GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מצדה מצלאוי: לגבי גברים, גברים יחידים וגברים בזוגות חד-מיניים, הקושי שלהם – יש להם קושי להביא ילדים לעולם והיועץ המשפטי לממשלה לא מתעלם מהקושי הזה – הקושי הזה, קשה לסווג אותו ככשל רפואי.
<מצדה מצלאוי: יש קושי אחר שלא נתעלם ממנו.
<מצדה מצלאוי: אנחנו מדברים גלוי ואני אומרת את זה.
<מצדה מצלאוי: יש קושי לזוגות האלה ולגברים האלה להביא ילדים לעולם.
<מצדה מצלאוי: הקושי הזה הוא לא כשל רפואי במובן הזה שרחם לא יכול לפתור אותו, ולכן היועץ המשפטי לממשלה סבר שכן ניתן להצביע על שונות רלוונטית.
<מצדה מצלאוי: חשוב להבין על מה היועץ המשפטי לממשלה נסמך כשהוא בא לקבוע את השונות הרלוונטית הזאת.
<אודי לדרגור: הומופוביה, זו התשובה.
<מצדה מצלאוי: היועץ המשפטי לממשלה נסמך בין היתר על מסקנות של ועדת מור יוסף, שזו ועדה ציבורית שדנה בנושא הזה.
<מצדה מצלאוי: וועדת מור יוסף קבעה במפורש שיש שונות רלוונטית.
<ענת מימון: היא כן סברה שצריך לאפשר את זה בדרך אלטרואיסטית.
<מצדה מצלאוי: חשוב להסביר למה היא קבעה שיש שונות רלוונטית.
<מצדה מצלאוי: תיכף אני אסביר גם למה היא אמרה אחרת, אבל חשוב להבין למה היא אמרה שיש שונות רלוונטית.
<מצדה מצלאוי: צריך להבין מה ההשלכות החמורות מאוד מאוד של פתיחת שוק הפונדקאות לאוכלוסיות נוספות.
<שירי אור חכמון: לא שוק.
<מצדה מצלאוי: פתיחת הפונדקאות לאוכלוסיות נוספות.
<מצדה מצלאוי: ועדת מור יוסף הצביעה על ההשלכות האלה, ואלה השלכות קשות מאוד.
<מצדה מצלאוי: אנחנו מדברים על עלייה אדירה בביקוש לפונדקאות, עלייה אדירה שתוביל למצב שיש מספר מצומצם מאוד של נשים כיום במדינת ישראל שיכולות לשמש פונדקאיות לעומת מספר אדיר של זוגות שיבקשו פונדקאיות.
<מצדה מצלאוי: זה בהכרח יבוא על חשבון מישהו.
<מצדה מצלאוי: צריך להבין את זה.
<מצדה מצלאוי: וכשאנחנו מדברים על חשבון מי זה יבוא, המחוקק סבר וגם ועדת מור יוסף סברה שצריך לתת עדיפות לאותן נשים שיש להן כשל רפואי להביא ילדים לעולם, ולא כשל אחר.
<מצדה מצלאוי: אני לא אומרת שאין כשלים אחרים, אבל לאותן נשים שיש להן כשל רפואי, זה ועדת מור יוסף אמרה.
<מצדה מצלאוי: השלכות נוספות, בין היתר, שתהיה האמרת מחירים אדירה לשוק הפונדקאות.
מיכל בירן: מה אתם מתכוונים להודיע לבית המשפט העליון?
<עפרה בלבן: יש הבדל בין עדיפות לאיסור.
<מצדה מצלאוי: שנייה, אני אסיים.
<מצדה מצלאוי: יש חשש גדול מאוד לזליגה בעקבות ביקוש אדיר לפונדקאיות, זליגה של נשים שלא מתאימות להליך הזה, שיבקשו להיות פונדקאיות, לעליית מחירים אדירה בשוק.
מיכל בירן: אפשר להסדיר מחירים.
מיכל בירן: הכול צודק ולכול יש פתרון.
<מצדה מצלאוי: לא לכול.
<מצדה מצלאוי: יש חשש להעברת כספים מתחת לשולחן.
<מצדה מצלאוי: הכול כתוב בוועדת מור יוסף.
<מצדה מצלאוי: אני לא אומרת סתם, יש השלכות קשות מאוד.
<מצדה מצלאוי: צריך להבין - - -
אלי אלאלוף: תנו לה לסיים.
<מצדה מצלאוי: אני ממש מבקשת לסיים.
<מצדה מצלאוי: פונדקאות היום אסורה ברוב מדינות העולם בגלל ההשלכות האלה, בגלל שאנחנו חוששים לנשים שנכנסו להליך הזה ממניעים זרים, ממקומות פסולים, מרצון להרוויח כסף כי תהיה עליית מחירים אדירה, מהעברת כספים מתחת לשולחן.
<מצדה מצלאוי: יש פה חשש כבד מאוד.
<מצדה מצלאוי: אני לא משתמשת במונחים של ניצול של גוף האישה ושל סחר, פונדקאות לכשעצמה היא הליך מורכב מאוד וקשה מאוד.
<מצדה מצלאוי: לכן המחוקק ראה לנגד עיניו לפתוח את זה לאוכלוסייה מצומצמת מאוד.
<מצדה מצלאוי: הכול נאמר בדוח ועדת מור יוסף.
<מצדה מצלאוי: לכן עמדת היועץ המשפטי לממשלה היא שיש שונות רלוונטית.
