GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: התופעות מה שברק אמר, התופעות בשלב זה ראשוניות, אבל הקנאביס זו השתוללות במערכת.
אלי אלאלוף: כדאי שנהיה זהירים בעניין הזה ולא ניפול בפח, כי לפני הכול וקודם כול זה סם וכל מי שחושב שקנאביס זה דבר טוב, אז שיסתובב באמסטרדם, הוא יראה מה זה טוב.
עמיחי תמיר: ד"ר עמיחי תמיר, ארגון הנכים, אבל הפעם בתואר דוקטור, כי אני פרמקולוג במקצוע.
עמיחי תמיר: בשנה שעברה היה כאן דיון מקביל וההגדרה של הסמים האסורים, החומרים האסורים, הורחבה לפרמקולוגיה ולא לכימיה, כי כל שינוי כימי קל של מולקולה הופכת חומר אסור לחומר מותר ואז למשטרה יש בעיה, הם לא יכולים לקחת את החומר הזה, ואני תמיד אומר, כך בפרמקולוגיה אנחנו מחלקים את החומרים לקבוצות.
עמיחי תמיר: היום אפשר באופן גורף להחרים וכבר נמצא איזו קבוצה מתאימה כדי לשלול את זה, כי כשמביאים את החומרים האלה, המטרה מוגדרת וברורה, להרוויח על חשבון אלה, וזה דבר אחד.
עמיחי תמיר: מהצד השני, רציתי לדעת מאנשי המשטרה האם מבוצעת עבודת הסברה בבתי הספר התיכוניים בנושא, כי אני חושב שתמיד מניעה טובה יותר מכל דבר.
איריס ענבים: כבר התייחסתי לזה.
איריס ענבים: יש לנו מערך שלם של מניעה והסברה במשטרת ישראל.
איריס ענבים: יש לנו בכל מחוז במשטרת ישראל קצין מניעה והסברה שהוא אמון על כל הפעילות של המניעה והסברה לבני נוער, וזה כולל גם בבתי ספר וזה כולל פרויקטים וזה כולל ימי מניעה מרוכזים.
איריס ענבים: אנחנו נותנים אלפי הרצאות לבני נוער וצעירים במגוון נושאים כדי להצביע על מסוכנות.
איריס ענבים: אחד הנושאים שאנחנו מעבירים זה מערך שיעור שלם על נושא החומרים המסכנים וזה באמת מעלה בקרב בני נוער את התודעה למסוכנות של החומר.
איריס ענבים: בשיחות עם בני נוער הם מכירים את האפקטים ההרסניים של השימוש בחומר מסכן ונרתעים מזה.
עמיחי תמיר: את יכולה לומר שכל תלמיד תיכון במדינה נחשף להסברה הזו?
עמיחי תמיר: זה חשוב מאוד.
אתי כהנא: זה חלק מתוכנית הלימודים.
מאיר כהן: היות ו-20 שנה ניהלתי בית ספר תיכון, אז אני כל הזמן אמרתי לשוטרים כששמעתי את הדברים האלה, אתם מדברים עברית אבל לא בשפה של הצעירים.
מאיר כהן: שיהיה ברור שבעקבות מה שאמר היושב ראש, שמעתם את הדברים, מאוד חמורים.
מאיר כהן: היום ה"לא" בבתי הספר, חומרים מסוכנים, הוא לא ברור, הוא מאוד מגומגם.
מאיר כהן: הילדים, כולל המורים, הולכים עם איזו תחושה שקנאביס זה דבר שהוא בסדר גמור, שהוא על גבול המותר.
מאיר כהן: יתרה מכך, שמעתי מנהלי בתי ספר שאומרים שההשפעות של הקנאביס הן פחות גרועות מאשר השפעות האלכוהול.
אתי כהנא: אבל זה נכון.
מאיר כהן: אנחנו מדברים בגבולות המותר והאסור מבחינת החוק.
מאיר כהן: אלכוהול עדיין לא אסור אבל קנאביס כן.
מאיר כהן: כאשר ממסדרונות הכנסת, יש כאן חברי כנסת שאומרים שאפשר לעשות לגליזציה, מה הבעיה, הכול בסדר, זה משדר לציבור.
מאיר כהן: בבתי ספר תיכון, אני רוצה להגיד קטגורית חבריה, ואני יודע מה שאני אומר.
מאיר כהן: אני כל שבוע מלמד בימי חמישי אזרחות, אני מתמיד, בבתי ספר תיכון, כחבר כנסת.
מאיר כהן: אני עומד עם החבר'ה בהפסקות.
מאיר כהן: בתי הספר התיכוניים מוצפים.
מאיר כהן: יש שיח בבתי ספר שבכל טיול ובכל מסיבה ובכל מקום יש.
מאיר כהן: מי שאומר לא נכון, שיבדוק את הילדים שלו.
מאיר כהן: שישאל אותם וידבר איתם בעברית שלהם, לא שלכם.
מאיר כהן: לא בנו-נו-נו.
מאיר כהן: תגידו להם שיספרו לכם מה קורה בבתי הספר.
