GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ארנון אלחנני: תן לו קודם כל את הטיפול במשך חודש-חודשיים ואחרי כן תגיד לו שיבוא לוודא אם הוא רוצה להמשיך את הטיפול בכסף.
<ורד גורן: מנהלת השירות לאזרח, מינהל השירותים החברתיים בחולון.
<ורד גורן: אנחנו באמת מביאים את הקול מהשטח ומה שאנחנו רואים בשטח זה שלגבי קשישים - - -
אלי אלאלוף: סיעודיים.
<ורד גורן: סיעודיים פחות או יותר כי אלה רמות 2 עד 6, שאומרים שתלויים במידה רבה בעזרת הזולת, בעיקרון מהניסיון שלנו, קשישים, אזרחים ותיקים שקיבלו את גמלת השר"ם שהיא בכסף, לא ויתרו עליה אף פעם לטובת שירותים בעין.
<ורד גורן: לכן אנחנו ברמה העקרונית רק בעד שירותים בעין.
<ורד גורן: כשנכנס שיקול כספי, הוא שיקול שלא תמיד הוא ענייני ולא תמיד הוא רק לטובת הקשיש עצמו.
<ורד גורן: לכן אנחנו בעד לממש, לתת מימוש כי בתוך עמנו אנו יושבים ויש דרישה לעניין של גמלה כספית, לתת מימוש לארבע שעות, מימוש של גמלה כספית ושאר השירותים בעין, מה שייתן תמהיל יותר נכון למתן השירותים.
<אייל מדן: אני יכול לדייק את הדברים?
אלי אלאלוף: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לאלה שעוד לא דיברו.
<אייל מדן: צריך לדייק את האמירה.
<אייל מדן: שליש מהאנשים שמקבלים שר"ם, הקשישים כן מקבלים שירותים בעין וזה מראה המחקר.
<אייל מדן: אבל אפשר גם למסגר את זה בצורה שאומרת שאנשים שמקבלים כסף, הם מעדיפים דווקא יותר לקבל קצבה בכסף מאשר לקנות שירותים בעין.
<אייל מדן: אם נותנים להם את אופציית הבחירה.
<ורד גורן: שליש לא מקבלים.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לנו פרוזדורים נפלאים ותוכלו להתווכח בחוץ.
<ליאור שטרסברג: עמותת מט"ב שעוסקת 60 שנים בתחום.
<ליאור שטרסברג: צריך לזכור שהיום האנשים שזכאים לקצבת סיעוד, 167,000, עוברים מבחני הכנסה מאוד מאוד משמעותיים.
<ליאור שטרסברג: אני עוד לא ראיתי את הכסף שיודע לקלח בן אדם ולהלביש אותו ולהאכיל אותו.
<ליאור שטרסברג: לכן את הדבר הזה צריך להבין.
<ליאור שטרסברג: כשאתה שם לבן אדם בחירה, שהוא צריך והוא צריך את הכסף הזה להוצאות רפואיות, למזון וכולי, הבחירה הזאת היא לא סבירה והיא אפילו לא מוסרית.
<ליאור שטרסברג: אני חושב שההצעה של כבוד היושב ראש שבאה לשלב שילוב נכון והגיוני של ארבע שעות או חמש שעות, הן הוא יכול להשתמש בכסף הזה לצרכים שלו, ומצד שני להבטיח את הטיפול – בדיוק בהגדרה של היושב ראש, היא הצעה גאונית וסבירה ונכונה שמשלבת גם את הצורך לטיפול מיידי כי בן אדם ששבר שבר וצריך להגיע לבית החולים, הוא כבר בבית החולים מקבל מטפלת.
<ליאור שטרסברג: הוא לא יכול לחכות לדבר הזה וזה הדבר הזה.
<ליאור שטרסברג: לכן ההצעה סבירה והגיונית של כבוד היושב ראש, נכונה.
<ליאור שטרסברג: הוא אומר שניקח ארבע שעות ואפשר יהיה להמיר את זה ויש לו זכות להמיר עד ארבע שעות כדי לעזור לו בהוצאות שלו, וצריך לעזור לו, ואת היתר הוא יקבל בשירות בעין.
<ליאור שטרסברג: אני שוב אומר, ואני מזהיר, ואנחנו 60 שנים עוסקים בעניין הזה, שיש הרבה מאוד מה לעשות והרבה לשנות בתחום.
<ליאור שטרסברג: צריך לעשות רפורמה של המטפלות, שזה דבר מאוד משמעותי, צריך להתחיל את הפיקוח, צריך לעשות הרבה דברים אבל מה שיש כאן זה קיצור דרך שיעלה ביוקר, אלפי שקלים לבני המשפחה ואנחנו מזהירים מפני זה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להביא שני נתונים שלא הבאנו.
אלי אלאלוף: הצעת הממשלה הייתה שהוא יכול להמיר הכול.
אלי אלאלוף: אני הצעתי, ואני מוכן לתקן כי אני רואה שאתם רוצים יותר כיוון של ארבע שעות ואני רציתי עד חצי בכל הרמות.
אלי אלאלוף: להמיר חצי מהקצבה לכסף.
אלי אלאלוף: אני אמרתי לך לא כשדיברת?
אלי אלאלוף: חבר'ה, גם לי יש עצבים כמו לכולם ועוד אני ממוצא מסוים.
אלי אלאלוף: אנחנו חשבנו על חצי.
