך אותה ליותר טובה.
<שירי אור חכמון: צריך לזכור בדבר הזה שהזוגות האלה בסופו של דבר יוצאים לקיים תהליכים בחו"ל, זה לא שהם מקיימים אותם בארץ.
<שירי אור חכמון: אנחנו, לפחות הפונדקאיות, כולנו תומכות בקידום החוק הזה גם לזוגות להט"בים.
<שירי אור חכמון: כשאנחנו מתייחסות לתהליך הזה, אנחנו מאמינות בפונדקאות מוסרית מבוססת קשר.
<שירי אור חכמון: כששולחים זוגות לקיים תהליכים בחו"ל, כי אין להם מענה במדינה שלהם, הפונדקאות שם הרבה פחות מוסרית והיא לא מבוססת קשר, ואז מעמד הפונדקאית בהכרח מושפע ממה שקורה בחו"ל, וזה גם פוגע בנו, כי הסטריאוטיפים של נשים מנוצלות, של נשים מוחלשות, של נשים שעושות את זה בשביל הכסף, דבקות גם בנו.
<שירי אור חכמון: וזה משהו שאנחנו רוצות למגר.
<שירי אור חכמון: אנחנו לא באות לכאן כי אנחנו מוחלשות או כי אנחנו לא מבינות מה אנחנו עושות.
<שירי אור חכמון: להיפך, אנחנו באות לכאן חזקות, רוצות לעזור, רוצות להושיט יד ורחם גם לאותה קהילה.
אלי אלאלוף: אני מבקש להפסיק עם הסיפורים האישיים.
אלי אלאלוף: זו לא מפגש לספר על כל אחד מאיתנו.
<שקד קאופמן: שלום.
<שקד קאופמן: אני שקד קאופמן - - -
אלי אלאלוף: רק לעניין.
<שקד קאופמן: אני מייצג את עצמי בתור הורה מיועד.
<שקד קאופמן: אני רק רוצה לציין בנוגע להערה על הכנסה בהדרגה, שמדהים אותנו שאנחנו יושבים בכנסת, מדברים על שינוי חוק, ובעוד 30-20 שנה אנחנו כבר נהיה אחרי ההדרגה הזאת.
<שקד קאופמן: אז מה זה משנה?
<שקד קאופמן: כלומר, אם עכשיו נכניס נשים ואז נכניס את הזוגות הגאים, בעוד 30-20 שנה לא יהיה הבדל.
<שקד קאופמן: אז למה להמשיך עם האפליה הזאת רק בשביל תקופת הביניים הזאת?
<שקד קאופמן: זה הכול.
אלי אלאלוף: חברים, ברשותכם נמשיך בקריאה.
<ענת מימון: אנחנו נמצאים עדיין בתיקון לסעיף ההגדרות בחוק הקיים.
<ענת מימון: חוזרים לשימוש במונח הרגיל שקיים ממילא בחקיקה.
<ענת מימון: יש פה הבהרה בהגדרה של "צו הורות".
<עודד פריד: רק ל- - -
<ענת מימון: פסקה (4).
<ענת מימון: רגע, אני אסיים.
אלי אלאלוף: תן לה לסיים את הקריאה.
<עודד פריד: אני רוצה לעניין "צו הורות".
אלי אלאלוף: היא תסיים את הקריאה.
<ענת מימון: יש פה התאמה להגדרה של תושב ישראל בחוק אימוץ ילדים.
<ענת מימון: למעשה אנחנו מבקשים ממרכז חיים בישראל, גם מההורים המיועדים, גם מהאם, האישה הנושאת, ככל שנשנה את המונח – דורשים שמרכז החיים שלהם יהיה בישראל ושזה לא יהיה מישהו שלא חי פה.
<עודד פריד: אתייחס לסעיף קטן (3), הגדרת "צו הורות".
<עודד פריד: אחרי "על ילד" מופיע כאן "שנולד כתוצאה מביצוע הסכם לנשיאת עוברים".