<מצדה מצלאוי: אני אומרת שוב, נכון שוועדת - - -
אלי אלאלוף: מה שאמרת – קלטנו.
מיכל בירן: מה אתם מתכוונים לענות לבג"ץ?
מיכל בירן: הייתם אמורים לענות בפברואר.
יעל גרמן: זה מה שהם יענו, שיש שונות רלוונטית.
מיכל בירן: זה מה שתענו לבג"ץ?
אלי אלאלוף: זה תלוי גם במה שתחליטי פה.
יעל גרמן: אני יושבת פה ואני אשתדל לדבר בשקט, למרות שאני חייבת לומר שזה מפוצץ אותי מכמה סיבות.
יעל גרמן: אותו משרד המשפטים, אותו משרד הבריאות, הרי העביר את החוק, הרי אנחנו הולכים לאחור או הולכים קדימה?
יעל גרמן: על מה את מדברת?
יעל גרמן: כבר ישב משרד המשפטים - - -
מרדכי יוגב: יעל, את הולכת אחורה, את מביאה אותנו למקומות של עבודה זרה.
יעל גרמן: מוטי, אני מבקשת ממך - -
מיכל בירן: אל תפריע לה.
מיכל בירן: למה אתה מפריע לה?
יעל גרמן: - - יש לי הרבה מה לומר עליך ועל דעותיך החשוכות ואני לא אומר.
יעל גרמן: אל תפריע לי.
מרדכי יוגב: חשוכות?
יעל גרמן: אל תפריע לי כרגע.
אלי אלאלוף: יש יושב-ראש עם מספיק סמכות.
מרדכי יוגב: אני מכבד את דעותייך, אבל דעותייך אלה הן חשוכות שבחשוכות.
יעל גרמן: תקשיב להן.
אלי אלאלוף: מוטק'ה, מספיק.
מרדכי יוגב: לא ניתן להחשיך את העולם.
יעל גרמן: ב-2014 ראש הממשלה הזה, שהיום הוא שר הבריאות, הצביע בעד חוק הפונדקאות.
יעל גרמן: הוא הצביע בעד.
יעל גרמן: היה ערר של הבית היהודי, של אורי אריאל.
יעל גרמן: הערר עלה באופן יוצא דופן לממשלה, והממשלה הצביעה בעד חוק הפונדקאות שבא ואומר שצריך לתת שוויון גם לגברים.
יעל גרמן: אז על מה אתם מדברים עכשיו?
יעל גרמן: על כל הדברים האלה כבר ענינו ומשרד הבריאות היה בעד, אז עכשיו בגלל קונסטלציה פוליטית – בואו נשים את זה על השולחן – לא בגלל כל התירוצים שכרגע אתם עוטפים את התשובה הזאת - - -
<מצדה מצלאוי: אני ממש לא חושבת שמה שאמרתי זה תירוצים.
אלי אלאלוף: את לא מתווכחת עם חברת כנסת.
יעל גרמן: הקשבתי לך בשקט ובכעס, אז את תקשיבי לי אולי בכעס אבל גם בשקט.
יעל גרמן: כל האצטלות האלה, כל הסיבובים האלה, כל הסיפורים האלה, הרי מצוצים כדי לתת תירוץ לכך שמבחינה פוליטית לא ניתן בגלל הדעות של החרדים ושל חברינו מהבית היהודי – לא ניתן רחמנא לצלן לתת זכויות שוות להומוסקסואלים.
מאיר כהן: יש המון סייגים.
יעל גרמן: - - - גם את השיקולים הפיזיים, גם את השיקולים הנפשיים וגם את השיקולים הכלכליים – שלושת השיקולים האלה צריך לשקול כאשר נותנים לזוג ולאם נושאת את האפשרות להתקשר בהסכם של פונדקאות.
יעל גרמן: זאת אומרת שלכל הדברים יש תשובות.
יעל גרמן: בואו לא נכסה את האמת.
יעל גרמן: יש כאן קבוצה קטנה – אם אני לוקחת גם את הבית היהודי, גם את יהדות התורה וגם את ש"ס, אני מדברת על משהו כמו 17% מתוך כלל ה-100% – הם קובעים לכולם?
יעל גרמן: ברגע שניתן לעשות פונדקאות וברגע שנותנים לזוג הטרוסקסואלי לעשות פונדקאות, לא יכול להיות שבמדינה דמוקרטית ששומרת חוק תהיה אפליה בחוק לזוגות אחרים.
יעל גרמן: מה אפשר לעשות, יש זוגות שחיים כזוגות נשואים לכל דבר ועניין, שמקיימים בית משותף, הם רוצים להרחיב את המשפחה שלהם והם רוצים ילד, וזו זכותם.
יעל גרמן: המדינה עלי-ידי הדעה הזאת - - -
אלי אלאלוף: אני לא מתכוון לעשות דיון חוזר על אותן נקודות שכבר עלו פעם שנייה ופעם שלישית.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לפתוח.
יעל גרמן: אני חייבת לומר ואני רוצה לומר עוד דבר אחד לסיום.
יעל גרמן: אמרה כאן היועצת המשפטית – גו'בראן, כאשר הוא נפרד מבית המשפט העליון, זה היה פסק הדין שהוא מצא לנכון לדבר עליו.
יעל גרמן: ונכון שהוא לא קבע את הדעה לגבי זוגות בני אותו מין, אבל הוא גם אמר שבעוד חצי שנה, שעברה לפני חודשיים או חודש וחצי, הדיון יחזור לבג"ץ.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת בקיצור רב.