אתי כהנא: זה אתגר מאוד רציני, אם יותר לי להגיד, וזה חלק מהנושא שבמסגרת גם המדיניות החדשה שבאה לידי ביטוי באותה הצעת חוק שתבוא לדיון בפני הוועדה, היא התופעה גם - - -
מאיר כהן: אם אתם שמח שאתם קמתם, כי באמת כראש עיר היה לי מזה ומזה קצת ולא היה איזה גוף שמתכלל את זה, אז אחד הדברים הראשונים שאתם צריכים לעשות, זה לעבוד בהלימה ובשיח עם משרד החינוך.
מאיר כהן: ה"לא" צריך להיות ברור.
מאיר כהן: ה"לא", הוא הלך ונשחק.
מאיר כהן: לא לחומרים מסוכנים הלך ונשחק.
אתי כהנא: אז אמרתי, זה אתגר מאוד רציני והוא באג'נדה לגמרי את ההתמודדות גם בהיערכות לקראת המדיניות החדשה.
מאיר כהן: בכיתה ט' במסיבות יש אלכוהול.
אתי כהנא: כיתה ט' זה טוב.
אתי כהנא: כיתה ו'.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אם כבר יש את ההסברה בבתי הספר, אולי לעשות הסברה גם ליועצים באותם בתי ספר, כך שהיועצים יעשו את זה ולא רק השוטרים, כי יש מקומות מסוימים ששומעים ליועצת יותר מאשר שומעים לשוטר, אז העניין של הסברה ליועצים או יועצות בתוך בתי הספר, לתת להם את החומר, לכוון אותם ושהם גם יעבירו את ההרצאות האלה לתלמידים.
דנה זוננפלד: יש את זה במשרד החינוך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה את התאום שלכם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במקום השוטר שנותן את ההרצאה, אותה הרצאה יקבלו היועצים ואז הם יוכלו להעביר.
אתי כהנא: אתה מתפרץ לדלת פתוחה, פשוט כי הנושא הזה שהוא גם היום וגם היה בעבר במנדט של החינוך והמניעה, הוא בדיוק נעשה כך.
אתי כהנא: זה לא רק המשטרה עושה פעולות לחינוך ומניעה.
אלי אלאלוף: המאבק בסמים, שהחליף את המלחמה בסמים, את רוצה דברי סיכום?
אתי כהנא: אני פשוט אומרת כמענה למה שנאמר פה שהנושא הזה של חינוך ומניעה הוא לא מופקד בידי משטרת ישראל.
אתי כהנא: משטרת ישראל לוקחת חלק במערך של חינוך ומניעה.
אתי כהנא: זה נעשה כמובן בשיתוף עם משרד החינוך וגם הרשות הקודמת והחדשה, זה המנדט שלה, לעסוק בנושאים האלה והיא גם עוסקת בהם, ויש הכשרות למורים, למנהלים, ליועצים.
אתי כהנא: אמרתי, זה אתגר מאוד קשה.
אתי כהנא: בנושא של חומרים מסכנים דווקא יש הצלחה מאוד גבוהה, כי תפיסת המסוכנות היא מאוד גבוהה.
אתי כהנא: הצליחו לשמר תפיסת מסוכנות גבוהה כלפי החומרים האלה.
אתי כהנא: לגבי הקנאביס, אתגר מאוד רציני.
נעה בן שבת: רק עוד שאלה ששאלו אותנו לפני הדיון.
נעה בן שבת: הייתה פה נציגה של מרכז הסיוע לנפגעי תקיפה מינית, דיברה על סמי אונס.
נעה בן שבת: מה האחוז שלהם בתוך כל התפיסות של החומרים המסכנים?
דנה זוננפלד: יש מספר חומרים שהם נחשבים מוכרים כסמי אונס.
דנה זוננפלד: מבחינת תפיסות, יש תפיסות של משטרת ישראל.
דנה זוננפלד: אנחנו תופסים סמי אונס בדרך כלל דרך המכס, זאת אומרת, זה מגיע בייבוא.
דנה זוננפלד: יש סם אחד שנכנס בפעם האחרונה לפקודת הסמים, נקרא קטמין.
דנה זוננפלד: זה חומר שהוא גם כלול במשפחה הזאת, בין השאר של סמי אונס, ואני יכולה לומר שמאז שהכנסנו אותו לפקודת הסמים, אז יש ממש פריחה שלו בארץ.
דנה זוננפלד: יש תפיסות מרובות של קטמין יחסית ללפני שהוא נכנס לפקודה.
דנה זוננפלד: זה יכול להיות במקרה, אבל יש גל של קטמין.
דנה זוננפלד: קטמין זה חומר מרדים.
דנה זוננפלד: הוא משמש בווטרינריה.
דנה זוננפלד: גם היו הרבה שנים שבאמת הייתה התנגדות.
דנה זוננפלד: המון שנים היו לובים שונים שהתנגדו להכניס אותו לפקודת הסמים.
דנה זוננפלד: בסוף הוא נכנס.
דנה זוננפלד: יש לנו הרבה תפיסות של קטמין.
אלי אלאלוף: יש מדיניות להתרכז בסם הזה שנקרא סם אונס, להתמודד טוב יותר עם זה?
דנה זוננפלד: אני יודעת לענות על מה שאני בודקת.
ציון אפרתי: לי יש הערה בנושא, אם אפשר.
ציון אפרתי: אנחנו במכס בתחום של סם האונס יודעים שהתופעה נצברת בדרך כלל לקראת הקיץ, לקראת עונת המסיבות.
