GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עלווה קולן: אז באיזה אופן להטיל עליהם את הדבר הזה כדי לגרום להם לצאת מישראל למקום שהם לא יכולים לחזור אליו זה ניסיון שאנחנו יכולים ללמוד ממנו?
<עלווה קולן: זו לא אותה השוואה.
<עלווה קולן: כלומר אתם לא יכולים לבוא ולהגיד אנחנו מכירים את זה מעובדים זרים, עובדים זרים שסיימו פה את החוזה שלהם ויכולים לחזור למדינה שלהם מקבלים את הכסף שלהם וחוזרים למדינה שלהם.
<עלווה קולן: כאן אנחנו מדברים על אנשים אריתראים וסודנים שלא יכולים לחזור למדינות שלהם.
אלי אלאלוף: יעל בבקשה.
יעל כהן-פארן: אני כחברת ועדת הפנים הייתי בדיונים על החוק שבעצם עבר לפני משהו כמו שנה, שנה וחצי.
אלי אלאלוף: במאי.
יעל כהן-פארן: במאי נכנס לתוקף, אז הוא עבר בתחילת 2017 או אפילו סוף 2016 אם זכור לי נכון.
יעל כהן-פארן: תראו, אני העליתי הסתייגויות על החוק, בדיוק להחריג את הכי מסכנים, את הכי חלשים, ואותן הסתייגויות לא עברו.
יעל כהן-פארן: אתה יודע מה, חבל שהוועדה הזאת לא דנה בחוק הזה וזה היה בוועדת הפנים, היה דיון קשה, אלים אני חייבת לומר, השתיקו אותנו בצורה ממש ממש לא ראויה.
אלי אלאלוף: את מתגעגעת לזה?
אלי אלאלוף: את רוצה שנעשה לך כזה דבר?
יעל כהן-פארן: לא, אני לא מתגעגעת.
יעל כהן-פארן: אני אגיד לך את מי עוד השתיקו.
יעל כהן-פארן: היה שם נציג של האו"ם של ארגון הפליטים של האו"ם ופשוט השתיקו אותו.
יעל כהן-פארן: אני לא רוצה לצטט פה אבל אתה פשוט לא מבין.
יעל כהן-פארן: הוא דיבר אנגלית אמנם, נכון, קורה לפעמים שמגיע, גם כאן בוועדה היה דובר איטלקית אם אני זוכרת נכון ותרגמו אותו, פשוט לא רצו לשמוע אותו, צחקו עליו.
יעל כהן-פארן: הוא לא דובר עברית.
יעל כהן-פארן: אתה לא מבין איזה דיון נוראי זה היה.
יעל כהן-פארן: באמת עצוב לי שזה היה הדיון על החוק הזה, ועכשיו אנחנו באים ומגיעים לתקנות האלה שבאות לתקן את העוול שהחוק הזה עשה כי החוק לא היה צריך לעבור, בטח לא במתכונתו כפי שעבר.
יעל כהן-פארן: התקנות האלה, נכון, אם אני מבינה נכון את הקונסטלציה, במענה המדינה לבג"צ כי החוק לא ראוי, אז הן מחריגות את האוכלוסיות החלשות ביותר.
יעל כהן-פארן: אני חייבת לומר בשיא הכנות, לא צריך לקחת מהם שקל.
יעל כהן-פארן: הרי גם ככה זה להרע את המצב של הכי הכי חלשים ולהפוך אותם לעוד יותר חלשים.
יעל כהן-פארן: אז מה עושים פה?
יעל כהן-פארן: קודם כל ה-20% בכלל לא היה צריך להיות על החלשים ביותר האלה, אז עכשיו מורידים מזה 70%, אז נכון, אתה בא ואומר במקום 20% לוקחים להם 6%.
יעל כהן-פארן: אבל בכלל למה היו צריכים לקחת להם 20%?
יעל כהן-פארן: אותן אוכלוסיות, אלה שמדובר בהם פה הם כמו שאני אומרת, לא מיועדות לגירוש, גם במדיניות הנוראית האחרונה של הממשלה, אבל הן לא מיועדות לגירוש, אז בשביל מה עושים את הפיקדון, כדי לעודד אותם לצאת מהארץ.
יעל כהן-פארן: אבל אותן אוכלוסיות, קטין, הורה לקטין, לא באים לגרש אותם מהארץ ולא אומרים להם "תצאו מהארץ" אז למה עושים להם את חוק הפיקדון הזה בכלל?
יעל כהן-פארן: ומעבר לכל, לא ברור מהם הכספים שנלקחו ממאי, איך הם בכלל יחריגו את עצמם.
יעל כהן-פארן: אותם חלשים שבחלשים עכשיו יצטרכו לעבור פרוצדורות ושימועים, ורשות האוכלוסין איך היא בכלל תתמודד איתם, או שהיא תעשה את הסינון מיוזמתה ותבוא אליהם, אני לא רואה את זה קורה.
יעל כהן-פארן: הרי בישראל צריך לדרוש זכויות, לא לחכות שיגיעו אליך.
יעל כהן-פארן: והחלשים ביותר האלה, אני פשוט לא רואה איך הם עומדים ועוברים את המסכת שעוד לא ברור גם מה היא צריכה להיות כדי לקבל את אותו פטור לפי התקנות האלה.
