GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן: האם זה יעיל, האם זה לא יעיל?
מיכל בירן: למה לעשות רפורמה על גבי רפורמה כשיד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל?
<אורי שיינין: אני לא חושב שיד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.
<אורי שיינין: אני קודם אענה לשאלה שלו ואז אני אענה לשאלה שלך.
אלי אלאלוף: אתמול הסבירו לכם שאין מהלך אחד שיפתור את כל הבעיה.
אלי אלאלוף: אם אין שילוב של מספר מהלכים, אי אפשר יהיה להגיע לאופטימום.
מיכל בירן: שיגידו שהם לא לוקחים את הכסף הזה מביטוח לאומי, שהוא יישאר שם.
מיכל בירן: הם לא אומרים.
מיכל בירן: זה פשוט מס.
מיכל בירן: זה פיסקלי לחלוטין מה שקורה כאן.
<אורי שיינין: אני חושב אחרת.
<אורי שיינין: לכן גם דחינו את ההצעה הנדיבה לבטל את מס החברות תמורת הדבר הזה כי זה לא פיסקלי לחלוטין.
<אורי שיינין: המהלך הזה, יש לו היבטים פיסקליים ולא הסתרנו אותם אבל יש לו תכלית שהיא הרבה יותר חשובה וממנה הוא גם נולד.
<אורי שיינין: התכלית היא תכלית של צמצום תאונות עבודה.
<אורי שיינין: אני לא מכיר עוד הרבה צעדים שגורמי המקצוע שגיבשו אותם לאורך הדרך, סבורים שיביאו לצמצום בהיקפים של 10,000 נפגעי עבודה.
<אורי שיינין: אם יש לך עוד צעדים כאלה, גם מי שהעביר כאן את התקנות לא נקט במספרים כאלה.
<אורי שיינין: אנחנו מבחינתנו, אם נסתכל על הרפורמה - - -
מיכל בירן: איזה גורמי מקצוע?
מיכל בירן: זה רק משרד האוצר.
מיכל בירן: אתם היחידים בדעה הזאת.
מיכל בירן: ביטוח לאומי לא אתכם.
מיכל בירן: שר הרווחה לא אתכם.
מיכל בירן: אתם לבד.
<אורי שיינין: משרד העבודה והרווחה, מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, גם היושב ראש התבטא בעניין והביע את עמדתו המפורשת בעניין.
אלי אלאלוף: הוא התבטא כאן בוועדה.
<אורי שיינין: שמעתי אותו שהוא לא מתנגד.
<אורי שיינין: שמעתי אותו מרים את ידו בעד הדבר הזה וזו גם עמדתו למיטב ידיעתי.
<אורי שיינין: אם את יודעת אחרת, שיבוא לכאן ויאמר.
מיכל בירן: הוא היה בוועדת כספים במקביל.
<חזקיה ישראל: מנכ"ל משרד הרווחה בדיון שהיה כאן על נושא השיבוב, לא היה.
אלי אלאלוף: אנחנו עוד לא עובדים לפי נוכחות של אדם זה או אחר.
אלי אלאלוף: אורי, סיימת את דבריך?
אלי אלאלוף: עכשיו אני מבקש לשמוע את רועי.
<רועי כהן: נשיא לה"ב.
<רועי כהן: אני רוצה קודם כל לפתוח ולומר.
<רועי כהן: אתמול הייתי נסער מאוד וזה לא אופייני לי ואני מתנצל אם הטון היה חזק מדי וחריף כי זה ממש נוגע ללבי.
<רועי כהן: אני אתאר רגע מה מבחינתנו קרה בשבוע וחצי האחרונים.
<רועי כהן: אנחנו מבחינתנו הגענו לכאן לדיון לאור חוק ההסדרים שבו ניסו בצורה כזאת או אחרת להפריט את הביטוח הלאומי ובעצם לקחת את המעסיקים לאיזה טיול אצל חברות הביטוח ולנסות לקנות שם ביטוח תאונות אישיות.
<רועי כהן: באנו לכאן ואני מודה ליושב ראש הוועדה שהבין שהדבר הזה, לא יודע מהיכן הוא נולד ואין לו מקום ואח ורע במדינה שיש בה רשת ביטחון סוציאלית לאומית.
<רועי כהן: מהר מאוד התעשתו באגף התקציבים והם שלפו תכנית מגירה אחרת בה הם כן רוצים – ואני בעד – לצמצם את תאונות העבודה, אבל בתכנית המגירה הזאת בסופו של דבר מדובר על כסף וצריך לשים את הדברים כאן על השולחן.
<רועי כהן: כנגד הרפורמה הזאת נצבעו 600 מיליון שקלים חסכון בהוצאות וכרגע זה רק פיסקלי וצריך להביא את ה-600 מיליון שקלים האלה.
<רועי כהן: בינם לבין צמצום תאונות עבודה אין שום דבר.
<רועי כהן: זו הדעה שלי ולדעתי זאת הדעה הרווחת כמעט אצל כל מי שיושב כאן ליד השולחן הזה.
<רועי כהן: אני באתי ואמרתי את זה שוב.
