GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת דייגי: וכשאנחנו אמרנו איך זה יכול להיות, זה הרי בטוח רשלנות, גילינו שבעצם אין חוק שמגדיר רשלנות בגיל הזה, כי מבחינת החוק לטפל בשמונה ילדים זה בסדר, לא משנה שלי היא התחייבה למשהו אחר, היא התחייבה שהיא יודעת החייאה.
<ענת דייגי: אנחנו נרתמנו ככה למאבק של חוק הפיקוח ואנחנו מספרים את הסיפור שלנו במטרה להעלות את המודעות כי אני חושבת שהרבה הורים לא כל כך יודעים שאין פיקוח על גילאי לידה עד שלוש.
<ענת דייגי: אנחנו בעצם שואלים את עצמנו למה לוקח כל כך הרבה זמן להעביר את החוק הזה.
<ענת דייגי: אני יודעת שהוא כבר עשור בכנסת, בכל סיעה כולם מסכימים שצריך אותו.
<ענת דייגי: אני פה מדברת, אני מניחה, כדי לפנות לליבכם ולהגיד לכם, אני מבקשת מכל מי שנמצא כאן, לקדם את העניינים כמה שיותר מהר.
<ענת דייגי: זו הבטיחות של הילדים שלנו, זה דור העתיד שלנו.
<ענת דייגי: אני יודעת שכולם פה רוצים את הכי טוב בשבילם, אבל כשמגיעים לקבל החלטות ומגיעים לדבר בוועדות הרבה פעמים, אני מניחה, חושבים, אבל 'רגע, המשרד שלי לא יכול ככה' וזה.
<ענת דייגי: אני מבקשת מכם, אל תחשבו על מה המשרד יכול או לא יכול, תפנטזו הכי שאפשר, תחלמו את הכי טוב לילדים שלנו, למצוא את הדרך איך תמיד יש, ואני בטוחה שכולם פה רוצים.
<ענת דייגי: זהו.
אלי אלאלוף: משתתפים בצערך ונקווה לעשות דברים טובים לזכר הבן.
<ענת דייגי: תודה.
אלי אלאלוף: הנציגה של משרד החינוך, סימה.
אלי אלאלוף: ואחר כך, אם רוצים, נציג נוסף של משרד הרווחה, העבודה.
<סימה חדד: אני חושבת שאין לי הרבה מה להוסיף למה שהשר סיכם כאן.
<סימה חדד: אנחנו נמצאים כרגע בהיערכות לקראת הקמת המועצה, בניית המטה, התפקידים הנדרשים.
<סימה חדד: כפי שאמר השר, חסרים עדיין כמה מינויים ואנחנו נמשיך ל - - -
אלי אלאלוף: עוד מישהו מנציגי המשרדים רוצה להתבטא?
אלי אלאלוף: למשרד הבריאות יש נציג?
מרדכי יוגב: שאלה לי למשרד החינוך.
מרדכי יוגב: גב' סימה, שאלה עניינית, האם לאור זה שזה התהליך והמועצה תקום אצלכם, בראשות השר, האם כבר התחלתם לאסוף נתונים על כמות הילדים במגזרים השונים והחשיבה המערכתית על המענה, כולל הערכות.
מרדכי יוגב: אמנם המועצה צריכה לעשות, אבל משימה לפניכם בכדי שנראה אותה מתחילה לקרום עור וגידים ב-2020 ולא ב-2030.
<סימה חדד: אני חושבת שכפי שנאמר, כרגע נבנה המטה, חלק מבעלי התפקידים בתוך המועצה זה איש מחקר ואיש נתונים שידאג לנושא הזה.
<סימה חדד: אני לא חושבת שאנחנו צריכים כרגע להתחיל לאסוף מכאן ומשם.
<סימה חדד: ברגע שהמטה יקום אז אנחנו נגבש גם את הצעדים, יהיו בעלי תפקידים.
<סימה חדד: מדובר פה על תכנית שהיא אסטרטגית, שצריך לחשוב עליה לטווח ארוך, אחר כך לשתף את השותפים, אנחנו לא מתחילים לבנות טלאי על טלאי.
מרדכי יוגב: אז שאלה לי, בתור חבר בשתי הוועדות במקרה, גם חינוך וגם עבודה ורווחה, האם אנחנו תוך חצי שנה, אני לא רוצה להילחץ, נשב בוועדת החינוך, בראשות יעקב מרגי, כשלידו יושב חבר הכנסת אלי אלאלוף, ואני מעריך אותו לא פחות ושאתם - - -
יעקב מרגי: חצי שנה זה הרבה זמן.
מרדכי יוגב: שלושה חודשים, שאתם נותנים דוח.