<עודד פריד: בהקשר הזה צו הורות היום בבתי משפט מתייחס לא רק לחוק הספציפי הזה, אלא מורחב גם לדברים נוספים.
<עודד פריד: אני חושב שצריך לציין שההגדרה הספציפית הזאת רלוונטית אך ורק לחוק זה.
<ענת מימון: סעיף 1 הוא סעיף ההגדרות של החוק הזה.
<עודד פריד: אמת.
<עודד פריד: למען הסר ספק נבקש להוסיף ל"ביצוע הסכם לנשיאת עוברים" – "על פי חוק זה", שיהיה ברור שההתייחסות לצו הורות מתייחסת לחוק הנוכחי הזה ולא תשליך על צווי הורות אחרים.
אלי אלאלוף: אם היה לנו זמן, רק כדי לשבור את האווירה המתוחה, הייתי מספר לך.
אלי אלאלוף: אתה לא קורא חוק אחר, אתה קורא את החוק הזה.
אלי אלאלוף: מה שנראה טבעי, לא צריך להוסיף.
<עודד פריד: יש הרבה דברים שנראים טבעיים בדיון הזה ואנשים חולקים עליהם.
אלי אלאלוף: יאללה, כל מילה שאני אגיד, אתה תקפוץ?
אלי אלאלוף: אני כבר שותק.
<עודד פריד: אני לא חושב שהערתי הערה שהיא מאוד לא הגיונית.
<ענת מימון: משפטית אין צורך בהגדרה הזאת.
<תמר רובינשטיין: אני רוצה להתייחס להגדרה של "תושב ישראל" ולומר שאזרחי ישראל שבוחרים בני זוג שמלכתחילה לא היו אזרחי ישראל עוברים תהליך ארוך מאוד, ועד שהם הופכים לאזרחי ישראל או בעלי רישיון לישיבת קבע, הם מזמן גמרו את גיל הפריון.
<תמר רובינשטיין: ולכן אני חושבת שהרעיון הוא שזה יהיה אנשים שקבעו את מרכז חייהם בישראל.
<תמר רובינשטיין: גם כשמעמדם הוא תושב עראי זה כבר אחרי שהם שמונה שנים בישראל, הם מזמן בישראל ועדיין מונעים מהם את הזכות להיות בתהליך הזה.
<ענת מימון: המבחן הוא מבחן של התגורר תקופה, או שלוש שנים מתוך חמש שנים או 12 חודשים מתוך 18 חודשים.
<תמר רובינשטיין: המבחן הזה חל על מי שיש לו רישיון לישיבת קבע.
<תמר רובינשטיין: ואז אם אזרח ישראל נשוי לבן זוג שהוא תושב עראי, זאת פרוצדורה שלוקחת שנים ארוכות.
<ענת מימון: אנחנו לא מסתכלים פה על זוג, אנחנו מסתכלים פה על אדם יחיד שבא לבקש, ככל שמוסיפים את זה ליחידים.
<תמר רובינשטיין: זה נכון גם היום.
<תמר רובינשטיין: לא נותנים למי שאזרח ישראל, שבן הזוג שלו הוא תושב ישראל, להיות בתהליך הזה, ואין שום סיבה.
אלי אלאלוף: התבססו פה כפי שנאמר על חוק אימוץ ילדים.
אלי אלאלוף: אנחנו לא נשנה את חוק אימוץ ילדים.
<תמר רובינשטיין: אנחנו לא מדברים, כמו שאתה אומר, בחוק זה.
אלי אלאלוף: אמרת – אמרת.
אלי אלאלוף: ההערה היא במקום, אבל ההחלטה היא שלנו.
אלי אלאלוף: בינתיים נמשיך.
<תמר רובינשטיין: אבל אף אחד עוד לא נתן עליה את הדעת.