אלי אלאלוף: אני אומר לכל הציבור המכובד שנמצא פה, שוודאי לא שינה את דעתו בין הדיון הקודם לדיון היום, שאני לא מתכוון לפתוח דיון מחדש ולהמשיך בינינו לבין עצמנו להגיד את אותם הדברים שכבר נאמרו כבר כמה פעמים.
אלי אלאלוף: הכול כתוב בפרוטוקול בסגנון כזה או אחר.
אלי אלאלוף: תמצאו את עצמכם בפרוטוקול.
אלי אלאלוף: אני מתכוון להתקדם בחוק הזה.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים להתקדם, נתקדם בחוק.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים שנגיע למצב של דיבורים מיותרים שלא יהיה להם שום תכלס, אנחנו נמשיך.
אלי אלאלוף: זה לא מה שאני מתכוון.
אלי אלאלוף: התכוונתי לגמור את החוק היום, כולל הצבעה.
אלי אלאלוף: אם לא היום, בעוד ישיבה אחת.
אלי אלאלוף: לפני שתדברו אני כבר מזהה איך תדברו, אז אין טעם.
אלי אלאלוף: יש פה שתי עמדות, או כל הזוגות שבעולם, לא חשוב מה המין שלהם, או לא כל הזוגות שיש בעולם, עם ההסתייגות שהביאה לנו הממשלה, והממשלה הזאת, זכותה להביא גם את עמדתה, גם אם זה לא נוח ובאופן אישי לי לא נעים.
אלי אלאלוף: עמדתי אחרת לגמרי, אבל תבינו שיש פה קואליציה.
אלי אלאלוף: כדי שיצביעו כולם כמו שצריך, לפי ראות עיניכם, לפי ראות עיניי או לפי ראות עיני אחרים, לא צריך קואליציה.
אלי אלאלוף: לכן אני מציע שנתרכז עכשיו בקריאת החוק בלבד.
אלי אלאלוף: אני מבקש גם מחברי הכנסת שתתאפקו, זו לא זירה לאגרופים מיותרים פה.
אלי אלאלוף: אם יש לכם מה להגיד, אני לא יכול למנוע מכם, אבל תגידו את זה גם בקיצור וגם בטעם.
מרדכי יוגב: כפי שנאמר פה, אדוני היושב-ראש, פונדקאות היא לא עניין פשוט.
מרדכי יוגב: פונדקאות היא עניין מורכב, הליך מאוד מורכב.
מרדכי יוגב: כאשר החוק פה בא להרחיב את מתן המענה לנשים שמסיבה כלשהי לא היה ביכולתן ללדת ילדים, הרי שדנו בעניין והחלטנו על הרחבתו, וזה בא לידי ביטוי בחוק.
מרדכי יוגב: אני חושב שיש עניין גדול להתחשב באותן נשים.
מיכל בירן: כשארצות-הברית מעבירה את השגרירות לכאן זה בסדר, אבל כשיש שם פונדקאות זה לא בסדר?
מיכל בירן: צבוע.
מרדכי יוגב: - - - או לפחות לא בא לידי מסקנה שזו צריכה להיות ההחלטה.
מרדכי יוגב: ההרחבה שאתה רוצה להעביר, אני שמח להצביע בעדה.
מרדכי יוגב: אני חושב שהיא מתחשבת בנשים ואני מודה לך.
מרדכי יוגב: אין שום דרך טבעית להוליד ילדים מראש שלא תהיה להם אימא.
מרדכי יוגב: זה דבר לא טבעי, לא מוסרי, לא אנושי ולא יהודי.
מיכל בירן: גם מטוס לא טבעי.
אלי אלאלוף: הגיע הזמן שתרגיש את העולם כולו, והעולם כולו לא מתנהג כמו שאתה היית רוצה, אז תכבד את האחרים.
מרדכי יוגב: אני מכבד את כולם.
מיכל בירן: אתה מיעוט נכחד, מוטי.
מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, אני מכבד גם את דעתך, אני מכבד גם את דעתי, ועל כן אני רוצה לחזק את דברי היועצות המשפטיות ולהוסיף על הדבר.
מרדכי יוגב: אין שום זכות לגבר להרות, אין לו יכולת טבעית להרות, זה לא בא בשום מקום מאז בריאת העולם.
<עפרה בלבן: אז תיפרד מהילדים שלך.
מיכל בירן: האם מטוס היה בבריאת העולם?
מיכל בירן: האם ניתוח לב פתוח היה בבריאת העולם?
<עפרה בלבן: אולי תיפרד מהילדים שלך?
מרדכי יוגב: לא נבוא לשנות סדרי - - -
<עפרה בלבן: אם לגבר אסור להיות הורה, אז תיפרד מהם.
אלי אלאלוף: גברת, אני לא רוצה להזהיר אותך, ודאי לא בדיון כזה.
מרדכי יוגב: לא נוליד ילדים לעולם כאשר מראש אין להם אימא.
מיכל בירן: אף אחד לא ביקש ממך להוליד אותם.
מיכל בירן: אנשים אחרים מסתדרים לבד.
אלי אלאלוף: מספיק, מיכל.
מרדכי יוגב: אם בטובת הילד עסקינן, אזי לא ניצור מציאות שמראש אין לילדים בעולם אימא.