ציון אפרתי: אנחנו נערכים תמיד בחודשים מרץ, אפריל, מאי, אפילו גם ביוני בהיערכות מיוחדת של עבודה ופעילות לכיוון החומר הנוזלי יותר.
ציון אפרתי: נכון שאנחנו עובדים עם כלבים ועובדים עם כל האיכויות שלנו לתפוס גם דברים אחרים.
ציון אפרתי: אנחנו מנסים להכווין את עצמנו דווקא בחודשים האלה ביתר שאת על חומרים שהם נוזליים, ואנחנו יודעים שהרבה נוזלים שאנחנו תופסים שהם בסופו של דבר בקבוצת סמי האונס, הם באים בעשרות ליטרים, ועשרות ליטרים זה המון לשתי טיפות שאדם משתמש.
ציון אפרתי: פה אני נכנס לנישה הפלילית, שאני הייתי מצפה שדווקא אם ניקח את סמי האונס, מישהו יעשה איזושהי עבודה וייקח את אותו יבואן שהביא עשר ליטר סם אונס, מה עשו איתו.
אלי אלאלוף: הייתה תמונה לפני כמה ימים.
ברק שפירא: ברשות
ברק שפירא: כם, אני רק רוצה להסביר לכם שהנושא הזה הוא קצת יותר מורכב, כי סמי אונס כמו שדנה אמרה, זה לא סם אחד, זה מספר סוגים של סמים.
ברק שפירא: חלקם, יש להם שימוש רפואי ואפילו שימוש רפואי מציל חיים ולכן אי אפשר באמת לקחת סם אונס ולהכניס את כולם לפקודת הסמים, ולכן זה קצת יותר מורכב ובטח לא בטיפול המשטרתי תמיד, כי מדובר הרי בתרופות לרוב.
אתי כהנא: הנושא הזה של סמי האונס הוא ממש באג'נדה שאנחנו עוסקים בו ויש לנו כמה פרויקטים שעשינו בעניין הזה, אחד מהם היה בסילבסטר, נדמה לי שנה קודמת שהיה פרויקט בשיתוף עם משטרת ישראל בכל אתרי הבילוי שחילקו תחתיות לכוסות עם הסברה והעלאת מודעות באותם פאבים ואתרי בילוי, במשקאות שאפשרו לעשות בדיקה דרך אותן תחתיות כוסות, האם הוכנס למשקה סם אונס.
אתי כהנא: כמובן שלא נתפסו באותו מבצע סמי אונס, אבל הייתה חשיבות מאוד גדולה של הנושא הזה בהעלאת המודעות.
אתי כהנא: במקביל, אנחנו בשנה-שנתיים האחרונות עושים פרויקט של בדיקות שיער לאיתור סמי אונס.
אתי כהנא: הבעיה עם סמי אונס זה שהם מתנדפים מהגוף בטווח מאוד קצר של זמן.
אתי כהנא: חלקם עדיין לא מספיק זמן, ואם אנחנו מדברים על התופעות הקשות שלאחר לקיחה של סם אונס, של מצב של ניתוק מוחלט של מי שקיבל את הסם ושכחה, אז הזמן שחולף עד שזה מגיע לכדי בדיקת מעבדה הוא בדרך כלל ארוך יותר מהזמן שבו ניתן לאתר בגוף את השרידים של החומרים האלה.
אתי כהנא: בדיקת שיער מאפשרת גילוי לאחר חצי שנה.
אתי כהנא: זה פרויקט שהוא פרויקט שאנחנו בודקים אותו עכשיו בשיתוף פעולה של משרד הבריאות ועוד גופים אחרים, עם מעבדה בחו"ל שמבצעת את הבדיקות האלה של בדיקות השיער, שאנחנו רוצים בעצם לראות מה הולידציה של זה, באמת כמה הבדיקות האלה יכולות ללמד אותנו להיות אולי איזושהי פריצת דרך בנושא הזה של עוד דרך לאיתור וביסוס שימוש בסמי אונס.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלה למשרד הבריאות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא כל אחד יכול לייבא ולהיות פיקוח על זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שייבא אותו, לאן הוא מעביר אותו כך שיהיה פיקוח?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרת אפילו מי שמייבא אותו, אם זה מסתובב - - -
אתי כהנא: קודם כול, היום קטמין בפקודת הסמים - - -
אלי אלאלוף: רצית עוד מילה?
רוני ברקוביץ': רק להגיד משפט אחד לנושא של הפרויקט של השיער.
רוני ברקוביץ': יש תיק אחד בנושא סם אונס בשיער שנמצא עכשיו בפרקליטות, פיזור החומר בשיער, וגם האגף לאכיפה ופיקוח עומד להעיד בבית משפט בנושא התיק הזה.
רוני ברקוביץ': אני מקווה שזאת תהיה הפעם הראשונה בארץ שכן יהיה ניתן להוכיח את השימוש בסמי אונס בשיער, כי יודעים שהוא נמצא, שהוא קיים, וממש התיק עכשיו מתנהל.
אלי אלאלוף: א', אני מודה לכולם, באמת לכל המשרדים.
אלי אלאלוף: הדיון, למרות הכמות הקטנה, ענייני מאוד, של כל המשרדים.
אלי אלאלוף: זו באמת הזדמנות להודות במיוחד, כי המשטרה היא שמביאה את הדוח ובאמצעותה אנחנו יכולים להתכנס ולדון יחד אתכם.