<רועי כהן: מבחינתנו – ואני מדבר בשם כלל ציבור המעסיקים, שוחחתי גם עם שרגא ברוש נשיא הארגונים העסקיים ונשיא התאחדות התעשיינים - לא מבינים מהיכן הגיעה אלינו הסוגיה הזאת של להעלות גם את דמי הפגיעה מ-12 ל-30 ימים כאשר בחדר הזה, בבית הזה, ב-28 בפברואר, כולל נציגי האוצר, כולל נציגי הביטוח הלאומי, ושלומי יאשר את זה שלאחר מכן היה גם דיון בתוך חדר הוועדה אצל נעה, ועלה שם הרעיון להוריד את דמי הפגיעה.
<רועי כהן: שלומי היה ואנחנו היינו.
<רועי כהן: לפני שנה.
<רועי כהן: הצעת חוק פרטית שעברה טרומית.
<רועי כהן: הצעת חוק של שר הכלכלה חבר הכנסת אלי כהן יחד עם נורית קורן, הצעת חוק שעברה טרומית באמצעות מאמץ שלנו והגיעה אליכם והייתה אמורה להוריד את דמי הפגיעה.
<רועי כהן: שם התחיל ויכוח ואנחנו התפשרנו על שישה, כאשר אמרו שכל שלושה ימים זה 25 מיליון שקלים.
<רועי כהן: עכשיו לבוא ולהגדיל ל-30 ימים, לא מבינים מהיכן זה מגיע.
<רועי כהן: אבל מאחר ואנחנו חיים בתוך עמנו ואנחנו מבינים שיש כאן ניסיון בצורה כזאת או אחרת כן להילחם בתאונות העבודה, אנחנו מציעים שעל כלל המעסיקים יעלו 0.1 בדמי הביטוח הלאומי.
<רועי כהן: זה נותן 450 מיליון שקלים.
<רועי כהן: זה פותר את הבעיה.
<רועי כהן: לא צריך דיפרנציאלי, לא צריך להיכנס למקום שבו עכשיו כן ידעו אם הענף שלי שייך לענף השיווק או לענף הייצור או לענף אחר ויתחיל כאן מחול שדים האם אני כן נכנס לדיפרנציאלי או לא.
<רועי כהן: תעלה פלט אחד.
<רועי כהן: כואב לי מה שאני אומר אבל לפעמים גם אנחנו צריכים לקחת חלק במאמץ ואם אנחנו צריכים לקחת חלק במאמץ, אנחנו מוכנים לעלות 0.1.
<רועי כהן: זה נותן לכם את ה-450 מיליון שקלים כולל זה שלא תצטרכו לעלויות על הביטוח הלאומי ולהתעסק בכל הדיפרנציאלי ולהקים ועדות ולעשות את כל הטפסים האלה.
<רועי כהן: אין מה לעשות, לפעמים גם המגזר העסקי צריך להתעשת ולבוא ולומר שאין בעיה, התרומה שלנו לטובת העניין הזה היא כזאת.
<רועי כהן: אני מקווה מאוד שעם הכסף הזה יעשו מהלכים לטובת צמצום תאונות העבודה אבל להכניס אותנו לתוך הג'ונגל הזה שבו אנחנו לא נדע אם סוכן נסיעות הוא כן ענף שיווק או ענף ייצור כי הוא בעצם מייצר או מוסך הוא כן כזה או להכניס אותנו לתוך מחול השדים הזה – לא רוצים להיות שם.
<רועי כהן: אנחנו קוראים לחברי הוועדה להוריד מסדר היום את הנושא של הגדלת ימי הפגיעה ולהשאיר אותם על 12 ימים.
<רועי כהן: להעלות 0.1 לכל המעסיקים בישראל.
<רועי כהן: אין מה לעשות, זה נותן את הסכום ואנחנו נסיים את הסיפור הזה כי הוא כואב לנו.
<רועי כהן: כל אופציה אחרת זו אופציה שפוגעת בעסקים הקטנים.
<רועי כהן: נתתי דוגמה והנה אני נותן לך אורי שיינין ותבין את זה.
<רועי כהן: אני לוקח עסק שהוא דווקא נחשב עסק טוב.
<רועי כהן: רופא שיניים.
<רועי כהן: בסופו של דבר כלל רופאי השיניים, הלכתי לבדוק לפני כן, ההכנסה הממוצעת שלהם היא 20,000 שקלים כשיש לו עוד שני עובדים, שיננית ומזכירה.
<רועי כהן: השיננית נסעה לעבודה ובדרך נכנסה בה משאית מאחור.
<רועי כהן: היא קיבלה חודש ימים מחלה.
<רועי כהן: השכר שלה הוא 10,000 שקלים.
<רועי כהן: אותו רופא שיניים צריך לשלם לה עכשיו לפי ההצעה החדשה את ה-10,000 שקלים אבל יש לו גם תור לחודש הקרוב והוא צריך להביא שיננית חלופית ולשלם לה עוד 10,000 שקלים.
<רועי כהן: כלומר, הוא משלם 20,000 שקלים.
<רועי כהן: הרווח שלו נגמר.