מרדכי יוגב: אם הדבר קורה, לא עלינו, מסיבות שהטבע גרם להן, שהבריאה גרמה, אזי אין ברירה, אבל לא נוליד ילדים מראש לחוסר הזה של אימא, ולכן טוב עשה המחוקק שהרחיב לגבי נשים, אני שמח בכך, וטוב עשה המחוקק שלא הרחיב לגבי גברים.
מרדכי יוגב: לא היה דבר כזה, לא בישראל ולא בעולם כולו, ולא יהיה דבר כזה בישראל.
<עודד פריד: יש כזה בעולם.
אלי אלאלוף: לא, חבר.
מיכל בירן: אל תבלבל אותו עם עובדות.
מרדכי יוגב: במיעוט מקומות, לא ברוב המקומות.
מרדכי יוגב: במיעוט מקרים.
אלי אלאלוף: מיכל, את רוצה לדבר?
אלי אלאלוף: אני אשמור שאף אחד לא יפריע לך.
מיכל בירן: אחרי שהפרעתי אני אתקשה להתעקש על זה.
מרדכי יוגב: אני אשמור, אחרי שהפרעת.
מרדכי יוגב: אני אשמור עלייך.
מיכל בירן: עם שומרים כאלה - - -
אלי אלאלוף: אתם לא להוטים לעשות דברים חיוביים?
מיכל בירן: דבר ראשון, אני באמת מאוד מאוד הצטערתי לשמוע את תגובתכם וקיוויתי שנגיע לכאן אחרי הזמן שנתת.
אלי אלאלוף: אל תעשו את זה אישית.
אלי אלאלוף: הן מוסרות את עמדת המשרד.
אלי אלאלוף: תכבדו את זה.
מיכל בירן: אני לא מגיבה אליהן ברמה האישית, אני לא מחכה להן מתחת לבית, אני מביעה את דעתי על עמדת המשרדים שהם הציגו.
מיכל בירן: אני אומרת שמאוד מאוד מצער אותי לשמוע.
מיכל בירן: נתת זמן להיערכות, מחשבות ודיונים, וקיוויתי שהזמן הזה, ייעשה בו שימוש מושכל, ולצערי הרב זה לא קרה.
מיכל בירן: לשמוע את הדעות החשוכות שלך, מוטי, זה כל-כך קשה וגם כל-כך צבוע.
מיכל בירן: הרי איילת שקד, היא שרת המשפטים, אפשר להסכים או לא להסכים, אבל אם היו שואלים לפני עשר שנים אם נשים צריכות להיות במקומות כאלה, אני לא יודעת מה היית אומר, ומזל שלא הקשיבו לדעתך.
מיכל בירן: ויש היום יותר ויותר נשים - - -
מרדכי יוגב: אם מדברים עליי, אני מרשה לעצמי להגיב.
מרדכי יוגב: חשוכה – תקראי לעצמך.
מיכל בירן: אני לא אקרא לעצמי.
מיכל בירן: צריך לקרוא חשוך למי שחשוך.
מרדכי יוגב: מזכ"ל בני עקיבא שמינה רכזות מחוז, כן הן היו לפניו, ולא היו עד היום נשים - - -
מיכל בירן: מזכ"ל בני עקיבא שהכניס הפרדה מגדרית בין ילדים וילדות - -
מרדכי יוגב: הוא לא החליט החלטה מגדרית.
מרדכי יוגב: את אומרת דברים שקריים - -
מיכל בירן: - - זה אתה שפוחד שילדים בכיתה ה', יהיו להם מחשבות לא טהורות - - -
מרדכי יוגב: - - אין לך שום מושג.
מרדכי יוגב: אימי, זכרונה לברכה, הייתה רכזת ההדרכה של בני עקיבא עוד טרם נולדת, עוד טרם המציאו אותך.
מיכל בירן: מוטי, אתה מפסיד בקרב הזה.
מיכל בירן: למה יש לך אובססיה לגיי?
מרדכי יוגב: בשם אלוהים, בשם הטבע, בשם האור - -
מיכל בירן: אתה לא רוצה שייכנסו לך לחדר המיטות, למה אתה כל-כך אובססיבי בכניסה לאנשים אחרים לחדר המיטות?
מרדכי יוגב: - - לא ניתן לך ולדעות החשוכות שלך, במצב שאתם במיעוט ותהיו במיעוט - -
אלי אלאלוף: אני מבקש להפסיק לצלם, אולי יפסיקו להתווכח.
מרדכי יוגב: - - הדעות החשוכות שלכם לא יחשיכו את מדינת ישראל.
מרדכי יוגב: נמשיך להחזיק את האור.
אלי אלאלוף: תפסיקו לצלם.
אלי אלאלוף: תוציאו את הצלמים.
<אודי לדרגור: זה דוגמה ומופת לפרלמנט הישראלי.
מיכל בירן: העולם הזה שקוף.
אלי אלאלוף: נמאס.
אלי אלאלוף: זה פשוט הופך לבלתי נסבל.
אלי אלאלוף: אף פעם לא ביקשתי שיצלמו אותי.
מרדכי יוגב: שתביע את דעותיה, שלא תדבר על אחרים.
מרדכי יוגב: אני מכבד את דעותיה, לא ידעתי שיצלמו אותי.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יאללה, צילמו אתכם.
אלי אלאלוף: יש לכם חומר - - -
מיכל בירן: מוטי, אני רוצה לסיים את דבריי.
מיכל בירן: אני חושבת שזה רק עניין של זמן.