אלי אלאלוף: מה את רוצה, שעכשיו - - -
אלי אלאלוף: זה עניין של משרד הפנים.
אלי אלאלוף: להמשיך.
<ענת מימון: למעשה סעיף 2 בחוק הקיים דיבר על הסכם לנשיאת עוברים.
<ענת מימון: כרגע אנחנו משנים קצת את הנוסח, קובעים בסעיף הזה רשימה של תנאים וההסכם יוסדר במסגרת סעיף 5.
<ענת מימון: מה שחשוב להגיד שהסעיף הזה קובע את העניין של הקשר הגנטי שצריך להיות במצב של פונדקאות.
<ענת מימון: הביצית היא לא של האם הנושאת, וכשמדובר בזוג, הזרע צריך להיות של האב המיועד, ואם מדובר באם יחידנית, הביצית צריכה להיות שלה.
<ענת מימון: כלומר לתינוק הזה יהיה קשר גנטי, או לאב או לאם.
<ענת מימון: דבר נוסף שחשוב לציין, שבמסגרת פונדקאות אי-אפשר לבצע הליך של פונדקאות עם תרומה של זרע.
<ענת מימון: כיום אנחנו מאפשרים את זה רק עם תרומה של ביצית, הזרע חייב להיות של האב.
<ענת מימון: להבנתי ממשרד הבריאות, ככל שיוסדר הנושא הזה של תרומות זרע ויהיה מעקב אחרי הרישום, אפשר יהיה להרחיב את הפונדקאות גם למצב שהביצית היא של האם, אבל הזרע יהיה בתרומה.
<ענת מימון: כרגע אנחנו מדברים רק על מצב שהזרע הוא של האב המיועד.
<עפרה בלבן: הזרע משמש להפריה חוץ גופית.
<עפרה בלבן: לאישה יחידנית אין בן זוג, זה דבר אחד, ודבר שני, גם בבני זוג, 50% מהבעיות הן בעיות זרע.
<עפרה בלבן: אם לגבר אין זרע, מה השטות הכתובה פה?
<עפרה בלבן: ריבונו של עולם, הגזמתם מכל הכיוונים.
<עפרה בלבן: לא יכול להיות שיאסרו פונדקאות בגלל שלבעל אין זרע.
<עפרה בלבן: בגנטיקה מספיק קשר אחד.
<עפרה בלבן: אם משתמשים בביצית של האם המיועדת, צריך להתיר לפי עניות דעתי והבנתי את השטח, מספיק קשר גנטי אחד.
<עפרה בלבן: אני לא רופאה, אבל כבר מעל 25 שנה אני בתחום בעמותת חן לפריון.
קארין אלהרר: עפרה, מה הבנצ'מרק בארצות אחרות?
<עפרה בלבן: בארצות אחרות – ואני בהנהלת Fertility Europe – בכל הארצות שבהן מותרת פונדקאות אין בעיה מאיפה הזרע ומאיפה הביצית, בתנאי שאחד מההורים יהיה לו קשר גנטי.
<עפרה בלבן: אם אנחנו מדברים על זוג, זה ממש לא משנה אם זו תרומת ביצית או תרומת זרע, כי גם בפונדקאות אנחנו מחוץ לתמונה של הרתה מזרע לא של בעלה, כי לא האם המיועדת היא הנושאת את ההיריון.
<עפרה בלבן: פתרנו פה את הבעיה, זה עו"ד מירה היבנר לימדה אותי.
<עפרה בלבן: לכן פתרנו פה את הבעיה של אם שהורה לא מזרע בעלה, מכיוון שהאם הפונדקאית היא זאת שנושאת את ההיריון.
<עפרה בלבן: ולכן פה בסעיף קטן (2) צריך לשנות.
<טליה גבע אלדר: מבחינה מקצועית העמדה שלנו, של אנשי הפוריות, זהה לעמדה שהציגה עפרה.
<טליה גבע אלדר: מספיק שיהיה הורה אחד ביולוגי, ואם באמת אין זרע, זה לא רלוונטי.