אלי אלאלוף: שנית, נתון שלא אמרנו אותו עד עכשיו.
אלי אלאלוף: זאת הוראת שעה לשנתיים.
אלי אלאלוף: למה אנחנו רוצים שנתיים פלוס שנה?
אלי אלאלוף: מפני שאנחנו רוצים את הבדיקות ואת המעקב של המערכת כדי שתבואו עם נתונים.
אלי אלאלוף: לפני שנה אתם יודעים שהוספנו שעות בסיעוד והעברנו שעות סיעוד לכסף.
אלי אלאלוף: אפשרות לבחור.
אלי אלאלוף: רק 10 אחוזים הלכו לכסף.
<קריאה: 5 אחוזים.
אלי אלאלוף: 5 אחוזים.
אלי אלאלוף: אני מוכן לקנות.
אלי אלאלוף: 7.5 אחוזים.
אלי אלאלוף: המגמה היא ברורה.
אלי אלאלוף: האנשים לא רצו לכסף.
אלי אלאלוף: אז כאן אמרנו שלא רוצים שיהיה פתרון או הצעה אחת לכל הסיעודי אלא הוא יכול לבחור לעצמו במינוןש הוא חושב לנכון.
<קריאה: עד עכשיו זה היה רק לעובדים זרים שממילא משלמים להם.
אלי אלאלוף: אני משאיר את זה על השולחן.
אלי אלאלוף: לא לדיון אפילו, רק שתדעו למה עשינו את זה.
אלי אלאלוף: אני לא מאוהב במתן כסף אבל יש לי דבר אחד: המדינה מספיק חזקה לתת כסף מראש.
אלי אלאלוף: האזרח הפשוט חלש מדי כדי להמתין לקצבה שלו.
אלי אלאלוף: המצב הוא כזה שחוץ מהמקומות המצוינים שהם מעל לכל רמה מוכרת בארץ, יש גם מקומות חלשים מאוד ובינתיים האזרח משלם.
אלי אלאלוף: לכן אני רוצה שיהיה ברור למה עשינו את זה אבל לי אין שום בעיה שנעצור, תעבירו כספים, תגידו זה ארבע, זה שבע.
אלי אלאלוף: תשאירו לו את הבחירה.
<ארנה זמיר: המוסד לביטוח לאומי.
<ארנה זמיר: בבואנו לעשות את השינויים, יש לפעמים התנגשות בין מטרות שונות.
<ארנה זמיר: המטרה שלנו הכי חשובה בביטוח לאומי היא שזכאי יקבל את הזכאות שלו בדרך המהירה ביותר.
אלי אלאלוף: והטובה ביותר.
<ארנה זמיר: בגלל מה שאתה עכשיו אמרת ובניגוד למה שאמר חבר הכנסת איציק שמולי קודם, שהוא יקבל את זה רטרואקטיבית, הוא צריך לקבל את זה מוקדם ככל האפשר.
<ארנה זמיר: אנחנו מבקשים להימנע מכל התניה שתגרום לעיכוב ולהימנע מסרבול ובירוקרטיה שיגרמו לעיכוב במתן הזכאות.
<ארנה זמיר: זאת המטרה הראשונית שלנו.
<ארנה זמיר: אם בשביל לעשות את זה המערכת של הוועדה תאמר שכדי לעשות מערכת כזאת שהיא תהיה כמה שיותר מיידית, בשלב הזה של השנתיים האלה אנחנו נגביל את הגמלה בכסף לארבע יחידות ואת האפשרות להגדיל את השיעורים של הגמלה בכסף ליותר יחידות, נשמור לבדיקות בעתיד וכשנראה איך האוכלוסייה מתנהגת עם הדברים – אני חושבת שזה נותן איזושהי תוצאה מתקבלת על הדעת.
<ארנה זמיר: גם ארבע יחידות בשבוע בכסף, מרמות 2 עד 6, העיקר שלא יהיה עיכוב, שאדם יוכל להגיד מיד בתחילת הדרך מה הבחירה שלו.
<ארנה זמיר: גם לגבי הנושא הזה של הבדיקות שיצטרכו לבצע בהמשך, שצריך יהיה לעשות לצורך המעקב, אנחנו רוצים לשמור על גמישות.
<ארנה זמיר: מאחר ואנחנו לא עוברים כאן למחצית הגמלה בכסף, אנחנו שומרים את זה רק לנושא של ארבע יחידות וכפי שאמר חבר הכנסת איציק שמולי, צריכה להיות איזושהי פרופורציה בין רמת הבקרה ורמת הגמלה בכסף, אנחנו מדברים על ארבע יחידות, אנחנו מבקשים שאנחנו כמובן ניקח אחריות לערוך בדיקות אבל לא שיכתיבו לנו ברגע זה, כרגע, היום, בדקה זאת, בדיוק איזו מערכת נבנה.
<ארנה זמיר: אנחנו רוצים להתייעץ עם אנשי מקצוע ולבחון את הדרך המיטבית, לעשות את הבקרות האלה בצורה שתהיה הכי יעילה והכי ממוקדת באנשים שזקוקים לתמיכה הזאת ולא עכשיו לקבל החלטה שתחייב אותנו לעשות דברים שאולי אין בהם צורך.
<ארנה זמיר: אנחנו מעדיפים להתקדם בצורה הדרגתית, בשלב זה ארבע יחידות ובלי לבנות מנגנונים נוספים.
