GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן: אני מקווה שבתמורה לזה באמת גם הצד השני והתעשיינים יספקו את כל מה שהם הבטיחו והכיוון שאליו אתם הולכים, של באמת לאט לאט בהדרגתיות לקצר את שבוע העבודה בישראל, הוא מאוד מאוד ראוי וטוב שלקחת את המשימה על עצמך ואני בטוחה שתמלא אותה בהצלחה מרובה.
<מיכל וקסמן חילי: האופן שבו יקוצר שבוע העבודה, זה נושא מורכב שאני לא חושבת שכאן אנחנו נגיע למסקנות חד משמעיות לגבי אופן הקיצור וההשפעות שלו על חוקים כאלה ואחרים, על משרות חלקיות וכולי.
<מיכל וקסמן חילי: לצורך זה אנחנו צריכים באמת לעשות לצורך זה דיון מיוחד, לשבת בנפרד על זה, לראות מה המשמעויות ולקבל החלטות שהן עולות בקנה אחד עם כוונת הצדדים.
אלי אלאלוף: זה אומר שאתם מתנגדים לחוק כפי שהוא מוצע?
<מיכל וקסמן חילי: בוודאי שלא.
מיכל בירן: זאת עסקת חבילה.
מיכל בירן: יש דברים שמקבלים ויש דברים שנותנים.
<מיכל וקסמן חילי: נאמרו דברים על קיצור שבוע העבודה והיה חשוב לי להבהיר את עמדת התאחדות התעשיינים.
<אבי ניסנקורן: אני רוצה לומר שני דברים.
<אבי ניסנקורן: אני חושב שמעסיק שמכבד את העובדים שלו, לא צריך לדבר כמו שחברי המעסיק דיבר כאן.
<אבי ניסנקורן: הכסף הוא לא לבילויים ובטח מי שמקבל מס הכנסה שלילי, הוא לא מבלה עם הכסף.
<אבי ניסנקורן: שבוע עבודה בכל מדינות ה-OECD ובארצות הברית עומד על 40 שעות עבודה בשבוע וצריך לאט לאט לרדת ל-40 שעות עבודה בשבוע.
<אבי ניסנקורן: או לרדת מהר.
<אבי ניסנקורן: זה כבר עניין של השקפת עולם אבל צריך להגיע לשם כיעד.
<אבי ניסנקורן: בסופו של דבר זה גם ישפר את הפריון כי יש פריון שולי פוחת ככל שעובדים יותר שעות.
<אבי ניסנקורן: הדבר השני.
<אבי ניסנקורן: מבחינתי הסכמים צריכים לקיים.
<אבי ניסנקורן: אני לא אוותר ולא אתן לאף אחד לייצר מצב שלא מקיימים הסכמים.
<אבי ניסנקורן: לאף אחד.
<אבי ניסנקורן: אנחנו חתמנו על הסכם שאומר שיורדים ל-42 שעות עבודה בשבוע ושחודש עבודה מחושב לפי 182 שעות.
<אבי ניסנקורן: זה מה שכתוב בהסכם ואני אעמוד על כך שזה יקוים כבר בימים הקרובים.
<אבי ניסנקורן: אני לא אסכים לעיכוב בנושא הזה.
<אבי ניסנקורן: אני חייב להגיד שיש גם מכתב של משרד האוצר למשרד העבודה והרווחה שתומך גם בירידה ל-42 שעות עבודה בשבוע וגם ב-182 שעות עבודה בחודש וגם בתיקון חוק שכר מינימום כתוצאה מזה.
<אבי ניסנקורן: אני חושב שהדברים האלה מחייבים.
<אבי ניסנקורן: דרך אגב, זה גם מתחייב מצו ההרחבה כי ברגע שאתה מחשב חודש עבודה לפי 182 שעות עבודה בחודש, בהגדרה ערך השעה גדל בהתאמה.
<אבי ניסנקורן: בהגדרה.
<אבי ניסנקורן: כי אחרת אתה תייצר מצב שעובד שיעבוד 182 שעות בחודש, יקבל פחות מ-5,300 שקלים וזה דבר שלא יעלה על הדעת.
<אבי ניסנקורן: לכן אני לא מבין את ההתפלפלות שנאמרה כרגע אבל אני את עמדתי אמרתי בצורה ברורה ואני אעמוד על קיומה בצורה ברורה.
אלי אלאלוף: נתחיל בהקראת הצעת החוק.
<נעה בן שבת: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 17), התשע"ח-2018 תיקון סעיף 11 בחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א-1951 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 11 – בפסקה (1), הרישה עד המילה "וכן" – תימחק, ובסופה יבוא "או לדעת השר לביטחון הפנים כשהמדובר הוא במקומות עבודה הנתונים להוראותיו".
<נעה בן שבת: מצד אחד מורידים את הרישה שמדברת על מצב החירום הכללי במדינת ישראל אבל מאפשרים לשר לביטחון פנים להתייחס לצורך במתן ההיתר במקומות עבודה הנתונים להוראותיו.
<נעה בן שבת: אתם יכולים להבהיר מה זה מקומות עבודה הנתונים להוראותיו?
<אור רוזנמן: מקומות שקשורים לשעת החירום.
