GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהר לרר פטקין: אתייחס דווקא לנושא שהוא פחות - מכוני שמיעה.
זהר לרר פטקין: מעבירים אליהם מטופלים לבדיקת שמיעה, ומשלמים להם על התאמת מכשיר.
זהר לרר פטקין: בדיקת שמיעה וכמה טיפולים של תרגול למכשיר לילדים, סכומים שהם לדעתי סדר גודל של חמישית מהתקציב שמשרד הבריאות מעביר לפי הקפיטה שהזכרת, של אחוז באוכלוסייה שנזקק למכשירי שמיעה.
מאיר כהן: זו האשמה חמורה.
מאיר כהן: אני הולך לבדוק אותה, אגב.
זהר לרר פטקין: אל תבדוק אותי על האחוזים, אבל הפערים לא הגיוניים.
זהר לרר פטקין: יש פה שוד הקופה הציבורית.
נחמן אש: משרד הבריאות לא מתקצב לפי קלינאי תקשורת, מכשירי שמיעה.
נחמן אש: יש קפיטציה לכול.
נחמן אש: אתה לא יכול לומר: משרד הבריאות נותן ככה, והקופות משקיעות פחות.
מאיר כהן: היות שאתה מדבר עם מישהו שמיכאל מישורי ודאי מכיר אותו טוב, ואני מכיר את עבודתו הנאמנה, נברתי, ואתה טועה.
מאיר כהן: ראוי לקופות – אני חסיד גדול של הקופות בסופו של יום, במיוחד בדרום, כשאני רואה קופות שמגיעות לפזורה הבדואית – בסדר, אני לא מאלה ששופכים את זעמם על הרפואה הציבורית.
מאיר כהן: הרפואה הציבורית בארץ היא טובה, יחסית.
מאיר כהן: במיוחד אחד שבא ממרוקו.
מאיר כהן: נולדתי וגדלתי עד גיל מסוים במרוקו, ותמיד סבתא שלי היתה אומרת: איזה כיף שפה מתי שאנחנו רוצים אנחנו יכולים להגיע לרופא.
מאיר כהן: אין נביא בעירו.
מאיר כהן: אבל תפקידנו כל הזמן לא להסתכל על חצי הכוס המלאה אלא להסתכל על חצי הכוס הריקה.
מאיר כהן: מה שזהר אומרת, אני נוטה להסכים.
נחמן אש: אבל זו לא שיטת התקצוב.
נחמן אש: אני מכיר אותה.
נחמן אש: אתה מקבל קפיטציה על הכול – בית חולים, רופאים.
נחמן אש: אין סעיף תקציבי לקלינאי תקשורת.
מאיר כהן: אני פעם בדקתי בקופה מסוימת, למה הקופה משלמת לרופא לילה בדימונה 49 שקלים, ולאותו רופא במודיעין 99 שקלים.
מאיר כהן: כמוך באתי, והם אמרו לי – תשובתם הראשונה היתה: אנחנו לא מקבלים.
מאיר כהן: אנחנו מקבלים איזה פול גדול, ומזה אנחנו מחלקים.
מאיר כהן: אבל גם כשאתה מקבל פול גדול, אתה צריך להיות הוגן לפחות כדי להחליט על תעריף אחד בכל הארץ.
מאיר כהן: אני צריך לבדוק האם הקופות, למשל, בתל-אביב משלמות תעריף אחר לקלינאי תקשורת ובדימונה.
מאיר כהן: ואני כבר אומר לך – תוכלו לבדוק אותי - שאני אמצא פער לטובת מרכז הארץ.
נחמן אש: באופן כללי, אנחנו משלמים יותר בפריפריה.
נחמן אש: כדי להביא רופאים לפריפריה, אתה חייב לשלם יותר.
זהר לרר פטקין: אני רוצה לסיים בשני משפטים.
זהר לרר פטקין: ביקשת המלצות.
זהר לרר פטקין: המלצה ראשונה: שכר עידוד לקלינאי תקשורת שמגיעים לעבוד בפריפריה, בין אם היא בדרום או בצפון הרחוק, לפי שעה.
זהר לרר פטקין: אנשים יכולים לקחת רכבת בשעה ועשר דקות, להגיע ממקום למקום.
זהר לרר פטקין: זה כמו נסיעה במרכז.
זהר לרר פטקין: הרבה יקפצו על המציאה, אם ייתנו להם תעריף גבוה.
מאיר כהן: חשבתם על דוגמה?
זהר לרר פטקין: לא.
זהר לרר פטקין: זה גם לא המנדט שלנו כאגודה מקצועית, אבל אני מניחה שיש פה כוחות שוק שיכולים לדעת בדיוק את המספר, שהוא מספר המטרה ולהסתובב סביבו.
זהר לרר פטקין: אני מזכירה שבעבר היתה מצוקת מנתחים בסורוקה, וזה נפתר על-ידי מנגנון שכר עידוד, והיום אין מצוקה.
זהר לרר פטקין: מה גם שאפשר להחיל פרויקט כזה של- - -
ישראל אייליג: סליחה?
ישראל אייליג: זה יחסי.
זהר לרר פטקין: גם אם נחיל את הפרויקט הזה לכמה שנים בלבד מכורח התעסוקה המתמשכת, אנשים יישארו אצל המעסיק לאורך שנים.