<אלון מסר: את בעצם מציעה לחזור להצעה הראשונית בכחול.
<אלון מסר: בכחול יש ארבע שעות.
<ארנה זמיר: אני מדברת על ארבע שעות וגם לא ברירת מחדל.
<ארנה זמיר: אנחנו נשאל את האנשים מה הם רוצים.
<ארנה זמיר: תמיד במקרה של כל זכאי חדש אנחנו מדברים אתו, בין אם זה מישהו מהרשות המקומית או בין אם זה מישהו מהביטוח הלאומי.
<ארנה זמיר: אנחנו מבררים עם האנשים מה הם רוצים.
<ארנה זמיר: אנחנו ניתן להם את מה שהם רוצים.
<ארנה זמיר: לא נבנה כאן עכשיו סרבולים נוספים ברגע הזה.
אלי אלאלוף: הבהרה טובה.
אלי אלאלוף: היות ודיברנו על הרבה מאוד כיוונים בסעיף הזה, תרשו לי לבקש מהיועצת המשפטית לקרוא מחדש את ההצעה שלי ולתקן תוך כדי.
<שמרית שקד: על אף האמור בסעיפים קטנים (ב) ו-(ג) – שאומרים קבלת השירות בעין - מבוטח שזכאי לגמלת סיעוד רשאי לבחור לקבל לידיו בכסף את שווייין בכסף של עד – כמה שתחליטו - מיחידות - שירות שתחליטו.
<שמרית שקד: כלומר, הוא יכול לבחור לקבל בכסף כמה שתחליטו יחידות שירות.
אלי אלאלוף: ההצעה שלי הייתה עד חצי.
אלי אלאלוף: אני חושב שארבע זה כולל עד חצי.
אלי אלאלוף: לכן לא הייתי קובע שזה ארבע.
דב חנין: ארבע, זה הרבה פחות אדוני היושב ראש.
דב חנין: חצי, זה יכול להיות 15.
אלי אלאלוף: לכן אני אומר עד חצי.
דב חנין: זה יכול להיות מאוד מסוכן.
דב חנין: אדוני היושב ראש, תן לי דקה.
<קריאה: אם זה חצי, לא נשאר לו הוצאות לטיפול.
דב חנין: אדוני היושב ראש, משפט.
דב חנין: אמרת בצדק שאנחנו כאן הולכים למהלך מאוד גדול שיחייב את כולנו לבדוק דברים.
דב חנין: לכן אני פונה אליך ומציע שאנחנו נקבע כרגע בשלב הזה ארבע שעות - - -
<קריאה: כמו שאומר הביטוח הלאומי.
דב חנין: כמו שאומר הביטוח הלאומי.
דב חנין: אם נראה בעתיד – הרי כל התהליך יהיה בבדיקה – שזה עובד, אפשר תמיד להגדיל.
דב חנין: אנחנו פשוט עושים שינוי.
דב חנין: להתחיל בארבע.
דב חנין: להקטין אחר כך, אחרי שהגדלנו, יהיה בלתי אפשרי.
אלי אלאלוף: בכל מקרה שיהיה ברור שניתן להחליף את המינון הזה כל העת.
אלי אלאלוף: זה לא סגור לעולמי עד.
אלי אלאלוף: מה רע להגיד עד חצי?
אלי אלאלוף: אתם רוצים עד שליש?
אלי אלאלוף: אבל תאפשרו.
אלי אלאלוף: אני שואל האם עד שליש, זה נראה לכם?
דב חנין: עדיין זה גדול מדי.
אלי אלאלוף: קבענו בהתייעצות.
אלי אלאלוף: יש לנו רוב לשליש.
קארין אלהרר: אבל יהיה איזשהו לוח זמנים מתי אמור להגיע המתאם או העובד הסוציאלי או מי שלא יהיה.
אלי אלאלוף: אם כן, אנחנו משאירים עד שליש.
<שמרית שקד: כתוב כאן שחלק של יחידה יעוגל כלפי מעלה.
<קריאה: אפשר חמש שעות?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בעד שליש ואני אומר שזה ייטיב עם הקשישים הסיעודיים הערבים כי אנחנו יודעים את השירות שהם מקבלים בביתם ואנחנו יודעים שהשירות לא בדיוק מגיע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אין לנו מספיק מרכזי יום לקשיש ואני רוצה שגם המשפחה תוכל לעזור לו.
<קריאה: אני בעד הצעת האוצר.
<קריאה: זה מאפשר להעסיק עובדים שהם קרובי משפחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שזה סיפור אחר אבל אני רוצה לאפשר לו.
לאה פדידה: אנחנו נטפל בזה בנפרד.
לאה פדידה: חמש שעות, זה בסדר.
אלי אלאלוף: אנחנו מתווכחים על דבר שבעיני הוא שולי.
אלי אלאלוף: הוא לא מהותי כי אחרי חודש יכול לבוא ולומר מאה אחוזים כסף.
אלי אלאלוף: עד חצי אחוז כסף.
אלי אלאלוף: אתם קובעים כאן עד חמש שעות וזה אומר שאוטומטית הוא לוקח חמש מתוך 30 והוא חייב רק שירותים?
<אסתי אשל: זה הכלי של העובדים לטפל בקשיש.
<אסתי אשל: השירותים הם הכלי שלנו בשטח לטפל בקשיש.