<אור רוזנמן: מקומות שקשורים לתפעול בשעת חירום.
<אור רוזנמן: כל כוחות הביטחון וכל כוחות החירום שהמשרד לביטחון פנים מפעיל אותם במקרה של שעת חירום.
<אור רוזנמן: אנחנו כמובן נתחשב ונבחן את זה ביחד עם המשרד לביטחון פנים.
<נעה בן שבת: אחרי פסקה (1) יבוא: "(א1) כשניתנה החלטה על שעת חירום ומצב המשק בשל שעת החירום מחייב זאת.
<נעה בן שבת: בפסקה זו, "החלטה על שעת חירום" – כל אחת מאלה: הכרזה על מצב מיוחד בעורף לפי סעיף 9ג לחוק ההתגוננות האזרחית, התשי"א-1951.
<נעה בן שבת: הוצאת צו הקורא ליוצאי צבא להתייצב לשירות מילואים לפי סעיף 8 לחוק שירות המילואים, התשס"ח-2008.
<נעה בן שבת: הכרזה על אירוע אסון המוני לפי סעיף 90ב לפקודת המשטרה (נוסח חדש), התשל"א-1971".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, נוצרה כאן עילה של מצב חירום שהוא מצב חירום אמיתי לצורך אותו עניין ולא אותה הכרזה כללית על מצב החירום במשק.
<נעה בן שבת: אחרי פסקה (7) יבוא: "(8) מטעמים הקשורים בצורכי הכלכלה והמשק או מטעמים ייחודים הקשורים בצורכי סוג עבודה מסוים, מקום עבודה מסוים או ענף עבודה מסוים, מתוך התחשבות בטובת העובדים".
<נעה בן שבת: זאת תוספת העילה החדשה שמאפשרת לתת היתר לעבודה בשעות נוספות מטעמים הקשורים בצורכי הכלכלה והמשק באופן כללי או טעמים ייחודיים שקשורים או לסוג עבודה מסוים, מקום עבודה מסוים או ענף עבודה מסוים.
<נעה בן שבת: כאן אמרתם מתוך התחשבות בטובת העובדים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הצו, זה לא שיקול העיקרי מבין השיקולים.
<אור רוזנמן: ההיתר יתחשב מצד אחד כמובן גם לפי סוג העבודה ולפי הצרכים, צורכי הכלכלה והמשק, וכחלק מזה אנחנו כמובן נבחן את טובתם של העובדים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: איך תיבחן טובת העובדים?
<אור רוזנמן: זה גם מופיע בהמשך.
<אור רוזנמן: תמיד לפני שאנחנו מוציאים היתר, אנחנו מבצעים התייעצות.
<אור רוזנמן: אנחנו מדברים גם עם ארגוני המעסיקים וגם עם ארגוני העובדים.
<אור רוזנמן: אנחנו שומעים את העמדות ואנחנו תמיד משתדלים להגיע גם להסכמות ולאיזונים.
<נעה בן שבת: אתם אומרים כאן צורכי הכלכלה והמשק ומטעמים ייחודיים הקשורים לצורכי סוג עבודה מסוים.
<נעה בן שבת: אתם לא אומרים שאלה צרכים חיוניים לאותו מקום עבודה.
<נעה בן שבת: כמו שנאמר למשל לגבי היתר עבודה בשדעות מנוחה שבועית.
<נעה בן שבת: לא דיברתם על צרכים חיוניים.
<אור רוזנמן: הרעיון הוא לאפשר את האיזון שנדרש כאשר יש ענפים מסוימים או שהמצב במשק דורש את זה.
<אור רוזנמן: אני לא חושב שהמושג חיוני הוא הכרחי כאן.
<אור רוזנמן: זה משהו שהוא דווקא אמור להיות יותר שגרתי כחלק מהסדרה כללית של המשק.
<נעה בן שבת: כשאתם אומרים סוג עבודה מסוים, למה אתם מתכוונים?
<נעה בן שבת: ענף עבודה, אפשר להבין.
<נעה בן שבת: סוג עבודה מסוים או מקום עבודה מסוים.
<נעה בן שבת: אתה יכול לתת דוגמאות מה זה סוג עבודה מסוים?
<אור רוזנמן: סוג, זה בעצם קבוצה של מקצועות שכולם מתייחסים לתכלית מסוימת ככל שיש סוג של צורך או שיעלה לפעמים הצורך לתת מענה למשק מבחינת קבוצה שלמה של ענפים שלכולם יש את אותה תכלית.
<נעה בן שבת: מקום עבודה מסוים, אתה מתכוון למפעלים כמו אינטל או מקום כזה?
<נעה בן שבת: היה עכשיו עניין בוועדת הכספים לגבי מפעלים כגון זה.
<אור רוזנמן: הממונה על חוק שעות עבודה ומנוחה במשרד העבודה יודע להוציא גם היתרים שהם היתרים מיוחדים.
<אור רוזנמן: כלומר, היתרים שהם מאפשרים למקום עבודה כאשר מקום עבודה בא ואומר שנוצר אצלו איזשהו סוג של לחץ, איזשהו סוג של צורך, אז יודעים להוציא גם היתרים כאלה ספציפיים למקום העבודה.