מיכל בירן: שוב, יש הבדל עצום בין הליך פונדקאות במדינות כמו הודו לבין הליך פונדקאות שמתרחש במדינות כמו ארצות-הברית וקנדה, במקום שבו זה מפוקח, במקום שבו דואגים לזכויות הנשים.
מיכל בירן: לפני הכול זכויות נשים עומדות לנגד עיניי, לפני כל דבר אחר, אבל פה אין מה לעשות, יש פה שני גורמים, מצד אחד פונדקאות זה לא כמו בדיקת דם, אבל זה לא כמו קניית איברים.
מיכל בירן: זה דבר שאומנם יש בו סכנות, אבל יש בו גם הזדמנות מדהימה לאפשר יצירת משפחות למי שלא מסוגל לעשות את זה בדרך אחרת, כשעושים את זה בפיקוח המתאים – אנחנו לא כמו הודו, אנחנו כמו קנדה וארצות-הברית – ויש פה ועדות כל-כך רציניות שיבדקו שלא יהיה פה ניצול לרעה של פונדקאיות, וכן אפשר להסדיר את המחירים.
מיכל בירן: יותר מזה, זה מאוד מצער אותי, כי אני לא רוצה להצביע בעד החוק הזה.
מיכל בירן: אני מאוד רוצה שגם נשים יחידניות יוכלו ליהנות מזה.
מיכל בירן: מאוד מצער אותי, כמעט שובר את ליבי, אבל בצורה הזאת שבאה באופן מופגן, מכוון, אידיאולוגי ומפלה, שזוגות גאים לא יוכלו להשתמש בשירותי פונדקאות, אני אאלץ לצערי הרב מאוד להצביע נגד.
מאיר כהן: עשינו צעד כזה גדול בחברה הישראלית.
מאיר כהן: אני בא משיחה בבית ספר תיכון, שבו יש פתיחות יוצאת מן הכלל בפריפריה.
מאיר כהן: מדברים אחרת ממך, אדוני.
מאיר כהן: צר לי מאוד שדווקא פה בכנסת אנחנו שומעים דעות חשוכות כאלה.
מאיר כהן: אני אצביע נגד החוק, אלא אם כן, אדוני, בדקה ה-90 אתה תשנה משהו, כי אני יודע שאתה מתייסר.
מאיר כהן: מותר לי להגיד את זה.
מאיר כהן: אני מכיר את דעותיך.
מאיר כהן: אני לא רואה בחוק הזה חוק שיש לו הצדקה לעבור כאן בוועדת הרווחה של כנסת ישראל, כשבאמת רוב חברי הכנסת, וגם מתוך הסיעה שלך, מוטי יוגב, לא כולם חשוכים, אני שומע אותם.
מאיר כהן: נסעתי עם אמיר אוחנה היקר ונהניתי לשמוע אותו מספר על המשפחה הנפלאה שלו ועל הילדים, אז לבוא ולהוציא אותו מכלל ישראל?
מאיר כהן: כי זה כתוב בתורה?
מאיר כהן: גם את התורה אפשר לפרש לכאן ולכאן.
מאיר כהן: לצערי אני לא אצביע על החוק, אדוני.
מאיר כהן: קשה לי להצביע נגדך, אבל אני לא אצביע בעד החוק, כי הוא לא טוב.
אלי אלאלוף: אני אגיד לכם, אם כבר מגיעים לווידויים אישיים.
אלי אלאלוף: אני אעשה הכול כדי שהחוק הזה יעבור, כולל התיקון שלא קיבלנו עליו אישור, רק אם אני אהיה בטוח שזה עובר.
אלי אלאלוף: כרגע אנחנו מונעים גם מנשים פונדקאות.
אלי אלאלוף: מונעים מהן.
אלי אלאלוף: מצד שני, בתפיסת העולם שלי, כל מי שרוצה, שיעשה מה שהוא רוצה.
אלי אלאלוף: ידידי אמיר אוחנה שהוא מאלה שמעיזים להתבטא בצורה חופשית, נסעתי איתו לנסיעה אישית לחוץ-לארץ ונהניתי כל רגע מאומץ הלב, מהאהבה האימהית שלו, שהוא יגדיר אותה, אני לא בא להחליף מישהו בהגדרות המשפחה שלו.
אלי אלאלוף: הוא מגדיר, כל אחד יגדיר.
אלי אלאלוף: לי אין דברים מיוחדים?
אלי אלאלוף: יש לי דברים מיוחדים.
אלי אלאלוף: אוי ואבוי למי שיעיז לבקש ממני להגדיר את משפחתי אחרת ממה שאני מגדיר.
אלי אלאלוף: אבל כרגע ההרגשה שלי שהעברת החוק ללא הסכמת הקואליציה, תדעו שזו העברת חוק שפוגעת גם בנשים.
אלי אלאלוף: ולכן אני אקיים עוד דיון בקואליציה, כדי שנשמע, אבל הייתי רוצה להעביר את החוק הזה.
אלי אלאלוף: תבינו, יש פה דילמה.
אלי אלאלוף: אף אחד לא יוצא מנצח בחוק הזה, לא אם נצביע כפי שהוא ואם נצביע אחרת.
אלי אלאלוף: אף אחד לא יצא בצורה טובה.
אלי אלאלוף: אני לא אפרק את הקואליציה בגלל החוק הזה, אני מודה.
אלי אלאלוף: להמשיך להתווכח, ביניכם - - -
מיכל בירן: היא מתפרקת ממילא.
אלי אלאלוף: כל אחד ותפיסת העולם שלו בנושא לקיחת אחריות על המדינה הזאת.