אלי אלאלוף: אם תמצאו לנכון, מותר לכם לדווח לנו על דברים מסוימים או לבקש דיון דחוף או לבקש פשוט ליידע אותנו לכל אורך השנה.
אלי אלאלוף: לא חייבים להמתין.
אלי אלאלוף: קבענו דיון על הנושא של הקנאביס עם סגן שר, ביוני.
אלי אלאלוף: אנחנו נדבר על ההשלכות של הנושא של הקנאביס בכלל, כי התירוץ כאילו קנאביס זה רפואי, זה אותי מאוד מצחיק.
אתי כהנא: יש תאריך?
אלי אלאלוף: תתקשרו אלינו בתחילת שבוע הבא, תקבלו את המועד.
אלי אלאלוף: תעבירו לנו אם אתם רוצים נושאים מיוחדים שנעלה.
אלי אלאלוף: אנחנו ניתן מספיק זמן בדיון הזה כדי לדבר על ההשלכות.
אלי אלאלוף: חלק, אנחנו נדון בהצעת החוק שיש בפנינו, אבל אנחנו פה נרצה דיון פתוח על כל הנושאים הקשורים לקנאביס.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות ולקבל מכם, ברשותכם, את הנתונים הנוספים שאנחנו יכולים להשוות.
אלי אלאלוף: אני אבדוק את האפשרות שנעשה דיון משותף עם ועדת חוקה, חוק ומשפט כדי שבדיון הזה נוכל לדבר גם על הצורך בעונשים או מדיניות העונשים הקשורה לכל נושא הסמים והחומרים המסכנים בעצם בסוף את ילדנו ומשפחותינו.
אלי אלאלוף: היום ה-7 במארס 2018, כ' באדר התשע"ח, השעה 8:09 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: על סדר היום פרק ו' כולו (צמצום פגיעה בעבודה), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2019), התשע"ח-2018.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים את הדיון שקיימנו בימים האחרונים.
אלי אלאלוף: אני יודע שהיו התייעצויות עם המעסיקים, עם הביטוח הלאומי וודאי עם האוצר.
אלי אלאלוף: אני מודה שסגרתי בלילה עד הבוקר את הטלפון.
אלי אלאלוף: אנחנו לדעתי לקראת נוסחה שתתקבל על ידי כל הצדדים, נוסחה פשוטה יותר ועניינית יותר.
אלי אלאלוף: אנחנו לא ניגע בנושא ימי הפגיעה והם יישארו כפי שהם, 12 ימים.
אלי אלאלוף: התוספת לתשלום לביטוח לאומי, אנחנו מציעים שהוא יהיה בין 0.1 ל-0.35.
אלי אלאלוף: המספרים המדויקים ייקבעו על ידי שני השרים, שר האוצר ושר הרווחה וכל עוד התקנות לא קיימות, התשלום יהיה אחיד – 0.1.
אלי אלאלוף: תיבדק – ואני מעדיף שאורי יאשר וינסח את זה נכון – אפשרות של הקמת קרן לעזור לעסקים קטנים בהתארגנות שלהם כדי שהעסקים שלהם יהיו בטיחותיים יותר מכפי שקיים כיום.
אלי אלאלוף: זה על מנת לעזור להם להתמודד כי זה יכול להיות עומס תקציבי גדול עליהם.
אלי אלאלוף: אלה הנקודות.
אלי אלאלוף: כמובן תפקיד הביטוח הלאומי הוא מרכזי ובלעדי ללא חברות ביטוח פרטיות.
אלי אלאלוף: ניכנס לפרטי פרטים, עת נקרא את הצעת החוק.
אלי אלאלוף: אם החברים רוצים להתייחס, בבקשה.
רועי כהן: אני מברך על ההידברות אבל אני רוצה גם לבקש מיושב ראש הוועדה, כי בטח זו הכוונה.
רועי כהן: שמענו הבוקר את ההצעה.
רועי כהן: לגבי ה-0.1, זו הייתה ההצעה מטעם ארגוני המעסיקים, נשיאות הארגונים העסקיים, ואנחנו עומדים מאחוריה.
רועי כהן: לגבי הדיפרנציאציה, אני בדעה, ואני חושב שגם יושב ראש הוועדה וגם חברי הוועדה, היא צריכה גם להיות דיפרנציאציה כלפי מטה.
רועי כהן: כלומר, לא יכול להיות שלא יהיה אינסנטיב לענפים כאלה ואחרים שכן בטוחים בעבודה ואתה רק לוקח כלפי מעלה.
רועי כהן: זה לא נראה ניסיון לצמצום בתאונות עבודה אלא זה נראה מס ולא הכוונה כאן לייצר מס חדש.
רועי כהן: אם נכון שיש רצון לעשות דיפרנציאציה, ענפים בהם יהיה, אתה תפחית להם את אותו הדבר כמו שהעלית.
רועי כהן: זה צריך להיות על מסגרת של אפס, ה-0.1, כבר נתנו לך.
רועי כהן: כלומר, כסף יש לך לנושא.
רועי כהן: כרגע, אם אתה רוצה לעשות מודל שבו אתה מסייע לצמצום תאונות עבודה, לא יכול להיות שהוא לא יהיה כלפי מטה כי אם לא – אורי, תקרא לדבר הזה בשמו – זה מס.
רועי כהן: מהוועדה הזאת לא תצא בשורה של מס חדש למעסיקים בישראל.