<רועי כהן: אם יש לו שכירויות, אם יש לו הלוואות, אם יש לו דברים אחרים – המדרון החלקלק שמוביל את העסק הזה, ונתתי דוגמה לעסק חזק, לא נתתי דוגמה של מסעדה שם רף הרווחיות הוא מאוד נמוך.
<רועי כהן: לכן אני קורא לכם, ואורי, אתה יודע מה מידת ההערכה שלי אליך ויש לי הערכה, יש כאן בעיה של פגיעה בסקטור עסקים קטנים שלא יכול לספוג את הדבר הזה של ה-30 ימים.
<רועי כהן: גם ה-12 ימים, הוא נאנק.
<רועי כהן: רדו מאתנו.
<רועי כהן: תנו לנו את האפשרות להמשיך לנהל כאן עסקים.
<רועי כהן: זה להכביד עוד רגולציה.
<רועי כהן: קחו את הכסף, קחו את ה-0.1 - - -
מרב מיכאלי: קחו את הכסף ותעזבו אותנו בשקט.
<רועי כהן: קחו את הכסף.
<רועי כהן: אין מה לעשות, לפעמים אתה צריך גם להרכין ראש ולהמשיך.
מרב מיכאלי: זה טירוף.
מרב מיכאלי: מה זאת המסחרה הזאת?
מרב מיכאלי: אתה מבין אדוני היושב ראש מה וקורה כאן?
אלי אלאלוף: אנחנו אוהבים לשמוע אותך אבל נעשה את זה בשקט.
<רועי כהן: אם הרעיון הוא לקחת את הכסף הזה ולהילחם בו בצמצום תאונות עבודה, זה מה שהציג אורי שיינין, שהם רוצים לקחת את הכסף הזה ולהילחם בו בתאונות עבודה, שיבואו, קחו את הכסף, תילחמו בתאונות עבודה, תגבירו אכיפה.
<רועי כהן: יש לכם 450 מיליון שקלים.
<רועי כהן: תגבירו אכיפה, תעשו את כל מה שצריך בכסף הזה.
מיכל בירן: יש לנו הצעה לסדר.
מיכל בירן: אנחנו מבקשים בשל חילוקי הדעות לפצל את הסעיף הזה מחוק ההסדרים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: החוק יידון בנפרד.
אלי אלאלוף: בשלב זה אני לא מביא את זה להצבעה.
אלי אלאלוף: אתם יכולים לנחש למה.
אלי אלאלוף: כללי משחק ידועים לכולם.
אלי אלאלוף: זה לא חד צדדי.
אלי אלאלוף: אני קודם כל רוצה לומר לחבר שלנו, לרועי כהן, באמת תודה על ההתנהגות האצילית שלכם.
אלי אלאלוף: אני חושב שכאן למדנו שיעור של התנהגות מאוד אצילית ואני מכבד מאוד ואפילו מתרגש.
אלי אלאלוף: אבל אני לא רוצה לסיים את הדיון כאן כי אנחנו נסיים אותו בעוד כמה דקות אחרי שנאפשר עוד כמה דברים.
<ירון גינדי: אנחנו נכנסנו למלכוד.
<ירון גינדי: אני מבין את דם לבך כבוד היושב ראש עת דיברת גם לקבלנים וגם עת דיברת קודם ואמרת שאתה רוצה באמת להילחם בתאונות העבודה.
<ירון גינדי: אמיתי אני מאמין לך.
<רועי כהן: הוא גם עושה את זה.
<ירון גינדי: אבל אני אומר שמה שעומד כאן על הפרק, ואנחנו צריכים לא להטעות את הציבור, עומד כאן קטע פיסקלי של 600 מיליון שקלים.
<ירון גינדי: ההצעה הזאת, אם לא נשכלל אותה ונגיע להבנות שכן בסוף יביאו לידי ביטוי, שנוכל גם דרכה להילחם בתאונות עבודה, היא תעשה רק דבר אחד.
<ירון גינדי: היא תעלה את יוקר המחייה במדינת ישראל, היא תביא לעוד בירוקרטיה הזויה ובלתי נדרשת, והיא מביאה לנטל כספי על עסקים קטנים ובינוניים שהממשלה הזאת אמרה שהיא רוצה להפחית את הנטל עליהם.
<ירון גינדי: אתמול אני ורועי היינו יחד בוועדה לעידוד עסקים קטנים ובינוניים בראשות מנכ"ל האוצר ומנכ"ל משרד הכלכלה ואמרנו להם שהיום אנחנו באים אליהם לוועדה, איך מעודדים עסקים קטנים ובינוניים, ומחר אנחנו בכנסת לדיון איך מטילים נטל שאנחנו מייצרים לעצמנו – אני אומר את זה הכי גלוי - 550 אלף אויבים שמחר יקומו בבוקר ויאמרו שהם צריכים עכשיו לשלם על היום ה-30.
<ירון גינדי: אני אומר לך שמי שייפגע, אלה הם העובדים.
<ירון גינדי: כשהמזכירה שלי תבוא להחתים אותי על בל-250 ותגיד לי שהיא החליקה במדרגות בדרך לעבודה, אני אומר לה, עצרי, מאיפה אני יודע אם לא החלקת במדרגות כשהלכת להוריד את הזבל לפני שרצית לבוא לעבודה?