יעל כהן-פארן: בקיצור אני אומרת שכל החוק הזה, חוק הפיקדון למבקשי המקלט הוא חוק שלא היה צריך לעבור את הכנסת והתקנות האלה באות לתקן את המעט שבמעט והן גם לא עושות את זה טוב, ואני חושבת שאנחנו צריכים להחזיר את זה לדיונים חזרה על כל החוק כי בעצם הן אומרות מה שאנחנו אמרנו בחקיקה שהיא לא ראויה והיא לא נכונה.
אלי אלאלוף: כן בבקשה עוד מישהו?
אלי אלאלוף: מיכל.
מיכל בירן: אני רוצה ממש בקצרה, עמדותיי ידועות היטב, אני חושבת שעמדותיי ידועות ומוכרות אבל אני רוצה רגע אולי לעשות שניה איזה פרספקטיבה של זמן כי הרעיון של פיקדון והרעיון של תוספת על המעסיק, כל הרעיונות האלה באו באמת כדי להרתיע את העובדים הזרים שנשארים פה מעבר לזמנם ושיעזבו ועכשיו המטרה היא שזה יהווה כלי כדי להשפיע עליהם לצאת בזמן כי אם הם לא יצאו בזמן והם ילכו לכליאה ולא יעזבו שלא מרצון למדינה שלישית, לא יינתן להם כל מלוא הסכום.
מיכל בירן: אנחנו היינו עכשיו, אני לא יודעת אם חברי חבר הכנסת מוסי רז סיפר על זה, שהיינו ברואנדה ואוגנדה פגשנו אנשים שעזבו לפני חודש, שלושה חודשים, ארבעה חודשים, עזבו מיד כשהם התבקשו, לא הלכו לכליאה ולא סירבו לעזוב והם לא קיבלו את כספי הפיקדון ועכשיו לך תחפש עם עורכי דין בישראל והעמותות שיתחילו להעביר להם את הכסף אם הם כמובן לא נשארים ברואנדה וגם לא באוגנדה, וגם את זה כבר הוכחנו.
מיכל בירן: אז לך תחפש את הכסף.
מיכל בירן: זה סוג של גזל של המדינה שלוקחת כסף גם מהעובדים, דרך אגב, גם המעסיקים נגד, כי זה בסופו של דבר מייצר גם העלאה של תשלומים מצד המעסיקים, כי בסופו של דבר מה שמעניין את העובדים זה כמה נטו הוא מקבל ולא מה זז הצידה.
מיכל בירן: כולנו בסוף רוצים לראות בתלוש את הנטו.
מיכל בירן: ומה שחוסכים לנו לכאורה או לא לכאורה אנחנו מה שנקרא כלאם פאדי.
מיכל בירן: אנחנו לא יודעים איפה זה.
מיכל בירן: בין אם זה עוד 60 שנה שאנחנו לא יודעים להתייחס אל זה בכלל כצעירים, או בין אם אנחנו לא יודעים אם זה עם השיטות היום והפנסיות וכדומה, אנחנו לא יודעים בכלל אם זה יחכה לנו מתי שהוא ומה זה יהיה שווה אז.
מיכל בירן: לכן כל הגישה הזאת שאני לא מבינה איך היא מסתדרת, כבר יש חוק שמאלץ אותם לצאת בכפייה ואם לא, מכניסים אותם לכליאה, וכל העניין הזה שגם זה יעמוד מול בג"צ וגם זה אנחנו מבינים שבעייתי.
מיכל בירן: אבל מול זה למה כל הסיפור הזה כבר של הפיקדון וכל הסיפור של הקנס הזה גם על העובדים וגם על המעסיקים, אני חושבת שזה מיותר, בוודאי ובוודאי על אותן אוכלוסיות שלא ניתן להרחיק אותן ולא - - -
אלי אלאלוף: זה לא קנס, מיכל היקרה.
אלי אלאלוף: אני מכיר את העמדות שלך ומכבד אותן אפילו, אבל זה לא קנס.
מיכל בירן: זה קנס מכיוון שבסופו של דבר אני פגשתי את אותם אלה שהועזבו בכוח ואין להם שום דרך לראות את הכסף הזה לעולם, זה יישאר פה בקופת המדינה, בין מה שהם הפרישו, בין מה שהפרישו המעסיקים זה יישאר פה לעולמי עד והם יודעים את זה והם רוצים להשתמש בזה רק כשוט והשוט הזה מיותר אחרי כל הדברים שכבר העברתם כשוטים ומלקות.
מיכל בירן: בעיני הוא מיותר, הוא לא ראוי ודרך אגב הוא לא טוב לשני הצדדים, לא למעסיקים ולא לעובדים.
מיכאל מלכיאלי: עכשיו מקלים עליהם.
מיכאל מלכיאלי: עכשיו התקנות האלה מקלות עליהם.
מיכל בירן: אבל מקלים לגבי קבוצות מסוימות שממילא לא יכולות - - -
יעל כהן-פארן: לא ברור איך זה יתבצע, לא ברור איך הם ישיגו את - - -
אלי אלאלוף: עד עכשיו זה נעשה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, כדי להתקדם טיפה, אנחנו רוצים להתחיל את הקריאה של התקנות.
מיכל בירן: ביום ביטלו לעובדים בחקלאות.
טלי פלוסקוב: - - אז מה.
מיכל בירן: מה זה אז מה?
מיכל בירן: אז למה להמשיך - - -
אלי אלאלוף: מיכל בבקשה, זה לא נון סטופ התערבות.