<שמרית כהן לשם: בקשר לתיקון לסעיף 2 לחוק העיקרי.
<שמרית כהן לשם: בסעיף הזה אנחנו רוצים לרכז את כל התפקידים שלגביהם אחראי הרופא המטפל.
<שמרית כהן לשם: בכותרת של סעיף 2 וגם בסעיף העיקרי בסעיף 2 זו הנורמה האסורה, שיהיה ברור בגוף החוק מהי בדיוק העבירה ומה בדיוק עליו לבדוק.
<שמרית כהן לשם: ביחס לכל אחד מהסעיפים, הסעיף הראשון, שהביצית שבה נעשה שימוש היא של האם הנושאת, זה סעיף מהחוק הקיים היום.
<שמרית כהן לשם: זה סעיף שנשאר.
<ענת מימון: אינה של האם הנושאת.
<ענת מימון: אמרת של "האם הנושאת".
<שמרית כהן לשם: לוודא שהביצית היום שבה נעשה שימוש אינה של האם הנושאת כמובן.
אלי אלאלוף: אישה נושאת.
אלי אלאלוף: אנחנו נשנה את זה.
אלי אלאלוף: אל תסבכו את העניינים, ודאי לילד שיהיו לו פתאום שתי אימהות.
<שמרית כהן לשם: לגבי המונח אני חושבת שלא תהיה התנגדות לשנות ל"אישה נושאת" ולא "לאם נושאת".
<שמרית כהן לשם: בסעיף 2, "הזרע המשמש להפריה חוץ-גופית במסגרת ביצוע ההסכם הוא של האב המיועד" זה גם נשאר לפי החוק הקיים היום, וכאן הוספנו את העניין של אם מיועדת, שהביצית שבה נעשה שימוש הוא שלה.
<שמרית כהן לשם: במסגרת הזאת היא תצטרך כמובן תרומת זרע.
<שמרית כהן לשם: העמדה שהוצגה גם על-ידי עו"ד היבנר, היועצת המשפטית שפרשה לא מזמן, שמחויב שיהיה קשר גנטי.
<שמרית כהן לשם: לגבי זוגות הורים מיועדים, אם אין גם ביצית וגם זרע, אנחנו מחייבים את העובדה - - -
<שמרית כהן לשם: אנחנו מחייבים את העובדה שזה יהיה ביצית, והיא לא תוכל לקבל תרומת זרע.
<שמרית כהן לשם: ברגע שיעבור חוק בנקי הזרע נתקן את הסעיף הזה וניצור תיקון עקיף שנוכל לקיים את זה גם בעזרת תרומת זרע.
<שמרית כהן לשם: ברגע שיהיה מרשם מסודר – היום המרשם לא משקף - - -
אלי אלאלוף: זה בגלל בעיה טכנית, אז הופכים את זה למהותי.
<שמרית כהן לשם: הבעיה בעיקר בנושא של המרשם.
<שמרית כהן לשם: יש כאן חשש גדול מאוד שהעלו.
<שמרית כהן לשם: זו עמדה שהגיעה מאת משרדי הממשלה.
<שמרית כהן לשם: אפשר להגיד שזה גם דרישה של הרבנות.
<שמרית כהן לשם: יש כאן איזה חשש לממזרות.
אלי אלאלוף: כמה זמן לוקח לכם להגיע לרישום תקין?
<שמרית כהן לשם: ברגע שיעבור חוק בנקי הזרע, נוכל להסדיר במסגרתו את המרשם.
אלי אלאלוף: כמה זמן להערכתך?
אלי אלאלוף: אני לא זוכר שדנו בזה פה בוועדה.
אלי אלאלוף: אנחנו הוועדה הרלוונטית.
<שמרית כהן לשם: כרגע פורסם תזכיר החוק.
מירב בן ארי: תזכיר חוק פורסם כבר לפני שנה.