<ירון גינדי: או שהיא תגיד לי שהיא נפגעה בעבודה בתאונת דרכים כשהיא יצאה מהעבודה הבית, ואני אומר לה, עצרי, אני לא חותם, אולי קודם כל הבאת את הבן שלך מהחוג ואז כבר התנתקו יחסי עובד-מעביד כי קודם כל הלכת לחוג ומהחוג היית בדרך הביתה?
<ירון גינדי: אנחנו לא רוצים לפגוע בעובדים החלשים.
<נעה בן שבת: רק נזכיר שאנחנו מדברים כרגע, לפי הנוסח, על תאונות שאירעו במהלך העבודה.
<ירון גינדי: היא באה לכאן לכנסת יחד אתי או כשהיא נפלה במדרגות.
<ירון גינדי: יש מספיק דוגמאות.
<ירון גינדי: אני אומר שאני מבקש ממך אדוני היושב ראש, עסקים קטנים ובינוניים לא יכולים כבר לשאת בנטל הזה.
<ירון גינדי: אי אפשר להפיל את זה עליהם.
<ירון גינדי: מה אמר רועי כהן וחברת הכנסת מרב מיכאלי התייחסה לזה?
<ירון גינדי: וגם אני אמרתי את זה בחוץ לאורי שיינין מאגף התקציבים.
<ירון גינדי: קחו כסף.
<ירון גינדי: כמה אתם רוצים מאתנו?
<ירון גינדי: קחו מאתנו עוד כסף.
<ירון גינדי: אתם צריכים 600 מיליון שקלים?
<ירון גינדי: קחו מאתנו עוד 600 מיליון שקלים אבל תעזבו אותנו בשקט.
<ירון גינדי: תפטרו אותנו מהבירוקרטיה הזאת של איזה עסק אני ולאן אני נכנס, יש לי חלק שהוא ייצור וחלק שהוא שיווק.
<ירון גינדי: תפטרו אותי מהבירוקרטיה הזאת של עוד ועוד ועוד ועוד עלויות.
<ירון גינדי: אני מבין את אגף התקציבים שהוא אומר שאם בכל זאת אני רוצה להילחם, אני צריך איזושהי דיפרנציאציה.
<ירון גינדי: אבל אני אומר לך רק דבר אחד אדוני והוא שאני חושב שאפשר לפתור את זה אבל אנחנו עושים את זה אינסטנט.
<ירון גינדי: אנחנו קובעים כאן גורלות של מאות אלפי אנשים, של מיליונים, ואנחנו יכולים לפתור את זה יותר טוב ממה שזה עכשיו.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת, בבקשה.
<נעה בן שבת: למר גינדי, טעיתי לגבי תאונות הדרכים בדרך לעבודה, לגבי ה-30 ימים.
<נעה בן שבת: אתה צודק.
<נעה בן שבת: זה חל גם על תאונות בדרך לעבודה.
מיכל בירן: למרות שלמעסיק אין שום דרך להשפיע על זה.
<ירון גינדי: הוא גם לא רשלן.
<ירון גינדי: הוא לא עשה שום דבר.
<ירון גינדי: מישהו עשה סיבוב פרסה ונכנס לרכב של העובד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, בישיבה קודמת שאלתי את הביטוח הלאומי כמה מהנפגעים חוזרים תוך 30 ימים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מתברר שאלה 55 אחוזים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי עוד שאלה, בין 30 יום ל-60 ימים ולא קיבלתי תשובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: למה 60 ימים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי זה כפול מה-30 ימים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא קיבלתי תשובה אבל להערכתי אלה לפחות 80 אחוזים מהנפגעים שחוזרים תוך 60 ימים.
<עדי לוי שרי: יש לנו תשובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אשמח לקבל אותה.
<עדי לוי שרי: המוסד לביטוח לאומי.
<עדי לוי שרי: מהיום ה-30 זה מייצג 73 אחוזים ממקבלי דמי פגיעה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המשמעות היא שאלה עוד 18 אחוזים מעבר ל-30 ימים שנמצאים שם.
<עדי לוי שרי: כלומר, 60 ימים ומטה מקבלים 73 אחוזים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני אומר שאם אני אחלק את אלה בין 30 ל-60 לחצי, כי חצי אתה משלם, כי לעובד אתה משלם את ה-30 ימים, וזה יותר מחצי כי יכול להיות שזה אחרי 40 ימים או אחרי 45 ימים שהוא חוזר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בהנחה שזה מגיע ל-60 ימים, אלה 64 אחוזים שהמעסיק לזה של 30 ימים, הוא משלם עליהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז כל מה שהוא משלם לביטוח לאומי, 1.96, זה נשאר עדיין בקופה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים לטפל בנפגעי עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש הרבה מקומות להגדיל מסים, לבוא עם מסים חדשים, לשנות, אבל בחוק הזה אנחנו לא מטפלים בנפגעי עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו באים לדבר על קופה ובקופה יש כסף.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו רוצים, ולא תהיה לי בעיה לבוא ולומר שאנחנו נטיל מס רוחבי כזה כי אנחנו צריכים עוד כסף בקופה הציבורית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לא על חשבון או על השם של תאונות עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: רק היום עוד נפגע אחד שנפל עליו פיגום תוך כדי העבודה והוא פצוע קשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד אחד היום ואנחנו לא מפסיקים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של הפיגומים, אני חייב לדבר עליו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המצב שלנו בפיגומים ובמנופים, יותר מ-80 אחוזים מנפגעי העבודה בבניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: או נפילה מפיגום, נפילה מגובה, או נפילת חפצים מגובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה יותר מ-80 אחוזים מהנפגעים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בזה שאנחנו נכשיר ונעסיק אנשים מורשים שידעו גם לקשור, בפחות מחודש נהרגו שני אנשים, שני צעירים, בנפילה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחד רשת ואחד משפך של הבטון נפל עליו כשהרימו עם המנוף.