אלי אלאלוף: נשבע לך, אני אומר לך מניסיון שלי שלצערי גדול מדי, אחותי לא הייתה זקוקה לשום שירות.
<אסתי אשל: הלוואי שכל המשפחות היו כמו המשפחה שלך אבל לצערנו מהשטח אני לא רואה משפחות כאלה.
אלי אלאלוף: למה היא לא תקבל את הכסף שמגיע לה?
<אסתי אשל: היא תקבל חמש שעות כי יש בני משפחה.
אלי אלאלוף: למה חמש שעות אם המדינה רוצה לתת לה 30 שעות?
<אסתי אשל: כי אני רוצה שיהיה לי מספיק כסף.
אלי אלאלוף: חברים, הנקודה הזאת לליבון.
<אסתי אשל: היושב ראש, מי שזקוק ל-30 שעות, זה ברמה שממש זקוק לזה.
אלי אלאלוף: יש לו עובד צמוד, אז הוא לא זקוק לשום שירות.
<שמרית שקד: האנשים שיש להם מטפל צמוד יכולים לקבל 100 אחוזים.
אלי אלאלוף: תמכרו שירותים בכל מקרה.
אלי אלאלוף: אם זה חמש שעות זמני, אני בעד.
אלי אלאלוף: אם זה עד חמש שנים חמש השעות לכל החיים, לא.
טלי פלוסקוב: שיהיה גמיש.
אלי אלאלוף: לא יותר מחמש שעות בכסף.
אלי אלאלוף: אני אומר לך לא.
<קריאה: הקשיש פתאום נהיה - - -
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לשמוע יותר.
אלי אלאלוף: בסעיף הזה אנחנו נחזור סגורים בהצעה שכל חברי הוועדה יתייחסו אליה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לומר שלתת רק חמש שעות לכל החיים, אתם לא לוקחים בחשבון את ההתפתחויות ואת היכולת של האיש.
אלי אלאלוף: יכול להיות שהוא מסתדר בלי אף אחד מהשירותים.
<אסתי אשל: זו הרמה הראשונה.
אלי אלאלוף: תפסיקי לשקול את זה בקוביות שלך.
אלי אלאלוף: יש גם בני אדם.
אלי אלאלוף: יש גם משפחות.
אלי אלאלוף: יש גם אנשים ישרים עם ההורים שלהם ועם הסבים והסבתות.
<אסתי אשל: אבל יש משפחות שהן לא כאלה.
<שמרית שקד: אני רוצה לומר דבר אחד שחבר הכנסת חאג' יחיא העיר ואני מבקשת לתקן את הנוסח כדי שיהיה ברור שזה מה שהתכוונו אבל זאת הערה נכונה.
<שמרית שקד: הזכאי רשאי לשנות את בחירתו בכל עת.
אלי אלאלוף: זה מה שאני אומר, אבל אתם אומרים לי לא.
<שמרית שקד: המרה מכסף לעין.
<שמרית שקד: זאת הכוונה שלי.
<שמרית שקד: הוא בחר בכסף, כמה שתחליטו.
אלי אלאלוף: אבל גם מעין לכסף.
<שמרית שקד: לשני הכיוונים.
אלי אלאלוף: לשני הכיוונים.
<שמרית שקד: זה לא אומר כמה אבל זה אומר שברגע שהוא בחר, הוא יכול לשנות את דעתו.
אלי אלאלוף: ללא מגבלה.
<שמרית שקד: את זה לא אמרתי.
<שמרית שקד: אתם תחליטו.
אלי אלאלוף: את זה אני אומר.
אלי אלאלוף: הוא לא יכול לקחת רק חמש שעות או להחזיר את השעות.
<קריאה: זו המשמעות של עד חמש שעות.
טלי פלוסקוב: עד חמש שעות, הזמני.
<קריאה: מה העמדה הסופית?
אלי אלאלוף: בשלב ראשון, לתקופה מוגבלת שנקבע אותה ביחד, יקבל עד חמש שעות בכסף.
<קריאה: יוכל לבחור.
אלי אלאלוף: יוכל לבחור עד חמש שעות בכסף.
אלי אלאלוף: לגבי הניסוח, תסמכו על שמרית.
אלי אלאלוף: אחרי אותה תקופה - - -
טלי פלוסקוב: אחרי שנה נגיד?
קארין אלהרר: לא שנה.
אלי אלאלוף: יכול להיות אחרי חודשיים.
אלי אלאלוף: הוא יכול לבחור.
טלי פלוסקוב: עד שליש.
אלי אלאלוף: על הכול.
אלי אלאלוף: אנחנו משאירים את זה כמו שאמרתי.
אלי אלאלוף: אני אחזור עם הצעה אחרי שאני אקיים התייעצות עם החברים.
אלי אלאלוף: אם אתם לא יודעים, קניית שירות, יש בדרך קבוצות אינטרסנטיות שמרוויחות.
אלי אלאלוף: אני יכול לקנות וזה יותר זול מאשר באמצעות החברות.
אלי אלאלוף: אני לא סוגר אבל הנטייה שלי היא זאת.
<אריאלה סדון: אני יושבת ראש מחוז דרום באיגוד העובדים הסוציאליים.
<אריאלה סדון: אני רוצה לומר שבגדול הגישה שאתה אדוני מציג לגבי העניין של הפיקוח, וגם חבר הכנסת איציק שמולי דיבר עליה, הנושא של הפיקוח על השעות ועל הבקרה שנותנות חברות הסיעוד, שם יש הרבה מה לעשות, האופציה הזאת של לבחור את הכסף תחייב גם את החברות לעשות איזשהו שינוי מאוד משמעותי בדרך של מתן השירות.