יעקב מרגי: ישיבת מעקב 30 יום, לראות שהם מוכנים לקראת - - -
אלי אלאלוף: זה כבר כתוב.
יעקב מרגי: ככה אנחנו נעבוד, אנחנו לא נחכה לראות ש'לא עשינו', 'לא הספקנו'.
יעקב מרגי: בעוד חודש נבדוק מה עשינו כדי שנדע שבשלושה חודשים סיימנו.
מרדכי יוגב: שום בעיה.
מרדכי יוגב: אני איתך לגמרי, סגור.
מרדכי יוגב: אוקיי, אז אתם אמורים לבוא ולדווח בוועדת חינוך.
<סימה חדד: אני מניחה שאנחנו נזומן לוועדת חינוך.
<הדר ירדני: שמי ד"ר הדר ירדני, נציגת משרד הבריאות, יחד עם ד"ר ליזה רובין.
<הדר ירדני: שתינו מונינו למועצה.
<הדר ירדני: משרד הבריאות ערוך, משרד הבריאות עושה לאחרונה הרבה שינויים בתחום הגיל הרך, יש לנו גם ועדה מיוחדת לשנות החיים הראשונות, ישנה חשיבה על טיפות חלב, ישנה חשיבה על התפתחות הילד.
אלי אלאלוף: מתי דנים בדוח של טיפות חלב?
אלי אלאלוף: הדוח שנכתב על ידי פרופ' - - -
<הדר ירדני: מתי דנים בדוח, אני לא יודעת.
אלי אלאלוף: אתם לא מתכוונים לדון בדוח הזה?
<הדר ירדני: אנחנו בתוך המשרד?
אלי אלאלוף: כדאי שתבדקו את זה, כתבתם דוח, הוצאתם דוח לפני שלושה-ארבעה חודשים.
<הדר ירדני: אתה מדבר על הדוח שלנו?
אלי אלאלוף: של פרופ' - - -
<ליזה רובין: של פרופ' אלי סומך?
<הדר ירדני: אה, בוודאי.
<ליזה רובין: אני חושבת שחלק ממה שקורה במשרד הבריאות הוא - - -
<ליזה רובין: ד"ר ליזה רובין, ממשרד הבריאות.
<ליזה רובין: יש ועדה שדנה באסטרטגיה לגיל הרך במשרד הבריאות ודנים בתכניות מעשיות לחזק את טיפות החלב, מה הדברים שאנחנו צריכים וגם תכניות אחרות לגבי צרכים אחרים בילדים בגיל הרך וגם לפעמים בילדים קצת יותר גדולים ויש נייר שמסתובב עכשיו בקרב חברי הוועדה במשרד הבריאות שדנים באלה מהצעדים צריכים לנקוט ומה צריכים לעשות בכדי ליישם אותם ומה האפשרויות.
<ליזה רובין: ובנוסף אנחנו רואים בזה אחד מעמודי התווך או עמודי האש, מה שאנחנו קוראים לזה במשרד הבריאות, שהגיל הרך הופך להיות אחד מהדברים ששמים עליו זרקור.
<ליזה רובין: אז אנחנו בהחלט מברכים על הקמת המועצה, איך אנחנו משתלבים וידונו במה צריכה להיות האסטרטגיה הכללית, אבל במשרד עצמו אנחנו דנים במה הן האסטרטגיות שלנו.
אלי אלאלוף: מנו, ואני אסכם אחריך, חוץ מאשר אם חברת הכנסת חנין זועבי, אני שומר לך את הזכות להשתתף מתי שתמצאי לנכון.
מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, אני מאוד שמח שכינסת את הישיבה הזאת ביחד עם יושב ראש ועדת החינוך.
אלי אלאלוף: שמע, זה נס, הוא ממקנס ואני מפס וזה הולך ביחד.
מנואל טרכטנברג: ושמחתי עוד יותר לשמוע משר החינוך שאכן העבודה לקראת הקמת הוועדה נמצאת בעיצומה ושהדבר אכן יקרה, המועצה קום תקום ואני מאוד מקווה שהיא תקום לפני פסח.
מנואל טרכטנברג: אמנם טכנית, לפי הסעיף הזה בחוק, אפשר לדחות שלושה חודשים, אבל אני רוצה להגיד משהו ואמרתי את זה - - -
אלי אלאלוף: עוד לא קיבלנו בקשה לצו, אז אנשי משרד החינוך, תביאו את זה עם תאריך קצר.
יעקב מרגי: וכדאי שתבדקו מבחינה משפטית אם בכלל יש לו תוקף, כי החוק כבר נכנס לתוקף.
<קריאה: אמור היה להיכנס.
מנואל טרכטנברג: אבל בחוק יש את הסעיף הזה.