<נעה בן שבת: היום לא נותנים היתרים כאלה או כן?
<אור רוזנמן: נותנים גם היום.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 14 בסעיף 14 לחוק העיקרי, אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) היתר לפי סעיף 11(1א) יכול שיינתן9 לגבי השטח שלגביו ניתנה החלטה על שעת חירום או לגבי שטח שמחוץ לשטח כאמור, והוא יעמוד בתוקפו כל עוד ההחלטה על שעת חירום עומדת בתוקפה או עד מועד מוקדם יותר שנקב בהיתר".
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן גם על ההוראה שניתנה לגבי שעת חירום.
<נעה בן שבת: אתם מתייחסים גם למצב שההיתר הזה ניתן מחוץ לשטח שלגביו חלה ההכרזה.
<נעה בן שבת: למה זה נדרש?
<אור רוזנמן: אחת הסיטואציות בה אנחנו נתקלים היום, במצב הביטחוני במדינת ישראל, שלעתים מצב החירום הוא אזורי.
<אור רוזנמן: לדוגמה, אזור עוטף עזה או אזור הצפון.
<אור רוזנמן: הסעיף מאפשר לנו להתאים את ההיתרים לאזור בו נעשה השטח.
<אור רוזנמן: לפעמים ראינו את זה באזור עוטף עזה, כאשר עד גבול מסוים נקבע מצב החירום אבל ההשפעות המשקיות הן רחבות יותר.
<אור רוזנמן: לכן אנחנו צריכים להיות מסוגלים להתאים את ההיתר ואת שעות העבודה על מנת לאפשר למשק להתמודד עם שעת החירום שקורית באזור.
מיכל בירן: זה מעניין שעל הפיצויים מאוד מקפידים.
<יפה סולמני: אני יכולה לתת דוגמה.
<יפה סולמני: במלחמה האחרונה שהייתה בדרום, הנושא של השמירה.
<יפה סולמני: אמנם על כל אזור מוכרז מצב של שעת חירום, אבל בגלל שגויסו המון שומרים למילואים בצבא, נדרשנו לעשות היתר משותף יחד עם ההסתדרות והמעסיקים לאזורים אחרים בארץ כדי לאפשר החלפה של עובדים בשעות נוספות.
<יפה סולמני: זאת דוגמה אחת שיכולה להיות שהיא פותרת את העניין הזה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על כל עוד ששעת החירום עומדת בתוקפה או מועד מוקדם יותר שנקבע בהיתר, כמובן אפשר לבטל גם את ההיתר קודם.
<נעה בן שבת: סעיף 3 מתייחס לנושא של עבודת הלילה.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 22 בסעיף 22 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), במקום "בתוך שלושה שבועות" יבוא "בתוך שבועיים".
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) – בטל.
<נעה בן שבת: זה סעיף שהתייחס לשלוש שנים מסוימות בהן הוא החיל הסדר קצת אחר לגבי עבודת לילה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול האם העובדה שאנחנו מתירים את זה ולא דורשים היתר פרטני לכל מקרה ומקרה, מביאה בחשבון את ההשלכות של עבודות לילה ממושכות על עובדים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, טענות להשלכות בריאותיות של עבודת לילה על עובדים.
<אבי ניסנקורן: אני חייב לומר שגם היום מפעלים שביקשו היתר מיוחד לעבוד שבוע-שבוע, קיבלו.
<אבי ניסנקורן: המציאות היא כבר דה פקטו.
<אבי ניסנקורן: מעסיקים שרצו לעבוד שבוע-שבוע, קיבלו היתרים מיוחדים ממשרד העבודה.
<אבי ניסנקורן: צריך לקחת גם בחשבון שלעבוד שבוע-שבוע ברמת שעות נוספות עולה למעסיק יותר מאשר שלוש משמרות של שבוע מתוך שלושה שבועות כי הוא צריך לשלם ארבע שעות נוספות.
<אבי ניסנקורן: לכן אני מניח שמאיפה שזה לא יידרש, לא יהיה נרחב כי בסופו של דבר יש כאן עלויות עבודה.
מירב בן ארי: אני חושבת שהעניין כאן הוא בעיקר להפחית את הנטל של הרגולציה והבירוקרטיה על המפעלים כי הם היו מקבלים את ההיתר.
מירב בן ארי: העניין הוא שברגע שיש את החוק הזה, לא צריך עוד פעם לטרטר את בעל המפעל ללכת ולבקש את ההיתר.
<נעה בן שבת: סעיף 4 הוא סעיף שעוסק בעניין ההיוועצות עם הארגוניים.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 33 בסעיף 33 לחוק העיקרי, בסופו יבוא "ולעניין היתר כללי לפי סעיף 11(8) – אלא לאחר ששקל את המלצתם של ארגון העובדים ושל ארגוני המעבידים כאמור, אם ניתנה המלצה כזאת, ואם ההיתר כאמור הוא לגבי ענף עבודה מסוים – את המלצתם של ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של עובדים באותו ענף עבודה ושל ארגוני המעבידים כאמור, אם ניתנה המלצה כזאת".
<נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון את הסעיף, הסעיף מבקש להחליף את חובת ההיוועצות בצורך בקבלת המלצה של הארגונים או שחובת ההיוועצות נשארת אבל רוצים לדרוש עוד יותר ולדרוש איזו המלצה, איזה סיכום של שני הצדדים.
<אור רוזנמן: ההנחה היא שלא תמיד ניתנת המלצה.
<אור רוזנמן: אנחנו לא מחליפים את חובת ההיוועצות.
<אור רוזנמן: אין כאן חובה להמלצה.
<אור רוזנמן: השאלה היא האם תינתן המלצה או לא, זה כבר תלוי בארגונים עצמם.
<אור רוזנמן: ככל שתינתן, כמובן ששר העבודה ישקול אותה.
<אור רוזנמן: יכול להיות היא לא תינתן.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, חובת ההיוועצות נשארת בעינה ואתם רק מוסיפים עליה ואומרים שאם תינתן המלצה, ישקלו גם את אותה המלצה.
אלי אלאלוף: יתחשבו בהמלצה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ההתחשבות יכולה להיות גם לא לקבל אותה.
<אור רוזנמן: בוודאי.
<אור רוזנמן: מכיוון שהסעיף מתייחס גם להיתרים ענפיים, מבחינת ההמלצה או מבחינת היכולת שלנו לשקול נימוקים של ארגונים שהם קשורים לאותו ענף ספציפי, זה כמובן תלוי בשאלה אם הם יעבירו המלצה כזאת או לא.
<מיכל וקסמן חילי: האם לצורך העניין ההסכם שעליו חתמנו נחשב המלצה לצורך הסעיף הזה?
<מיכל וקסמן חילי: ההסכם עליו חתמה נשיאות הארגונים העסקיים וההסתדרות הכללית, האם הוא נחשב המלצה לצורך הסעיף הזה?
<אור רוזנמן: ככל פרוצדורה, אנחנו מוציאים את ההיתר תמיד להתייחסויות ואנחנו תמיד נאפשר לצדדים להתייחס למה שאנחנו מתכוונים לעשות.
<אור רוזנמן: לכן זאת לא שאלה פרוצדורלית.
<אור רוזנמן: בסופו של דבר אנחנו נבקש או נאפשר לצדדים להתייחס גם להיתרים עצמם לפני שהם יוצאים.
<נעה בן שבת: למרות שאתה מדבר על יותר מהתייחסות.
<נעה בן שבת: ההמלצה באמת מדברת על משהו משותף.
<נעה בן שבת: אתה לא חושב שהסכם כזה יכול להיחשב?
<נעה בן שבת: המלצה כזאת משותפת?
<נעה בן שבת: הוא בעצם מבטא המלצה משותפת של הצדדים.
<אור רוזנמן: זה בהחלט מבטא את רצון הצדדים.
<נעה בן שבת: זאת לא חייבת להיות הצורה היחידה לתת המלצה כזאת.
<אור רוזנמן: לא.
<אור רוזנמן: אין צורה.
<אור רוזנמן: אנחנו ממש לא קובעים כאן את הצורה.
<קריאה: אבל זאת דוגמה להמלצה.
<אור רוזנמן: זאת בהחלט דוגמה להמלצה.
<אור רוזנמן: ההמלצה אמורה להיות באיזשהו אופן מאוד רחב.
<אור רוזנמן: אנחנו מקיימים הידברות קבועה ואנחנו תמיד שומעים וגם מפרסמים את הנוסחים.
<אור רוזנמן: הכול נעשה באיזשהו סוג של הידברות.
<אור רוזנמן: כל פורום, כל צורה של הבעת עמדה היא נחשבת להמלצה.
<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול לגבי מקום עבודה מסוים.
<נעה בן שבת: האם במקום עבודה מסוים, אתם אמרתם שבענף עבודה מסוים אתם מדברים על הארגון שמייצג את העובדים באותו ענף, והאם גם כך במקום עבודה מסוים?
<נעה בן שבת: או שבמקום עבודה מסוים ההתייעצות היא עם הארגון המייצג את המספר הגדול של העובדים בכלל?
<אור רוזנמן: היתרים שהם היתרים מיוחדים שמתייחסים למקום עבודה מסוים, הם בוחנים את יחסי העבודה בתוך מקום העבודה המסוים.
<אור רוזנמן: כחלק מהתנאים שקבועים בסעיף 11, אנחנו בוחנים גם את טובת העובדים וגם את צורכי מקום העבודה.
<אור רוזנמן: במקרים של היתרי עבודה ספציפיים, אנחנו עושים את זה כבר היום, אנחנו לא מבצעים איזושהי התייעצות רחבה.
<אור רוזנמן: זה היתר שהוא ניתן אד-הוק, היתר שניתן באופן זמני בשים לב לצורכי מקום העבודה הספציפי ושם אנחנו בוחנים את היחסים בתוך מקום העבודה בלבד.
<נעה בן שבת: השאלה אם אתה רוצה להוסיף אחרי המלים "ואם ההיתר כאמור לגבי ענף עבודה מסוים או מקום עבודה מסוים את המלצתם של ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול של עובדים באותו ענף או באותו מקום עבודה לפי העניין, ושל ארגוני המעבידים כאמור".
<קריאה: בהיתר כללי אין מקום עבודה מסוים.