מירב בן ארי: עד עכשיו שום דבר לא קורה.
מירב בן ארי: איפה החוק?
מירב בן ארי: איפה החוק של תרומות הזרע?
<עפרה בלבן: בחוק תרומת ביציות זה קיים.
מירב בן ארי: לפני שנה כבר פרסמתם.
<עפרה בלבן: הוא מ-2010.
<שמרית כהן לשם: זה חוק מורכב מאוד וסבוך.
<שמרית כהן לשם: זה חוק שמסדיר את כל הנושא של בנקי הזרע.
אלי אלאלוף: חבר'ה, גם אני יכול לבטא את עצמי באישור כולם?
אלי אלאלוף: החוק יעבור גם אם החוק של הסדרת הרישום לא יהיה מוכן, שיהיה ברור.
<עפרה בלבן: כי זה כבר קיים.
אלי אלאלוף: כדאי שתתאמצו ותסיימו את העבודה שלכם.
אלי אלאלוף: זו השיטה גם לבלום חוקים אחרים.
אלי אלאלוף: לא ניתן לכם את ההזדמנות במקרה הספציפי הזה.
<תמר רובינשטיין: אם יש בעיית מרשם, אני שואלת, איך זה לא חל על הנשים היחידניות שייעזרו בזרע?
<תמר רובינשטיין: אם יש בעיית מרשם, היא חלה על כולם.
אלי אלאלוף: אני בטוח שיש לי תמיכה של כל חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: בואו נתקדם בבקשה ברשותכם.
<עפרה בלבן: צריך לשנות פה את הנוסח.
אלי אלאלוף: חבר'ה, נגיע לזה.
אלי אלאלוף: נצטרך – נתקן.
<עפרה בלבן: "תותר תרומת זרע", זה מה שצריך לתקן.
אלי אלאלוף: נפתור את הבעיה.
<מצדה מצלאוי: אני רק אציין שתזכיר חוק בנקי הזרע גובש על-ידי משרד הבריאות בליווי מלא של כל משרדי הממשלה הרלוונטיים.
<מצדה מצלאוי: קיבלנו הערות של הציבור.
אלי אלאלוף: תביאו אותו מחר.
<מצדה מצלאוי: זה תזכיר חוק מאוד ארוך, מאוד מורכב.
<מצדה מצלאוי: אנחנו מקיימים עליו דיונים במשך כבר יותר משנה אצל היועץ המשפטי לממשלה במשרד המשפטים.
<מצדה מצלאוי: יש שם הרבה סוגיות מאוד מאוד רגישות.
<מצדה מצלאוי: זה לא משהו שאנחנו לא מטפלים בו.
קארין אלהרר: מתי הופץ התזכיר?
<מצדה מצלאוי: אוקטובר 2016.
<מצדה מצלאוי: אני לא צריכה להסביר לכם כמה סוגיות עולות בתזכיר הזה.
אלי אלאלוף: תגידו למשרד הבריאות שנפסיק לדון בחוק הזה.
אלי אלאלוף: אם החוק הזה תלוי בחוק ההוא, זה כאילו אנחנו טוחנים מים.
<מצדה מצלאוי: זה ממש לא תלוי.
<מצדה מצלאוי: דיברנו גם על הנקודה הזאת עם משרד הבריאות, וסוכם שברגע שתזכיר חוק בנקי הזרע יעבור, הנקודה הזאת - - -
<שמרית כהן לשם: קודם כול, זה במשרד הבריאות.
<שמרית כהן לשם: אני לא זוכרת, אני יכולה לבדוק.
<שמרית כהן לשם: אני יכולה לבדוק, אבל כמו שאמרתי היום הוגש תזכיר החוק והופצו ההערות לציבור.
<שמרית כהן לשם: התקבלה כמות מאוד מאוד גדולה של הערות, ואנחנו מלבנים אותן גם מול משרד המשפטים.