יעקב מרגי: כן, אבל צריך לעשות את זה לפני.
יעקב מרגי: אני לא יודע אם אפשר לדחות את החוק בצו, אם הוא נכנס לתוקף.
אלי אלאלוף: רק את המועד אולי.
יעקב מרגי: זה לא היה צריך לקרות, זה היה צריך לקרות עוד לפני כן.
מנואל טרכטנברג: בכל אופן אני אמרתי לשר בחוץ ואני חוזר על הדברים כאן, יש חשיבות לתזמון, לעיתוי.
מנואל טרכטנברג: בחודשים האחרונים יש בשטח, מה שנקרא, כל מי שנוגע לגיל הרך, כל הארגונים, בין אם זה ארגונים וולונטריים, בין אם זה ארגוני מורות, גננות ומה לא, ובתוך המשרדים הממשלתיים הנוגעים בדבר נעשתה עבודה, יש התקדמות, יש ציפייה דרוכה להקמת הוועדה.
מנואל טרכטנברג: אמרתי את זה לשר, הייתה אכזבה גדולה כשהמועד חלף לפני כשבועיים והמועצה עדיין לא קמה.
מנואל טרכטנברג: צריך להבין את זה, התחושה הציבורית היא חשובה.
מנואל טרכטנברג: אילולא אותה רוח גבית שאלי ואני ומרגי וכו' קיבלנו מהשטח ומהעובדות והעובדים הבכירים במשרדים השונים שנרתמו למהלך הזה זה לא היה קורה.
מנואל טרכטנברג: לכן אסור לאכזב.
מנואל טרכטנברג: אז אני אומר את זה, אמרתי לשר, אני אומר את זה גם לכם, במשרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: אני מאוד מעריך את מה שאתם עושים, ואת יודעת את זאת, סימה.
מנואל טרכטנברג: אנא, עשו את זה בהקדם, שהתחושה תהיה שזה לא הולך להתמסמס, שזה הולך לקרות, ולא רק שזה הולך לקרות, אלא הולך לקרות בגדול.
מנואל טרכטנברג: נכון אמר השר שרק הזמן יוכיח אם המהלך הזה מצליח או לא מצליח.
מנואל טרכטנברג: זה תמיד נכון בכל עניין שאנחנו עוסקים בו, אבל זה מהלך שיש לו את הפוטנציאל לחולל שינוי מהותי ואת זה צריך להבין.
מנואל טרכטנברג: יש דברים שהם אינקרמנטליים, יש דברים שאתה מוסיף עוד תקציב פה ועוד גננת שם, ואני לא מזלזל כהוא זה, כי זו המציאות היומיומית, אבל מעת לעת לעתים רחוקות יש מה שנקרא שינוי פרדיגמטי ומה שהולך לקרות כאן, עם הקמת המועצה, זה שינוי פרדיגמה ואמר את זה מאוד יפה השר עצמו.
מנואל טרכטנברג: הוא אמר, הילד הוא ילד הוא ילד, הוא לא מתחלק לזרוע למשרד החינוך וזרוע למשרד הרווחה ורגל למשרד החינוך וכו' וכו'.
מנואל טרכטנברג: זה השינוי הפרדיגמטי.
מנואל טרכטנברג: לכן אני אומר, זה לא עוד חוק וזה לא עוד מהלך ועוד פעולה ארגונית שצריך לעשות והתזמון הוא נורא חשוב.
מנואל טרכטנברג: אני גם מקווה, אני פשוט לא יודע את העובדות, שהתקציב שעבר בקריאה ראשונה משקף זאת.
מנואל טרכטנברג: אם לא, אז אנחנו בצרה גדולה.
מנואל טרכטנברג: זה עבר רק בקריאה ראשונה, חבר הכנסת מרגי, זה יהיה אצלך, הדבר הזה בוועדת החינוך - - -
יעקב מרגי: אני רוצה להאמין שהם התייחסו, שהם קראו את החוק ואת הסעיפים שלו.
מנואל טרכטנברג: אז אני אומר, זה משהו שצריך לבדוק כי אתה יודע שתקציב ובתהליך אישור התקציב קורים דברים באמצע הדרך וצריך לוודא שהתקנה הזאת הספציפית תצא.
יעקב מרגי: יש פה מישהו ממשרד החינוך שיכול לומר לנו?
יעקב מרגי: יש מישהו ממשרד החינוך שיכול להתייחס לסוגיה התקציבית?
<תמי ויצמן: אני יכולה להגיד שבפנייה הראשונה אנחנו נכניס את ה-6 מיליון.
<תמי ויצמן: תמי ויצמן, מתקציבים, חינוך.
<תמי ויצמן: בפנייה הראשונה אנחנו נכניס את ה-6 מיליון.
