GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה מירון: (הצגת מצגת) רק לתת כותרות, אז למשל באמצעות מאגר ומערכת תומכת שתפעיל אותו אנחנו רוצים להגיע למצב של לאסוף מידע על מי שזקוק לסיוע מבין אותם אנשים, מי חסר לו מה, אפשרויות לסיוע מרחוק, בין תמיכה נפשית או בין דברים אחרים, סיוע ישיר למי שחסר, גם לדאוג לספק לו את מה שהוא צריך, פינוי וטיפול, פינוי וקליטה, חילוץ והצלה וכו'.
<יהודה מירון: אם תסתכלו על העמודה השמאלית, תראו שלמעשה גופים רבים מאוד, והרשימה לא שלמה, יהיו חלק מכל הסיפור הזה והסתייעות באותו כלי כדי שנוכל באמת להגיע למשהו.
<יהודה מירון: אז זו המוטיבציה.
<יהודה מירון: עכשיו בואו נדבר על החלק הפרקטי שאנחנו מנסים לקדם אותו, של בניית המאגר והמענה.
<יהודה מירון: השקופית שכרגע רואים על המסך, בעצם יש לה שני חלקים.
<יהודה מירון: החלק העליון שלה בעצם מציג את אותו מאגר שאמורים להכין אותו.
<יהודה מירון: החלק התחתון אמור לדבר על ההפעלה שלו במצבי חירום, כי בעצם ההבנה שלנו, ותיכף נעלה את המורכבויות, אם רק נקים מאגר, לא עשינו שום דבר.
<יהודה מירון: אנחנו לא פה באיזושהי עשייה להקים עוד מאגר במדינה שלנו, אלא המטרה לייצר כלי, ובלי שיש כלי וגם יודעים איך להשתמש בו, ויש גם דיבור הדוק בין צורת המענה לבין איך שנראה הכלי, כמובן שלא נוכל להתקדם.
אלי אלאלוף: מה המענה?
אלי אלאלוף: שיהיה קצת יותר פרגמטי.
אלי אלאלוף: אני בינתיים לא מרגיש שמשהו מעשי נאמר.
<יהודה מירון: אני עכשיו יורד לרמה הפרקטית.
<יהודה מירון: המטרה היא כזאת: אנחנו מנסים לאתר את אותם אנשים עם מוגבלויות.
אלי אלאלוף: כשאתה אומר "אנחנו", מי זה אנחנו?
<יהודה מירון: זה בדיוק מה שאני מתחיל לציין.
אלי אלאלוף: אתה עושה פה תרגיל כדי שננצל את הראייה שלנו?
אלי אלאלוף: אנחנו לא רואים כלום.
אלי אלאלוף: דבר אלינו, אל תדבר לשקף.
אלי אלאלוף: זה לא קריא, זה לא שימושי.
<יהודה מירון: אוקי, אז אני אדבר בלי המצגת.
<יהודה מירון: התחילה מלחמה.
<יהודה מירון: ישנם אנשים עם עיוורון, אנשים עם חירשות, אנשים עם מוגבלות נפשית, קוגניטיבית וכו', גרים בקהילה, גרים לבד.
<יהודה מירון: הם לא מסוגלים להתמודד עם מצב החירום.
<יהודה מירון: אם עכשיו יש נגיד מצב של צורך לנוע לממ"ד ואין להם ממ"ד בבית, איך הם יגיעו אליו?
<יהודה מירון: הם עכשיו כבר שלושה ימים תקועים במצב שגרת חירום נמשכת, אין להם אוכל.
<יהודה מירון: איך הם יגיעו לאוכל?
<יהודה מירון: אם לנו, לאוכלוסייה, נותנים שעה וחצי להצטייד, איך הם יצאו מהבית?
<יהודה מירון: אדם בכיסא גלגלים.
<יהודה מירון: איך הם יעשו את זה?
<יהודה מירון: אנחנו עכשיו מנסים לבנות מענה שנשען על מענים שכבר תוכננו וקיימים היום באוכלוסייה, שמובילה אותם הרשות המקומית וכבר הקימו אותו בלא מעט רשויות.
<יהודה מירון: רק בעקבות אותן הבנות אנחנו עכשיו מנסים ליצור תהליך אחיד כלל ארצי כדי שיבטיח לכל אדם ולא משנה איפה הוא גר, איזשהו מינימום של יכולת קודם כל לזהות אותו, אחר כך להגיע אליו וגם לתת איזשהו מענה בסיסי.
אלי אלאלוף: אתה רוצה להגיד לי שהיום זה עוד לא מוכן?
אלי אלאלוף: אמרתי לכם שיש לי פרוטקציה לחברים פה.
אלי אלאלוף: מנחם וגשל ואני במלחמת לבנון השנייה התחלנו לשתף פעולה, הוא כמשרד הרווחה ואני כקרן רש"י, והפעלנו מערכות אדירות.
אלי אלאלוף: מאז עוד לא מוכן היום?
אלי אלאלוף: אם מחר בבוקר יקרה לנו חס וחלילה משהו?
<אילן ברוש: חבר הכנסת, אפשר לדייק רגע את האוכלוסייה שמדובר עליה?
<אילן ברוש: אני אילן ברוש, מנהל אגף חירום של משרד העבודה והרווחה.
<אילן ברוש: האוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה זו לא אוכלוסיית הרווחה.
<אילן ברוש: במדינת ישראל יש 255 רשויות מקומיות, רשומים 1,300,920 מיליון.