זהר לרר פטקין: הצעה שנייה, מנגנון מלגות מטעם המדינה, שמחייב בוגרים באקדמיה הישראלית, שלומדים את הקורס הזה ומבקשים את המלגה, לתת X שנים או X שעות בפריפריה, עד החזר ההשקעה בהם, פלוס.
זהר לרר פטקין: ואז המדינה מרוויחה גם הרבה מאוד.
זהר לרר פטקין: היא מחנכת גם.
זהר לרר פטקין: זה מראה ערך של המדינה כלפי תלמידיה, ואנחנו סוגרים את העניין.
מאיר כהן: היה חשוב לשמוע אתכם.
מאיר כהן: תומר, מהרשות לפיתוח הנגב.
מאיר כהן: אני רוצה רק לכוון אותך.
מאיר כהן: אני יודע שהרשות לפיתוח הנגב נכנסת לכל מיני מקומות שהרבה שנים לא נכנסו אליהם.
מאיר כהן: כשאני הייתי יושב-ראש הרשות לפיתוח הנגב, טיפלנו בחוזים ובתוספות לרופאים במקצועות סיכון - כך קראנו לזה אז.
תומר רכטמן: בוקר טוב.
תומר רכטמן: אתן ארבעה נתונים וארבעה פתרונות והמלצות.
תומר רכטמן: אנחנו ממשיכים את המסורת שלך ברשות לפיתוח הנגב, הן באמצעות כל שנה של כנסי מצפה והן בכניסה היום לתחום הפרא רפואיים.
תומר רכטמן: כיום הרשות לפיתוח הנגב הקימה של מטפלים פרא רפואיים, שרשומים בו 170 מטפלים.
מאיר כהן: כמה מהם קלינאי תקשורת?
תומר רכטמן: באתי ממהנתון של הפרא רפואי, אבל אעביר לוועדה את כל הנתונים.
תומר רכטמן: 170 מטפלים.
תומר רכטמן: גדול יותר מהקופות.
תומר רכטמן: עוד שלושה נתונים: היום בפרא רפואיים בנגב ארבעה חודשים עד קבלה לאבחון.
תומר רכטמן: עוד ארבעה חודשים עד תחילת טיפול - קבלו 8 חודשים.
תומר רכטמן: תעברו לכפר סבא היום.
תומר רכטמן: אם אתה גר ברעננה או בכפר סבא, ואתה נכנס לקופת חולים כללית במסלול החזר, יודעים כמה רשומים?
תומר רכטמן: 23 מטפלים במרחק 20 דקות.
תומר רכטמן: לכו לבאר-שבע, תראו כמה מטפלים פרא רפואיים רשומים לריפוי בעיסוק – תקבלו שלושה - - - בחורא ובהר חברון, וקופת חולים כללית, שעושה את כל המאמצים, אבל אצלה במושלם יש שלושה מטפלים.
תומר רכטמן: נתון אחרון שבדקנו אל מול המטפלים, שאתם אנחנו נמצאים בקשר, כי גם אנחנו עושים להם הכשרות – במסלול החזר אני לא מחדש לכם – המטופל משלם 200 שקל, ומקבל 170 שקל החזר.
תומר רכטמן: במסלול הסדר המטפל מקבל 120 שקל.
תומר רכטמן: בסופו של יום למטפל לא משתלם ללכת.
תומר רכטמן: אלך לשלושת הפתרונות המרכזיים מבחינתנו.
תומר רכטמן: אחת, נתמוך במלגות בקלינאות תקשורת.
מאיר כהן: אנחנו יוצאים מהישיבה הזאת, עם מי שילמד קלינאות תקשורת בנגב, יכול לקבל הרבה כסף.
זהר לרר פטקין: שילמד בכל הארץ, ויעבוד בנגב.
תומר רכטמן: אנחנו מזמינים את כולם לעבוד אתנו.
תומר רכטמן: נפגשנו עם הקופות.
תומר רכטמן: נתמוך במסלול המלגות.
מאיר כהן: אתם יוצאים בקולות קוראים?
מאיר כהן: מפרסמים את זה?
תומר רכטמן: כן, קול קורא.
מאיר כהן: אני מציע גם למנהלי הקופות, מישורי, וגם לך תומר וגם לאדוני ממכבי ולגברתי, תיגשו לדבר עם אנשי מכללת אחווה.
מאיר כהן: תעשו פגישה אתם.
מאיר כהן: ראוי שהם יעבירו את הנתונים הללו לסטודנטים, כי אני יודע ש-50 סטודנטים מהנגב באו להירשם לשנה הבאה.
תומר רכטמן: מחר בבוקר אנחנו אצלם.
תומר רכטמן: שני פתרונות אחרונים.
תומר רכטמן: אנחנו בכנס מצפה האחרון הבאנו את בן-גוריון להכריז על זה שמוותרים על מסלול פרא רפואי בתחום ריפוי בעיסוק.
תומר רכטמן: כרגע במוקד זה ספיר.
תומר רכטמן: אנחנו יודעים מספיר ומכל הגורמים שהמל"ג לא מאפשר להם מתן ההרשאה.
תומר רכטמן: אנו שמים את זה על השולחן.
מאיר כהן: אנחנו עובדים מול מל"ג וספיר.
תומר רכטמן: הדבר השלישי הוא פנייה לקופות.
תומר רכטמן: אני לא יודע אם אתם בתוכם בתקציב.
תומר רכטמן: תעשו ניסיונות, נסו להעלות את התעריף במסלולי המטפלים, ונראה – אולי המטוטלת תנוע ממסלול ההחזר להסדר.