<תמי ויצמן: נמצא כאן איש האוצר, הוא יעביר לנו את התקציב ולא תהיה בעיה.
מנואל טרכטנברג: מה שחשוב, שתהיה תקנה תקציבית לעניין הזה, שהיא ייעודית לעניין הזה, זה מה שחשוב, כי אם לא אנחנו לא נראה את התוצאות בהמשך.
מנואל טרכטנברג: באמירה, בדברי סיכום, אני רוצה קודם כל להודות לכל מי שעשה במלאכה.
מנואל טרכטנברג: החדר הזה, האולם הזה, אנחנו ישבנו הרבה שעות ולא היה קל, כי זה לא עניין קל לאף אחד.
מנואל טרכטנברג: זה יפה מאוד להגיד תיאום ונשב ביחד, לא, כשזה מגיע לתכלס זה לא פשוט והיה פה, מה שאלי ואני חווינו זה את הרצון הטוב של כל אחד שישב כאן, גם אם היו ויכוחים לא פשוטים.
מנואל טרכטנברג: אז אני מודה לכל אחד ואחת מכם, וכמובן לחבר הכנסת אלי אלאלוף, לחבר הכנסת יעקב מרגי, שבאמת נרתמו לעניין.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד גם על שר החינוך נפתלי בנט.
מנואל טרכטנברג: אני דיברתי איתו בתחילת הקדנציה על העניין הזה.
מנואל טרכטנברג: שר החינוך, כמו שהוא אמר, יש לו הרבה על הראש, הרבה מאוד, והשר הזה, למזלנו, הוא לא טריטוריאלי, הוא לא מחפש להגביר או לשנות את גבולות האימפריה שלו, יש לו מספיק.
מנואל טרכטנברג: באיזה שהוא מקום הנושא הזה, מבחינתו היה יכול להיתפס כאיזה כאב ראש מיותר, למה הוא צריך את זה?
מנואל טרכטנברג: למה הוא צריך, הרי יש את משרד החינוך גופו, את המנגנון הזה, יש את הזרוע שהתווספה לא מזמן, של שלוש-ארבע, הנה, כן, גם עם תקציבים מאוד משמעותיים, למה?
מנואל טרכטנברג: זה לא דבר מובן מאליו.
מנואל טרכטנברג: והוא הבין את זה, נרתם לזה ואני בטוח שגם בסופו של דבר זה יקרה ויקרה בין היתר כי בסוף צריך את השכנוע הפנימי של מקבלי ההחלטות והעושים במלאכה.
מנואל טרכטנברג: ומילה אחרונה, אני אישית אמנם לא יושב פה בתור חבר כנסת, אבל תאמינו לי שאני מחויב לנושא הזה יותר מאי פעם בעבר, אני עוסק בזה, אני כותב על זה.
מנואל טרכטנברג: אתם תראו, אני מקווה שתוך חודש, אני לא רוצה להקדים את המאוחר, איזה שהיא תוצרת מהעבודה שאני עושה כיום ואני מקווה שבעתיד נוכל לא מעט פעמים לשבת כאן ולברך על המוגמר, גם על התקדמויות אחרות.
אלי אלאלוף: שדולת הנשים, עורכת דין מרים.
<מרים זלקינד: אני מרים זלקינד, עורכת דין משדולת הנשים בישראל.
<מרים זלקינד: אנחנו העברנו נייר עמדה לוועדה בנושא ורציתי להגיד שאנחנו אמנם מברכות על כך שהחוק עבר והמועצה תקום, זה דבר חשוב וחיוני, אבל אנחנו מצרות מאוד, גם על הדחייה וגם על כך שבאמת אין בתקציב התייחסות לכספים הייעודיים שצריכים לעבור כדי שהמועצה תקום.
<מרים זלקינד: זה מעורר בליבנו חשש כבד שאין כוונה אמיתית וכנה להקים את המועצה בצורה רצינית.
<מרים זלקינד: חבל לי שהשר בנט כבר איננו כאן, מכיוון שהוא דיבר על כך שבין הגילים שלוש לארבע - - -
יעקב מרגי: אנשיו כאן, הם יעבירו לו.
<מרים זלקינד: מצוין.
<מרים זלקינד: בין הגילים שלוש וארבע.
<מרים זלקינד: הוא דיבר על השינוי הדרמטי שהתרחש מכך שמחסני ילדים הפכו להיות בית ומקום חשוב, השינוי הזה עדיין לא התרחש לגבי גילאי לידה עד שלוש.
אלי אלאלוף: לצערי אני משתמש במושג מחסן ילדים למקומות מסוימים בדרום תל אביב, אל תערבבי.