עבד אל חכים חאג' יחיא: רשתות ברזל בשבוע שעבר ולפני שבועיים מישהו מירושלים שנפל עליו משפך או שרוול, תקרא לזה איך שתקרא, כאשר משכו אותו עם המנוף והוא נפל כי לא קשרו אותו נכון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אין סיבה שייפול אם הוא היה קשור נכון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יכול להיות שגם המפעיל של המנוף, ומצאנו אנשים, הוא ללא רישיון והוא לא מתאים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תבואו, תשקיעו קצת כסף ונצמצם גם את ההוצאות שלכם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תביאו את הפיגומים הנכונים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יודעים את הבירוקרטיה של המדינה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ישבתי עם האחראים על התקנים והם אמרו שעם התקנים אין להם בעיה והם יכולים לאמץ אותם אבל אתה צריך עוד תקנה אחרת בפיקוח על העבודה, להפעיל את הפיגומים לפי התקן אותו נאשר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאנחנו צריכים לקיים עוד ישיבה ולהביא את שניהם יחד ולצאת פעם אחת לדרך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז נטפל בנפגעי העבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: האוצר, אני מצטער.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא צמצום הפגיעה בעבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן ההסתייגות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה תראה הרבה הסתייגויות רק על השם של החוק.
יעל כהן-פארן: אני רוצה להצטרף להצעה לסדר שהציעה חברתי חברת הכנסת מיכל בירן, לפצל מחוק ההסדרים.
יעל כהן-פארן: כדי לאשר את זה היום בחוק, אנחנו צריכים לסיים היום את ההצבעות.
יעל כהן-פארן: אלה כבר שיקולים שלך כיושב ראש הוועדה ואני לא רואה איך אנחנו מסיימים את זה.
יעל כהן-פארן: יש הסתייגויות והצבעות.
יעל כהן-פארן: אולי נשב כאן עד אמצע הלילה.
יעל כהן-פארן: אני באמת רוצה לשאול אם זה כל כך מורכב ואנחנו שומעים כאן את האנשים, את בעלי העניין, נציגי העסקים הקטנים, נציגי כל המעסיקים, אני הכי רוצה שנעצור ולא ממחר בבוקר אלא מלפני שנה את תאונות העבודה.
יעל כהן-פארן: אבל באמת השאלה היא מה הכלים שאנחנו כאן בכנסת והממשלה מביאים לצורך העניין.
יעל כהן-פארן: אני מרגישה שכאן זה לא הכלי האולטימטיבי.
יעל כהן-פארן: חלוקות הדעות אם זה מה שיעזור.
יעל כהן-פארן: בוא נגיד שיש כלים יותר אפקטיביים שצריך למצוא אותם וצריך להפעיל אותם והכול זאת שאלה של כסף.
יעל כהן-פארן: שמעתם את האנשים, יש לנו כאן הצעה ואני חושבת שנעמוד מאחוריה, של ה-0.1.
יעל כהן-פארן: זה משהו שיכול להיות מקובל עלינו?
מרב מיכאלי: אני לא חושבת שה-0.1 הוא הדבר.
יעל כהן-פארן: הכול שאלה של איך מגדירים את זה למעסיקים מבחינה כספית וזה לא מסבך את העניינים ועושה את זה פשוט כדי להביא את המשאבים לאן שאנחנו צריכים.
יעל כהן-פארן: אני באמת חושבת שזה מורכב מדי לדון בזה בחצי השעה הקרובה כשאתה רוצה להצביע עד 4:00.
יעל כהן-פארן: אני באמת ממליצה להוציא את זה מחוק ההסדרים.
יעל כהן-פארן: הנושא חשוב מדי כדי שנחליט עליו בלי דיון מעמיק ובלי שיהיו באמת הסכמות מסביב לשולחן הזה.
אלי אלאלוף: סליחה, אנחנו עושים התייעצות ביניים.
אלי אלאלוף: יעל, את הטכניקה תשאירי לי.
אלי אלאלוף: התוכן, כולו שלך.
אלי אלאלוף: אני לא אתערב לך בתוכן אבל על טכניקת הניהול, אני אחראי.