<עפרה בלבן: האם אפשר לשאול שאלה?
אלי אלאלוף: אני אסיים ברשותכם.
אלי אלאלוף: נאלצתי להתייחס בהערת ביניים הנעימה של ידידתי שתמיד יש לה הערות.
אלי אלאלוף: אני חזור ואומר: היום אנחנו רוצים לגמור את קריאת החוק.
אלי אלאלוף: לא נצביע היום.
אלי אלאלוף: אני אקיים דיון בקואליציה, כדי לדעת איפה אני עומד מול הקואליציה, ורק לאחר מכן נעבור להצבעות.
אלי אלאלוף: לפי הכוח של ההצבעות החוק יעבור או לא יעבור.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני חוזר לקריאת החוק.
<עפרה בלבן: האם אפשר רק לשאול שאלה?
<עפרה בלבן: אני יושבת-ראש עמותת חן לפריון.
<עפרה בלבן: אם במקום, "אם מיועדת" ו"אישה" יהיה כתוב "הורה/הורה מיועד/ מיועדת", זה יקל פה?
<עפרה בלבן: לא יגידו בלי אימא או בלי אבא.
<עפרה בלבן: כשמדברים על הורות, זה כבר לא מתייחס מגדרית.
אלי אלאלוף: זה לא בעיה של מילה.
מיכל בירן: זו לא בעיה סמנטית.
<עפרה בלבן: אני מבינה, אבל יש לנו שוויון בפני החוק ברמה המגדרית, לכן אני שואלת אם זה יקל.
אלי אלאלוף: אני מציע שנתייחס ברצינות.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה להקל, אני רוצה לצלם עובדות.
אלי אלאלוף: והעובדות הן כמו שהן.
אלי אלאלוף: יש זוגות חד-מיניים עם ילדים מהפונדקאות, אז למה עכשיו לא?
<עפרה בלבן: יש גם גבר יחיד שיכול להיות הורה.
אלי אלאלוף: מבחינתי אם הוא רוצה - - -
<עפרה בלבן: אנחנו רוצים להתייחס לכולם.
אלי אלאלוף: - - - אני כאזרח עם התפיסה החברתית שלי.
אלי אלאלוף: לרוץ להביא ילד לעולם, אני בעד.
אלי אלאלוף: כל מי שרוצה.
אלי אלאלוף: יש זוגות כאלה וזוגות אחרים.
אלי אלאלוף: תעשו ילדים.
מאיר כהן: ילדים זה שמחה.
אלי אלאלוף: מי שלא מבין את זה, אוי ואבוי לו.
אלי אלאלוף: אני מבקש, חבר'ה, תאפשרו לנו לקרוא.
<אודי לדרגור: יש שני משפטים שאני אשמח לקבל רשות דיבור עליהם.
אלי אלאלוף: אני מציע שתתייחסו כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים ותדברו עליהם.
<ענת מימון: הצעת חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) (תיקון מס' 2), התשע"ז–2017 זה הנוסח של הצעת החוק הממשלתית, היא מונחת בפניכם.
<ענת מימון: אנחנו מתחילים בסעיף 1.
<אודי לדרגור: אפשר להגיב על הסעיף הזה?
אלי אלאלוף: תנו לה לסיים את הפרק.
<אודי לדרגור: בסעיף "הורה מיועד" אני אשמח להתייחס.
אלי אלאלוף: תנו לה לסיים את דבריה ותבקשו את רשות הדיבור בלי לצעוק.
<אודי לדרגור: ביקשתי.
<ענת מימון: החוק היום מגדיר הורים מיועדים כאיש ואישה שהם בני זוג.
<ענת מימון: למעשה בשינוי של ההגדרות אנחנו מרחיבים ומאפשרים גם לאם מיועדת יחידה, כלומר אישה שאין לה בן זוג, להתקשר בהסכם עם אם נושאת לשם הולדת ילד.
<ענת מימון: זה התיקון בפסקה (1).
<עפרה בלבן: זה בניגוד לחוק - - -
<אודי לדרגור: אני יושב-ראש עמותת אבות גאים ואב גאה לשלושה ילדים, שנולדו בהליכי פונדקאות יקרים ומפרכים בארצות-הברית.
<אודי לדרגור: אני רוצה להגיד שני משפטים לגבי ההרחבה של הסעיף של הורה מיועד.
<אודי לדרגור: אם מיועדת ללא בן זוג זה כמובן הרחבה נפלאה ונהדרת שהייתה צריכה להיות שם.
<אודי לדרגור: לו הייתי חבר כנסת, ודאי הייתי מצביע בעדה, אבל לא בהצעת החוק הנוכחית.
<אודי לדרגור: אני רוצה לחזק פה את חברי הכנסת שאמרו שהיה להם קושי רב מאוד להתנגד להצעת החוק הזאת, ולהסביר למי שעדיין לא מחזיק בדעה הזאת מה הסכנה שבאישור הסעיף החיובי הזה לכאורה, הרחבת ההורה המיועד רק לאם מיועדת.
<אודי לדרגור: אוכלוסיית הלהט"ב, ובמיוחד האבות הגאים או האבות המיועדים, זו אחת האוכלוסיות הכי מופלות היום במדינת ישראל.
<אודי לדרגור: הסיבה שהדיונים האלה בכלל מתקיימים ומתעסקים בחוק הזה היא בגלל שיש אוכלוסייה גדולה ומופלית של נשים יחידניות עם בעיות פוריות שלא יכולות להרות.