תומר רכטמן: אתם לא יכולים אולי לשלם את ה-170, את ה-200 שקלים, אבל נסו להעלות לכיוון ה-150, ואולי נראה עוד מטפלים.
נחמן אש: אנחנו קרובים מאוד לשם.
נעמה הלר: עו"ד נעמה הלר, מאלו"ט.
נעמה הלר: אנחנו רוצים שוב לברך אותך על הדיון הזה, ולהודות לך על שאינך מרפה.
נעמה הלר: הנושא של קלינאי תקשורת לילדים, לפעוטות שמאובחנים עם אוטיזם זה מקצוע בריאות קריטי וחיוני.
נעמה הלר: מרפאים בעיסוק וקלינאי תקשורת הם בעלי המקצוע מהחיוניים ביותר.
נעמה הלר: בדיון הקודם הוצגו פה נתונים על המתנה של שנה ומעלה לקלינאי תקשורת בדימונה - גם של כללית וגם של מכבי.
נעמה הלר: זו הפרה של זכויות המבוטחים, לקבל את שירותי בריאות הילד בפרק זמן סביר.
נעמה הלר: המצב הזה, שילד שגר בדימונה צריך להמתין למעלה משנה לקלינאי תקשורת, זה הפרה של עקרונות היסוד של חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
נעמה הלר: מדובר שם על מתן שירותי בריאות בפרק זמן סביר ובמרחק סביר ממקום המגורים של המבוטח.
מאיר כהן: מיכאל ואדוני, אני מבקש תשובה.
נעמה הלר: אני רוצה לומר מי בראש ובראשונה צריך לתת את התשובה למצב הזה.
נעמה הלר: מנהלי הקופות נמצאים פה ואומרים את הנתונים הללו ביושר.
נעמה הלר: חסרים פה הרגולטורים – אותם אנשים שאליהם פנה דוח מבקר המדינה, שניתן בדיוק לפני שנה.
נעמה הלר: משרד הבריאות, המל"ג, משרד האוצר - הגורמים האלה צריכים לבוא הנה ולתת את התשובה לזה.
מאיר כהן: המל"ג לא היה מאשר לאחווה, אלא אם כן ההערה בדוח מבקר המדינה.
מאיר כהן: כלומר אנחנו כן רואים התייחסות לזה.
מאיר כהן: הרגולציה של משרד הבריאות בפגישה שלי עם המנכ"ל ואנשיו – יש לנו נטייה תמיד חברי הכנסת, לצבוט את כל מי שלא אתנו.
מאיר כהן: אני ראיתי שם התכוונות מאוד טובה.
מאיר כהן: זה מתחיל לבעור להם בידיים.
מאיר כהן: הם יושבים ודנים, איך לשפר את המצב.
מאיר כהן: דוח המבקר הוא עם שיניים, בניגוד למה שחושבים.
נעמה הלר: דוח המבקר ניתן לפני שנה, ואנחנו צריכים צעדים אופרטיביים ולוחות זמנים כפתרונות.
מאיר כהן: אני הצעתי להם לקחת את דוח המבקר ולהפוך אותו לתוכנית עבודה.
נעמה הלר: ממש כך.
נעמה הלר: שאלת על פתרונות.
נעמה הלר: אחד הפתרונות – וזה בהמשך לדברים שנאמרו פה – זה להגדיר את המקצוע של קלינאי תקשורת כמקצוע.
מאיר כהן: אני מבקש שכל מה שאתם אומרים, יישב על שולחן סגן שר הבריאות.
נעמה הלר: להגדיר את המקצוע של קלינאי תקשורת כמקצוע במצוקה בפריפריה, בדומה לזה שהגדירו כך את המקצועות של הרנטגן, את רפואת הפגים, את המרדימים.
נעמה הלר: זה חשוב בדיוק כמו המקצועות האלה.
נעמה הלר: אם מגדירים אותו כך, גם משרד האוצר מעביר את התקציבים ואת המענקים ואת התמריצים כדי להביא את האנשים האלה.
נעמה הלר: בהמשך להצעות שהועלו פה – שמשרד הבריאות יעשה מיפוי – ואני מדברת בהמשך להמלצות הדוח – כמה קלינאי תקשורת ומרפאים צריך בדרום.
נעמה הלר: מה המספר.
נעמה הלר: ואז נדע אם הנתון של כן חסרים או לא חסרים ברמה הארצית, כמה אנחנו צריכים כדי להשלים את זה, ומה הצעדים שיש לנקוט.
מאיר כהן: נעבור לנושא הבא.
מאיר כהן: אנשים שלא דיברו ורוצים לדבר – יש לנו עד 11:00.
מאיר כהן: עכשיו 10:20.
מאיר כהן: זה מספיק זמן כדי – יש דיון מהיר של יעל גרמן, שרת הבריאות לשעבר, על רופאים שעוברים לפריפריה.
מאיר כהן: הנושא השני שוועדת המשנה הזו מטפלת בו הוא הצמצום התורים לרפואה יועצת באופן כללי בדרום.
מאיר כהן: החברים מהאוצר, בבקשה.
מאיר כהן: שוב, חברים, צערי הוא גדול על כך שבכל הקשור לרפואה אנחנו רואים את הפערים האלה בין פריפריה למרכז הארץ.
מאיר כהן: זמני ההמתנה החציוניים – לא זמן ההמתנה הממוצע – הופכים להיות לחסרי תקדים במדינה הזאת.