אלי אלאלוף: מיכל את רוצה ויכוח עם ידידתי טלי - -
מיכל בירן: טלי אומרת שזה הקלה.
מיכל בירן: אבל ההקלה הזאת אין לה משמעות.
טלי פלוסקוב: לעומת מה שהיה, 20% - - -
מיכל בירן: בסדר, אבל לעומת אפס שהיה צריך להיות מלכתחילה זה לא הקלה.
מיכל בירן: אם ביטלו לכל העובדים הזרים - - - אתם טוענים שאתם ממשלה מושחתת, אני לא רואה משהו מושלם.
מיכל בירן: אני הולכת להצביע נגדכם ברביזיה בוועדת חוקה.
מיכל בירן: אני מתנצלת, אני אשתדל לחזור.
אלי אלאלוף: אני מזמין את האנשים להשתמש במילה "שחיתות" כשמגיע לבית המשפט משהו.
אלי אלאלוף: אל תתחילו לאיים, שחיתות.
מיכל בירן: לא, אמרתי שאני הולכת להצביע על הרביזיה.
אלי אלאלוף: עוד לא ראיתי משהו מושחת שעבר פה.
אלי אלאלוף: לפחות פה.
מיכל בירן: אני אמרתי את המילה שחיתות?
מיכל בירן: על מה?
אלי אלאלוף: לא יודע על מה, אמרת.
אלי אלאלוף: זה בורח לכם.
טלי פלוסקוב: לא, היא אמרה שהיא הולכת לוועדת חוקה.
טלי פלוסקוב: כנראה שלא שמעת.
מיכל בירן: אני לא אמרתי את המילה שחיתות.
אלי אלאלוף: עוד לא הגענו לרביזיה של עצמנו.
אלי אלאלוף: בבקשה היועצת המשפטית תתחיל בקריאה.
<נעה בן שבת: "תקנות עובדים זרים (סוגי מקרים ותנאים שבהתקיימם עובד זר שהוא מסתנן זכאי לקבל את כספי הפיקדון לפני מועד עזיבתו את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית), התשע"ח –2018 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 1יא4(ה) ו-1יא5(ב) לחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן – החוק), בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:
<נעה בן שבת: " הסעיפים האלה, אחד מהם הוא סוגי מקרים ותנאים שבהתקיימם עובד זר שהוא מסתנן יהיה זכאי לקבל את כספי הפיקדון, לפני המועד שליציאתו מישראל, יציאה לא זמנית, והתקנה השנייה היא דרכים ותנאים להעברת הכספים של הפיקדון לעובד זר שהוא מסתנן, כי אנחנו מדברים פה גם על הדרך של העברת כספי הפיקדון.
<נעה בן שבת: התקנות האלה בנויות בשלושה חלקים, יש חלק שאומר מי זכאי, חלק שאומר איזה חלק מהפיקדון הוא זכאי לקבל וחלק שלישי שמבהיר שזה לא שהפיקדון מופרש וכספי הפיקדון אחר כך מועברים אליו במועד מוקדם לפני יציאתו מישראל, אלא בכלל הכספים האלה בכלל לא מנוכים ממשכורתו אלא נשארים בידו.
<נעה בן שבת: תקנה 1 אומרת: "זכאות לקבלת חלק מכספי הפיקדון 1.
<נעה בן שבת: עובד זר מסתנן שהוא אחד מאלה זכאי לקבל חלק מכספי הפיקדון כאמור בתקנה 2 אף לפני המועד האמור בסעיף 1יא4(א) לחוק: (1) קטין; (2) מי שגילו עולה על 60; (3) הורה לקטין הסמוך על שולחנו בישראל; (4) מי שממונה ביקורת הגבולות שוכנע לגביו כי בשל גילו או מצב בריאותו, לרבות בריאותו הנפשית, אי קבלת כספי הפיקדון לפני המועד האמור בסעיף 1יא4(א) לחוק עלולה לגרום נזק לבריאותו כאמור, ואין דרך אחרת למנוע את הנזק האמור; (5) מי שמשטרת ישראל הודיעה לגביו כי יש ראיות לכאורה לכך שנעברה לגביו עבירה לפי סעיפים 375א או 377א(א) או (ב) לחוק העונשין, התשל"ז-1977.
<נעה בן שבת: " הרשימה הזאת כפי שהסבירו לנו זה חלק מאותה רשימה שמי שלא נכלא במתקן השהייה, אבל לא כולל נשים, והשאלה היא למה אנחנו לוקחים חלק מהדברים, אתם אומרים קטין, או מי שגילו עולה על 60 שנה, אבל הנושא של מצבו הבריאותי, האם זו לא עילה מצומצמת מדי, האם זו לא עילה סגורה מדי.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים רק על מצב בריאותו וזו העילה היחידה ההומניטרית, שזאת העילה היחידה, שהיא לא שום נתון אובייקטיבי אלא עילה של התחשבות במצב.
<נעה בן שבת: אתם מדברים רק על מצב בריאותו ואתם אומרים, אם לא יהיה לו כסף, אתם אפילו דורשים שאין דרך אחרת למנוע את הנזק האמור.
<נעה בן שבת: זו דרישה מאוד מאוד מחמירה.
אלי אלאלוף: וכשאומרים פה אדם מעל לגיל 60 זה גם אישה.