<מרים זלקינד: בסדר, אבל אני מדברת על כך שאין פיקוח, מדובר על כחצי מיליון ילדים בישראל שנמצאים בגילים האלה ומתוכם כ-80% ההורים לא יודעים - - -
יעקב מרגי: מילה טובה לשר הנוכחי, שר הרווחה, שמקדם את חוק הפיקוח על המעונות.
<מרים זלקינד: נכון, אבל הדברים שלובים זה בזה.
יעקב מרגי: אז צריך גם לומר מילה, כי נעשית עבודה.
<מרים זלקינד: נכון, אבל לנו, ברגע שלמועצה אין כספים ייעודיים ואנחנו, שוב, חוששות שהיא לא תוקם, אז הילדים האלה, שוב, מופקרים לגורלם בלי מסגרת מתאימה שתיתן להם את המענים שהם צריכים.
<מרים זלקינד: ומילה אחרונה, בסופו של דבר מי שמשלמות את המחירים הכבדים ביותר על כך שלילדים אין מסגרות זה כמובן הנשים, שהן עדיין המטפלות העיקריות בילדים ואם לילדים אין את המסגרת המתאימה שבה הם יכולים להיות אז הנשים הן אלה שהקידום שלהן בעבודה נפגע והמעמד שלהן והיכולת להשתכר.
<מרים זלקינד: ורק להגיד, אישה בישראל, ככל שיש לה יותר ילדים שכרה הולך ויורד, בעוד גברים, יש להם את ההתקדמות הרגילה בעבודה ובדרך כלל השכר עולה.
<מרים זלקינד: הדברים האלה, אי אפשר לנתק אותם זה מזה.
<מרים זלקינד: אני אשמח לדעת מה תכניות התקציב לדבר הזה, כי אנחנו מלאות דאגה, כאמור.
אלי אלאלוף: יואב קריים מאיזי שפירא.
<יואב קריים: קודם כל אני מאוד רוצה לברך על הדברים שכן קורים ואני מאוד מאוד רוצה לברך על זה שילדים עם מוגבלות נכנסים לחוק הזה בדרך המלך ובפעם הראשונה לא עושים חוק מיוחד לילדים עם מוגבלות, אלא מכניסים ילדים עם מוגבלות כחלק מהמדיניות הכללית.
<יואב קריים: בהקשר הזה זאת מהפכה לא רק בנושא הגיל הרך, והייתי שמח שזה יהווה סמן לשאר דברי החקיקה במדינת ישראל בהקשר של אנשים עם מוגבלות.
<יואב קריים: אז תבואו על הברכה.
<יואב קריים: אני אגיד חשש קטן אחד בכל זאת.
<יואב קריים: זה לא מקרה שהמשרד שעדיין מחכים למוצא פיו הוא משרד האוצר.
<יואב קריים: זה טריק ידוע שעובר בממשלות ישראל לדורותיהן, בלי קשר לממשלה זו או אחרת, שמשרד האוצר בעצם אי השתתפותו גורר מצבים של תקיעוּת וזאת ממש אסטרטגיה אוצרית ידועה.
<יואב קריים: גם בחלק מהישיבות פה הם לא תמיד טורחים להגיע ולכן חשוב לדאוג מאוד - - -
אלי אלאלוף: גרמת לו לקום.
יעקב מרגי: הוא תפס את מקומו.
<יואב קריים: זאת עדיין אסטרטגיה אוצרית ידועה.
<יואב קריים: רצוי שהשם יגיע למשרד החינוך בהקדם, ובעיקר שהתקציבים יהיו מובטחים כי זה עוד אחד מהנושאים שאין עליהם מחלוקת, שמקיר לקיר, מכל המגזרים, מכל העמדות וכו', חושבים אותו דבר ובסוף זה לא קורה, כי אין בצד המילים שטר שמכסה אותם וצריך פה לדאוג גם לשטר.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה, נציג האוצר.
אלי אלאלוף: אתה הוזמנת.
<דניאל לורברבוים: כן, דניאל לורברבוים, רפרנט חינוך באגף התקציבים.
<דניאל לורברבוים: אין לי רק להגיד את מה שתמי אמרה, שברגע שתהיה פנייה ראשונה לשנת 2018 אנחנו נתקצב את פעילות המועצה וזהו.
יעקב מרגי: עדיין היא מוטרדת.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, כי - - -
מנואל טרכטנברג: מה עם מינוי של המועצה?
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לגבי משרד האוצר.
אלי אלאלוף: במקרה שר האוצר הוא מהמפלגה שלי, אתם יכולים לתאר שהחוק הזה לא היה מתקדם לולא התמיכה האישית שלו, למרות שאנחנו אוהבים לעשות את זה בצורה שקטה, במקרה הזה ספציפית ללא פרסום גדול.