<אילן ברוש: כל אלה שרשומים במחלקות הרווחה, לא עליהם אנחנו מדברים.
<אילן ברוש: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שמקבלת קצבת ביטח לאומי, לא רשומה במחלקת הרווחה, לא נמצאת במוסדות והיא לבד.
<אילן ברוש: זאת אוכלוסייה שמתי נחשפנו אליה?
<אילן ברוש: ב-2012 ב"עמוד ענן", בשדרות, באים עשרים אנשים למחלקת הרווחה, אומרים, אנחנו צריכים עזרה.
<אילן ברוש: מנהל המחלקה שואל, מי העובדת הסוציאלית שלכם?
<אילן ברוש: אומרים, אין לנו עובדת סוציאלית, אנחנו לא רשומים אצלכם בכלל.
<אילן ברוש: גילינו חור שחור שיש בו 784 אלף אנשים שהם מוגדרים או מטופלים אמבולטוריים או מונשמים או בריאות הנפש או זקנים או נכים שהם לא מקבלים טיפול ממחלקות הרווחה, אבל הם בקהילה, ואם יהיה מצב חירום, הם יצטרכו סיוע.
<אילן ברוש: עליהם אנחנו מדברים.
<אילן ברוש: זה המאגר.
<אילן ברוש: עכשיו אנחנו חושבים קודם כול איך בונים את המאגר, ודבר שני, איך מטפלים בהם.
<אילן ברוש: על זה הדיון.
<אילן ברוש: זה הנושא שאנחנו מתמקדים בו עכשיו, לא באוכלוסיית הרווחה ולא במוסדות, על המאגר הזה שאף אחד לא מטפל בו כרגע.
<אילן ברוש: תודה.
אלי אלאלוף: מחר בבוקר יש, לא עלינו, משהו, ה-160,000, אני התעניינתי במחוז באר שבע.
אלי אלאלוף: זה המספר?
<אילן ברוש: לא.
<אילן ברוש: מה שכתוב במצגת של הרווחה זה מטופלי הרווחה.
<אילן ברוש: מה שאני מדבר זה אלה שלא רשומים.
אלי אלאלוף: כמה יש באזור באר שבע?
<אילן ברוש: אני יכול להגיד לך מהנתונים של היום בבוקר מביטוח לאומי, בובי, הוא אחראי על הנושא של המאגר.
<אילן ברוש: במדינת ישראל רשומים לפי ההגדרות שהגדרנו, ילד נכה, זקן, סיעודי, קשיש ועוד כל מיני של בריאות הנפש וכאלה, 782,548.
אלי אלאלוף: כמה מתוכם במוסדות?
<אילן ברוש: המוסדות בכלל לא בתוך המאגר.
<אילן ברוש: הם לא קשורים למוסדות.
<אילן ברוש: יש לנו 674 מוסדות במדינת ישראל, רשומים בהם - - -
אלי אלאלוף: לא, אל תיתן לי הרצאה שלמה.
אלי אלאלוף: כמה אנשים היום באזור באר שבע היו זקוקים לשירות אם המאגר היה פועל?
<אילן ברוש: לא פילחנו את האזורים.
<אילן ברוש: כרגע אני אומר, מתוך כל אלה שאמרתי, מתוך ה-782, 363 לא מוכרים לרווחה.
<אילן ברוש: עליהם אנחנו צריכים להתמקד.
<אילן ברוש: כל מי שנמצא ב-674 מוסדות שלנו, הוא מטופל, יש לו עובד סוציאלי.
אלי אלאלוף: אז זה 364.
<אילן ברוש: יפה.
<אילן ברוש: בכל הארץ.
אלי אלאלוף: מקרים.
אלי אלאלוף: בודד.
<אילן ברוש: בודדים.
<אילן ברוש: זה המספר בכל הארץ, שאותו אנחנו רוצים למקד כמאגר ובו אנחנו רוצים לתת מענה ברמה הלאומית.
אלי אלאלוף: ומחר יש חס וחלילה משהו, יודעים להגיע אליהם?
<אילן ברוש: יודעים מי הם, יודעים מה הכתובת שלהם, יודעים איפה הבעיה.
<אילן ברוש: זה מידע רגיש והוא טעון בצנעת הפרט.
<אילן ברוש: אנחנו כמשרד הרווחה יודעים מי הם.
<אילן ברוש: להגיד לך שאנחנו מגיעים אליהם במיידי?
<אילן ברוש: הם לא רשומים במחלקה.
<אילן ברוש: פה הדיון כדי, א', לאפיין את האנשים, לראות מי אמור לטפל בהם, כי לא יודעם מי מטפל בהם, ודבר אחרון, זה לראות מה המענה ואיך נותנים אותו.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אנחנו לא מוכנים מחר בבוקר - - -
<אילן ברוש: לאוכלוסייה הזאת, לא.
<נעה בן שבת: איך אתה יודע מי הם?
<נעה בן שבת: הרי מאגר המידע נועד בשביל לדעת מי הם.
אלי אלאלוף: אם מחר יתקפו אותנו, מי מטפל בכ-400 אנשים כאלה?
אלי אלאלוף: למה זה לא יכול להיות מאורגן ולמה אי אפשר מחר בבוקר לחלק את ה-400 האלה ל-300 תחנות רווחה שיש במדינה?
<אילן ברוש: שתי הערות קטנות: א', לא כולם צריכים טיפול.