אלי אלאלוף: זה נימוק נפלא.
<אריאלה סדון: אני מחזקת את העניין של הבחירה אבל היא חייבת גם להיות במידה רבה מאוד מוגבלת.
<אריאלה סדון: אנחנו לא אומרים שהקשישים לא יודעים לבחור או לא יודעים לתכנן או שהמשפחות שלהם לא יודעות.
<אריאלה סדון: גם לי הייתה אימא עליה השלום שנזקקה לסיעוד ואני יכולה להגיד שאני בירכתי על השעות של המטפלת כי כולנו עבדנו אבל יחד עם זאת יכולנו לומר שניתן לבחור.
<אריאלה סדון: זה יחייב את החברות לעשות הרבה מאוד שיעורי בית באשר לאיכות הטיפול, לדינמיקה, ליושר כלפי הקשיש.
<קריאה: יש כאן פגיעה קשה - - -
אלי אלאלוף: אני לא חייב לשמוע הכול.
איציק שמולי: אני באמת מלא הערכה לניהול הפתוח שלך.
איציק שמולי: זה פשוט מפתח בדיון הזה.
איציק שמולי: אני הולך אתך.
איציק שמולי: אני חושב שהעיקרון שאתה קבעת שתקופה ראשונית היא תקופת ביניים ותקופה קבועה, אני לא הבנתי אותו בהתחלה, אבל לדעתי זה המפתח לפתרון והוא גאוני.
איציק שמולי: בתקופה הראשונה, זה מה שאנחנו חשבנו על זה.
איציק שמולי: הולכים עם חמש השעות כפי שנאמר.
איציק שמולי: בתקופה השנייה, עד שליש.
איציק שמולי: זה גם פותר לנו גם את הנקודה הראשונה עליה דיברנו, על הפיקוח, כי הנחת העבודה היא שבתקופה הראשונה שנגיד תהיה שנה או שנתיים, בטוח מישהו יכול לבוא ולראות שאכן ניתן לתת את הגמלה בכסף בשיעור גדול יותר.
איציק שמולי: לכן החלוקה לפרק זמן ראשוני, לפרק זמן קבוע, היא החלטה גאונית.
איציק שמולי: אני חושב שכפי שאמר דב, בחלק הראשון צריך לצמצם לארבע, לחמש שעות.
איציק שמולי: זה גם מקובל על האוצר.
איציק שמולי: בחלק השני עד שליש ובלבד שלפני שעוברים להרחבה, בא עובד סוציאלי או מתאם שירות.
טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שרצינו.
אלי אלאלוף: אני לא מדבר על שליש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא עוצר בשליש.
אלי אלאלוף: חברים, עם כל הכבוד, כאילו יש לנו רק סיעודי, אב טיפוס אחד שהוא כזה.
אלי אלאלוף: אנחנו אומרים שכל השאר – וכאן הגברת מאור יהודה אמרה.
אלי אלאלוף: אנחנו נמצאים במערכת שחייבת להשתפר כולל חברות הסיעוד.
אלי אלאלוף: אם ידעו כבר מראש שיש להם שני שלישים של שירותים, איזו חגיגה יעשו עליהם.
אלי אלאלוף: הם יהיו תלויים בהם.
אלי אלאלוף: אבל אם ידעו שאם השירות שלהם לא עולה, הם ישפרו את עצמם וימצאו הטבות כאלה ואחרות.
אלי אלאלוף: יש להם את כל הידע לשפר את השירות שלהם.
אלי אלאלוף: זו התחרות.
אלי אלאלוף: תודה שהסכמתם לעיקרון שנפריד בין ההתחלה.
אלי אלאלוף: נקבע מה זאת התקופה הראשונה, בעיני כל מספר זוכה, מה שתחליטו.
אלי אלאלוף: אחר כך יש לנו קביעות, "תהליך קבוע", כשאנחנו יודעים שבתהליך הקבוע יש אפשרות ללכת, לצאת ולחזור.
אלי אלאלוף: אני לא יודע למה צריך להגביל את זה לשליש או למשהו אחר.
אלי אלאלוף: אני לא מתבייש לומר שיש לנו כאן מערכת חברה מגוונת.
אלי אלאלוף: לא כולם גרים באבן יהודה או באור יהודה או ביהוד.
אלי אלאלוף: יש כאלה שיודעים להסתדר בלי שום קניית שירות וטוב יותר עם חמלה טובה יותר וגדולה יותר ועם רגישות טובה יותר למשפחה שלהם.
אלי אלאלוף: תנו להם לבחור לעצמם.
אלי אלאלוף: למה הפטרנליזם הזה?
אלי אלאלוף: כולם צריכים להיראות כמוני?
<אסתי אשל: כי יש משפחות קשות ויש כל מיני סוגים.
<אלון מסר: אפשר להציע הצעה כבוד היושב ראש, בהמשך לדבריך?
אלי אלאלוף: אני מודיע לכם שיש לנו שתי דקות עד לסיום הדיון.