רועי כהן: אם תצא בשורה, זה ניסיון אמיתי לצמצום תאונות עבודה.
רועי כהן: כמו שאתה יודע לקחת למעלה, תדע גם לתת למטה.
רועי כהן: זו הדרישה שלנו.
רועי כהן: אני חושב שזה אפשרי.
רועי כהן: ניתן את האפשרות הזאת לשרים לקבוע גם אפשרות כלפי מטה.
רועי כהן: יש לך את ה-0.1 כרגע כפלט שלנו ואתה מקבל את זה מהתחלת 2019.
רועי כהן: את הכסף של הרפורמה שהצעת, היית רואה אולי ב-2021 וכאן יש לך על השולחן חצי מיליארד שקלים.
רועי כהן: אנחנו את שלנו עשינו.
רועי כהן: אני מבקש מיושב ראש הוועדה לא לתת שתחת הוועדה הזאת יצא מס חדש, מס תאונות עבודה.
אלי אלאלוף: גם אין לנו סמכות כזאת.
רועי כהן: אבל יוצא כך.
רועי כהן: אם זה דיפרנציאלי רק למעלה, לא יכול להיות דבר כזה.
אלי אלאלוף: אתה תענה בסוף לכל ההתייחסויות.
אלי אלאלוף: קודם כל, מאוד יפה שפרסמתם היום את רשימת העסקים שמייצרים הכי הרבה תאונות עבודה למרות שעוד לא קראתי את הרשימה.
אריק שמילוביץ: רשימה חלקית אך מייצגת.
אריק שמילוביץ: אני ראש מינהל הבטיחות במשרד העבודה.
אריק שמילוביץ: אני רוצה לומר דבר אחד.
אריק שמילוביץ: אנחנו מדברים כאן על כללים של שמירת החוק.
אריק שמילוביץ: אני לא חושב לרגע שבמתווה הנוכחי מישהו צריך לקבל פרס על זה שהוא שומר על חוק.
אלי אלאלוף: אנחנו במצב שכדאי שניתן פרס.
אלי אלאלוף: ממילא הוא לא יהיה גדול מדי.
אריק שמילוביץ: אני לא חושב שצריך לתת פרס למישהו שהוא שומר חוק.
אלי אלאלוף: סליחה, יש לי טלפון מהשר שלך.
אריק שמילוביץ: אם אנחנו נבקש במסגרת התקנות כלי או מהלך שהוא מעבר, שהוא אקסטרה לחוק, אולי יש מקום לתת איזושהי הפחתה מסוימת.
רועי כהן: אתה לוקח.
אריק שמילוביץ: אבל לתת פרס למישהו שממלא אחר החוק.
אריק שמילוביץ: לא.
אריק שמילוביץ: אם במסגרת התקנות אנחנו נרשום שם פעולות שהן מעבר לדרישות החוק, שהן בנוסף - - -
אלי אלאלוף: כגון?
אריק שמילוביץ: כגון להשקיע בפיגומים חדשים איכותיים יותר שהם הוצאה כספית.
אלי אלאלוף: מי הביא לשטויות האלה?
אלי אלאלוף: אפשר לתת פרס למי שקונה פיגום לא פגום?
אריק שמילוביץ: אתה אומר שאני אתן הנחה - - -
אלי אלאלוף: אם אתה תקבע שכל עובד, לפני שהוא נכנס לאתר מקבל הדרכה, זה פרס?
אלי אלאלוף: אני משאיר לכם את השיקול המקצועי.
אלי אלאלוף: אתם ודאי טובים יותר מהוועדה בדברים האלה.
חזקיה ישראל: התאחדות התעשיינים.
חזקיה ישראל: רועי דיבר בשם כל ארגוני המעסיקים והעצמאים.
חזקיה ישראל: המודל שמציע האוצר לא קיים באף מקום בעולם.
אלי אלאלוף: אנחנו יכולים להיות ראשונים.
חזקיה ישראל: אבל כשעושים דיפרנציאלי, עושים את זה מהתחלה.
חזקיה ישראל: בכל המקומות בהם קיים דיפרנציאלי, אין שתי קומות.
חזקיה ישראל: יש קומה אחת שנקראת דיפרנציאלי ואז בודקים לפי מה שקובעים, איך בודקים רמת סיכון.
חזקיה ישראל: בארצות הברית בודקים לפי רמה של כל עיסוק ועיסוק, כל תפקיד ותפקיד, וכך במדינות בעולם.
חזקיה ישראל: אין מקום כזה שיש קומה אחת, ממשיכים לשלם כרגיל כולם פלט כמו שיש היום 1.96 עד 37, ואחר כך קומה שנייה עושים דיפרנציאלי.
חזקיה ישראל: אם רוצים לעשות דיפרנציאלי, כפי שאמר רועי, שיעשו את זה מהתחלה, שזה בעייתי.
אלי אלאלוף: יכול להיות שיהיה בהמשך.
אלי אלאלוף: יכול להיות שיהיה תיקון חוק בהמשך.
אלי אלאלוף: כרגע יש הצעת חוק מסוימת ואנחנו נחיה עם הצעת החוק המסוימת הזאת.
חזקיה ישראל: עוד משפט אחד.
חזקיה ישראל: אמרתי אתמול שיש מחקר שנעשה ב-2011 - - -
אלי אלאלוף: לא דיון תיאורטי.