<אילן ברוש: רובם המכריע בכלל לא צריכים טיפול.
<אילן ברוש: זה אנשים נורמטיביים כמוני וכמוך, שזה או זקנים שאין להם בעיה או אנשים שמטופלים בסדר בבתים.
<אילן ברוש: אנחנו פשוט עוזרים כמשרד הרווחה.
<אילן ברוש: אני פשוט אמרתי לך, נכנסתי פה ללופ הזה.
<אילן ברוש: רוב האנשים זה מטופלי בריאות בכלל.
<אילן ברוש: זה מונשמים, מטופלי דיאליזה, אנשים עם בעיות נפשיות.
<אילן ברוש: זה המרכז הגדול של המאגר.
אלי אלאלוף: עוד חברים רצו פה להתבטא?
אלי אלאלוף: מנחם, בבקשה.
<מנחם וגשל: מנחם וגשל, אני כאן מייצג את רח"ל.
<מנחם וגשל: אני אגיד את זה בתמצית ואחר כך אם יתפתח דיון, אני אגיד את הדברים יותר רחב.
<מנחם וגשל: אחת הבעיות היא שלמשרדי הממשלה יש מידע בדרך כלל גם ממוחשב על האוכלוסיות שבהם הם מטפלים באופן ישיר.
<מנחם וגשל: אני אתן כאן דוגמא לאוכלוסייה שאין עליה מידע ברשויות המקומיות, שבזמנו כשהייתי ברווחה פנו אלי.
<מנחם וגשל: למשל נכי צה"ל שנמצאים ברשויות המקומיות, בזמן חירום אין להם מי שידאג להם.
<מנחם וגשל: הם בזמן שגרה מקבלים את הטיפול הטוב ביותר.
<מנחם וגשל: בזמן חירום משרד הביטחון, אין לו זרוע ארוכה שנמצאת בתוך הרשות המקומית כדי לעזור להם.
<מנחם וגשל: מה זה לעזור להם?
<מנחם וגשל: לעזור להם זה אומר שצריך לדעת מראש מי האוכלוסייה שנמצאת, מי ממנה צריך עזרה, מי צריך עזרה בחירום, אוכלוסייה שהיא חסרת עורף משפחתי, כי אם יש להם עורף משפחתי ויש להם משפחה, המשפחה תעזור להם.
<מנחם וגשל: בשביל לסנן, אדוני היושב ראש, את האוכלוסייה הזאת, צריך לקבל את המאגרים האלה, לנתח את המאגרים האלה, לקבל החלטה מי צריך עזרה ומי לא, ואז להחליט מי עושה את זה.
<מנחם וגשל: אני מבקש לומר שבזמן שהייתי במשרד הרווחה אנחנו פעלנו ומשרד הרווחה הוכרז כרשות ייעודית לחירום, וזה הוכרז ברשומות, זה לא איזה דבר שהכרזנו עליו בסקרים.
<מנחם וגשל: רשות ייעודית לחירום, המשמעות שלה שזהו הגורם שמתכלל את הפעולה הלאומית לגבי אוכלוסיות שזקוקות לשירותי רווחה בחירום.
<מנחם וגשל: אם לא תהיה הסדרה מסודרת לשני דברים: אחד, שהמאגרים האלה עם כל הסודיות שלהם, ואני מבין את צנעת הפרט, תאמינו לי שאני מבין את זה היטב.
<מנחם וגשל: אם לא יהיה סידור שאומר שיש גורם אחראי שיכול לראות את המאגרים האלה, לנתח אותם ולהחליט מי צריך טיפול ומי לא, ואלה שצריכים טיפול, לדעת לחלק אותם בין הגורמים המטפלים כדי שבשעת חירום הם יהיו מוכנים לטפל בהם, לעולם לא יהיה טיפול באוכלוסיות האלה.
אלי אלאלוף: זה אומר שהמאגר זה עוד לא הפתרון.
<נעה בן שבת: זה השלב הראשון, ודאי.
אלי אלאלוף: לפני כמה זמן התחלתם לבנות את המאגר?
<מנחם וגשל: התהליך שאנחנו עובדים עליו עכשיו, התחלנו ב-2013 אבל רק עם נגיעה.
<מנחם וגשל: בחצי שנה-שנה האחרונה עובדים על זה יותר בצורה אינטנסיבית.
<בובי פנדריך: בובי פנדריך, מנהל אבטחת מידע של המוסד לביטוח לאומי.
<בובי פנדריך: עבדך בין מקימי המאגר המדובר.
<בובי פנדריך: נאמרו פה דברים שלוקים לדעתי בחוסר דיוק.
<בובי פנדריך: ראשית, יש מאגר.
<בובי פנדריך: ידוע לנו מי האוכלוסיות שמתקשות בתנועה.
<בובי פנדריך: אנחנו הגדרנו אותן אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים.
<בובי פנדריך: המידע מטופל וקיים ועבד והוכיח את עצמו בזמן אמת.
<בובי פנדריך: היו מצבים של אירועים בדרום.
<בובי פנדריך: אנחנו הפעלנו את המידע הקיים וידעו לגשת לקבוצות שנדרש להן טיפול.
<בובי פנדריך: מה שמדובר עכשיו זה בטיוב המידע הקיים.
<בובי פנדריך: זו לא המצאה מחדש וזה לא שהמערכת לא פועלת.
<בובי פנדריך: המערכת פועלת והיא פועלת היטב אפילו.