<אלון מסר: בהמשך להצעה שלך וכדי למנוע חלק מהחשש שאם נעבור למדרגה הבאה בה אני מסכים שצריכה להיות כמה שיותר בחירה, יהיה שימוש לא נכון בכספים, כן להשאיר את הסיפא שנמצאת כיום בפסקה ואומרת אם הוועדה המקצועית ברמה השנייה – ברמה הראשונה לא צריך ביקור כי אנחנו יודעים שתוך שנתיים יעשו אותו – אם קבעה הוועדה המקומית המקצועית או המוסד לגבי מי שמשולמת לו גמלת סיעוד בכסף לפי סעיף זה וכולי, רשאי המוסד שלא לשלם לזכאי את הכסף לפי הוראות סעיף קטן זה.
<שמרית שקד: הוא מציע שבין תקופת הביניים לתקופה הקבועה יבוא מתאם שירות או עובד סוציאלי.
אלי אלאלוף: באמצעות הוועדה.
<שמרית שקד: הוא אומר ההפך.
<אלון מסר: למה ההפך?
<שמרית שקד: אתה אומר כתנאי לזה שהוא יעבור לרמה הבאה והוא אומר שאוטומטית הוא עובר לרמה הבאה אלא אם כן.
אלי אלאלוף: אלון, תרשה לי להסביר מה שאני הבנתי.
אלי אלאלוף: הוא אומר שאם הכול בכסף, אם מגיע למשפחה שרוצה הכול בכסף והשירותים הסוציאליים בראשות הוועדה המקומית המקצועית מבקרת במקום ורואה שהמטופל לא מטופל נכון, היא רשאית לשנות.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה נפלא.
<אסתי אשל: זה אומר שהוועדה צריכה להתרחב כי הוועדה עושה רק ביקור אחד.
אלי אלאלוף: עוד לא דיברתי על התקנים.
<יפעת סולל: משפט אדוני.
<יפעת סולל: צריך להסתכל על כל התא המשפחתי של המטופל הסיעודי.
<יפעת סולל: המטופל הסיעודי הוא קודם כל, לפני שיש נשים סיעודיות, יש גברים סיעודיים.
<יפעת סולל: כשיש גבר סיעודי, הנטייה היא שהאישה שהיא עדיין לא סיעודית תטפל בו.
<יפעת סולל: אם אפשר יהיה לקבל את כל הקצבה בכסף, יהיה לחץ מאוד מאוד גדול על הנשים האלה.
אלי אלאלוף: נכנסנו לתרבות המשפחות.
אלי אלאלוף: אף אחד לא יכתיב לי איך לחיות.
מירב בן ארי: אז בואו נפתח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מירב בן ארי: היום ה-12 במארס 2018, כ"ה באדר התשע"ח.
מירב בן ארי: צו הגנה על בריאות הציבור (מזון) (תחילת הוראות החוק לעניין ייצור, יבוא, יצוא ושיווק של משקאות משכרים) התשע"ח-2018.
מירב בן ארי: אז היה כאן דיון לפני שלושה חודשים, הארכנו את המועד לשלושה חודשים, אבל הצו – פג תוקפו ב-28 לפברואר, ולכן משרד הבריאות מבקש להאריך בעוד שלושה חודשים.
מירב בן ארי: בעצם, הסיפור כאן זה שמשרד הכלכלה והתעשייה מעביר למשרד הבריאות את כל הסיפור כאן.
מירב בן ארי: ולמרות שחשבו לא הצליחו.
מירב בן ארי: ובעצם אתם רוצים - - -
מירב בן ארי: - - - שמשרד הבריאות אמר מראש שלא תצליחו, נכון?
<פנינה אורן: כן.
<מוריה סיני: נכון.
מירב בן ארי: אז הנושא כאן הוא בעצם להסדיר את נושא שחרור המשקאות המשכרים, שמירה על רציפות הפיקוח, עדכון צו יבוא חופשי, הסדרת ממשקים להעברת מידע.
מירב בן ארי: אבל מה נראה לך – שתספיקו תוך שלושה חודשים?
מירב בן ארי: כאילו עוד פעם עוד חותמת שנבוא עוד פעם.
מירב בן ארי: מה.
<פנינה אורן: שמי פנינה, אני סגנית מנהל שירות המזון הארצי.
מירב בן ארי: אה, את משירות המזון הארצי?
<פנינה אורן: שירות המזון הארצי.
מירב בן ארי: אז לא פלא שלא הספקתם כלום בשלושת החודשים.
<קריאה: או-אה.
מירב בן ארי: את נותרת שם, אני מבינה.
מירב בן ארי: - - - במעצר בית, מה.
מירב בן ארי: קוראים חדשות.
<פנינה אורן: זה חלק מהסיבות, אבל לא רק.
<פנינה אורן: כדי שאנחנו נוכל להעביר את הפיקוח, בעצם זו עבודה של שני משרדים.
<פנינה אורן: אמנם האחריות עוברת אלינו, אבל אנחנו צריכים את הסיוע והעזרה ממשרד הכלכלה והתעשייה, שיושבים פה.
<פנינה אורן: בעצם, אנחנו בנינו מתווה שאנחנו מקווים ומאמינים שתוך שלושה חודשים אנחנו נסיים את כל - - -
מירב בן ארי: מה נשאר לכם עוד?
מירב בן ארי: מה עשיתם עד עכשיו, דרך אגב?
<פנינה אורן: מה עשינו?
<פנינה אורן: מה שעשינו עד עכשיו זה גיבשנו את התקנות, את התקנות שאנחנו אמורים להביא לכאן, עוד לוועדה, לאשר אותן במסגרת הזמן של השלושה חודשים.