אלי אלאלוף: גם כתוב שם בסעיף הקודם - - -
<ענת כהן שמואל: היא קראה את זה מהחוק.
<נעה בן שבת: קראתי את זה מהתקנות.
אלי אלאלוף: פה מזכירים את הגבר ולא את האישה.
<אפרת לב ארי: נשים לא נשלחות למתקן השהייה, אבל פה אין החרגה.
<אפרת לב ארי: הזכאות הזאת לא ניתנת באופן אוטומטי לנשים, קודם ציינו את הקשר בין הפגיעה, ציינת איזה שהוא קשר, לא בדיוק הבנתי איזה קשר הצגת בין הפניה לזנות לבין מצב של המסתננים.
<עופר אתר: זה מצוקה כלכלית.
<עופר אתר: המצוקה הכלכלית היא שמובילה נשים להיסחף לזנות.
<עופר אתר: נשים מוכות נמנעות מלעזוב את בני זוגם המתעללים בגלל שהן יודעות שהן לא יצליחו להסתדר לבד.
<עופר אתר: אפילו אם יזכו לשיקום קצר, אחריו אין להן כלים.
אלי אלאלוף: בסעיף 2 למה מדברים בזכר ולא לוקחים בחשבון את הנשים?
<קריאה: סעיף 2 מדבר בזכר אבל הוא חל על כל עובד זר, זה יכול להיות עובדת זרה.
<קריאה: זה רק הלשון הכללית.
<אפרת לב ארי: אנחנו נתייחס.
<אפרת לב ארי: הרשימה הזאת של האוכלוסיות בעלות מאפיינים הומניטריים זו רשימה שלקחנו בחלקה מרשימה קיימת היום בחוק למניעת הסתננות סעיף 32ד, כאוכלוסיות שאנחנו לא מפנים למתקן חולות הקיים.
<אפרת לב ארי: נשים לא נשלחות, לא נשלחו עד כה למתקן חולות מהסיבה שהתנאים של המתקן לא מאפשרים גם שהייה של נשים.
<אפרת לב ארי: אני רק רוצה לדייק, נאמר קודם שזה כליאה במתקן חולות.
<אפרת לב ארי: מתקן חולות הוא לא כלא, הוא מתקן שהייה פתוח, לכן חשוב לנו גם בעניין הזה להעמיד דברים על דיוקם.
<אפרת לב ארי: בהקשר של הפיקדון, כמו שאמרנו האוכלוסיות הללו הן אוכלוסיות שאנחנו מצאנו שהן בעלות מאפיינים הומניטריים.
<אפרת לב ארי: אישה כשלעצמה, לא ראינו בנסיבה ההומניטרית רק כאישה.
<נועה קאופמן: אישה מהגרת פליטה.
<נועה קאופמן: לא אישה.
<נועה קאופמן: לא את ואני.
<אפרת לב ארי: אפשר להתווכח אם היא פליטה או לא, אני לא חושבת שזו המסגרת המתאימה לזה.
<נועה קאופמן: אפשר להתווכח על הרבה דברים במסגרת - - -
<עופר אתר: הנתונים מדברים בעד עצמם כאן.
אלי אלאלוף: לא, חבר'ה, רק ברשות דיבור.
<קריאה: כשאנחנו אומרים עובד זר שהוא מסתנן אנחנו לא כוללים אדם במעמד פליט או כן כוללים אדם במעמד פליט?
<אפרת לב ארי: אדם במעמד פליט שהוכר כפליט מקבל רישיון לישיבת ארעי מסוג א5, הוא לא - - -
<נועה קאופמן: אבל הכסף לא מוחזר לו.
<אפרת לב ארי: כסף כן יכול להיות מוחזר, אנחנו ענינו על זה גם לבג"צ.
אלי אלאלוף: תאפשרו לה לסיים ואחר כך תתערבו.
<אפרת לב ארי: מי שמקבל, ואנחנו אומרים את זה פה לפרוטוקול, אמרנו את זה גם לבג"צ, אנחנו אומרים את זה גם כשאנחנו נשאלים באופן ישיר גם על ידי הארגון שלכם, על ידי קו לעובד, וזה נכון גם לגבי מסתננים וגם לגבי עובדים זרים.
<אפרת לב ארי: מי שמקבל רישיון לישיבת ארעי יכול למשוך את כספי הפיקדון שלו ללא צורך ביציאה מהארץ שלא לצורך זמני.
<נועה קאופמן: זה לא קורה בפועל.
<אפרת לב ארי: אז תעבירי לנו בנפרד, יש לך את פרטי הקשר, את מכירה את יחידת - - - שיש כאן מאחוריי, תעבירי את הפרטים וזה ייבדק.
<אפרת לב ארי: ככלל אני אומרת, מי שמקבל רישיון לישיבת ארעי א5 מקבל את הכסף שלו, זה קרה, יש פסק דין שמתייחס לזה גם, של בית משפט שלום אני לא זוכרת באיזו עיר, זו המדיניות שלנו מזה שנים.
<אפרת לב ארי: אם זה לא קורה, תפני אלינו ונבדוק את זה.
איל בן ראובן: אבל למה להחזיק אותם.
איל בן ראובן: בואו נחריג את כל מי שמועמד לגירוש.
<אפרת לב ארי: נחריג את כל מי שמועמד להרחקה מישראל?
איל בן ראובן: תקראי לזה איך שאת רוצה.