אלי אלאלוף: מנו, שיודע את זה, הוא יודע שהיה משא ומתן שלי, לא צריך להביא את כל העולם, אבל משרד האוצר תמך במהלך הזה, מה גם, ואני מזכיר לכם, זאת המלצה של דוח העוני ודוח העוני אומץ על ידי הממשלה, בהתחלה כהסכם קואליציוני בין הסיעות ואחר כך כהחלטת ממשלה מיוחדת, שכל הסעיפים כלולים.
אלי אלאלוף: רק היום, על הדיון של הסיעוד, נכללו עוד שני סעיפים הקשורים לדוח העוני.
אלי אלאלוף: אני לא אוהב, כמו שאמרת, יואב, בצדק, אני לא אוהב שעושים תקציב לעוני, אני רוצה שכל תקצוב שייעשה ייקח בחשבון את האוכלוסיות בעוני.
אלי אלאלוף: לפני מספר שבועות קיבלנו החלטה לגבי תרומות ביציות.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבנו את משרד הבריאות לכלול שם סעיפים לאוכלוסיות שבהבטחת הכנסה, אבל בחוק הכולל וכל החלטה שמקבלים בוועדה הזאת, לפחות אני מרשה לעצמי להגיד, לא יהיה חוק שלא לוקח כחלק אינטגרלי של החברה הישראלית, את האוכלוסיות כולן ועניים במיוחד.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, שזה יהיה ברור, השר תמך והמשרדים מחויבים בגלל שיש הסכם קואליציוני והחלטת ממשלה, בעיקר בגלל החלטת הממשלה.
אלי אלאלוף: ושיהיה ברור, זה התפקיד שלנו, לכן גם אני מרשה לעצמי להגיד את ההתרגשות האישית שלי.
אלי אלאלוף: כשיחד עם 40 חברים כתבנו את דוח העוני, הרבה מאוד אנשים אמרו, 'לא נתנו לך תקציב, לא יהיה לך כלום', אז מחר דוח העוני יפורסם ותראו כמה מיליארדים יתווספו ספציפית לנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני לא מודאג מזה שכרגע אין תקצוב ספציפי, אני סומך על המשרדים השונים, במיוחד משרד החינוך שקיבל תוספת תקציבית מאוד משמעותית בתקציב של 19' בזכות הפעילות של השר, ואני בטוח שכך.
אלי אלאלוף: אני ניסיתי לשכנע אותו כשר הכלכלה, הוא לא שם לב למה שביקשתי, האמת, לא הייתי חבר כנסת, הייתי רק יושב ראש ועדה, אז הוא אמר 'זה לא הדאגה שלי'.
אלי אלאלוף: אני שמח שהיום הוא מכור לנושא הזה כי הוא הבין שזה חלק אינטגרלי של החוק.
אלי אלאלוף: אני לא מאמין שזה יישאר ככה.
אלי אלאלוף: אני מקווה ליום שלא רחוק יהיה שיהיו בתי ספר לגיל הרך, כמו שיש בצרפת וכמו שיש במדינות אירופה.
אלי אלאלוף: אמר השר בעצמו, 'גננת לבד, מסכנה, איך היא יכולה להתמודד?', אבל אם היא הייתה במסגרת של בית ספר לגיל הרך, שמגיל שישה חודשים הילד יכול להימצא שם והפיקוח היה טוב יותר, אולי היינו מונעים גם את האסון שקרה לחברתנו.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות שנישאר עם שתי כיתות גן בטיז אנאבי ושתיים בטיז אנאבי אחר.
אלי אלאלוף: חייבים לשנות את המבנה הארגוני של מערכת החינוך שמתחילה עכשיו ולכן אני גם מצפה לשיתוף פעולה, לא רק בבניית התקציב המנהלי, אלא בשיתוף פעולה, כבר עכשיו תשבו עם המערכת של הגיל הרך במשרד הרווחה לעבודה כדי להתחיל לראות איך בונים תכניות משולבות.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, המהלך הזה, מנו אמר את זה טוב מאוד, זה לא שינוי קטן, זה שינוי מהותי במערכת החינוך של המדינה.
אלי אלאלוף: אבל לא לשכוח, מה שאמר השר היום, שבונים מהר טוב וטוב יותר.
אלי אלאלוף: בתקופה שזה היה במשרד הכלכלה לא בנו את המעונות.
אלי אלאלוף: אני שמח שהוא הבין את היתרונות שיש היום במשרד החינוך.
אלי אלאלוף: וסליחה, אנחנו עזרים של המערכות, שהמלצנו.
אלי אלאלוף: כשמנו עמד בראש הוועדה שלו אני הבאתי לו מסמך 'של מי הילד הזה', מפני שהילד הזה הוא של כולנו, אבל עם אחריות אחת, מובילה.