מאיר כהן: סיפרתי בתחילת הישיבה הזו, שהגיעה אליי הביתה בדימונה גברת מאופקים.
מאיר כהן: באה עם בנה, הוא חיכה באוטו, אמרה לי במרוקאית שוטפת – שהיה לי כיף לדבר אתה - שאני מחכה למרפאת כאב כבר שנה, ועדיין אני לא רואה – לא נתנו לי תאריך.
מאיר כהן: שנה אומרים לי: ניתן לך תאריך.
מאיר כהן: זו השיטה החדשה, שכל פעם נבוא ונגיד: ניתן לך תאריך.
מאיר כהן: על פניו, הדבר הכי קל לעשות הוא לנצל את היותך חבר כנסת, ולהתקשר לנזוף במישהו ולהקדים לה את התור, אבל מצד שני, אני חושב על אלה שלא יכולים לבוא לביתם של חברי כנסת ולהתלונן.
מאיר כהן: מה הועלנו בכך?
מאיר כהן: לכן אני מאוד מבקש, נשמע את האוצר, שיספר לנו כמה כסף הוא הביא למשרד הבריאות, וכמה מעבירים עכשיו לטובת צמצום התורים.
מאיר כהן: אני מבקש לשמוע את הקופות, איך הן נערכות, ולשמוע תגובות של חברי הכנסת.
מאיר כהן: אגב, אתם יכולים להתפרץ מתי שאתם רוצים, רק תעשו זאת בנימוס, כי יש לכם יותר זכויות.
מאיר כהן: אבל כמו בחלק הראשון, חברים – המלצות.
מאיר כהן: בלה, בלה זה נחמד, אבל אני רוצה המלצות, כי עם מאגר החוכמה הזה אני הולך לשר הבריאות ויושב לו על העורק.
מאיר כהן: כל אחד, שישקף מציאות חצי דקה, והשאר יקדיש להמלצות.
ואאל יונס: בוקר טוב לכולם.
ואאל יונס: בבוקר קראתי בידיעות אחרונות את הכתבה על התורים וקיצור התורים, ויצא לי להתקשר עם נציג הסתדרות הרופאים הבוקר.
ואאל יונס: יש שלוש בעיות: הראשונה היא כסף, השנייה היא כסף, והשלישית היא כסף.
ואאל יונס: אם יש רצון, אנחנו חייבים לבנות מרכזי רפואה בבתי חולים – גם בדרום, גם בפריפריה.
ואאל יונס: חייבים בקהילה לעשות מרפאות.
ואאל יונס: רק זה יקצר את התורים.
ואאל יונס: אדם שהולך לרופא ומבקש בדיקה ותור, חולה, לא יכול לחכות לא חודש, לא חודשיים, והתורים מגיעים היום עד ששה חודשים, מה שקראתי שם.
ואאל יונס: זה בלתי-אפשרי, זה בלתי-סביר.
ואאל יונס: האוצר ומשרד הבריאות חייבים להזרים גם לקופות, גם לבתי חולים ויש לבנות עוד ועוד.
ואאל יונס: אנחנו סובלים.
ואאל יונס: אני אישית עברתי בדיקה, שחיכיתי – צריך לחכות המון זמן.
ואאל יונס: היתה פרוטקציה שעשו לי, כמו שאמרת, והצלחתי לעשות תור מקוצר.
ואאל יונס: אדם פשוט מהשורה, מה הוא יכול לעשות?
ואאל יונס: פשוט, לבנות ולבנות.
ואאל יונס: רק זה יפתור לנו את הבעיה.
ואאל יונס: אפשר לדבר עד מחר.
ואאל יונס: בלי לעשות מרכזי רפואה נוספים ולתת תקנים, הבת שלי רופאה – ניסתה לעשת התמחות, ולא מצאה תקן.
ואאל יונס: הסתובבנו בהרבה בתי חולים.
ואאל יונס: אין תקן.
ואאל יונס: היא סיימה לימודי רפואה.
ואאל יונס: היתה סטאז'רית.
ואאל יונס: עכשיו היא בקופת חולים כללית סוף-סוף, בלי שום מסלול נכנסה.
ואאל יונס: אין תקנים.
ואאל יונס: זה התשובות שכולם מקבלים.
ואאל יונס: גם לקלינאי התקשורת, גם לרופאים וגם לאחיות - לכולם אין תקנים.
ואאל יונס: זו הבעיה שלנו.
מאיר כהן: החבר'ה מהאוצר.
מאיר כהן: אני רוצה שתקשיבו לנתונים האלה.
מאיר כהן: לא רק שהמצב לא משתפר, אלא שהוא הולך ומידרדר.
מאיר כהן: שימו לב לנתונים האלה: בשנת 2010 מחצית מהמטופלים ברחבי הארץ נאלצו להמתין לבדיקה אצל רופא אף, אוזן, גרון כארבעה ימים; היום – 17 יום.
מאיר כהן: הכי פשוט – אף, אוזן, גרון.
מאיר כהן: ב-2010 זמן המתנה לקרדיולוג עמד על 11 ימים; היום זמן ההמתנה הממוצע לקרדיולוג – 39 ימים.
מאיר כהן: מרפואות כאב זה מגיע לשנים.
מאיר כהן: שנים.
מאיר כהן: המצב בפריפריה הוא הרבה-הרבה יותר קשה, המצב הכללי.
מאיר כהן: אמר לי אחד הרופאים – אמרתי לו: למה כל פעם שבאים לבקש ממך משהו, אתה רושם: דחוף?