<נעה בן שבת: עכשיו כתוב רק ענף עבודה מסוים.
<אור רוזנמן: מקום עבודה מסוים מתייחס למעסיק ספציפי.
<אור רוזנמן: זה קצת ערבוב מין בשאינו מינו.
<אור רוזנמן: כשאנחנו אומרים ענף, אנחנו מדברים עם ארגון העובדים וארגון המעסיקים של אותו ענף.
<אור רוזנמן: אין לנו חובת התייעצות עם מקום ספציפי.
אלי אלאלוף: כמה זמן אורכת על ההתייעצות?
<אור רוזנמן: מהר מאוד.
אלי אלאלוף: מה זה מהר?
אלי אלאלוף: שעות?
אלי אלאלוף: ימים?
<אור רוזנמן: זה תלוי כמה מורכב ההיתר.
<אור רוזנמן: אני אגיד שאנחנו פרסמנו ב-8 בפברואר את טיוטת ההיתר שמתבססת על התיקון לחוק ומאפשרת הגדלת מספר השעות הנוספות ל-16.
<אור רוזנמן: זה פורסם לתקופה של שבועיים.
<אור רוזנמן: קיבלנו התייחסויות.
<אור רוזנמן: ברגע שלמעשה הצעת החוק תעבור, אנחנו נוכל כבר להתקדם.
<אור רוזנמן: כל היתר כמובן יש לו את המתאר שלו ואת הרגישויות שלו.
אלי אלאלוף: תשים לב, לא קיבלתי זמן מדוד.
<נעה בן שבת: אני רוצה לחזור לפסקה (3) שאומרת מתוך התחשבות לטובת העובדים.
<נעה בן שבת: האם הכוונה דווקא להבטחת תנאים בבריאות ורווחה או שאתם רוצים לשמור את טובת העובדים באופן רחב יותר שיכול להיות שנגיד צד כספי יועדף על בריאות ורווחה?
<אור רוזנמן: זה סעיף שהוא מאפשר לנו שיקול של המון פרמטרים.
<אור רוזנמן: לפעמים הצד הכספי הוא גם חלק מטובת העובדים.
<אור רוזנמן: ככל שזה פרמטר, אנחנו גם מתחשבים בו ולכן אנחנו מעוניינים להשאיר את זה באופן כללי.
<אור רוזנמן: אנחנו יודעים היום לעשות את האיזונים ולקחת בחשבון את כל הפרמטרים הרלוונטיים.
<נעה בן שבת: הוראת מעבר עד למתן היתר כללי לפי סעיף 11(8) לחוק העיקרי כנוסחו בסעיף 1(3) לחוק זה, מטעמים הקשורים בצורכי הכלכלה והמשק, ימשיכו לעמוד בתוקפם ההיתרים הכלליים שניתנו לפי סעיף 11(1) לחוק העיקרי כנוסחו ערב תחילתו של חוק זה ושעמדו בתוקפם ערב המועד האמור.
<אור רוזנמן: כיום, כפי שאמרנו, סעיף 11(1) הוא סעיף שמאפשר לנו לתת היתר כללי מכוח הכרזה על מצב חירום.
<אור רוזנמן: ההיתרים הכלליים שקיימים היום במשק, שעל פיהם מועסקים העובדים מעל השעות הרגילות בשעות נוספות, מתבסס על סעיף 11(1) שבעצם אנחנו מוחקים אותו.
<אור רוזנמן: אם ייווצר מצב שהצעת החוק תעבור, סעיף 11(1) יימחק ולמעשה באותו רגע ההיתר עלול להיות בטל ואי אפשר יהיה להעסיק עובדים בשעות נוספות, מה שיכניס את המשק לסחרור רציני.
<אור רוזנמן: לכן אנחנו ביקשנו לקבוע כאן הוראת מעבר שאומרת שעד שאנחנו נוציא את ההיתר החדש, שכפי שאני אומר הוא כמעט מוכן ואנחנו בקרוב מאוד נוציא אותו בעזרת השם - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אפשר לתחום אותו בזמן?
<אור רוזנמן: את ההיתר הכללי?
עבד אל חכים חאג' יחיא: את המעבר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את תקופת המעבר.
<אור רוזנמן: ההיתר הכללי כבר פורסם להערות הציבור והוא כבר מוכן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך הערכת זמן?
<אור רוזנמן: אני חושב שזה ממש עניין של מספר שבועות לכל היותר.
<אבי ניסנקורן: זה פחות ממספר שבועות.
<אור רוזנמן: אמרתי לכל היותר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כדי שאנחנו נדע וגם הציבור שצופה בנו.
<נעמה קאופמן: משרד הכלכלה.
<נעמה קאופמן: האם ההיתר החדש הוא בהתייעצות עם משרד הכלכלה ?
<נעמה קאופמן: טובת העובד בסוף היא שהתעשייה תחזיק מעמד.
<אור רוזנמן: ההיתר החדש נעשה בתיאום גם עם ארגוני העובדים, גם עם ארגוני המעסיקים וגם עלה להערות הציבור.
אלי אלאלוף: היא שאלה ספציפית לגבי משרד הכלכלה.