קארין אלהרר: את מכירה את העבודה במשרד.
קארין אלהרר: את יודעת פלוס מינוס מה סדר הזמנים?
<שמרית כהן לשם: אני לא יודעת להתחייב לך בזמנים, אבל אנחנו עובדים על זה כל הזמן וזה נמצא בסדר עדיפות מאוד גבוה.
<שמרית כהן לשם: זה לא תלוי רק בנו.
אלי אלאלוף: יש לנו אפשרות לבטל את ההתייחסות לחוק הזה אם תמשיכו לבלום אותו עם החוק השני שבכלל לא הגיע אלינו.
אלי אלאלוף: תיקחו את זה ברצינות, תעבדו במקביל, תביאו שעות נוספות לעובדים ותדונו בזה.
אלי אלאלוף: אי-אפשר ככה.
אלי אלאלוף: זו השיטה של המערכת המבצעת שבולמת את המחוקקת.
אלי אלאלוף: זו השיטה הכי טובה.
אלי אלאלוף: לא צריך לא בג"ץ ולא בטיח.
אלי אלאלוף: הגיע הזמן שתעבדו במקביל.
אלי אלאלוף: החוק הזה מותנה בחוק שעוד לא הבאתם לדיון ראשוני פה.
אלי אלאלוף: אלינו הוא לא הגיע, לא היה דיון על זה.
<שמרית כהן לשם: החוק לא תלוי רק בחוק הזה.
<שמרית כהן לשם: זה רק לגבי הסעיף הזה ורק לגבי תרומה אנונימית של זרע.
אלי אלאלוף: אם זה לא יעבור, נחוקק את החוק הזה גם בלי החוק ההוא.
<שמרית כהן לשם: חשוב לומר שזו הייתה הסכמה שלנו מול משרדי הממשלה, שברגע שאישה תצטרך תרומה של זרע אנונימית, היא לא תוכל לקבל אותה, כי אין מרשם.
אלי אלאלוף: אל תתני היגיון לביורוקרטיה.
<שמרית כהן לשם: יש כאן חשש גדול מאוד - - -
<שמרית כהן לשם: אל תתני היגיון לביורוקרטיה.
<שמרית כהן לשם: זה בולם את הקידמה של המדינה הזאת, אז תנו לנו לחיות קצת.
<שמרית כהן לשם: לא רק ביורוקרטיה.
<עפרה בלבן: זה קיים בחוק תרומת ביציות.
<עפרה בלבן: סתם עשו חוק מיותר.
אלי אלאלוף: אני יודע להסתבך לבד...
<ענת מימון: סעיף 3 לחוק מדבר על ועדת האישורים, שזאת ועדה במשרד הבריאות.
<ענת מימון: יש בוועדה הזאת רופאים, פסיכולוג, עובד סוציאלי, נציג ציבור ואיש דת.
<ענת מימון: כרגע אנחנו קובעים שלפחות אחד מבין חברי הוועדה יהיה עובד מדינה.
אלי אלאלוף: מה הדת?
<ענת מימון: לפי הדת של הצדדים להסכם.
<ענת מימון: איש דת.
אלי אלאלוף: הם יבחרו איש דת שלהם?
<ענת מימון: שר הבריאות ממנה, אבל זה צריך להיות לפי העדה שלהם.
אלי אלאלוף: שר הבריאות לא ימנה איש דת שמתאים לתפילות שלי.
<ענת מימון: לפי הדת שלך.
אלי אלאלוף: הדת שלי היא מרוקאית.
אלי אלאלוף: הוא ימנה לי אשכנזי, זה לא ילך.
<עפרה בלבן: חכה, אתה לא אם מיועדת.
<עפרה בלבן: ..
<עפרה בלבן: זה לפי האם המיועדת.
אלי אלאלוף: מי שיבחר את הדת זה האזרח עצמו.
<שמרית כהן לשם: זה קבוע כבר היום בחוק של 1996.