מאיר כהן: הוא אומר: זה המעט שאני יכול לעשות.
מאיר כהן: אם ארשום דחוף, מתייחסים.
מאיר כהן: רק ככה יש מישהו שיסתכל.
מאיר כהן: מה זה עשה אצל החבר'ה?
מאיר כהן: כולם רושמים דחוף.
מאיר כהן: אנשי האוצר, אנא, כמה כסף העברתם לקופות, וכמה אתם מעבירים ב-2019?
ליאור קוטלר: ליאור קוטלר, משרד האוצר.
ליאור קוטלר: אפתח ואומר שתקציב משרד הבריאות גדל בשנים האחרונות באופן דרמטי מעבר לכל גידול בתקציבים אחרים ומעבר לגידול שחל בתקציב המדינה.
ליאור קוטלר: לסבר את האוזן - תקציב הבריאות גדל בכ-12 מיליארד בשלוש השנים האחרונות – זה גידול של 21%.
מיכל בירן: וגם בפרספקטיבה היסטורית, הגענו למצב הזה, כי ב-97' ביטלו את המס המקביל שהיתה השתתפות מעסיקים בבריאות עובדיהם.
מיכל בירן: זה היה 7 מיליארד בערכים של אז, שהאוצר הבטיח להכניס מכיסו כל שנה, מה שהביא אותנו לבור.
מיכל בירן: מי זוכר מי הבטיח ב-97'?
מיכל בירן: אבל הבור שאנחנו נמצאים בו, הוא שם.
מאיר כהן: מזל שמיכל נמצאת כאן, כי אי-אפשר לקחת אותה בנתונים מהסוג הזה.
מאיר כהן: היא יודעת הכול.
מיכל בירן: עכשיו ממלאים את הבור עם כפית.
ליאור קוטלר: הגידולים הנרחבים שחלו בתקציב משרד הבריאות השנים האחרונות הוקצו לטובת שיפור מערך הטיפולים בקהילה ולשיפור השירותים בפריפריה.
ליאור קוטלר: בהקשר זה אני רוצה להזכיר שלקופות החולים חלוקת הכסף נעשית באמצעות מנגנון הקפיטציה, שמפצה ביתר את קופות החולים על מטופלים שנמצאים- -
מאיר כהן: אם קשיש גר במצפה רמון, הוא אמור לקבל שני שקלים יותר מקשיש שגר בתל-אביב.
מיכל בירן: הוא לא מקבל על זה שהוא קשיש.
ליאור קוטלר: מערך התמריצים של מנגנון הקפיטציה נועד לתמרץ את קופות החולים לבטח מטופלים באזורי הפריפריה.
ליאור קוטלר: אשמח למנות כמה מאמצים של הממשלה, של משרדי הבריאות והאוצר, בשנים האחרונות, לשפר את השירות שניתן לתושבי הפריפריה ולחזק את הרפואה הציבורית.
ליאור קוטלר: ראשית, התוכנית לקיצור תורים שיצאה ב-2017, שבמסגרתה הוקצו 880 מיליון שקל מדי שנה למערכת הבריאות הציבורית במטרה לקצר את התורים ולהסיט את הפעילות מהמערכת הפרטית למערכת הבריאות הציבורית, לחזק את האיתנות של מערכת הבריאות הציבורית.
ליאור קוטלר: התוכנית הזו היא באמצעות מבחני תמיכה לקופות החולים ולבתי החולים, להגדיל את הפעילות שהם מבצעים בשטחם.
ליאור קוטלר: בנוסף, יש לציין, וזה בהקשר כוח האדם שדובר פה בקהילה – בהתאם ליוזמה של משרד הבריאות ומשרד האוצר - משרד הבריאות יוכל להרחיב בנושא – יש תוכנית להגדלת המתמחים בקהילה; מבחן תמיכה שבמסגרתו אמורים להיות מוכשרים 375 מתמחים חדשים.
ליאור קוטלר: תוספות מאוד משמעותיות מדי שנה.
ליאור קוטלר: מבחן התמיכה הזה נמצא בשלבים אחרונים כבר בטיפול של משרדי הבריאות והמשפטים.
מאיר כהן: תוכלי לפרט?
מאיר כהן: מתמחה לאף, אוזן, גרון מגיע לפריפריה – מה הוא מקבל?
ליאור קוטלר: משרד הבריאות יוכל להעביר את זה במקומי, אבל אוכל לספר לכם מלמעלה, שמשרד הבריאות זיהה מקצועות שבהם יש מצוקה, בעיקר בשירותים בקהילה, שזה למשל רופאי ילדים, נשים, עור, עיניים, אף, אוזן, גרון.
ליאור קוטלר: מטרת התוכנית – להכשיר רופאים מתמחים בקהילה, כשהמימון ייעשה על-ידי הקופות ועל-ידי המדינה.
מאיר כהן: אתם מרגישים את השינוי?
ליאור קוטלר: הוא במשרד המשפטים, ואומר להיכנס.
מאיר כהן: מה הלו"ז?
ליאור קוטלר: משרד הבריאות יוכל לומר לך.
מאיר כהן: בבקשה, משרד הבריאות.
הדר אלעד: אומר שני משפטים, לאו דווקא על קלינאי תקשורת.
הדר אלעד: אין לי מידע ספציפי על קלינאי תקשורת.
הדר אלעד: לא עסקתי בנושא, אלא בכל העולם של הפרא רפואה.