אלי אלאלוף: אני לא אוהב, אני אימפריאליסט מטורף, אתם לא יודעים כמה, לוותר לחבר שלי, שהוא חבר אמיתי וגם מפני שזה הוא, אלא מפני שזה העתיד של מערכת הגיל הרך.
אלי אלאלוף: אני אומר שאני מודה לשר הרווחה במיוחד על זה שהוא ויתר בשלב זה על החלק המנהלי, ניהולי, ציבורי בזה שהוא הסכים שהמועצה לגיל הרך תהיה במשרד החינוך.
אלי אלאלוף: אבל תבינו, זה צריך להיות שינוי תפיסתי של כולנו ביחד.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שמשרד הבריאות לא ירוץ לראות אם חס וחלילה יש בעיה בריאותית בגן זה או בבית ספר זה, ודאי שצריכים אותו.
אלי אלאלוף: אתם יודעים, מי שמתעסק בגיל הרך, יש היום מסגרת מדהימה שהתפתחה על בסיס ההתנדבות של הפילנתרופיה, זה המרכזים לגיל הרך שעושים עבודה אדירה.
אלי אלאלוף: פה אני חייב להגיד, מי שלקח על עצמו, כמעט לא ברצון, אבל בעובדה, זה השלטון המקומי שהוא חייב היום להשלים כל הזמן לבד, לחפש מפה ומשם את התקציבים הנדרשים, אבל איזה שירות זה נתן לילדים.
אלי אלאלוף: לכן תרשו לי לסכם ולהגיד, זו התחלה מדהימה, אבל לא מספיקה, והזמן, לא נפחד מהזמן, הוא יעזור לקדם את הנושא הזה בצורה מאוד משמעותית.
מירב בן ארי: שלום לכולם, תודה שבאתם, אנחנו נפתח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מירב בן ארי: היום יום שלישי, 13 במרס 2018, כ"ו באדר תשע"ח, בנושא: בקשה לדיון מחדש של חברת הכנסת מירב בן ארי לפי סעיף 115 לתקנון הכנסת.
<נעה בן שבת: רצינו לבקש לקיים דיון מחדש.
<נעה בן שבת: למרות שהיה ברור אתמול שאנחנו דנים בשלוש ההצעות יחד, אבל לא הצבענו באופן פורמלי על המיזוג, לכן רצינו לבקש להשלים את התהליך.
מירב בן ארי: לקיים דיון מיוחד מחדש, להשלים את התהליך ולמזג את שלוש הצעות החוק.
<נעה בן שבת: אני אגיד עוד דבר, שבינתיים קיבלנו תגובה ממשרד האוצר שאומרת שאין להצעת החוק עלות משמעותית.
מירב בן ארי: אז מה הוא רצה?
<נעה בן שבת: הוא רצה את התיקון כי הוא רצה אותו לגופו, וזה דבר שצריך יהיה לשקול אחרי הקריאה הראשונה, אבל מעבר לזה אין לזה עלות תקציבית במובן הזה שגם אם הממשלה תתנגד להצעת החוק, זה לא יהפוך אותה להצעת חוק תקציבית במובן זה שהיא תדרוש 50 חברי כנסת במליאה.
<נעה בן שבת: נושא נוסף, דיברנו על זה שהתחילה תהיה ב-6 בפברואר 2018.
<נעה בן שבת: אני רוצה לוודא שזה באמת התאריך ואם לא, יכול להיות שזה יהיה ב-5 בפברואר או ב-1 בפברואר.
<נעה בן שבת: זה הטווח של הזמנים.
מירב בן ארי: בכל מקרה זה כבר היה.
<נעה בן שבת: נכון, בכל מקרה זאת תחילה רטרואקטיבית.
<נעה בן שבת: ה-6 בפברואר זה התאריך שבו אמור לחול החוק, זה התאריך שבו אמור היה להסתיים.
<נעה בן שבת: זה אמור להיות התאריך הזה, ה-6 בפברואר.
מירב בן ארי: לקרוא את הצעת החוק?
<ענת כהן שמואל: קודם צריך להצביע על הרביזיה.
מירב בן ארי: בעד הרביזיה – פה אחד
מירב בן ארי: הרביזיה עברה.
מירב בן ארי: עכשיו אקרא את שלוש הצעות החוק ואז נצביע על המיזוג.
מירב בן ארי: הצעת חוק לחלוקת חיסכון פנסיוני בין בני זוג שנפרדו (תיקון - הארכת התקופה להגשת בקשה לרישום פסק דין שניתן לפני יום התחילה), התשע"ח-2018, (פ/4962/20), של חברת הכנסת מיכל רוזין.