חזקיה ישראל: לא, הוא לא תיאורטי.
חזקיה ישראל: הדיפרנציאלי הביא למצב שיש יותר תאונות.
אלי אלאלוף: אל תשכח שעד שזה ייושם, זה ינואר 2019 ויש לנו עוד זמן חנון ורחום.
אלי אלאלוף: כל הדברים ייבדקו וישופרו.
אלי אלאלוף: אם צריך, יביאו תיקונים לחוק.
חזקיה ישראל: היו מציעים פיילוט.
יעקב פלקסר: התאחדות בוני הארץ.
יעקב פלקסר: אני רוצה לחדד את הנקודה לעומת מה שאריק אמר.
יעקב פלקסר: כבר אמרנו כמה פעמים בימים האחרונים, אנחנו חושבים שככל שלא יהיה עידוד למי שכן שומר על בטיחות וכן מבצע את הפעולות, אני לא חושב שזה ישפיע.
יעקב פלקסר: אנחנו כולנו רוצים לשמור יותר על הבטיחות ושהקבלנים כן ילכו לכיוון הזה.
יעקב פלקסר: אני חושב שאם לא יהיה עידוד כזה, אנחנו מחטיאים את המטרה.
יעקב פלקסר: כן דיפרנציאלי, אבל עם אפ-סייד ודאון-סייד, שיהיה לנו את האינסנטיב לשפר את הבטיחות, שלקבלנים יהיה את התמריץ הזה.
יעקב פלקסר: אני חושב שזה מאוד חשוב לעניין.
יעקב פלקסר: מי ששומר על בטיחות – שוב אני נכנס לעניין הענפי – לא צריך להיקנס על העובדה שהוא שייך לענף שיכול להיות שיש בו יותר תאונות.
יעקב פלקסר: אנחנו בהחלט מעוניינים שמי ששומר על בטיחות ואין לו תאונות, שיתייחסו אליו כמו אל כל מעסיק אחר במשק.
אלי אלאלוף: נבוא לחגוג אתו.
רועי כהן: אני מבקש להשלים עוד משפט.
רועי כהן: אני כחבר מועצת הביטוח הלאומי, הראו לי את החוק.
רועי כהן: מי שיכול לקבוע תיקונים בשיעור דמי הביטוח הלאומי, זה אך ורק שר העבודה והרווחה.
רועי כהן: כרגע יש כאן משהו שבעצם אגף התקציבים ייכנס לתוך השיקולים של מועצת הביטוח הלאומי ושל שר העבודה והרווחה.
רועי כהן: אנחנו דרשנו שזה יהיה כלפי מטה, מה שיאפשר לשר העבודה והרווחה לקבוע בתקנות שזה גם כלפי מטה ולא רק כלפי מעלה.
רועי כהן: כבוד יושב ראש הוועדה, האינסנטיב של האוצר יהיה רק להעלות את זה כלפי מעלה ואנחנו לעומת זאת צריכים את השר שאחראי עלינו, שאם יש במקום עבודה שריפד את כל המקום במזרונים, שם אפודים על האנשים ואומר שאצלו לא תהיה אף תאונה, אבל בכל זאת הוא ישלם את ה-0.35, למה?
רועי כהן: , כי אורי שיינין מאגף התקציבים קבע שזה 0.35.
רועי כהן: אבל אם הוא כן ריפד את הכול, עשה את כל מה שצריך, למה הוא לא יכול גם לרדת?
רועי כהן: הוא השקיע כסף, הוא שם כסף כדי להשקיע בבטיחות ודמי הביטוח הלאומי לא ירדו לו.
רועי כהן: תנו גם לשר העבודה והרווחה שמייצג אותנו את האפשרות להוריד את זה גם כלפי מטה.
יעקב פלקסר: במתווה הנוכחי, זה פשוט מס.
יוסי אלקובי: נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה.
יוסי אלקובי: לא ישנתי כל הלילה בגלל מה שמתרחש כאן.
יוסי אלקובי: אדוני היושב ראש, אתם מקבלים החלטה שבסופו של דבר שר האוצר שצריך להחליט על כסף, אני מצטרף לחברי רועי כהן שזה תפקידו של משרד העבודה.
יוסי אלקובי: שר העבודה צריך לדון בסוגיה הזאת.
יוסי אלקובי: אנחנו מסכימים ל-0.1.
אלי אלאלוף: אתה מחזק אותו.
יוסי אלקובי: כן.
יוסי אלקובי: אני אומר דבר חשוב.
יוסי אלקובי: ה-0.1, שיפנו את חצי מיליארד השקלים לבטיחות ולהפיק מהכסף הזה כך שילמדו, ירדו לעם, ירדו לנגריות.
יוסי אלקובי: אצלנו לא הייתה במשך חמישים שנים ולו פציעה אחת כי יש לנו מכונות והכול מתוכנת בצורה מסודרת.
אלי אלאלוף: למרות הכול, אנחנו ניקח את זה בפרופורציות.
אלי אלאלוף: לכו לישון, תסגרו טלפונים ותרגישו שבבוקר העולם עוד לא התהפך.
שלומי מור: בוקר טוב.
שלומי מור: המוסד לביטוח לאומי.
שלומי מור: אני רוצה להעיר.
שלומי מור: המתווה החדש אומר ש-0.1 תהיה גבייה בטוחה.