הדר אלעד: אתייחס לדברים שנאמרו פה בדיון הקודם.
הדר אלעד: קודם כל, שר הבריאות ומנכ"ל המשרד הקצו 40 מיליון שקלים נוספים לשנה על חשבון דברים אחרים במשרד לעולם התפתחות הילד.
הדר אלעד: זה כולל קלינאי תקשורת, מרפאים בעיסוק, פיזיותרפיסטים, רופאים שעוסקים בתחום כמובן.
הדר אלעד: 40 מיליון שקלים בשנה.
מאיר כהן: התקבלה החלטה של תוספת של 40 מיליון שקלים למקצועות הפרא רפואיים להתפתחות הילד.
מאיר כהן: 40 מיליון שקלים זה ל-2018?
הדר אלעד: זה יתחיל ביולי השנה.
הדר אלעד: יש השנה 20 ועוד 20 לשנה הבאה.
הדר אלעד: יולי עד יולי.
הדר אלעד: השנה אמור לחלק עשרים.
הדר אלעד: בחציון הראשון של השנה הבאה - עוד עשרים.
הדר אלעד: המבחן הזה הוא בסיום של כתיבה ופרסום להערות ציבור.
הדר אלעד: אני מניח שיתפרסם בטווח השבועיים הקרובים.
מאיר כהן: בישיבה הבאה תוכל להגיע אתו, עם המבחן הזה, ולהקריא אותו לוועדה?
הדר אלעד: ודאי.
הדר אלעד: אנחנו מקווים שתחולתו תהיה מ-1 ביולי, ואז לקופות יהיה זמן של מחצית השנייה של השנה, לממש את ה-20 מיליון.
הדר אלעד: תכלית המבחן זה הגברת הפעילות בתחום.
מאיר כהן: ראית את המבחן?
מאיר כהן: היית בין יוזמיו?
מאיר כהן: יש שם עדיפות ברורה לפריפריה?
הדר אלעד: הוא נותן פקטור כספי – מתגמל ביתר את הפעילות, ככל שהיא מתבצעת בפריפריה.
הדר אלעד: זה לגבי נושא התקצוב הנוסף לעולם הזה.
הדר אלעד: בנוסף, הנושא של ההחזרים – נושא מאוד חם כרגע במשרד הבריאות.
הדר אלעד: רק אתמול השר קיים ישיבה בנושא.
הדר אלעד: התוצאה שלה – שתוקם ועדה משרדית שתבחן את הדרכים, איך יכול לסגת אחורה.
מאיר כהן: כל פעם שאומרים לי: תוקם ועדה – אני מת מפחד.
מאיר כהן: הייתי ראש עיר עשר שנים – ביטלתי את כל הוועדות.
מאיר כהן: צריכים החלטה של שר.
מאיר כהן: הוא שר.
מאיר כהן: הייתי פעם שר.
מאיר כהן: יש המון כוח לשרים.
הדר אלעד: גם השר מבין שלצאת מההחזרים מעכשיו לעכשיו, זה מהלך שעשוי לפגוע בציבור.
הדר אלעד: לכן הוא רוצה לקבל המלצות, איך נכון לעשות את זה, כדי שהציבור לא ייפגע, ולכן זה צריך להיות במקביל ואולי קצת אחרי - הזרמה של כספים משמעותיים.
מאיר כהן: אמרנו, שהשטח יהיה מוכן לזה.
הדר אלעד: זה אומר כספים שייכנסו ויתחילו כבר לעבוד בשטח, ולהגביר את הפעילות בהסדרים.
הדר אלעד: זה לגבי כל העולם הזה של התפתחות הילד.
הדר אלעד: לגבי מה שאמר האוצר, מבחן התמיכה עתיד להתפרסם להתייחסות ציבור לא יאוחר משבוע הבא.
הדר אלעד: סיימנו את כתיבתו.
הדר אלעד: משרד המשפטים אתמול אישר לנו לפרסם אותו להערות ציבור.
הדר אלעד: יתפרסם בעוד בשלושה שבועות-חודש להערות ציבור, ולאחר מכן נוכל לפרסמו, כלומר הוא ייכנס לתוקפו, נסכם אותו עם משרדי המשפטים והאוצר.
הדר אלעד: מדובר בתהליך הבשלה הדרגתית של שלוש שנים, שבסיומה תהיה תמיכה ארוכת זמן בהיקף, כפי שציינה ליאור, היקף של מעל 370 שקלים למתמחים בשנה.
הדר אלעד: מה שלא נאמר, שככל שהתקנים בפריפריה, התקצוב יהיה גדול ב-50%.
הדר אלעד: כלומר אם מדובר בתקן התמחות באזור המרכז – התקצוב השנתי, כרגע מדובר על 100,000.
הדר אלעד: ככל שמדובר בתקן התמחות בפריפריה – 150.
מיכל בירן: אחת הטענות ששמעתי, שבגלל חוסר הוודאות על המענקים בכל הווריאציה שלהם לפריפריה – נגיד, ראינו את בית החולים העמק בעפולה, שלפעמים הם מפספסים את המתמחים הטובים, שהם רוצים שיישארו, כי הם לא יודעים לומר להם אם יהיה להם בסוף את התקן, את התמרוץ, או לא, ואז בסוף הטובים ביותר לא מחכים.
הדר אלעד: הם לא מחכים.
מיכל בירן: השאלה אם בזה יש ודאות.
הדר אלעד: עד עכשיו דיברתי על תמיכה בתקנים לקופות – שהן יקימו תקנים נוספים.