<אור רוזנמן: לדעתי משרד הכלכלה, עד כמה שאני זוכר הוא כן היה מעורב בניסוח.
<נעמה קאופמן: אם אפשר להעביר אותו אלינו כדי שנוכל גם להתייחס.
<אור רוזנמן: אין בעיה.
<אור רוזנמן: נעביר אותו גם אליכם.
<נעה בן שבת: יש גם הסתייגות של חבר הכנסת יוגב.
<נעה בן שבת: הוא מבקש להבטיח שלא יהיה אפשר לתת היתר שעות נוספות כאלה בימי שישי או בערבי חג או לפחות להגדיר כי העובדים יסיימו את עבודתם באופן המאפשר להם לשוב לבתיהם לפחות שעתיים לפני כניסת השבת.
מירב בן ארי: אבל היתר עבודה יש בשעות נוספות.
מירב בן ארי: גם היום מקבלים היתר אם צריך גם לעבוד בשישי.
אלי אלאלוף: ההסתייגות של חבר הכנסת מרדכי יוגב לא נתקבלה.
<נעה בן שבת: אולי נבהיר שההוראה שקובעת מנוחה שבועית מדברת על טווח של 36 שעות ובתוכן גם ימי המנוחה השבועות של אותו אדם.
אלי אלאלוף: יש לך הסתייגות נוספת?
עבד אל חכים חאג' יחיא: בסעיף (3), התוספת שבסעיף (8), בסוף יבוא "או בהסכמתם".
עבד אל חכים חאג' יחיא: ההסכמה של העובדים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מי יתחשב בטובת העובדים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא צד בהתחשבות לטובתם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: בהסכמתם או בהתייעצות אתם.
<אור רוזנמן: בסופו של דברר מה ששר העבודה עושה זה איזון בין הצרכים בשים לב גם לצרכים כאן וגם לצרכים כאן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה לא שואל אותם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה האפוטרופוס של העובדים ואתה קובע מה טובתם.
<אור רוזנמן: אני לא קובע מה טובתם.
<אור רוזנמן: טובתם קודם כל באה לפי הסעיף שכתוב בהמשך כאשר אנחנו מקבלים התייעצות, אנחנו שומעים, אנחנו מקבלים המלצות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לך בעיה להוסיף כאן בהתייעצות אתם או בהסמכתם?
<אור רוזנמן: העניין של התניה והחתימה של עובדים היא מאוד מסובכת.
<אור רוזנמן: אני לא יודע איך להגדיר את הצד הזה של הסכמה מוחלטת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה מוכן לומר בהתייעצות אתם?
<אור רוזנמן: סעיף 33 בחוק מחייב אותנו באותה התייעצות.
אלי אלאלוף: אתה רוצה את ההסתייגות שלך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תצביעו עליה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ההסתייגות היא בשם כל הרשימה המשותפת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אעביר חתימות.
אלי אלאלוף: זה במליאה.
<נעה בן שבת: כאן צריך להצביע על ההסתייגות.
אלי אלאלוף: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא?
אלי אלאלוף: ההסתייגות של חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא לא נתקבלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש עוד הסתייגות בסעיף 3(1).
עבד אל חכים חאג' יחיא: שיהיה גם "ובתיאום עם העובדים".
עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של שבועיים.
מירב בן ארי: נפיל לך את ההסתייגות אבל אני אומרת לך.
מירב בן ארי: אני עבדתי עבודת לילה בחיי.
מירב בן ארי: בחרתי ללכת למקום כי ידעתי כי אני כסטודנטית אקבל 150 אחוזים.
מירב בן ארי: באמת, אני חייבת להגיד לך.
מירב בן ארי: אני הגעתי ובחרתי לעבוד עבודת לילה כי כסטודנטית זה עזר לי יותר, הרווחתי יותר וגם הסתדר לי עם הלימודים.
מירב בן ארי: אתה באמת חושב שבעל המפעל ילך עכשיו ויתייעץ עם כל הסטודנטים שעובדים אצלו?
מירב בן ארי: תקשיב, זו בדיחה.
מירב בן ארי: הוא יתייעץ אתם אם הוא יכול להגדיל להם את עבודת הלילה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לו חמישים עובדים והוא צריך עשרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז הוא לא יתאם אתם?
מירב בן ארי: הוא לא יתאם אתם,.
<קריאה: מה עם התחילה?
<נעה בן שבת: התחילה היא מיידית.
<אור רוזנמן: התחילה תהיה מיידית.
אלי אלאלוף: לפני שנצביע אני רוצה לסכם בשתי נקודות.
אלי אלאלוף: ראשית, הצעת החוק כזאת היא באמת מיטיבה עם העובדים וזאת המטרה.
אלי אלאלוף: היא לא פוגעת במעסיקים.
אלי אלאלוף: חברים, קחו את זה בחשבון.
אלי אלאלוף: יהיו לך עובדים יותר שמחים, יותר משתפים פעולה עם המעסיקים כי התנאים שלהם משתפרים.
אלי אלאלוף: אנחנו רואים את זה בלי הגזמה ולא הגזמה מטורפת של צרפת שעכשיו חסרות לה הכנסות ולכן היא מעלה את שעות העבודה.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה מאוד מידתי ואני באמת מודה לחברי אבי ניסנקורן על היוזמה ועל הטיפול.