מרב מיכאלי: אני רוצה לומר שיש זילות מקוממת בקומבינה הזאת, בספין הזה של להביא את ההסדר הזה כאילו הוא מיועד לצמצם את הפגיעה בעבודה כשבאמת מה שאמר עכשיו חאג', והדברים שאנחנו יודעות – אגב, כולל הדיפרנציאלי שבעיני, ואני אמרתי את זה גם כאן אתמול, זה לא דבר בלתי סביר בעיני, רק צריך לעבוד עליו בצורה הגיונית ושתבוא המדינה.
מרב מיכאלי: מילא הייתה באה המדינה ומראה שהיא מתגברת נניח את מערך הפיקוח שלה והיא מייצרת סטנדרטים שלא אגף התקציבים קובע את הקריטריונים אלא אנשים שבאמת מתעסקים בעבודה ובפגיעה בעבודה קובעים את הקריטריונים לפרמיות, אין אפילו מראית עין שזה נועד באמת לצמצם פגיעה בעבודה.
מרב מיכאלי: זה מיסוי נוסף.
מרב מיכאלי: זאת עוד הפרטה של האחריות של המדינה על העובדות והעובדים שלה ובמידה רבה הפעם גם למעסיקות ולמעסיקים.
מרב מיכאלי: הדבר הזה של העברת האחריות על תשלום פגיעה בעבודה, זה בלתי נסבל ואסור לנו לאפשר את זה בשום פנים ואופן.
אלי אלאלוף: למה זאת הפרטה?
אלי אלאלוף: לא הבנתי
מרב מיכאלי: כי זה מפריט את האחריות מהביטוח הלאומי למעסיקות למעסיקים.
מרב מיכאלי: לכן זאת הפרטה.
מרב מיכאלי: ה-30 ימים.
מרב מיכאלי: האחריות על תשלום דמי הפגיעה, להעביר את זה מהביטוח הלאומי, שזאת אחריות המדינה, למעסיקות ולמעסיקים, זאת הפרטה וזאת הפרטה של האחריות לדבר הזה.
מרב מיכאלי: זה מסוכן בצורה בלתי רגילה.
<קריאה: זאת פגיעה בעובדים.
מרב מיכאלי: ברור שזה יפגע בעובדים וזאת פגיעה ממש לא מתקבלת על הדעת ולא סבירה.
אלי אלאלוף: ממתי המעסיקים חברים של לשכת עורכי הדין?
מרב מיכאלי: במדינה שבה שרת המשפטים חברה של יושב ראש לשכת עורכי הדין, למה שיושב ראש לשכת עורכי הדין לא יהיה חבר של יושב ראש איגוד זה וזה?
אלי אלאלוף: את רוצה שנדבר על בית המשפט העליון?
מרב מיכאלי: בוא נדבר.
אלי אלאלוף: ועדות ישראל?
אלי אלאלוף: יש לי נושא בעניין זה.
מרב מיכאלי: אתה רוצה למכור הכול?
מרב מיכאלי: מכירת חיסול.
מרב מיכאלי: אלוהים יודעת שנתניהו כבר במכירת חיסול.
מרב מיכאלי: היא כבר מתקיימת.
מרב מיכאלי: אתה רק יכול להצטרף לצד המוכר.
מרב מיכאלי: בקיצור אדוני.
מרב מיכאלי: אני אומרת בצורה מפורשת שאין לי מלים מספיק חריפות להתנגד לדבר הזה, לשינוי מספר הימים שהם באחריות המעסיק לשלם.
מרב מיכאלי: כמו שציין, ואני אחזור על זה, רועי, הייתה כאן הצעה שהאוצר על פניו הסכים לה, לצמצם לשישה ימים.
מרב מיכאלי: לא רק לא להגדיל אלא לצמצם לשישה ימים.
<אורי שיינין: לא הסכמנו.
מרב מיכאלי: אני לא טוענת שהאוצר הסכים.
מרב מיכאלי: אני ציטטתי את רועי כהן.
מרב מיכאלי: אני לא הייתי שם ואני לא מתיימרת לדעת מה היה.
מרב מיכאלי: הוא טוען שאתם הסכמתם ואני רק אמרתי לפרוטוקול את מה שהוא אמר אתמול לפרוטוקול.
מרב מיכאלי: תנוח דעתך.
מרב מיכאלי: עצם זה שעולה ההצעה של ה-0.1, שוב, זה באמת מסחרה מגונה ממש.
מרב מיכאלי: יש כאן עוד מס, החליטו להטיל עוד מס, וזה דבר גרוע ושערורייתי.
מרב מיכאלי: להוריד מס חברות, שאתה מוריד רק למי שמרוויח, ולהעלות ביטוח לאומי וכאן אתה מעלה על כולם.
מרב מיכאלי: נכון שה-0.1 הוא פגיעה פחות קשה גם בעסקים הקטנים ובעצמאים מאשר ה-30 ימים, שזה לא יכול להיות, אבל עדיין אין לזה הצדקה באמת.
מרב מיכאלי: אם חסר כסף בקופה, יבטלו אחר כבוד את הפחתת מס החברות באחוז.
מרב מיכאלי: אם רוצים לטפל בפגיעה בעבודה, יש מומחים בכנסת הזאת – אתה, חאג' ואיל בן ראובן מסיעתי שבאמת מאוד מושקעים בדבר הזה ויש להם המון הצעות.