הדר אלעד: זה לא המענקים האישיים לעובדים.
הדר אלעד: גם בנושא הזה האוצר עשה מהלך – הלא המענקים שנקבעו בהסדר הרופאים הסתיימו.
הדר אלעד: עדיין האוצר תקצב את נושא המענקים לשנתיים קדימה.
הדר אלעד: 35 מיליון לכל שנה.
ישראל אייליג: היא צודקת.
ישראל אייליג: זה היה 70 מיליון, ו-35 מיליון היו לפריפריה.
ישראל אייליג: ה-35 מיליון של פריפריה נעלמו, ומה שנשאר, מעבירים לקהילה ולא לבתי חולים.
מאיר כהן: תזכיר את זה יותר מאוחר, ונבדוק לאן הם נעלמו.
נירית זידר: נירית זידר, האגודה לזכויות החולה.
נירית זידר: אגיע ישר להצעות האופרטיביות, שאומר אותן בקצרה.
נירית זידר: ראשית, לחייב קופות לפרסם זמני המתנה בכל מקצוע, בכל ישוב.
נירית זידר: זה במקביל למה שנאמר פה, שאנשי המקצוע יכולים לעבור בין קופה לקופה.
מאיר כהן: כלומר אני מחייב את הקופות לומר, בדימונה כמה מחכים לרופא כזה, וכמה מחכים לרופא כזה?
מאיר כהן: למה המנגנון הזה ייטיב עם השאלה שנשאלת פה?
נירית זידר: כי אז תהיה תחרות בין הקופות.
נירית זידר: אנשים, שחשוב להם, נאמר, רופא ילדים, יוכלו לבחור לעבור לקופה מסוימת, כי יש שם תקופת המתנה קטנה יותר.
מאיר כהן: או לחלופין לבקש ממשרד הבריאות לפרסם טבלה אחת, שעושה את זה בצורה אובייקטיבית.
נירית זידר: נכון כמו שפרסם זמני המתנה בחדרי מיון.
מאיר כהן: רעיון טוב.
נירית זידר: לחייב את הקופות לפרסם את החוזר של משרד הבריאות על מוקד למקרים דחופים, כי ייתכן שדרך המוקד הזה, אנשים יקבלו מענה על העניינים הדחופים, והעניינים הפחות דחופים יגיעו בעוד שלושה חודשים.
נירית זידר: זה פחות קריטי.
מאיר כהן: אני חייב להחמיא למשרד הבריאות בכל הנושא של הרפואה הדחופה.
מאיר כהן: קורה שם משהו טוב.
נירית זידר: נכון.
נירית זידר: שלישית, לחייב קופות בשיעור מומחים זהה פר קפיטה במחוזות השונים.
מאיר כהן: זה אנחנו יודעים.
נירית זידר: לא בטוח שהציבור יודע.
נירית זידר: נקודה אחרונה – לשנות את החוק, כך שאם תור עולה על 14 יום, או יחליטו על טווח סביר כלשהו, ניתן יהיה לפנות למרפאת חוץ של בית חולים, שהמטופל יבחר.
נירית זידר: אם דיברת על הנכד שלך, אם צריך להמתין יותר מ-14 יום, ואתה מחליט שנוח לך לבוא לאיכילוב, הקופה תאשר את זה.
מאיר כהן: בטופס 17.
נירית זידר: אתה לא חייב בטופס 17, להיות מופנה לסורוקה.
נירית זידר: אולי תבחר בית חולים אחר.
נחמן אש: מאוד מדאיג אותי שהאגודה לזכויות החולה, כל סעיפיה - לחייב את הקופות.
נחמן אש: אין פה שום אמירה לגבי זה שצריך יותר כסף, ונאמר פה – שלוש הבעיות הקאשונות – צריך יותר כסף למערכת הציבור, שנוכל לספק.
נחמן אש: הקופות בגירעון.
מיכל בירן: הקופות גם הוכח, שהן יעילות מאוד.
מיכל בירן: כל מה שהיה בהתייעלות כבר נעשה.
מיכל בירן: גם האוצר בעצמו – שאלתי אותם: איזו התייעלות אתם רוצים?
מיכל בירן: מה נשאר?
מיכל בירן: מה ברוב חוצפתם הם אמרו: זה שהקופות מבזבזות כסף על לגנוב רופאים אחת מהשנייה - זה הרצחת וגם ירשת.
מיכל בירן: גם לא דאגו להשאיר מספיק רופאים, ואז מאשימים את הקופות שהן עושות את המקסימום, שיהיו להם הרופאים הכי טובים.
מיכל בירן: הזוי.
מאיר כהן: אנחנו מאוד מכבדים את האגודה שלכם.
מאיר כהן: זה שהוא ענה – בסדר.
אפרת ברון הרלב: שמי אפרת הרלב.
אפרת ברון הרלב: אני המנהלת הרפואית של מחוז צפון של כללית.
אפרת ברון הרלב: אני נמצאת פה לדיון הבא שיתקיים.
אפרת ברון הרלב: הבאתי לכאן מצגת כדי להציג נתונים, ואשמח להציג.
אפרת ברון הרלב: אני רק רוצה לציין לגבי הסעיף הראשון – אל"ף, אני לגמרי מסכימה שצריכה להיות שקיפות, ואנחנו צריכים להציג את הנתונים.