<בובי פנדריך: נכון הוא שיש צורך לטייב את המידע, יש צורך ללמוד לקח ממקרים קודמים, מי לא ידענו עליו, למה לא ידענו עליו, מי כן קיבל טיפול, למה לא קיבל את הטיפול, ושהתקלות שקרו לא יישנו עוד פעם.
<בובי פנדריך: זו העבודה המתבצעת עכשיו בשיתוף פעולה בין צוותים בין-משרדיים בראשותו של מר מירון.
<נעה בן שבת: אוכלוסיות שמטופלות נגיד במערכת בריאות הנפש ולא מקבלות אצלכם קצבאות, האם הן היו מוכרות?
<נעה בן שבת: הן כן מוכרות לכם?
<בובי פנדריך: לא.
<נעה בן שבת: אלה מערכות, למשל, שהן חיצוניות?
אלי אלאלוף: הנה, שמענו ממנחם כרגע שנכי צה"ל לא נמצאים במאגר.
<בובי פנדריך: נכי צה"ל זה נושא שעלה ומשרד הביטחון סירב ליידע אותנו ולשתף פעולה בטיפול בנכי צה"ל בשעת חירום.
<בובי פנדריך: הם אמרו לנו, יש להם טיפול, ובזה הוצאנו את הידיים.
<בובי פנדריך: אני לא יכול לכפות עליהם לשתף איתי פעולה בנושא הזה.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, המאגר שלך הוא טוב רק למי - - -
<בובי פנדריך: לאוכלוסיית ביטוח לאומי, כלל אוכלוסיית מדינת ישאל בדרך כלל.
אלי אלאלוף: אבל אתה גם יודע מי זה שם נכה צה"ל, לא?
<בובי פנדריך: אני עשוי לדעת אבל אני לא יכול להגיד, יש לי מידע.
<בובי פנדריך: כאשר יש לי מידע ספורדי, אני לא יכול להגיד, יש לי מידע.
<בובי פנדריך: הוא ספורדי.
<בובי פנדריך: כאשר יש לי מידע שאני יודע שכל מי שמבקש סיעוד, יקבל אותו מביטוח לאומי, אז אני יכול להגיד לך, אני יודע מי מקבל סיעוד במדינת ישראל.
<בובי פנדריך: במקרה נודע לי, מכיוון שבמשפחה יש נכה צה"ל והודיעו לי שיש נכה צה"ל.
<בובי פנדריך: זה לא נקרא שיש לי מידע.
אלי אלאלוף: ואז המאגר שלך מתחדש כל הזמן.
אלי אלאלוף: הוא חי.
<בובי פנדריך: הוא חי ואני דואג שהוא יהיה חי גם בשעת חירום, מכיוון שהפרט הקטן שהושמט בדיווח, יש לנו העברת מידע שוטף באופן חודשי בין משרד הרווחה לבין המוסד לביטוח לאומי.
<בובי פנדריך: המוסד לביטוח לאומי מניח בכל חודש מידע במוצר תוכנה שמכונה "כספת וירטואלית".
<בובי פנדריך: המידע עומד נעול.
<בובי פנדריך: אין לגשת אליו אלא בשעת חירום, ושם ברגע שיש שעת חירום אפשר לגשת למידע ולפלח אותו לפי מה שרוצים, לפי אזור גיאוגרפי, לפי סוג הלקות שלה רוצים לתת מענה, לפי כל מידע שנדרש, גיל האוכלוסייה שאותו מבקשים.
אלי אלאלוף: ואז יש שיתוף פעולה בינך לבין - - -
<בובי פנדריך: זה לא שיש על הנייר.
<בובי פנדריך: לצערי היו מצבים שבהם היו זמני מבצעים בדרום.
<בובי פנדריך: המידע הופעל וניתן שירות לאוכלוסייה הנדרשת.
אלי אלאלוף: טוב, זה יותר מרגיע.
אלי אלאלוף: תודה שהתערבת.
אלי אלאלוף: בבקשה, בוא נחזור אליך, מר מירון.
<יהודה מירון: אספר בקצרה איפה התהליך עומד.
<יהודה מירון: כל מה שנאמר כאן עכשיו, אנחנו בעצם מנסים לשפר תהליכים שהתקיימו עד עכשיו בצורה ספורדית ולא כל כך מדברת אחד עם השני.
אלי אלאלוף: נכנס חבר הכנסת עמיר פרץ, שר הביטחון לשעבר, מעורב בנושא הזה של רח"ל.
<יהודה מירון: המטרה של התהליך שאנחנו עושים עכשיו, זה לאפשר לרשויות המקומיות שאצלם ישכון אותו מאגר, גישה לנתונים כבר בשלב שגרה, כי אם אנחנו לא נתכונן בשגרה, מי צריך את הסיוע, לא נוכל בחירום לתת את הסיוע, ולכן אבן יסוד בכל הסיפור הזה, זה לייצר תהליך שבו בשגרה, אנחנו הגדרנו ארבעה תנאים איך נכנסים לתוך המאגר.
<יהודה מירון: התנאי הראשון אומר: יש לך מוגבלות קשה שמונעת ממך לצלוח בעצמך את מצב החירום.
<יהודה מירון: התנאי השני: אתה באמת מתגורר בקהילה ואין שום מסגרת שיכולה לשים עליך יד במצב חירום, כמו מסגרת חוץ ביתית או אפילו מסגרת תעסוקתית שהיא בקשר איתך.