<פנינה אורן: מבחינת ההעברה עצמה: עיקר ההעברה זה בנושא של היבוא, ולשם כך אנחנו עדיין צריכים להסדיר את הנושא המחשובי כדי שאפשר יהיה לשחרר ולתת אישורים – גם בנמל וגם האישורים המקדימים.
<פנינה אורן: אנחנו צריכים עדיין לעבוד על ממשקים מול מערכות המחשוב שלנו, להסתנכרן עם מערכות המחשוב של משרד הכלכלה והתעשייה.
<פנינה אורן: יש את הנושא של השחרור.
<פנינה אורן: בעצם, היום, דה-פקטו, מתבצע על ידי מעבדות המאושרות על ידי הממונה על התקינה.
<פנינה אורן: בעוד שלושה חודשים נמשיך - - -
<שדי מנשהאוף: על ידי מכון התקנים.
<שדי מנשהאוף: השחרור על ידי מכון התקנים.
<שדי מנשהאוף: המעבדה מאושרת על ידי - - -
<פנינה אורן: על ידי מכון התקנים.
<פנינה אורן: מכון התקנים בעצם הוא המעבדה המאושרת.
<פנינה אורן: אנחנו נמשיך להסתמך על זה לתקופה נוספת של לפחות שנה עד לשחרור הזה, אבל אנחנו עדיין צריכים לסגור את הממשק הזה ולהסדיר את הנושא הזה גם בצו יבוא חופשי על מנת לשמור על חוקיות הייבוא.
<פנינה אורן: ונושא נוסף שיש לנו איתו זה בעצם ההפצה של קול קורא להודיע ליבואנים מבעוד מועד שתוך שלושה חודשים - - -
מירב בן ארי: ומה המצב עם הקול הקורא?
<פנינה אורן: לפי לוחות הזמנים שלנו, אנחנו מתכננים לעשות את זה ב-15 לאפריל 2018.
<פנינה אורן: זה חודש וחצי לפני המעבר.
<פנינה אורן: זה פרק זמן מספיק בשביל שיאפשר להם להתארגן ולנו לקבל את הנתונים.
מירב בן ארי: משרד הכלכלה והתעשייה, אתם רוצים להתייחס?
<שדי מנשהאוף: אין לנו מה להוסיף.
מירב בן ארי: עוד?
<מוריה סיני: כן.
<מוריה סיני: יש לנו רק הערה אחת לגבי הנוסח.
<מוריה סיני: צו ההגנה ששלחנו, אנחנו מבקשים לעניין של מועד התחילה.
<מוריה סיני: בגלל שכבר הצו הקודם בעצם פקע ב-28 בפברואר - - -
<נעה בן שבת: למרות ששלחתם את זה מבעוד מועד.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, כן שלחתם מבעוד מועד.
<נעה בן שבת: אני רוצה לציין את זה, כי היו מגיעים באיחור.
<נעה בן שבת: אז אני חושבת שלפעמים המצב קצת שונה.
<מוריה סיני: אוקיי.
מירב בן ארי: אז מה, עורכת הדין מוריה סיני?
<מוריה סיני: אז מה שאנחנו מבקשים זה בעצם ליצור רציפות בין שני הצווים: בין צו הדחייה הראשון – צו הדחייה הנוכחי, ואנחנו מבקשים להוסיף סעיף 2 שאומר: תחילתו של צו זה ביום י"ג באדר התשע"ח, ב-28 בפברואר 2018.
<נעה בן שבת: בנוסח הזה זה לא נמצא למרות שאתם שלחתם נוסח - - -
<מוריה סיני: שלחנו את הנוסח המעודכן.
מירב בן ארי: זה אמור להיות סעיף 2 פה?
<נעה בן שבת: אמור להיות סעיף 2 בשביל לאפשר רציפות ולא - - -
<מוריה סיני: עכשיו נצטרך לבוא לפה לאישור נוסף בזמן פרסום הצו.
<נעה בן שבת: שוב, באמת, הצו התקבל ממש ביום הפקיעה שלו, ואפשר לקרוא אותו.
<נעה בן שבת: צו הגנה על בריאות הציבור (מזון) (תחילת הוראות החוק לעניין ייצור, יבוא, יצוא ושיווק של משקאות משכרים) התשע"ח-2018 "בתוקף סמכותי לפי סעיף 319(ה)(1) לחוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע"ו-2015 (להלן – החוק), בהסכמת שר הכלכלה והתעשייה ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מצווה לאמור": אולי צריך להוסיף "בעניין משקאות משכרים".
<נעה בן שבת: "תחילת הוראות החוק – 1.
<נעה בן שבת: הוראות החוק לעניין יצור, יבוא, יצוא ושיווק של משקאות משכרים יחולו מיום י"ז בסיוון התשע"ח (31 במאי 2018).
<נעה בן שבת: תחילה – 2.
<נעה בן שבת: תחילתו של צו זה ביום י"ג באדר התשע"ח, 28 בפברואר 2018".
מירב בן ארי: אפשר לעבור להצבעה?
מירב בן ארי: בעד – 1
מירב בן ארי: הצו אושר.
מירב בן ארי: אני מאוד מקווה - - -
<פנינה אורן: זו פעם אחרונה.
מירב בן ארי: זאת פעם אחרונה, כן?