אפרת ברון הרלב: בנושא הצגת אורך תור, יש לזכור שיש לו ביטוי מסוים, אבל הוא מאוד מצומצם, כי אם, למשל, אורך התור לנוירולוג בקריית שמונה הוא אין סופי, לצורך העניין – הרי שזה לא מכיוון שאני מעוניינת שיהיה כזה אורך תור; זה מכיוון שגם לי, גם למכבי, גם למאוחדת וגם ללאומית יש קושי מאוד גדול, למצוא רופא נוירולוג שייתן שירות בקריית שמונה, וכל ארבע הקופות עושות מאמץ לבצע את זה.
אפרת ברון הרלב: אני יכולה לעשות מאמץ עד מחרתיים - בסוף צריך להיות נוירולוג שלמד שבע שנים מעבר לתקופת הלימודים הבסיסית שלו כדי שיהיה נוירולוג.
מאיר כהן: כמה מתוך המאמצים האלה עשיתם סביב שולחן אחד, שכל הקופות יושבות ומנסות לשתף פעולה?
אפרת ברון הרלב: מנכ"ל שירותי בריאות כללית, ככל הידוע לי, בדיוק לפני חודשיים יצר איגוד של ארבעת מנכ"לי הקופות.
אפרת ברון הרלב: בין היתר, זו המטרה שלו.
אפרת ברון הרלב: דווקא המנכ"ל שלנו הוא שמוביל את החיבור הזה בין ארבעת המנכ"לים, ואני מאוד גאה בו על זה.
מיכל בירן: למרות שיש לומר שכשהיתה לי הצעת חוק שמטרתה היתה להרחיב - היום אמור להיות מנגנון שיפוי על חלק מהרופאים – משפחה, גניקולוג וכו', בישובים מתחת ל-10,000 אנשים - רציתי להרחיב את זה - אם לאחת הקופות יש אורתופד, שיהיה גם, וקופה אחת סיכלה את הצעת החוק.
אפרת ברון הרלב: אורך תור לרופא ילדים, למשל, לא אומר – וזה להערתה השלישית – האם אותו רופא ילדים הוא רופא מומחה או לא, כמה זמן הוא בכלל במערכת או לא.
אפרת ברון הרלב: לכן אורך תור במעבר של מטופל מקופה זו לאחרת, הוא לאו דווקא המדד היחיד שאותו מטופל צריך להתייחס אליו.
אפרת ברון הרלב: גם לזה יש משמעות בפריפריה.
מאיר כהן: אני עכשיו מבקש סקירה של שתי דקות מכל אחד על איך הקופה שלו פועלת לצמצום התורים בהלימה לתקציבים של 20 מיליון ועוד 20 מיליון ולדברים של משרד הבריאות.
מיכל בירן: רק משפטון.
מיכל בירן: בסוף מה שגורם לאנשים להוציא כסף על כל מיני ביטוחים משלימים זה אורך התור.
מיכל בירן: אני לא מדברת על מי שחלילה, נפלה עליו מחלה רצינית.
מיכל בירן: בסוף אומר: שלושה חודשים?
מיכל בירן: אני מעדיף כסף, תניחו לי.
מיכל בירן: אורך התור הוא הפרמטר המרכזי.
מיכאל מישורי- דרעי: הדיון פה הוא על הרפואה היועצת, הרפואה השניונית.
מיכאל מישורי- דרעי: אנחנו מדברים על המקצועות, הטופ 5, שזה המסורתיים, אורתופדיה, אף, אוזן, גרון, עיניים, עור, נשים, וחמשת הבאים, שזה קרדיולוג, נוירולוג וכו'.
מיכאל מישורי- דרעי: הקהילה לא יכולה לגדל את הרופאים האלה.
מיכאל מישורי- דרעי: אנחנו תלויים לחלוטין בבתי החולים בארץ.
מיכאל מישורי- דרעי: זה מקצוע בית חולימי, כולל ילדים, שהכול תלוי במחלוקת, והקיבולת שלהם לקבל מתמחים.
מיכאל מישורי- דרעי: אני שמח מאוד על הבשורה עכשיו.
מיכאל מישורי- דרעי: ברור לי שזה יהיה חיבור עם בתי החולים.
מיכאל מישורי- דרעי: ה-370 תקנים האלה, שאני מאמין ורוצה לדעת שגם יועצת תהיה שם, יהיו תקנים נוספים.
מיכאל מישורי- דרעי: מנהל המחלקה האורתופדית בסורוקה צריך לדעת שהוא קיבל עכשיו עוד שלושה מעבר למתמחים שלו, כדי לעשות את זה.
מיכאל מישורי- דרעי: חיכינו לבשורה הזאת.
מיכאל מישורי- דרעי: מזה שש שנים מופעל אצלנו מודל הגדלת כמות מתמחים ברפואה יועצת לקהילה.
מיכאל מישורי- דרעי: רופא שמתמחה בבית החולים, אבל מיועד לשרת בקהילה.
מיכאל מישורי- דרעי: זה נקרא אצלנו הסכם סמנכ"לים, כשם קוד.
מיכאל מישורי- דרעי: 168 מתמחים ברגע זה נמצאים בשלבי התמחות שונים בכל מקצועות הייעוץ.
מיכאל מישורי- דרעי: אצלי בדרום זכיתי ל-48 כאלה.
מיכאל מישורי- דרעי: הם יוצאים כל שנה, מ-2018 עד 2022, 2023.
מיכאל מישורי- דרעי: מיועדים לקהילה.
אפרת ברון הרלב: גם רפואה מקצועית בקהילה.