<יהודה מירון: תנאי שלישי: אתה חסר עורף חברתי או מה שנקרא, אתה חסר מערכת תמיכה חברתית, כגון אדם בודד או ערירי.
<יהודה מירון: תנאי רביעי: הסכמת.
<יהודה מירון: אנחנו לא גונבים אנשים מהרחוב לתוך הדבר הזה.
<יהודה מירון: אתה לא מסכים, את לא מסכימה, זכותכם.
<יהודה מירון: אלה ארבעת התנאים כדי שאנשים יכנסו לתוך המאגר.
<יהודה מירון: צריך עוד דבר לציין.
<יהודה מירון: מתוך בדיוק אותה הסתכלות קדימה איך מיישמים דבר כזה, אנחנו חייבים לעבוד כאן
<יהודה מירון: לאור היעדר עודף כוחות סיוע והיעדר ידיים עוזרות במצבי חירום.
<יהודה מירון: אנחנו חייבים לעבוד כאן בגישה קמצנית.
<יהודה מירון: מה הכוונה?
<יהודה מירון: להכניס לתוך אותו מאגר את אותם אלה שבאמת יזקקו לסיוע, ולא לייתר פה אנשים, כי בסוף יקבל את הסיוע מי שלא צריך, ומי שצריך - לא יקבל, אז עוד אבן חשובה, לכן אנחנו עכשיו בתהליך בהגדרת מה היא אותה מוגבלות קשה, תוך סיוע של כמובן הביטוח הלאומי עם המאגר הגדול שלו, משרד הרווחה ועוד כל מיני גורמים שציינו כאן.
<יהודה מירון: אנחנו גם ניזקק פה לסיוע רב של משרד הבריאות בהקשר הזה בכל מה שקשור לאנשים עם מוגבלות נפשית.
<יהודה מירון: ניזקק פה להרבה סיוע.
<יהודה מירון: התנאי השני, שאדם מתגורר בקהילה.
<יהודה מירון: כאן בעצם מה שנעשה, נצטרך מתוך אותם מאגרים להוציא את אלה שרואים, המוגבלות הקשה, להוציא את מי שימצא מסגרת, אז כאן משרד הרווחה יוכל לסייע מאוד בסיפור הזה, כי יש לו קשר עם המאגר הפנימי שלו, אבל צריך פה את סיוע משרד הבריאות הן בנוגע למערך הגריאטריה, אנשים שמאושפזים במוסדות וגם מי שנמצא במערכות של בריאות הנפש, אז זה דיברנו על תנאי ראשון ושני.
<יהודה מירון: הכוונה היא גם שהתנאים האלה, יתכלל אותם גורם אחד כמו שכבר מנחם כאן ציין, ראייה אחת כוללת.
<יהודה מירון: משרד הרווחה עכשיו בוחן את המהלך הזה.
<יהודה מירון: אנחנו מקווים שהוא זה שיוביל את המהלך הזה ברמה הארצית לגבי תנאים 1 ו-2.
<יהודה מירון: עכשיו מכאן אנחנו עוברים בעצם לתנאי השלישי והרביעי, שאנחנו צריכים סיוע של הרשות המקומית לבדוק באופן הפרטני האם יהודה מירון שהוא מועמד, יש לו או אין לו מערכת תמיכה חברתית, ואם אין לו, אנחנו עוברים לשלב הרביעי, האם הוא גם מסכים להיכנס למאגר.
<יהודה מירון: פה ממש נדרשת עבודה פרטנית.
<יהודה מירון: אי אפשר לבצע את זה באמצעות מחשב.
אלי אלאלוף: ומי יעשה את זה?
<יהודה מירון: הכוונה שהרשות המקומית תעשה את זה בראש ובראשונה לגבי אותה אוכלוסייה שאילן ציין, אותה אוכלוסייה מוכרת לרווחה.
<יהודה מירון: אנחנו נהיה חייבים לסייע להם באזור הזה, כי גם שם הם יתקשו.
<יהודה מירון: זה דורש לא מעט עבודה אבל כמו שאילן ציין, אנחנו עכשיו פותחים את כל המניפה הזאת גם למי שגר בקהילה ולשמחתנו הוא לא מוכר לרווחה, אבל הוא כן יזקק לסיוע.
<יהודה מירון: למשל, אני אדם שלא מוכר לרווחה, אבל אני מרותק לכיסא גלגלים, גר לבד בבית, מסתדר מצוין בשגרה.
<יהודה מירון: נהדר.
<יהודה מירון: מתחיל מצב חירום, אין לי ממ"ד בבית ואני לא מסוגל להגיע לממ"ד.
<יהודה מירון: מי יעזור לי?
<יהודה מירון: אדם כמוני, גם ראוי שיישב בתוך המאגר ולכן אנחנו נצטרך פה הרבה עזרה בשלב הזה, כי הרשות המקומית לא תוכל לבצע את זה בעצמה הן בשלב הבחינה שלי כמועמד כזה, האם אני נכנס או לא נכנס למאגר, והן בשלב המענה.
<יהודה מירון: פה אנחנו גם כן קוראים לעזרה, כמובן מעבר לרשות המקומית, משרד הבריאות, הרווחה, המשרד לשוויון חברתי.
<יהודה מירון: כל מי שיש לו אפשרות להפעיל מערכי מתנדבים, אנחנו צריכים פה סיוע.
אלי אלאלוף: משרד החינוך לא?