<אפרת לב ארי: ואז מה נעשה איתו, לא הבנתי את ההצעה.
איל בן ראובן: נחריג אותם מפיקדון.
מיכאל מלכיאלי: מה זה שייך?
מיכאל מלכיאלי: היא העלתה משהו אחר.
איל בן ראובן: אני יודע שהיא אמרה משהו אחר.
<אפרת לב ארי: זו לא הנקודה.
<אפרת לב ארי: אני רוצה להתייחס לנתונים של ארגוני הנשים, אתם גם הצטרפתם באמת לעתירה לבג"צ וכמה ימים לפני הדיון הצגתם את הנתונים האלה וניסינו לבדוק אותם.
<אפרת לב ארי: לא הבנו כל כך ביחס לאיזו נקודת זמן הם נבדקו.
<אפרת לב ארי: צוינה עליה דרמטית, לטענתכם, של הסללה לזנות, נדמה לי שזה המונח שהשתמשתם בו.
<אפרת לב ארי: גם היום אין לנו אפשרות, כלומר זה לא איזה שהוא מחקר אמפירי שראינו למה הו א משווה, את מי הוא משווה, את מי הוא בדק.
<אפרת לב ארי: אין לי דרך להתייחס לזה.
<עופר אתר: יש מחקר אמפירי שפורסם בקיץ האחרון.
<עופר אתר: נדמה לי שהיה דיון בנושא רק בשבוע שעבר בוועדה לקידום מעמד האישה.
<נועה קאופמן: אז אל תעבירו את התקנות אם אתם לא יודעים את החומר, סליחה.
<נועה קאופמן: זה חוסר אחריות.
<אפרת לב ארי: זה לא העניין.
<אפרת לב ארי: מה זה לא - - - זה מה שקיבלנו מהם.
<עופר אתר: בדיוק בשביל זה יש את הסיג ושיח הפרלמנטרי מהסוג שאנחנו מנהלים פה.
<עופר אתר: זה הנתונים, זה המצב בשטח.
<עופר אתר: אלו נשים שנמצאות במצב מאוד מאוד קשה.
<עלווה קולן: זה גם נחשף בוועדה לקידום מעמד האישה.
אלי אלאלוף: גברת, אי אפשר.
אלי אלאלוף: תגידי את שמך אם את רוצה לדבר.
<עלווה קולן: עלווה קולן.
<עלווה קולן: הנתונים האלה נדונו בוועדה לקידום מעמד האישה, הם גם יידונו היום, אגב, בהמשך היום יש דיון.
מירב בן ארי: את מדברת על הדיון של נשים חסרות מעמד.
מירב בן ארי: אני ניהלתי את הדיון הזה.
<עלווה קולן: כן.
<עלווה קולן: נוהל שם דיון על קפיצה של כמעט כ-100% בזנות במצב הנשים בזנות.
<עלווה קולן: מעבר לכך, ארגון אסף גם אסף נתונים בחצי השנה לאחר חוק הפיקדון שהראה נתונים של דרישה של מאות אחוזים בחבילות מזון לאוכלוסיית מבקשי המקלט.
<עלווה קולן: כלומר מדובר על הידרדרות משמעותית במצבם של האוכלוסיות והדברים האלה נדונו כבר.
<עלווה קולן: אנחנו לא שולפים את הנתונים האלה משום מקום.
<עלווה קולן: הם נדונו בוועדה למעמד האישה מספר פעמים ויש דו"ח גם שפורסם בקיץ.
אלי אלאלוף: מירב רצית משהו?
מירב בן ארי: לא, אני ניהלתי את הדיון בוועדה למעמד האישה לגבי הנשים אז אני עכשיו רק הגעתי, אבל אם זה הנשים חסרות מעמד, אני לא יודעת איזה הסכמות אתם מגיעים כאן אבל יש שם בעיה מאוד קשה עם הוועדה ההומניטרית כי אלי הגיעו הרבה מאוד פניות של נשים שהגיעו לכאן בעקבות או סיפורי אהבה כאלה ואחרים וגידלו, הביאו ילדים, גידלו כאן ועכשיו בגלל שהן חסרות מעמד אז הן בעצם נשלחות חזרה למולדובה אוקראינה וכדומה.
מירב בן ארי: זה היה דיון אחר שאני ניהלתי בוועדה במקום עאידה תומא.
אלי אלאלוף: כן אבל זה לא המקרה.
מירב בן ארי: זה מה שהיה בוועדה.
אלי אלאלוף: הילה, תרכזי את הסיכום.
<עמיר נאור: אני מארגון חברות הניקיון בישראל.
<עמיר נאור: רציתי רק להעיר שדרך התשלום, במידה ומסכימים לשלם, היא דרך אי ניכוי על ידי המעסיק.
<עמיר נאור: יתרת הפיקדון נשארת בפיקדון.
<עמיר נאור: כלומר הוא לא יכול לקבל כלום, רק אם הוא יעבוד, את החלק היחסי שהמעסיק אמור להעביר לפיקדון, משם הוא יקבל את החלק הזה.
אלי אלאלוף: זה לא ברור לי.
<עמיר נאור: סעיף 3, דרך התשלום.
<עמיר נאור: אני אקריא לך.
<עמיר נאור: הפיקדון החלקי ישולם לעובד.
<נעה בן שבת: אחרי זה נקרא אותו בצורה מסודרת.