<אודי לדרגור: ברגע שהחוק הזה ייתן מענה לאותן נשים יחידניות והן יוכלו באמצעות החוק להיעזר בשירותי פונדקאות בישראל, אתן סותמות את הגולל, מנציחות ומעמיקות את האפליה נגד האבות המיועדים לעוד שנים ארוכות מאוד מאוד - - (מחיאות כפיים) - - הסיבה היחידה שאנחנו עדיין מתעסקים בזה ונמשיך להתעסק בזה, למרות ההחלטה האומללה שתצא מהדיון היום, היא בגלל שנשים יחידניות עדיין מופלות.
<אודי לדרגור: כמעט אף אחת פה לא קמה בבוקר וחושבת איך לעזור לאבות המיועדים.
<אודי לדרגור: חשוב להבין את זה.
<אודי לדרגור: אם החוק הזה עובר רק עם נשים יחידניות, כל אחת מכן תצטרך להסתכל בעיניים של האח שלה, של האחיין שלה, של גיסה ושל השכן שלה ולהסביר למה הוא לא ראוי להיות אבא במדינת ישראל.
מיכל בירן: קצר לעניין.
אלי אלאלוף: מחיאות כפיים – לבד אתם יוצאים.
אלי אלאלוף: לסעיף 1 בלבד.
אלי אלאלוף: אל תנסו להכניס בסעיף 1 את כל הסיפור הזה.
<אודי לדרגור: זה כל החוק.
אלי אלאלוף: כרגע אתם בולמים גם נשים חד-הוריות, גם חד-מיניות וגם עם בעיות רפואיות, להיות אימהות.
אלי אלאלוף: זה תמות נפשי עם פלישתים.
אלי אלאלוף: מה לא?
<אודי לדרגור: לא יהיה פה דיון כזה בעוד שנה.
אלי אלאלוף: אתה לא רוצה להעביר את הסעיף הזה.
אלי אלאלוף: אני מדבר על סעיף.
<אודי לדרגור: אדוני היושב-ראש, לא יהיה פה עוד דיון אם לנשים יימצא פתרון היום.
<אודי לדרגור: לא יהיה פה עוד דיון על גברים, כי זה לא מעניין אף אחד.
אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה ברור לכם, כל עוד המדינה, בשם הממשלה שלה, באמצעות הממשלה שלה, לא תקבע מדיניות כוללת בהתייחסות לזוגות החד מיניים, אתם תיראו, סליחה, כגנבים בלילה.
אלי אלאלוף: כל פעם שיש חוק, תנסו להכניס.
אלי אלאלוף: המלחמה צריכה להיות על העיקרון.
אלי אלאלוף: כל הכוחות שלכם צריכים להתבטא בזה.
<אודי לדרגור: תודה על ההצעה.
אלי אלאלוף: באופן אישי, אם הצעה כזאת תגיע כשאני פה אשב, אני אהיה אתכם אפילו.
אלי אלאלוף: צריך להבין, לבלום את כל שאר המערכות בגלל שלא קיבלתם הכול, כשמגיע לכם, אני מודה כאזרח פשוט, אבל אני חושב שזה יהיה נורא.
אלי אלאלוף: אל תבלמו את שאר החוקים, פליז.
<עפרה בלבן: בחדר הזה אתם רוב.
<עדי חן: אני עורכת-דין עדי חן - - -
אלי אלאלוף: האדון.
אלי אלאלוף: אני הולך לפי סדר.
<עודד פריד: אני מוכן לוותר, שהיא תדבר קודם.
אלי אלאלוף: נציגת הלשכה המשפטית.
<עדי חן: אני יושבת-ראש הוועדה לאימוץ ופונדקאות בלשכת עורכי הדין.
<עדי חן: הוועדה מברכת על הצעת החוק.
<עדי חן: ברור שנשים יחידניות שיש להן מגבלה רפואית לשאת הריון, או שההריון מסכן את הבריאות שלהן, ברור שאנחנו הראשונים שנתמוך בהצעה, והצעה כזאת הייתה צריכה להיות אתמול.
<עדי חן: עם זאת, אנחנו בעד להתייחס לקהילה הגאה, צריך לתת לה את השוויון.
<עדי חן: כשמדברים על שונות במשרד המשפטים – אני מבקשת להתייחס ואני נזהרת מאוד איך לסווג את השונות כי זה לא בתחום המומחיות שלי – ברור שיש גם בעיה, אני לא יודעת איך לסווג אותה, לקהילה הגאה להביא ילד לעולם בדרך שלנו.
<עדי חן: גם הם, כמו שלאישה יחידנית יש בעיה רפואית להביא ילד לעולם, לקהילה הגאה יש בעיה מסוג אחר, להתייחד עם אישה ולהביא ילד לעולם.
אלי אלאלוף: זה קשור לסעיף 1.
<איתי פנקס-ארד: כן, בבקשה.
<איתי פנקס-ארד: אני בדרך כלל לא מהגאונים שיכולים לבוא ולזרוק בלי להתכונן לדיון, אבל פה במקרה הזה זה החיים שלנו.
<איתי פנקס-ארד: מאז שהייתי נער – התנדבויות, קשישים, עולים חדשים, התגייסתי לצבא, אני קצין במילואים, רב סרן, יצאתי לשליחויות מטעם הממשלה לרוסיה, הבן זוג שלי, יואב, 19 שנים רב סרן, חובל.