אלי אלאלוף: התלמידים הבוגרים שלו?
<יהודה מירון: תיכף נגיד מילה על משרד החינוך, אבל קודם כול ברמת הקהילה מעבר למי שנמצא בחינוך המיוחד.
<יהודה מירון: השורה התחתונה, יש פה תהליך שיש לנו כבר מה שנקרא תכנון שלו.
<יהודה מירון: בכל שלב יש לנו קשיים.
אלי אלאלוף: מתי המאגר יהיה מוכן?
אלי אלאלוף: מהמאגר איך יוצאים לפעילות התנסותית כזאת של דגם של הפעילות, של תרגול?
<יהודה מירון: אני פה רוצה להגיד הערה חשובה לאור השאלה שלך.
<יהודה מירון: בדרך כלל כשה
<יהודה מירון: כנסת נדרשת לאשר חקיקה או רגולציה, אתם מאשרים הרבה פעמים תהליכים כשהם עוד על הנייר, ואחר כך יוצאים לביצוע.
אלי אלאלוף: אצלנו יש לוח זמנים תמיד ויש מעקב.
<יהודה מירון: אני אומר את זה לטובה.
אלי אלאלוף: אנחנו נודניקים.
<יהודה מירון: מה שאנחנו עושים הפעם מתוך הבנת המורכבות הרבה של כל הסיפור הזה, שאין לנו, אוי ואבוי אם נרוץ ונייצר פה ניירת מה צריך לעשות.
<יהודה מירון: אנחנו חייבים בדיוק כמו שהעליתם, לבצע במקביל סוג של פיילוטים וממש כבר בניית התשתית כדי לראות שהדבר הזה באמת יוכל לעבוד ולא רק שיישאר על הנייר, ולכן התהליך מתעכב, כי למשל אנחנו עכשיו בשלב ראשון של התחברות בין משרד הרווחה לביטוח הלאומי.
<יהודה מירון: אנחנו כבר עכשיו בשלב של העברת נתונים, אבל הסיפור לא פשוט.
אלי אלאלוף: לוח זמנים.
<יהודה מירון: אז בוא נשאל כל אחד מהמשרדים פה, יוכל לתת לך הערכה שלו, כי לא הכול בשליטתנו כמשרד הביטחון.
אלי אלאלוף: ואתה אמור לתכלל.
<יהודה מירון: אז אני מספר שלמשל הביטוח הלאומי, בובי או אתי, אתם רוצים להגיד?
עמיר פרץ: מה ששואל אותך אלי זו שאלה מאוד משמעותית.
עמיר פרץ: אתה לא צריך לשאול אותם פה, צריך לשאול אותם לפני שהגעת אלינו.
עמיר פרץ: אם אתה מתכלל, שכל אחד בבקשה ייתן לך התחייבות מתי הוא יסיים את השלב שלו.
עמיר פרץ: אם משרד אחד לא מסיים והמשרד השני לא יכול להתחיל, נניח, זאת בעיה.
<יהודה מירון: בוא נגיד כך, אם כולם, אני אומר את זה בזהירות רבה, ישתפו איתנו פעולה בנחישות ויתנו גם עדיפות, אני מקווה שתוך שנה.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אנחנו נבקש מהשכנים שלנו שלא יתעסקו איתנו.
<יהודה מירון: בדיוק, לפחות.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להזכיר, הנושא הזה כבר בטיפול מיוני 2016.
אלי אלאלוף: אני קיבלתי פנייה מסודרת של אביגדור ליברמן בנושא הזה ואנחנו חושבים שאנחנו בפיגור, לא בהיערכות לקראת.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לקבל את זה ואני מבקש שתקיים דיון בעוד שלושה חודשים לראות את ההתקדמות ושכל המאגר יהיה מוכן להפעלתו תוך פחות משישה חודשים, וזה המועדים שאנחנו מקווים.
אלי אלאלוף: אני באופן אישי אהיה אתכם בעוד שלושה חודשים לדיון מעקב ולהצגת תוכנית העבודה שלכם כבר תוך שישה חודשים.
אלי אלאלוף: כל היערכות של כל משרד ומשרד, אם אתם רוצים להגיד מילה, בבקשה כל משרד ומשרד, אבל לדעתי זה עניין שלך.
אלי אלאלוף: זה תפקידך לחייב אותם ובמידה ואתה צריך אותנו ואין מספיק כוח למשרד הביטחון להשפיע עליהם, אני מוכן גם להיכנס לתמונה ולהביא אותם לדיונים ולנו-נו-נו כזה או אחר, מפני שזה נראה לי בהול לעשות את העבודה לא רק לקראת מחר, אז אני מבקש מכולם, כל המשרדים פה, בריאות, רווחה בטוח וחינוך, שיכול להביא כוח עזר מדהים, ואחרים כמובן, משרד הביטחון ומשרד המשפטים, כי ראיתי, אחד הדוחות שלכם שכאילו משרד המשפטים מעכב, אז אני לא יודע אם יש פה נציגים של המשרד, בוודאי רח"ל שצריכים להעמיד לרשותכם ודאי את כל היכולות שלהם והן לא מעטות, וגם העניין התקציבי.
אלי אלאלוף: אם יש פה בעיה תקציבית, אני רוצה להיות מודע כדי שנוכל להתמודד עם המשרדים.
אלי אלאלוף: אני מאוד מוטרד מההערה של מנחם על נכי צה"ל.