אלי אלאלוף: לא הייתה לי הזדמנות להודות לך גם על הנכים והנה ההזדמנות לברך על העבודה האדירה שעשית עם הנכים.
אלי אלאלוף: היות וידידי אלי כהן ביקש ממני לבדוק את האפשרות לשלב את ההצעה שלו לגבי ימי המנוחה המרוכזים והמפוצלים לכל אורך השנה, היות וזה לא נכלל היום, נשארה אפשרות לעשות את זה כתיקון לחוק בהמשך.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אם הוא ימצא לנכון דרכנו, דרך החברים שלו, להעביר את זה, אנחנו נשמח לטפל בנקודה הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים על הצעת החוק.
אלי אלאלוף: מי בעד הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 17), התשע"ח-2018 כפי שהוצגה בפנינו?
אלי אלאלוף: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון מס' 17), התשע"ח-2018 נתקבלה.
<מיכל וקסמן חילי: אדוני, לפני שאתה מסיים, אפשר לומר מילה?
<מיכל וקסמן חילי: נאמרו כאן דברים לגבי תיקון חוק שכר מינימום.
<מיכל וקסמן חילי: אנחנו כמובן מתנגדים.
<מיכל וקסמן חילי: אנחנו, נשיאות הארגונים העסקיים, מתנגדים לחוק שכר מינימום.
מירב בן ארי: מיכל אמרה משהו.
אלי אלאלוף: היא לא כאן כדי להגיב.
אלי אלאלוף: היום של שכר מינימום הוא איום מתמיד לכל אורך השנים הבאות.
אלי אלאלוף: אלך תדאגו.
אלי אלאלוף: זה לא ייפסק לעולם.
אלי אלאלוף: כולנו רוצים לשפר את שכר המינימום, במיוחד כשמכבדים אותו.
אלי אלאלוף: לצערנו, אתם יודעים שיש כאלה שאפילו לא מכבדים אותו.
אלי אלאלוף: היום ה-27 בפברואר 2018, י"ב באדר התשע"ח, השעה 9:06 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: על סדר היום פרק ה' - ביטוח לאומי: סעיפים 16(6), 18(ג) ו-(ד) – שיבוב.
אלי אלאלוף: סיימנו את הדיון הראשון בחוסר ידע הדדי לגבי החישובים שנעשו ונאמר לי שבשבוע האחרון גל הרשקוביץ והצוות שלו העבירו לכל המעוניינים את החומר לגבי החישובים.
אלי אלאלוף: אני מציע שכל אחד מהגופים המעוניינים יביע דעה.
אלי אלאלוף: גל, אולי אתה תפתח ותגיד מה נעשה השבוע.
אלי אלאלוף: ברוך הבא חבר הכנסת חאג' יחיא שאף פעם לא נוטש אותי.
<גל הרשקוביץ: בהמשך לישיבה הקודמת קרו כמה דברים.
<גל הרשקוביץ: כל ההשלמות והנתונים הנוספים והעדכונים שנעשו, הועברו באותו מועד, מעבר לדוח שכבר נשלח, הדוח המלא שנשלח לפני כן.
אלי אלאלוף: הדוח המלא כלל את כל החישובים?
<גל הרשקוביץ: כיוון שנעשו מעט עדכונים ובעיקרם הם טכניים, גם העדכונים הללו, הטכניים, הועברו במסגרת ההחלטה שהייתה.
<גל הרשקוביץ: מעבר לכך, אני גם קיימתי קשר ישיר מול הגורם המקצועי שמייצג את כל החברות ועם היועצים המקצועיים וגם התקיימה פגישה במסגרתה הועלו שאלות, הבהרות, טענות כאלה ואחרות לגבי הנתונים המעודכנים שהגיעו והועברה התייחסות פרטנית מסודרת לגבי כל אחת ואחת מההתייחסויות, הטענות, ההשלמות וההבהרות כאשר בשורה התחתונה – אני מביע כרגע את עמדתי המקצועית – המספר שהונח, שכרגע מונח, אני טוען שני דברים.
<גל הרשקוביץ: האחד, הוא מספר סביר מאוד.
<גל הרשקוביץ: זאת אומרת, לא מצאתי במסגרת התהליך את איזושהי טענה חדשה איזשהו משהו.
אלי אלאלוף: מה המספר הזה?
אלי אלאלוף: כולנו מדברים על מספר.
אלי אלאלוף: תסביר מה המספר הזה.
<גל הרשקוביץ: 10.16 אחוזים מהפרמיות שנגבות מהמבוטחים.
<גל הרשקוביץ: זה המספר שהוא המספר שמומלץ להיכנס בחוק כמספר גלובלי במסגרתו הסכום הזה יועבר מדי שנה מחברות הביטוח לביטוח הלאומי אל מול התשלום בגין זכות השיבוב או הסכומים שהביטוח הלאומי משלם למבוטחים.
אלי אלאלוף: אתה אומר שזה המספר העתידי.
אלי אלאלוף: הגביות העתידיות בתאונות.
<גל הרשקוביץ: נכון.
<גל הרשקוביץ: כולל מה-1 בינואר 2014.