שלומי מור: אנחנו מעריכים שהיא תביא כ-500 מיליון שקלים.
שלומי מור: בהקשר הזה אין לנו בעיה שזה באמצעות מנגנון השיפוי יעבור לאוצר המדינה.
שלומי מור: אבל אני רוצה לחזור על מה שאמרנו כל הזמן.
שלומי מור: ככל שיהיה מנגנון שיקבע שיעור יותר גבוה מ-0.1, כפי שיכול שיקרה עוד שנה או מה, אנחנו מבקשים שייכנס תיקון לסעיף 32 שיאמר שרק כל שקל שייגבה, ירד שקל מול שקל מתקציב הביטוח הלאומי.
שלומי מור: שלא חלילה יצא שמתקציב הביטוח הלאומי נמשכים סכומים שהם יותר גדולים מה-500 מיליון שקלים הוודאיים.
אלי אלאלוף: מהסכום הגדול שנכנס.
אלי אלאלוף: מהסכום.
שלומי מור: רק ממה שנכנס, שירד.
אלי אלאלוף: לא 500 או 300.
שלומי מור: בדיוק.
שלומי מור: שלא חלילה ייווצר מצב.
אלי אלאלוף: אסור לפגוע בקופה של הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: אנשי האוצר, אתם רוצים לענות?
אורי שיינין: מבחינתנו, אנחנו לכל אורך הדרך באנו ואמרנו שצעד הזה יש תכליות בטיחותיות וזו התכלית המרכזית שלו.
אורי שיינין: יש לו גם תכלית פיסקלית וגם גידרנו אותה בדיוק בסכום.
אורי שיינין: מבחינתנו ההצעה של שלומי היא אפילו הצעה מיטיבה.
אורי שיינין: אנחנו נבקש פחות מזה.
אורי שיינין: מה שאנחנו נבקש זה את ה-500 מיליון שקלים.
אלי אלאלוף: אתם קובעים כבר סכום ולא קובעים לפי הכנסה.
אורי שיינין: אנחנו בעצם נעביר בסעיף 32, נעשה את החישוב לפי ה-0.1, לפי הבייס-ליין ואם במודל הדיפרנציאלי בסוף ייגבה יותר כסף, זה לא כסף שיעבור לקופת האוצר אלא זה כסף שיישאר בקופת המוסד לביטוח לאומי.
אורי שיינין: זה מבחינתנו.
אורי שיינין: אנחנו לא מחפשים כאן לעשות צעד פיסקלי ולא מחפשים צעד מיסויי.
אורי שיינין: יכולנו את הכסף כבר לקחת שלשום.
אורי שיינין: זאת לא המטרה.
אורי שיינין: לגבי מה שביקשו כאן המעסיקים.
אורי שיינין: הם אמרו שאם אתה מתחיל ב-0.1 ואתה הולך למודל דיפרנציאלי, תן לנו גם לרדת למטה.
אורי שיינין: זאת נראית לי דרישה סבירה ולכן מבחינתי צריך להבהיר שהמודל הדיפרנציאלי, צריך לחשוב איך בדיוק לבנות אותו, יהיה בצורה שהוא יוכל להיות מ-0 עד 0.35.
אורי שיינין: זאת אומרת, מעסיקים טובים לא ישלמו את ה-0.1.
אורי שיינין: הם יהיו פטורים לחלוטין מהדבר הזה.
אורי שיינין: מבחינתנו אפשר ללכת לעולמות כאלה.
אלי אלאלוף: הגבייה תהיה בין 0.1 ל-0.35 והחישוב על עידוד המעסיקים שעושים מאמצי, יהיה מאפס.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, זה מוריד מה שביקשו המעסיקים.
אלי אלאלוף: זה עונה לכך.
אורי שיינין: אני כן אחדד לשלומי.
אורי שיינין: זה עלול לייצר לכם בעיה כי אם אנחנו נשים פתאום את כל המעסיקים באפס, יכול להיות שלקחנו 500 מיליון שקלים של קופת הביטוח הלאומי.
רועי כהן: זה הכסף או הבטיחות?
אורי שיינין: אנחנו לא מחפשים יותר מדי ולא מחפשים פחות מדי.
אורי שיינין: זאת נראית לי הצעה סבירה לשני הצדדים.
רועי כהן: מה אתה עושה עכשיו?
רועי כהן: בזאר על ה-500 מיליון שקלים?
רועי כהן: אנחנו נתנו את ה-0.1.
אורי שיינין: אני אומר שאנחנו גם יודעים להסדיר אותו.
אורי שיינין: זו האמירה.
רועי כהן: אתה אומר שבכל מקרה תיקח את ה-500 מיליון שקלים.
אלי אלאלוף: למה אתה חייב לומר מה שאמרת כרגע?
אלי אלאלוף: אני לא מבין את השיקול.
אלי אלאלוף: אתה חי בעולם אופטימלי שכל העסקים יום אחד יהיו פרפקט?
אלי אלאלוף: אז תגיד שמה שאתה תקבל בהכנסה מההגדרה הנוכחית, מהחוק הנוכחי, תקבל אותה ולא יותר מאשר חצי מיליארד שקלים.
אלי אלאלוף: את זה אתה לא רוצה לומר?
אורי שיינין: או עולם של ודאות או עולם ששלומי הציע.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה, ותתחשבנו ביניכם.