אלי אלאלוף: במקרה היום היה הדיון התשיעי על חוק נכי צה"ל, התזכיר.
אלי אלאלוף: אני רק אומר, אני רוצה לדעת איך ההיערכות אצלם, אז תביא לנו גם את הידיעה למרות שהם רוצים להיות עצמאים, את הידע עליהם.
<בצלאל טרייבר: לא, לא, הם כבר לא רוצים להיות עצמאיים.
אלי אלאלוף: אני רוצה לדעת מה קורה אצל נכי צה"ל ואם אתם יודעים שיש אוכלוסייה אחרת שהיא לא רוצה להיות ת"פ של המאגר שלכם, אנחנו נפנה לכולם ונזמין, שלא יהיה תירוץ.
עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אולי כדאי לשאול את משרדי הממשלה מי מהם מרגיש מוכן, כי אנחנו עכשיו יוצאים מהנחה שאף אחד לא מוכן, ואולי יש פה מישהו מצטיין שנשמע ממנו?
אלי אלאלוף: שמענו דווקא סקירה מעודדת מביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: אני יכול להגיד שהם נערכים ויש להם שליטה מלאה על הנתונים, כולל עדכון מתמיד אחת לחודש על האוכלוסייה שלהם, וזה בראבו.
אלי אלאלוף: לא תמיד בוועדה הזאת אומרים בראבו לביטוח לאומי, אבל אני שמח לתקן.
אלי אלאלוף: מי פה נציג משרד הרווחה?
<אילן ברוש: אני.
<אילן ברוש: אילן ברוש, מנהל אגף החירום של משרד העבודה והרווחה.
<אילן ברוש: שלושה דברים: א', נכי צה"ל הגישו בקשה רשמית להיות מוכרים כחלק מאוכלוסיית תל"ם.
<אילן ברוש: אנחנו בשיח איתם.
<אילן ברוש: יש פה איזושהי התניה, שהעובדים הסוציאליים של משרד הביטחון יהיו חלק מהמענה של המאגר.
<אילן ברוש: זה אחד.
<אילן ברוש: שניים, אני חייב לומר שלושה דברים על המאגר.
<אילן ברוש: א', כמו שבובי ציין, המאגר כבר קיים.
<אילן ברוש: המאגר חונה אצלנו.
<אילן ברוש: זו כספת נצורה.
<אילן ברוש: אנחנו יודעים בדיוק מי האנשים.
<אילן ברוש: אנחנו גם הפעלנו אותם בשלב הראשון ב"צוק איתן".
<אילן ברוש: יש פה בעיה ואני חושב שצריך לעבור ולדלג על הקטע של לאסוף את המאגר ולתחזק אותו.
<אילן ברוש: צריך לחשוב על המענה.
<אילן ברוש: אנחנו יודעים מי האנשים.
<אילן ברוש: העובדים הסוציאליים ברשויות המקומיות הם לא ב"זום אין" איתם.
<אילן ברוש: הם לא מכירים אותם.
<אילן ברוש: אנחנו צריכים לחשוב כרגע ברמה הבין-משרדית.
אלי אלאלוף: למה הבין-משרדית?
אלי אלאלוף: העובדים הסוציאליים הם ת"פ שלכם בלשכות שלכם.
אלי אלאלוף: אין שום צורך ללכת לחפש את האור בחוץ כשיש לכם בפנים.
<אילן ברוש: הם לא מוכרים לעובדים הסוציאליים.
אלי אלאלוף: אז זו בעיה שלכם.
<נעה בן שבת: אתה אומר שמצד אחד הם ידועים לכם, מצד שני הם לא מוכרים, אז אני לא מבינה - - -
<אילן ברוש: הם ידועים רק לביטוח הלאומי.
<נעה בן שבת: אבל גם הביטוח לאומי אומר שהוא לא יודע.
<נעה בן שבת: הוא לא מכיר אנשים שהם סיעודיים אבל לא מקבלים גמלת סיעוד.
<נעה בן שבת: הוא לא מכיר אותם.
<נעה בן שבת: הוא לא מכיר אנשים שהם בבריאות הנפש והם לא מקבלים קצבת נכות.
<נעה בן שבת: הוא לא מכיר את כולם.
<אילן ברוש: יש חלקם שהם עדיין לא מכירים.
<אילן ברוש: אנחנו מדברים על המאגר המלא.
<נעה בן שבת: אבל כרגע אנחנו בשלב הזיהוי של האוכלוסייה.
<אילן ברוש: אז אמרתי, חבר'ה, אנחנו כבר יושבים על זה מספיק.
<אילן ברוש: אני אומר שצריך לאגד כרגע את משרד הבריאות, משרד הרווחה.
<אילן ברוש: אני כמשרד הרווחה מוכן לקחת את המאגר, לנתח אותו, וניתחנו אותו, ולתת מענה לאוכלוסיית היעד של משרד הרווחה.
<אילן ברוש: חד משמעית לא תוך חצי שנה, תוך חודש ימים מהיום.
אלי אלאלוף: טוב, תקבע לי חודש, אני בא.
<אילן ברוש: בשמחה רבה.
אלי אלאלוף: ימי חמישי או יום ראשון.
<נעה בן שבת: את האוכלוסיות שלא מוכרות, אותם חלשי חלשים שדובר עליהם.
<אילן ברוש: הלא מוכרות, אנחנו מזהים את המאגר, אנחנו יודעים לנתח אותם.
<אילן ברוש: עשינו חלוקה.