מרב מיכאלי: אפשר וצריך דחוף לעשות את זה אבל זאת לא הדרך.
מרב מיכאלי: אני אומרת לך אדוני שאת ה-30 ימים אסור לתת שזה יקרה כי זאת תהיה בכייה לדורות.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר לכם ששום החלטה טכנית לא תבלום לבד תאונות עבודה.
אלי אלאלוף: זה עניין של התנהגות של כל המערכת כולל תודעה של המערכת שצריך להילחם בתאונות העבודה.
אלי אלאלוף: אנחנו בהרגשה – ואני חייב לומר שאני גיליתי את העולם הזה בזכות עבד אל חכים חאג', המהנדס היחיד שיש לנו בכנסת מהטכניון, שהכניס אותנו למהלך הזה לא רק מקצועית אלא גם רגשית.
אלי אלאלוף: אני לא מתבייש לומר את זה.
אלי אלאלוף: אני הרגשתי שחלק מהאוכלוסייה כאן מוזנחת בתחום הזה, זאת שעובדת בענף הבנייה והנפגעת ביותר.
אלי אלאלוף: לא אומר את המשפט שכמעט אמרתי - אבל זה בדיוק המצב – אז מה הם ייפגעו.
אלי אלאלוף: זה לא החינוך שקיבלתי ולכן לא יכולתי להישאר אדיש לכן המשכנו ופעלנו כמה שיותר ביחד כדי להתמודד עם זה.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר שענף הבנייה, הנציגים של הקבלנים, בהצהרות תמיד אמרו מה שרצינו לשמוע.
אלי אלאלוף: היושב ראש, המנכ"ל ובשטח, אפילו אותה חברה שקרה לה האסון – קרה לנו ולעובדים במיוחד – ברמת החייל.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, שמענו דברים מאוד מחייבים וגם מחויבים, אבל התהליך לא משתנה.
אלי אלאלוף: אם רוצים לשנות את התהליך, זה רק מהכיס.
אלי אלאלוף: מוסרית אני בטוח שאף אחד מאתנו לא שמח לראות עובד נפגע נפצע חס וחלילה נפטר, אבל העובדות הן כאלה.
אלי אלאלוף: השינויים הם מעטים מדי.
אלי אלאלוף: לכן אני בעניין הזה מרגיש, לאור ההצעה המאוד אצילית של נשיא לה"ב רועי כהן, אני מרגיש שכרגע אני לא בנוי להביא את זה להצבעה.
אלי אלאלוף: לכן קיבלתי אישור מהכנסת להצביע על זה מחר.
אלי אלאלוף: לכן ההצבעה לא תהיה היום אבל זה לא מפריע לנו להמשיך לדון עד שעה 4:00 בהצעת החוק.
אלי אלאלוף: אני רוצה להמשיך בהקראה בה התחלנו, לשמוע את ההערות שלכם שניקח אותן בחשבון, ולאור זה שההצעה של רועי מחייבת התדיינות ברמות הגבוהות ביותר – לא במקרה ראיתם את מנכ"ל האוצר כאן וגם אני רוצה להיות בהתייעצויות השונות ואני מבטיח לכם שגם אם הוועדה לא יכולה להתכנס, התייעצויות יהיו – מחר נביא לפי השעות המותרות להתכנסות הוועדה את הנושא לדיון המשך ולסגירתו בצורה זו או אחרת, בלי להתחייב בשלב זה מה הכיוון.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכם להמשיך בקריאת הצעת החוק.
אלי אלאלוף: מזכירים לי שעד 4:00 אפשר לדון ואם רוצים לשבת יותר מאוחר, רק אחרי סיום המליאה.
אלי אלאלוף: אני חושב שהמשך הדיון יהיה מחר.
<נעה בן שבת: התחלנו לקרוא את סעיף 340 אבל יש כאן תיקונים.
מרב מיכאלי: מנכ"ל האוצר הגיע ללחוש במו עצמו.
מרב מיכאלי: אני אומרת לפרוטוקול כדי שהוא יהיה מיודע במה שקורה בזמן שיש כאן כזאת דממה.
מרב מיכאלי: הגיעה סמכות יותר גבוהה.
מרב מיכאלי: אני רואה שגם את כאן.
אלי אלאלוף: חברתי מירב הגיעה ללא קריאה.
אלי אלאלוף: לא עשינו גיוס.
אלי אלאלוף: מה שאמרתי, זה מה שמחייב גם את המוסר שלי וגם את העובדות.
<נעה בן שבת: את פסקה (2) בסעיף 230 קראנו אבל חשבנו לחדד בעקבות הדיון שהתקיים אתמול.
<נעה בן שבת: הבהרה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על עובד.
<נעה בן שבת: אם אתם זוכרים, דיברנו אתמול על כך שאנחנו לא כללים כאן עובד שחל עליו פרק י"ג'1.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, עובד של כוחות הביטחון.
<נעה בן שבת: אבל התברר שיש עוד עובדים שאנחנו רוצים למעט.