<נעה בן שבת: נגיע לסעיף הזה.
אלי אלאלוף: שיסביר.
<עמיר נאור: "הפיקדון החלקי ישולם לעובד הזר והמסתנן בדרך של אי ניכוי בידי מעסיקו".
<עמיר נאור: כלומר שאר הפיקדון נשאר בפיקדון.
<קריאה: 14 חודשים של פיקדון.
<נעה בן שבת: רגע, אחד אחד.
<נעה בן שבת: כרגע אנחנו דנים במי נכנס לקבוצה.
<נעה בן שבת: דיברתם על נושא של נשים, אם אפשר לבקש להשיב לנושא של הנשים, למה לא הכניסו אישה, שזה מופיע בסעיף 32.
<אפרת לב ארי: השבתי לגבי זה קודם.
<אפרת לב ארי: אני כן יכולה לומר שהאוכלוסיות האלה שיש פה כרגע זה אוכלוסיות שאושרו על ידי שר הפנים ושר האוצר.
<אפרת לב ארי: אם רוצים להרחיב לעוד אוכלוסיות, כמובן כל משרד יצטרך לחזור הביתה, להתייעץ עם השר ולראות את העניין.
<אפרת לב ארי: מה שאנחנו מציעים כרגע זה אם יש הסכמות לגבי כל האוכלוסיות לאשר את מה שקיים כרגע.
<אפרת לב ארי: אם שר הפנים ישתכנע ושר הפנים יקרא את הפרוטוקול, אנחנו נשב איתו, משרד האוצר ישב עם השר שלו.
<אפרת לב ארי: אם שר הפנים ישתכנע שיש מקום להוסיף עוד אוכלוסיות, נשים או אוכלוסיות אחרות, אפשר לתקנן את התקנות.
<אפרת לב ארי: אני מניחה שדלתה של הוועדה פתוחה ואפשר להגיע לפה ולתקן את התקנות.
<אפרת לב ארי: כרגע יש אוכלוסיות שאני חושבת שהן לא שנויות במחלוקת.
אלי אלאלוף: אין לך שום סיבה היום למה נדחה הנושא של נשים?
<אפרת לב ארי: לא, הסברתי קודם.
<יוסי אדלשטיין: נשים לא נכנסו לחולות בידיעה מראש, כי לא רצינו להתאים את המתקן גם לנשים וגם לגברים.
<עופר אתר: נשים גם אינן מורחקות.
אלי אלאלוף: שהן לא במצב של סגר.
<אפרת לב ארי: לא ראינו באישה כשלעצמה מקרה הומניטרי.
<עופר אתר: מצד שני הן לא מגורשות לרואנדה.
<אפרת לב ארי: אנחנו נעביר את הדברים האלה הלאה.
<יוסי אדלשטיין: אדוני היושב ראש, כשישבנו על מתקן חולות החרגנו גם משפחות גם נשים עם ילדים כי לא רצינו לבנות מתקן שיהיה בו מורכבות, של להתחיל ייחוד ואיפה ייפגשו, ולכן החרגנו את זה.
<יוסי אדלשטיין: לכן הנשים הוחרגו גם אז.
<עופר אתר: אבל הן גם לא מגורשות.
<עופר אתר: הן נמצאות פה.
<נעה בן שבת: אפשר לחזור שוב לשאלה, אנחנו אומרים בשל גילו או מצב בריאותו.
<נעה בן שבת: אי קבלת הכספים האלה לפני המועד עלולה לגרום נזק לבריאותו ואין דרך אחרת למנוע את הנזק.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה כתוב בצורה מאוד "אין דרך אחרת למנוע את הנזק" זאת אומרת בלי הכסף הזה, אז אין דרך למנוע את הנזק.
<נעה בן שבת: זו נראית לי דרישה מאוד מחמירה, וגם השאלה אם רק מצב הבריאות, יכול להיות, האם אתם מביאים בחשבון שכר מאוד נמוך או שאלה של אמצעי קיום אחרים.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שלא מקבלת הבטחת הכנסה, הם לא מקבלים סיוע ממקור אחר, אז אם הדבר הזה לא יכול להבחן לפי המקרה, לא באופן גורף אלא לפי המקרה.
אלי אלאלוף: כי פה יש הרגשה שהקריטריון היחיד שלוקחים בחשבון האם יש לו יכולת להיכנס למתקן חולות או לא.
אלי אלאלוף: אם זה זה, אני לא חושב.
אלי אלאלוף: הנושא פה הוא החולשה התפקודית של הפליט ולכן אני חושב שכשאומרים לכם שיש אוכלוסיית נשים שסובלות מעיסוק משפיל פוגעני ושמחליש אותן, אני חושב שהייתם צריכים לקחת אותן בחשבון ולא רק כן או לא במתקן חולות.
<אפרת לב ארי: כמו שאמרתי קודם שנקודת המוצא ביחס לאוכלוסיות האלה הייתה אוכלוסיות שלא נשלחו לחולות עד כה ומתקן חולות כידוע בשלבי סגירה, אז זה לא רלבנטי לגבי חולות.
<אפרת לב ארי: אלה אוכלוסיות שאנחנו מכירים בהן, הכרנו בהן בעקבות פסיקה של בג"צ.
<אפרת לב ארי: אנחנו יודעים לבדוק אותן, יודעים לאפיין אותן, יודעים לתת להם את האישורים הרלבנטיים.