<נעה בן שבת: אבל איפה המאגר?
<אילן ברוש: השאלה לא המאגר.
<אילן ברוש: המאגר, יותר פשוט לתפעל, אבל איך נותנים להם פתרון?
<אילן ברוש: מי נותן להם פתרון?
<נעה בן שבת: אבל השאלה, אם אתה לא יודע מי האנשים, איך אתה תדע כמה אנשים אלה?
<נעה בן שבת: איך תדע אם זה קשישים סיעודיים שאין להם - - -
עמיר פרץ: אבל ביטוח לאומי זה המוכרים.
עמיר פרץ: זה לא הלא מוכרים.
עמיר פרץ: הדובר הקודם חילק בין שתי אוכלוסיות, המוכרות ואלה שזקוקות לסיוע בזמן חירום גם אם אינן מוכרות בטיפול היום-יומי.
עמיר פרץ: אתה מדבר על מאגר הביטוח לאומי שהוא בדרך כלל אוכלוסייה מוכרת.
<אילן ברוש: הם לא מוכרים למחלקת הרווחה.
עמיר פרץ: עזוב רגע את השלב הזה.
עמיר פרץ: נניח שתקבל את הרשימה מביטוח לאומי ותעשה לה היכרות עם הרווחה, עדיין תהיה האוכלוסייה הלא מוכרת שאותה צריכים לזהות כנראה בדרך אחרת כמו שתיארו כאן קודם, אז לכן זה שתי אוכלוסיות שונות.
אלי אלאלוף: יש פה נציג משרד הבריאות?
<רפי לטנר: בריאות הנפש.
אלי אלאלוף: בריאות הנפש זה גם טוב.
<רפי לטנר: ד"ר רפי לטנר.
<רפי לטנר: מבחינת בריאות הנפש יש לנו שלוש סוגי אוכלוסיות עיקריים בעצם.
<רפי לטנר: יש את כל האוכלוסייה שנמצאים בתוך בתי החולים הפסיכיאטריים, זו האוכלוסייה הקשה.
<רפי לטנר: הם במצבי חירום מתורגלים.
<רפי לטנר: הרבה חולים מתורגלים היטב.
<רפי לטנר: יש לנו נהלים מסודרים למצב חירום.
<רפי לטנר: יש את כל האוכלוסייה של השיקום של נפגעי נפש בקהילה ובדיור המוגן, בהוסטלים וכדומה.
<רפי לטנר: גם לאלו יש תוכניות מסודרות ונהלים שמתורגלים מדי שנה ויש שם צוות שמלווה אותם, ולכן גם האוכלוסייה הזאת מצד משרד הבריאות היא מטופלת.
<רפי לטנר: לגבי גם האוכלוסייה הזאת שגרה בקהילה, היא גם במעקב ויש מידע מפורט ויש עובדים סוציאליים וכל מי שצריך כדי לטפל באוכלוסייה הזאת גם בחירום.
<רפי לטנר: מבחינת משרד הבריאות, שם אנחנו לא רואים איזושהי לקונה.
<רפי לטנר: מבחינת אוכלוסייה הכללית, יש נפגעי נפש, כמובן יש את המת"נים וכל המערך הזה למישהו מיידי, אבל אנשים שמטופלים בקופות החולים, שהולכים לטיפול בריאות הנפש בקופת חולים, זה מידע שאנחנו לא מעוניינים שהוא יועבר לשום מקום.
<רפי לטנר: זה חיסיון של אנשים בפרט.
<רפי לטנר: הם לא צריכים איזשהו ליווי מיוחד מאשר כל אחד בציבור, ואם צריך, הם בקשר עם המטפלים שלהם בקהילה.
<רפי לטנר: זה בעצם אנשים כמו כל אחד מאיתנו שרוצה לגשת לטיפול.
<רפי לטנר: זה מידע שנשאר חסוי ואין כוונה להעביר אותו לשום מקום.
<נעה בן שבת: אם יש מטופל שנמצא בטיפול בקופת חולים על רקע של חרדה והחרדה הזאת מתגברת במצבי חירום, מי יגיע לאותו אדם, שהוא יוכל ללוות אותו ויוכל לעזור לו?
<רפי לטנר: אם הוא מטופל, יש לו את המטפל שלו בקופת החולים.
<רפי לטנר: הוא ימשיך להיות.
<רפי לטנר: אנחנו גם עובדים עכשיו מול קופות החולים שהם בעצמם יתנו גם טלפונים כל הזמן - - -
<נעה בן שבת: טלפונים זה מענה יפה, אבל השאלה, אם יש מענה, אם מישהו בגלל זה לא יכול לתפקד ולא יכול לצאת מהדירה שלו.
<נעה בן שבת: רק כדוגמא, מישהו שיכול לעזור לו להגיע לדירה שלו.
<נעה בן שבת: זה דבר שהרשות המקומית צריכה לתת.
<רפי לטנר: זה כבר הרשות המקומית ביחד, נכון, עם הרווחה, וזה עובר לשם באמת.
<נעה בן שבת: השאלה איך זה יעבור לשם?
<נעה בן שבת: יש את העניין של החיסיון ואני מבינה שברגע שאנחנו מדברים על הסכמה של אנשים להיכלל במאגר, אז לפחות הבעיה הזאת - - -
<רפי לטנר: מטופל כזה יכול לפנות.
<רפי לטנר: הוא לא במצב שלא יכול לפנות.