<איתי פנקס-ארד: כשרצינו להקים משפחה, גילינו שחוק הפונדקאות קיים, הוא תקף, הוא רק לא בשבילנו.
<איתי פנקס-ארד: יצאנו למאבק עם אבות גאים, עם תמוז, הגשנו את הבג"ץ לפני כמעט תשע שנים.
<איתי פנקס-ארד: מאז עשרות אלפי זוגות ויחידים מחכים.
<איתי פנקס-ארד: כל הדיון הזה נולד בזכות הבג"ץ הזה, אחרת גם על נשים יחידניות לא הייתם מדברים.
<איתי פנקס-ארד: דרך אגב, זה גם גברים יחידנים, לא חייבים להיות הומואים.
<איתי פנקס-ארד: השאלה אם כל הדברים האלה, שאנחנו מייצגים בחיים שלנו, לא מספיקים בשביל שנקבל את השוויון הפשוט הזה.
מיכל בירן: להפך, גם אם לא היית עושה מילואים, הזכות הייתה צריכה להיות שמורה לך.
<איתי פנקס-ארד: אני מסכים.
<איתי פנקס-ארד: אני לא חושב שצריך להיות אזרח למופת בשביל לקבל שוויון.
<איתי פנקס-ארד: לגבי החוק הספציפי הזה, ברור שאנחנו בעד אפשרות לנשים יחידניות.
<איתי פנקס-ארד: עתרנו בשם העניין הזה.
<איתי פנקס-ארד: אתם מדברים עכשיו על פסקת ההתגברות, זה נושא חם מאוד במושב הזה.
<איתי פנקס-ארד: הרי בסופו של דבר מי מביא לצורך הזה?
<איתי פנקס-ארד: אנחנו הלכנו לבג"ץ אחרי שהממשלה אמרה לא.
<איתי פנקס-ארד: חזרנו לממשלה כי הממשלה אמרה שהיא תחוקק, היא לא חוקקה.
<איתי פנקס-ארד: אנחנו פה, אנחנו כל הזמן חוזרים לכנסת.
<איתי פנקס-ארד: בג"ץ מחזיר אותנו לכנסת.
<איתי פנקס-ארד: מי מחזיר אותנו?
<איתי פנקס-ארד: הרי בג"ץ לא רוצה להכריע.
<איתי פנקס-ארד: בסופו של דבר פסקת ההתגברות נועדה למנוע את ההחלטות של בג"ץ, אבל בג"ץ שולח אותנו אליכם כל הזמן, ואתם הנציגים שלנו.
<איתי פנקס-ארד: בג"ץ הוא לא הנציג של העם.
<איתי פנקס-ארד: אנחנו מבקשים את השוויון כאן בכנסת, אתם אלה ששולחים אותנו בכל פעם חזרה לשם.
<איתי פנקס-ארד: אם בג"ץ יצטרך להכריע בעניין הזה, זה בגלל שלא קיבלתם את ההחלטות כאן.
<איתי פנקס-ארד: יש לנו רוב בעם, יש לנו אפילו רוב בכנסת.
<איתי פנקס-ארד: סחטנות פוליטית מהסוג של מוטי ויוגב ואחרים היא זאת שמונעת את השוויון מאיתנו.
<איתי פנקס-ארד: המאבק הזה יימשך, הוא יימשך ברחובות - -
מרדכי יוגב: סליחה, זו איננה סחטנות פוליטית, זו עמדה בסיסית, שורשית - -
<איתי פנקס-ארד: - - הוא יימשך גם בבג"ץ לצערי.
מרדכי יוגב: - - לא חשוכה כמו שלך, אז תכבד את העמדות.
מרדכי יוגב: אני מכבד את עמדתך - -
<איתי פנקס-ארד: אני מכבד.
מרדכי יוגב: - - אני לא קורא לה "חשוכה".
מרדכי יוגב: אני קורא לה עכשיו.
<איתי פנקס-ארד: אני מכבד, גם זכותך לסחוט, אבל זה מה שאתה עושה - -
מרדכי יוגב: זה לא סחיטה.
מרדכי יוגב: זו עמידה על האור של העם היהודי.
מרדכי יוגב: זו עמידה על האור של מדינת ישראל - -
<איתי פנקס-ארד: - - אני מאמין שזאת העמדה שלך, אבל זו עדיין סחיטה.
מרדכי יוגב: - - היא עמידה על האור והטבעיות של האנושות בכל העולם כולו.
אלי אלאלוף: אתה לא חייב אותו נאום בכל פעם.
<איתי פנקס-ארד: על טבעיות אנחנו יכולים להתווכח.
<איתי פנקס-ארד: הטבע עושה את שלו.
<איתי פנקס-ארד: אם אתה מאמין באלוהים, תאמין שהוא עשה אותי כמו שהוא עשה אותך.
מרדכי יוגב: כשאתה מביע את עמדותיך, אני מכבד אותן.
<איתי פנקס-ארד: אני מכבד גם את עמדותיך.
מרדכי יוגב: אם אתה חושב שעמדותיי הן חשוכות, אני אחשוב שאתה החושך של העולם.
<איתי פנקס-ארד: לא אמרתי "חשוך".
מיכל בירן: אתה התחלת לקרוא לאנשים כאן חשוכים.
<אודי לדרגור: הוא קרא לנו "סוטים", לא חשוכים, בואו נדייק.
<אודי לדרגור: הוא קרא לנו סוטים.
מרדכי יוגב: היתה פה יעל ואת, סליחה.
אלי אלאלוף: תמשיכו בפינג-פונג - - -