<אפרת לב ארי: זו גם שאלה שנשאלה פה, איך זה יקרה, מי יבדוק אותם מה יעשו איתם, עוד בירוקרטיה.
<אפרת לב ארי: זה מה שקורה היום, אנחנו יודעים לבדוק את זה ויודעים להפעיל את זה.
<אפרת לב ארי: לכן כמו שאמרתי קודם, אנחנו רוצים כרגע לצאת עם התחלה.
<אפרת לב ארי: להוסיף אוכלוסיות תמיד אפשר.
<אפרת לב ארי: אנחנו נצא מפה כמובן לשר הפנים, נספר לו מה היה, הוא יקרא את הפרוטוקול, הוא ישמע את ההערות האחרות, והוא יוכל לשקול להכניס עוד אוכלוסיות.
<אפרת לב ארי: כרגע אנחנו חושבים שלהחליט זה או הכל או כלום, זה לא משרת את האינטרס של אף אחד מהיושבים כאן.
איל בן ראובן: אני רוצה להגיד אם אפשר, מילה אחת.
<נעה בן שבת: לא סיימתי להקריא.
<נעה בן שבת: עוד שאלה, אתם מדברים על נפגעי עבירה של החזקה בתנאי עבדות וסחר בבני אדם.
<נעה בן שבת: השאלה אם לא מדובר פה, יכול להיות גם מצבים אחרים כמו למשל נפגעים של עבירות אחרות, שמדרדרים אותם למצב מאוד קשה.
<נעה בן שבת: האם לא צריך להביא בחשבון גם מצבים כאלה ולהתחשב גם בצרכים הכלכליים, אנחנו מדברים פה על כסף, צרכים כלכליים ש- - -
<אפרת לב ארי: כמו מה למשל?
<נעה בן שבת: אני לא יודעת, הפרק הזה של החזקה בתנאי עבדות, יש שם עוד עבודת כפיה או כל מיני עבירות אחרות שכרוכות במצבים האלה, או מצבים קשים אחרים של נפגעי תקיפה או נפגעי אלימות, שגם יכול להיות שמצבם, כמו שדיברו, לא רוצים להיות תלויים בבן זוג מכה או שלא רוצים להיות תלויים באדם אחר שהוא מכה.
<נעה בן שבת: למשל אתם אומרים שבריאות, מביאים בחשבון רק את בריאותו של האדם, אנחנו לא מביאים בחשבון את השאלה אם יש לו בנאדם אחר שהוא תלוי בו שהוא לא ילדו, שהוא עצמו חולה וצריך לטפל בו.
<נעה בן שבת: מה שאני מנסה להגיד זה שיש פה הסתכלות על מקרה מאוד מאוד צר ולא על הסתכלות הומניטרית קצת יותר רחבה, למרות שאתם אומרים שאלה תקנות הומניטריות.
<נעה בן שבת: אתם לא מאפשרים גם בשיקול דעת שלכם עם אישור שלכם להביא בחשבון את התמונה ההומניטרית של הבן אדם.
איל בן ראובן: גם כל דבר, מה זה להוסיף אחר כך?
איל בן ראובן: אפשר.
איל בן ראובן: אנחנו כותבים תקנות - - -
<קריאה: זה לא סוף פסוק.
<קריאה: תמיד אפשר - - -
איל בן ראובן: אמרת בעצמך, אלי.
איל בן ראובן: שיביאו משהו יותר ראוי.
איל בן ראובן: כל דבר שאנחנו אומרים, יהיה אחר כך.
איל בן ראובן: אנחנו יודעים מה יהיה אחר כך?
איל בן ראובן: איך מקבלים את הפיקדון הזה?
מוסי רז: אני רוצה לומר פה בעיקר לחבריי חברי הכנסת, גם מהקואליציה.
מוסי רז: תראו, אנחנו יושבים פה בערך שעה ומשהו בדיון וזה אחרי דיונים ארוכים.
מוסי רז: יש מרחק גדול, ונדמה לי שכל מי שעיניו בראשו, זה ברור שהמרחק בין המילים לבין השטח הוא מרחק גדול.
מוסי רז: השטח מתנהג אחרת.
מוסי רז: בשטח התמונות הן קשות מאוד.
מוסי רז: עכשיו תראו, התקנות האלה מה שברור כרגע, שהתקנות האלה אינן שלמות.
מוסי רז: הן אינן נותנות פתרון או מענה סביר אפילו לבעיית סוגיית המוחרגים, אלה שאנחנו מבינים כרגע שהם לא הולכים להיות מגורשים וגם בעתיד, אני מקווה שהם לא יהיו מגורשים.
מוסי רז: כן או לא, ימים יגידו.
מוסי רז: אבל כרגע הם לא הולכים להיות מגורשים.
מוסי רז: לכן התקנות האלה כפי שנכתבו, הן מתאימות לחוק שניתן בזמן אחר כאשר היו הנחיות אחרות ולכן החוק הזה לא מתאים.
מוסי רז: יותר מזה כבוד היושב ראש, תקנות וחוקים, מאז שאני בכנסת, אנחנו מצביעים על דבר ואנחנו דורשים שהוא יהיה שלם.
מוסי רז: ברור לחלוטין שיש פה דברים שהם לא שלמים, סוגיית הנשים ויש עוד הרבה נקודות אחרות, הסוגיה של עמיר, וגם הסוגיה הטכנית של איך זה יתקיים.