<נעה בן שבת: בהצעה הממשלתית, בהצעה המקורית שעברה קריאה ראשונה, דובר על כך שזה לא יחול על עובד שמועסק בידי יחיד שלא במסגרת עסקו או משלח ידו.
<נעה בן שבת: השאלה אם רוצים להכליל ולהחיל גם עליו את ההוראה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על עובדי משק בית, על עובדים סיעודיים, האם רוצים להחיל גם עליהם או להחריג את החבות הזאת.
<נעה בן שבת: אני מזכירה שאנחנו לא מדברים על חבות של ה-30 ימים.
<נעה בן שבת: החבות של ה-30 ימים חלה על כל מעסיק בכל צורה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יהיו הסתייגויות והן יידונו.
אלי אלאלוף: אולי נשנה את זה עכשיו.
אלי אלאלוף: למה אתה מחכה להסתייגות?
<נעה בן שבת: רק רציתי להסביר.
<נעה בן שבת: אם רוצים להעלות הסתייגויות, צריך להעלות אותן בעצם במהלך הדיון לפני ההצבעות כדי שיהיה אפשר להצביע עליהן.
אלי אלאלוף: אולי נתקן לפני ולא יהיו לו הסתייגויות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נבדוק את העניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהפגיעה, אם אנחנו מדברים על ה-30 ימים, למרות שיש לנו הסתייגות לגבי ה-30 ימים, או אם אנחנו נשארים עם 30 ימים, ההיפגעות מהעבודה ואליה תישאר במסגרת של ה-12 ימים.
אלי אלאלוף: אנחנו נצביע על זה בנפרד, על הסעיף הזה ואם ההצבעה תהיה לא לרוחך, תוכל להגיש הסתייגות.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על העניין של הביטוח הדיפרנציאלי.
<נעה בן שבת: בעקבות ההצעה המקורית, הממשלתית, מוצע לא להפעיל אותה על עובד שמועסק במשק בית.
<נעה בן שבת: יכול להיות עובד סיעודי, מטפל סיעודי, יכולה להיות עוזרת בית, יכולים להיות עובדים מסוג זה.
<נעה בן שבת: מוצע כאן לא להחיל עליהם את החבות הזאת.
<נעה בן שבת: אני קוראת את פסקה (2) בעמוד 1.
<נעה בן שבת: סעיף 26(2)(א)(2).
<נעה בן שבת: מוצע להחיל את התוספת, כן להחיל אותה על עובד שהוא עובד בקיבוץ מתחדש, גם על חבר קיבוץ מתחדש וגם על עובד זר באזור אבל לא על עובד שחל עליו פרק י"ג1, אותם עובדים של כוחות הביטחון, בהמשך להצעה שהייתה בקריאה הראשונה, וגם לא על עובד שמועסק בידי יחיד שלא במסגרת עסקו או משלח ידו.
<נעה בן שבת: זה השינוי.
<נעה בן שבת: הנוסח שמופיע בפניכם הוא לא נוסח מדויק כי אנחנו צריכים לומר שבעצם שלגבי עובד כזה, אותם סוגים כמו שאמרנו, דמי הביטוח בענף משקי עבודה יכללו בנוסף לשיעורים החלים עליו לפי חוק זה, גם את שיעור מס הסיכון שייקבע כאמור בסעיף קטן (א).
<נעה בן שבת: התחלנו לקרוא את הנושא של שיעור מס הסיכון והוועדה, בהתאם למה שהוועדה דיברה עליו אתמול, אמרה שאמות המידה והמשקל היחסי ייקבעו בידי השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה והרווחה.
<נעה בן שבת: הייתה הצעה של האוצר שבמקום זאת, שיעור רמת הסיכון תחושב בהתאם למודל שהמוסד יקבע בשיתוף האקטואר הראשי ברשות שוק ההון, ביטוח וחסכון ויפורסם באתר האינטרנט של המוסד.
<נעה בן שבת: זאת הייתה ההצעה.
אלי אלאלוף: אני מזכיר שהייתה לנו הצעה ראשונה ותוקן באמצעות המעורבות של האקטואר הראשי באוצר שהוא יהיה מעורב מצד האוצר יחד עם אנשי הביטוח הלאומי ובאישורים של השר ובסוף באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: לא הבנתי שזאת החלופה.
<נעה בן שבת: אני מבינה שאם החלופה היא המוסד והאקטואר, אז זה לא היה באישורים של השרים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה גם וגם.
<חזקיה ישראל: נאמר בתקנה והוספתם את זה.
<נעה בן שבת: השרים באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: מה שהוצע אחר כך זה שיהיה מודל שהמוסד יקבע בשיתוף האקטואר הראשי של רשות שוק ההון.
<נעה בן שבת: רשות שוק ההון לא רצתה.
<אמיר קופרשטוק: רשות שוק ההון.
<אמיר קופרשטוק: אנחנו לא מעוניינים שהאקטואר שלנו יהיה חלק.
אלי אלאלוף: יפה מאוד ששוק ההון לא מעוניין לתת כתף ואחריות בתחום שלו.
אלי אלאלוף: אנחנו מחייבים אתכם.
<אמיר קופרשטוק: זה לא מה שאנחנו אומרים.
אלי אלאלוף: מחייבים אתכם.