אלי אלאלוף: האינסנטיב כאן הוא לאפשר לאנשים להשתפר כדי שיהיו פחות תאונות וזאת המטרה וההישג האדיר של הצעד הזה.
אלי אלאלוף: בואו תשמרו עליו ותשמרו בלי לסבך אותו בחישובים.
אלי אלאלוף: אם אתה סומך על ההגדרה אותה אמר שלומי, כשנגיע לסעיף הוא יאמר אותה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים את הדיון כרגע ולהמשיך בהקראה.
אלי אלאלוף: רק תבינו את העבודה האדירה שנעשתה על ידי היועצת המשפטית של הוועדה.
אלי אלאלוף: היא באה עם שלוש הצעות שונות ואני בטוח שהיא ניצלה את הקשרים הנהדרים שיש לה עם כמה אנשים במהלך הלילה כדי להגיע עם שלושת האופציות שהיא הכינה.
אלי אלאלוף: אנחנו נלך על האופציה שנקרא וזו האופציה היחידה.
חזקיה ישראל: האופציה מ-0 עד 35?
אלי אלאלוף: תכף תשמע אותה.
פרק ו': 26.
פרק ו': תיקון חוק הביטוח הלאומי בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 - אנחנו מורידים את התיקון לסעיף 94 כך שאין תיקון לסעיף 94 ועוברים ישר לתיקון לסעיף 340.
אלי אלאלוף: מה היה סעיף 94?
נעה בן שבת: דמי פגיעה.
אלי אלאלוף: רק דמי הפגיעה שהיו בעבר, דהיינו עד 12 ימים.
נעה בן שבת: בסעיף 340 –
פסקה יבוא: "(3) לגבי מבוטח שהוא עובד, לרבות מי שחלות עליו הוראות סעיף 344א או סעיף 378א ולמעט עובד שחל עליו פרק י"ג1 ועובד המועסק בידי יחיד שלא במסגרת עסקו או משלח ידו – דמי ביטוח ענף נפגעי עבודה יכללו, נוסף על השיעורים החלים עליו לפי חוק זה, גם את שיעור רמת הסיכון שייקבע כאמור סעיף קטן (א1).
קטן יבוא: "(א1) שיעור רמת הסיכון לעניין סעיף קטן (א)(א1), יהיה שיעור משתנה שלא יפחת מ-0.1 אחוז ולא יעלה על 0.35 אחוז מהכנסתו החודשית של המבוטח.
קטן יבוא: השיעור ייקבע בהתאם לרמת הסיכון להתרחשות תאונת עבודה אצל המעסיק.
קטן יבוא: השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה והרווחה – אתם רוצים את אישור הוועדה?
רועי כהן: ברור.
רועי כהן: בטח.
אורי שיינין: אנחנו התעקשנו על זה שזה לא יהיה מובן שאלה תקנות.
אלי אלאלוף: מה אתה לא רוצה?
אורי שיינין: אין לנו בעיה שבמקום אקטואר שוק ההון יהיה אקטואר שימנה שר האוצר.
אורי שיינין: זה משהו שכן נותן תוקף של שרים.
נעה בן שבת: יש כאן שאלה, אם הדבר הזה נקבע בתקנות, האם השיעור הזה נקבע בתקנות או לא.
אורי שיינין: המודל.
נעה בן שבת: אני רוצה להציע.
נעה בן שבת: אני מבינה שאחד החששות שלכם הוא שלא ייקבע מודל כזה.
נעה בן שבת: רוצים להציע שאם לא ייקבע מודל כזה, הגבייה תהיה 0.1 בכל מקרה.
נעה בן שבת: ה-0.1 יהיה מובטח לכם.
נעה בן שבת: המעסיקים אומרים שלא יכול להיות שאתם קובעים להם דמי ביטוח - - -
רועי כהן: זה מס.
רועי כהן: בלי כנסת מוציאים מס.
נעה בן שבת: לכן הבקשה לתקנות.
נעה בן שבת: ציינתם שלא נכון שהאוצר יהיה שותף לקביעת דמי ביטוח.
נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שגם בסעיפים הקיימים היום בחוק הביטוח הלאומי יש התייעצות עם שר האוצר או חלק מהדברים נעשים באישור ועדת הכספים.
נעה בן שבת: זאת אומרת, הצד האוצרי הוא כן משולב.
נעה בן שבת: כאן מציעים משהו שהוא - - -
רועי כהן: בהתייעצות זה בסדר.
רועי כהן: בהתייעצות, באישור ועדה.
רועי כהן: יש ועדה, יש כנסת ישראל.
רועי כהן: מה, ככה בטייס אוטומטי יעלו את זה?
נעה בן שבת: מצד שני, אם אתה עושה את זה באישור שני השרים, תקנות באישור שני השרים אבל באישור הוועדה, אתלה מבטיח שיש כאן - - -
אלי אלאלוף: יש התנגדות מצד שר העבודה.
רועי כהן: שר העבודה לא יסכים לזה.
אלי אלאלוף: אם יש לנו בסיס להגיד שזה בהתייעצות עם שר האוצר, אין בעיה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שהאוצר הוא זה שימנה את האקטואר?
אורי שיינין: מבחינתי, המודל המועדף עלינו הוא המוסד לביטוח לאומי בשיתוף עם אקטואר שימונה שימונה על ידי שר האוצר.
אורי שיינין: זה המודל המועדף.