מוסי רז: אני לא קיבלתי תשובות איך זה יתקיים מבחינה טכנית כל האירוע הזה שלא קיבלנו לו תשובות.
מוסי רז: לכן אני מבקש פשוט לדחות כרגע את העניין הזה ולבקש, כבוד היושב ראש, מהאנשים המכובדים שעושים את העבודה ללכת, אני מניח שהרוח פה היא ברורה, לבקש מכם לעשות שיעורי בית ולבוא עם תקנות מלאות עם הרוח כפי שהיא הרוח שיש היום מוחרגים ויש בג"צ, יש אמירות שהרוח השתנתה, ולהתאים את הדבר הזה לכיוון של אותן אוכלוסיות כל כך חלשות, כל כך מוחלשות שבאמת יוכלו להתקיים ולחיות כאן במדינת ישראל.
איל בן ראובן: אולי נדחה את ההצבעה.
איל בן ראובן: לא מתאים.
איל בן ראובן: אפילו ביום שלישי, יום רביעי.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים את הקריאה ולהגיע לרגע הקשה.
<נעה בן שבת: "שיעור הפיקדון החלקי שהעובד זכאי לקבל 2.
<נעה בן שבת: עובד זר מסתנן כאמור בתקנה 1 זכאי לקבל חלק השווה ל-70% מחלק העובד כמשמעותו בסעיף 1יא1(א) לחוק (להלן – פיקדון חלקי) אתם הסברתם שאת החלק הזה, אני חושבת שהנוסח קצת מבלבל כי זה כאילו נשמע שהוא מקבל פיקדון חלקי.
<נעה בן שבת: זה צריך להיות את אותו חלק שהוא מקבל לידיו לפני המועד.
<נעה בן שבת: אתם אומרים שזה 70% מחלק העובד, זאת אומרת 70% מתוך ה-20%, זה 6% שזה כמו - - -
<הילה קפלן-רענן: שיעור הניכוי לפי צו - - -
<נעה בן שבת: רק אנחנו צריכים לזכור שאנחנו מדברים על עובד זר שיכולים להיות לו גם ניכויים למגורים וניכויים בעד ביטוח רפואי.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שמראש השכר שלו יכול להיות יותר נמוך משכר המינימום.
<יוסי אדלשטיין: אין ניכוי למגורים.
<אפרת לב ארי: לא מדובר פה בהעסקה עם היתר לפי סעיף 1ג לחוק עובדים זרים.
<נעה בן שבת: אבל עדיין חלות החובות - - -
<נועה קאופמן: נכון.
<נועה קאופמן: אתם לא הסדרתם את זה.
<נועה קאופמן: לא הסדרתם בשום מקום את הניכויים - - -
אלי אלאלוף: גברת, יש לך בלעדיות?
אלי אלאלוף: לא תדברי לפני.
אלי אלאלוף: תקבלי זמן, תדברי מתי שתקבלי את הזמן.
<יוסי אדלשטיין: אין ניכוי של מגורים בשכר של מסתנן כי המעסיק לא מחויב למגורים.
<יוסי אדלשטיין: כל אחד גר איך שהוא רוצה.
<יוסי אדלשטיין: אין כזה ניכוי.
<נעה בן שבת: ומבחינת ביטוח רפואי, יש ניכוי לביטוח רפואי לפי החוק.
<יוסי אדלשטיין: הביטוח הרפואי, המעסיק חייב לבטח לו ביטוח רפואי.
<נעה בן שבת: ויכול לנכות מהשכר.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שיכול להיות שאנחנו נמצאים מראש עם שכר - - -
<יוסי אדלשטיין: אני לא בטוח, אבל גם אם כך, זה סכום קטן מאוד.
<נועה קאופמן: אני פשוט קצת בהלם.
<נועה קאופמן: בקו לעובד אנחנו מנסים לקבל הבהרות כבר שנים לאיך אמורים להעסיק אותם.
<נועה קאופמן: באופן תיאורטי החוק היחיד שחל עליהם הוא חוק עובדים זרים.
<נועה קאופמן: אז עכשיו אתם אומרים שחלק מהחוקים, נכון, לפי ההיגיון לא צריך מגורים, אבל מה זה לפי ההיגיון?
<נועה קאופמן: מה אמור מעסיק לעשות, לנכות מגורים או לא?
<יוסי אדלשטיין: אף אחד לא מנכה מגורים.
<נועה קאופמן: בסדר.
<נועה קאופמן: דבר שני, ביטוח אפשר לנכות 124 שקלים פלוס ביטוח לאומי פלוס מס הכנסה מלא.
<נועה קאופמן: אז ה-6% זה בנוסף להם.
<נעה בן שבת: "דרך לתשלום הפיקדון החוקי 3.
<נעה בן שבת: הפיקדון החלקי ישולם לעובד הזר המסתנן בדרך של אי ניכויו בידי מעסיקו משכר עבודתו, ובלבד שהעובד הזר המסתנן הציג בפני מעסיקו אישור בכתב מרשות האוכלוסין וההגירה בדבר זכאותו לתשלום פיקדון חלקי.
<נעה בן שבת: " יש לנו פה שני מרכיבים.
<נעה בן שבת: דבר ראשון אומרים לנו שהפיקדון הזה בעצם לא מופקד בכלל לפיקדון אלא הוא לא מנוכה משכר העובד.