<גל הרשקוביץ: למה ה-1 בינואר 2014 ולא 2013?
<גל הרשקוביץ: מדובר בכל האירועים שעדיין לא יצאה דרישת תשלום מהביטוח הלאומי לחברות הביטוח.
אלי אלאלוף: ואלה שיצאה דרישת תשלום?
<גל הרשקוביץ: ימשיכו להתנהל לפי המצב הקיים.
אלי אלאלוף: ההסכם הישן?
<גל הרשקוביץ: מי שבהסכם – הסכם, מי שלא לפי הסכם – לא לפי הסכם.
אלי אלאלוף: מי שיצא מההסכם מחברות הביטוח?
<גל הרשקוביץ: לפי החוק.
<גל הרשקוביץ: לא לפי ההסכם.
<ענת כהן שמואל: ו-10.16 הוא רטרואקטיבי?
<גל הרשקוביץ: לא רטרו.
<ענת כהן שמואל: אני מתכוונת מ-2014.
<ענת כהן שמואל: סליחה, לא רטרו.
<ענת כהן שמואל: מ-2014 ולא צריך לעשות התאמה למספר הזה.
<גל הרשקוביץ: ברגע שאני אומר 10.16 אחוזים מהיקף הפרמיות, בגין 2014 זה יהיה 10.16 אחוזים מהפרמיות של 2014 ו-15.10 אחוזים מהפרמיות של 2015 וכך הלאה.
<גל הרשקוביץ: זאת אומרת, ברגע שאמרתי אחוז מהפרמיות, הפרמיות בכל שנה, כמובן שהן שונות ולכן המספר הוא תוצאה של ההכפלה של האחוז בהיקף הפרמיות לאותה שנה.
<גל הרשקוביץ: כן חשוב לי לומר דבר אחד.
<גל הרשקוביץ: אני רוצה לומר שהאומדנים – ובמיוחד אחרי השיחות שהיו עם איגוד חברות הביטוח, כי בסופו שלל דבר חלק מהדברים הם גם אומדנים והנחות עבודה - שנלקחו כאן, הם היו אומדנים מקלים לטובת איגוד חברות הביטוח ובכל נקודה שבה היה ניתן לקבל הנחת עבודה סבירה, מיד הכיוון היה לכיוון חברות הביטוח.
<גל הרשקוביץ: אני אתן רק חמש דוגמאות כדי לסבר את האוזן.
<גל הרשקוביץ: הנקודה הראשונה, במיוחד אל מול הטענה היחידה שהבנתי שאתמול צצה לגבי הריבית של הכספים שאיגוד הביטוח משלם לביטוח הלאומי חמש שנים אחרי, צוברים ריבית, רווחים וכיוצא בזה, זאת הטענה החדשה שצצה, אני רוצה להגיד חמש נקודות.
אלי אלאלוף: אצל מי היא צצה?
<גל הרשקוביץ: אתמול.
<גל הרשקוביץ: שמעתי.
<גל הרשקוביץ: לא יודע.
<גל הרשקוביץ: היא צצה.
אלי אלאלוף: רס"ר שמועתי.
<גל הרשקוביץ: שמועתי.
<גל הרשקוביץ: מול זה אני רוצה לומר חמש נקודות.
<גל הרשקוביץ: נקודה ראשונה, מהצד השני.
<גל הרשקוביץ: ביטוח לאומי כשמחייב את חברות הביטוח, הוא לא מחייב – בתשלומים שהוא כבר שילם – אותן בריבית שהוא מקבל ממשרד האוצר.
<גל הרשקוביץ: הרי גם לו יש ריבית בקרן במשרד האוצר.
<גל הרשקוביץ: זה לא נכנס.
<גל הרשקוביץ: אני מפנה את כל מי שרוצה לקרוא את דוח מבקר המדינה, מה כתוב שם לגבי ההתחשבנות ולגבי ההסכמים הקיימים שחלים וההנחות המפליגות שניתנו.
<גל הרשקוביץ: למה הן ניתנו?
<גל הרשקוביץ: הן ניתנו לא סתם.
<גל הרשקוביץ: הן ניתנו כי הביטוח הלאומי מול ההנחות הללו, שהוא נתן, רצה להפסיק את כל ההתדיינות בבתי המשפט שהוא הפוסק האחרון במובן שברגע שיוצאת דרישה.
<גל הרשקוביץ: 73 מיליון שקלים פתוחים היום.
<גל הרשקוביץ: אתם יודעים את זה?
<גל הרשקוביץ: ורובם במסגרת של הסכמים.
<גל הרשקוביץ: מה זה ההסכמים האלה?
<גל הרשקוביץ: בהנחות העבודה של המספר הזה, במקום לקחת אולי 85 אחוזים או 90 אחוזים מהמספר, נלקחו 50 אחוזים מהמספר הזה באופן שמרני.
<גל הרשקוביץ: איפה אותם הניזוקים שמנכים להם אחרי לא חמש שנים, מנכים להם את הכסף אחרי שנה או שנה וחצי אל מול זכות השיבוב, אל מול התשלומים מביטוח לאומי והם לא הגיעו מעולם לביטוח לאומי?
<גל הרשקוביץ: מישהו מחזיר את זה?