<פנינה אורן: אנחנו ניפגש בפעם הבאה באישור התקנות.
מירב בן ארי: יאללה, יופי.
<קריאה: בעזרת השם.
<מוריה סיני: - - -
מירב בן ארי: אז שיהיה בהצלחה.
אלי אלאלוף: היום ה-8 במרס 2018, כ"א באדר התשע"ח, השעה 10:12.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בנושא צמצום הפגיעה בעבודה.
<נעה בן שבת: אדוני, יש לנו כמה תיקונים בהערות שקיבלנו לגבי הנוסח ואני מציעה שנעבור עליהם.
<נעה בן שבת: הנושא הראשון, הסתייגות שהייתה של הרשימה המשותפת, לגבי הנושא של עובדים שהם קבלנים, קבלני בניין, ענף הבניין.
<אריק שמואלביץ: קבלני משנה.
<נעה בן שבת: קבלנים וקבלני משנה.
<נעה בן שבת: אפשר לראות את זה בעמוד 2.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים: לעניין פסקת משנה זו, לגבי עובדים בעבודות הנדסה בנאיות – אלה יכולות להיות גם עבודות של סלילת כבישים ולא רק בניין.
<אריק שמואלביץ: זה מצומצם.
<נעה בן שבת: אם תסתכלו בחוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות, זה מצומצם?
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה מדבר על כבישים, בנייה, כל קבלני השיפוצים.
<נעה בן שבת: לא?
<אריק שמואלביץ: לא.
<אריק שמואלביץ: ממש לא.
<אריק שמואלביץ: אני מפקח עבודה ראשי במשרד העבודה.
<אריק שמואלביץ: הניסוח הזה מצומצם מאוד והוא לא כולל קבלני משנה או אנשים שעוסקים - - -
אלי אלאלוף: הניסוח בהצעת החוק?
<אריק שמואלביץ: כן.
<אריק שמואלביץ: להרחיב אותו.
<אריק שמואלביץ: פעם ראשונה שאני רואה את הניסוח הזה.
<נעה בן שבת: חבל שלא היית בישיבה הקודמת כי הפצנו את הנוסח הזה למשרד שלך.
<נעה בן שבת: אני חושבת שצריך לבדוק למה לא העבירו לך את הנוסח.
אלי אלאלוף: איפה היועצים המשפטיים שלכם?
<אריק שמואלביץ: הם גם התייחסו לנושא הזה, שזה מצומצם מדי.
מיכל בירן: קבלני משנה זו הבעיה המרכזית לשמה התכנסנו.
<אריק שמואלביץ: קבלני המשנה, יש אותם בתחומים אחרים של חשמל, של תשתיות - - -
אלי אלאלוף: אתה רוצה לטרפד את החוק?
אלי אלאלוף: זה קל.
<אריק שמואלביץ: לא, אני לא רוצה לטרפד את החוק.
אלי אלאלוף: אז תן הצעה.
אלי אלאלוף: תחשוב טוב ותן הצעה.
ג'מעה אזברגה: רציתי להוסיף נושא של התשתיות.
ג'מעה אזברגה: זה כולל את עבודות העפר?
ג'מעה אזברגה: זאת תשתית שהרבה אנשים נפגעים ואפילו נהרגים.
<נעה בן שבת: החוק מדבר על עבודות הנדסה בנאיות ואומר: בנייה, לרבות בניית פנים, סלילת כבישים, הקמת גשרים, ביוב, ניקוז, בניית נמלים ובניית מפעלי מים.
<נעה בן שבת: אתה מציע להוסיף לאלה גם, מה?
אלי אלאלוף: גם עבודות עפר.
אלי אלאלוף: זה חלק מהסוגים של העבודות.
<נעה בן שבת: יש תקנות של המוסד לביטוח לאומי שמדברות על מסירת הודעה של קבלן, בעיקר התקשרות עם קבלני המשנה או להפך, קבלן המשנה צריך להודיע שהוא מתקשר עם קבלנים ראשיים.
<נעה בן שבת: זה נוגע לעבודות בנייה.
<נעה בן שבת: כך אתם קוראים להם.
<נעה בן שבת: השאלה מה עומד מאחורי עבודות הבנייה.
<שלומי מור: אני אבהיר.
<שלומי מור: יש תקנות משנת 1957 שמדברות על חובה חלקית לדווח על קבלני משנה.
<שלומי מור: אלה תקנות שבגלל הנוסח שלהן, די שהקבלן דיווח על העובדים שלו כדי שהוא לא יצטרך לדווח עם על עובדי קבלני המשנה שלו ולכן דה פקטו אלה לא תקנות שמהן יש לנו איזשהו מידע משמעותי שיכול לסייע.
<שלומי מור: אין איזושהי בשורה לגבי התקנות האלה.
<שלומי מור: הן לא מסייעות.
<שלומי מור: כל מה שכתוב כאן דהיום, כמו שהסברנו, אלה נתונים שאין לנו.
<שלומי מור: אלה נתונים שכמו שהיושב ראש ביקש, נצטרך להתחיל לחשוב על דרכים חדשות כדי לאגום אותם.
אלי אלאלוף: בהתבסס על הקריטריונים הקיימים.
אלי אלאלוף: אלה לא הגדרות שהן מנותקות מהמציאות.
אלי אלאלוף: יש לכם תשתית אדירה לשם כך, ובצדק הכול הועבר לביטוח הלאומי.