מירב בן ארי: אני אצביע בעד מיזוג שלוש הצעות החוק.
<נעה בן שבת: נכון, לפי סעיף 79ג לתקנון הכנסת.
מירב בן ארי: מי בעד המיזוג, מי נגד.
מירב בן ארי: המיזוג אושר בוועדה.
<נעה בן שבת: אפשר לאשר בקריאה ראשונה את ההצעות הממוזגות.
<נעה בן שבת: אולי בכל זאת תצביעי גם על ההצעות הממוזגות כהצעה אחת?
<נעה בן שבת: מכיוון שפתחנו את הכול לדיון מחדש, אנחנו נצביע על ההצעה כהצעה ממוזגת אחת עם התיקונים.
מירב בן ארי: מי בעד הצעת חוק ממוזגת אחת, בנוסח שהוקרא אתמול?
מירב בן ארי: בעד ההצעה – פה אחד
מירב בן ארי: ההצעה התקבלה פה אחד.
מירב בן ארי: תודה רבה לכולם, החוק אושר.
אלי אלאלוף: אנחנו ב-14 לפברואר 2018, כ"ט בשבט התשע"ח.
אלי אלאלוף: השעה 9:05.
אלי אלאלוף: הנושא המדובר ביותר, הלא מוכר ביותר - הפודיאטריה.
אלי אלאלוף: יש לנו סוף סוף תקנות שנובעות ממספר חוקים הקשורים למקצועות הרפואיים.
אלי אלאלוף: אז משרד הבריאות יפתח?
אלי אלאלוף: אמרו לי שאולי אדווה גואל.
אלי אלאלוף: נשמח לשמוע אתכם.
<אדווה גואל: אני מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.
<אדווה גואל: אז באמת בשעה טובה מונחות פה התקנות.
<אדווה גואל: נעשתה עבודה מקיפה ומורכבת על מנת לגבש אותם.
<אדווה גואל: זהו בגדול.
אלי אלאלוף: למה זה לקח כל כך הרבה זמן?
אלי אלאלוף: זה צריך להתבסס על ארבע תקנות.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים שאתם פה כבר, ופרופסור יציב במיוחד, הוא נכנס לתפקיד לא מזמן אבל באמת, למה זה לקח כל כך הרבה זמן?
<שאול יציב: זו שאלה טובה.
<שאול יציב: אני חושב שהעובדה שמדובר במקצוע שמשיק במידה רבה למקצוע האורתופדיה, ושיש פה איזו שהיא חפיפה מבחינת מעורבות רפואית בנושא, מטבע הדברים היה צריך להגיע להסכמות לגבי כל מיני פרמטרים שקשורים למה מותר ומה אסור לפודיאטר לעשות בהשוואה לרופא אורתופד.
<שאול יציב: זו אחת הבעיות שלדעתי היו הגורם, וזה שבאמת פרוצדורות אצלנו מטבען לפעמים נמשכות יותר מדי אבל אולי החברים יודעים להגיד דברים נוספים.
<שאול יציב: אני, מבחינתי - -
אלי אלאלוף: היום כבר מותר, אנשים עובדים במקצוע הזה.
אלי אלאלוף: הרפואה זקוקה לפודיאטרים, אפילו קופות החולים מפנות.
<שאול יציב: נכון אבל כל המומחים הם מומחים שהתמחו בחו"ל.
<שאול יציב: בדרך כלל זה בארצות-הברית, באנגליה וגם באוסטרליה יש אבל פחות ובעוד כמה מקומות.
אלי אלאלוף: בצרפת זה עם טרמינולוגיה, אני לא יודע למה יש להם שם אחר - -
יוליה מלינובסקי: הצרפתים הכי בעייתיים כי יש פה מאנגליה שהם מוכרים ודווקא הצרפתים היו לא מוכרים בגלל הבעיה עם התואר.
יוליה מלינובסקי: זה מוסדר פה?
<אדוה גואל: זה לא מוסדר.
יוליה מלינובסקי: זה היה לב הבעיה עם הפודיאטרים.
<קריאות: עם כל הכבוד.
אלי אלאלוף: מי האדון?
<יונתן רוזנבלום: אני פודיאטר מנתח, יושב ראש הפודיאטרים המנתחים בארץ.
אלי אלאלוף: מנתח?
אלי אלאלוף: פודיאטר מנתח?
אלי אלאלוף: פותח את הרגל?
<יונתן רוזנבלום: פותח את הרגל, פותח עצמות.
אלי אלאלוף: רק את הרגל?
<יונתן רוזנבלום: רק את הרגל, עד הפטישונים לפי החוק.
<יונתן רוזנבלום: הפודולוגים, שזה תואר אחר לחלוטין, הלימודים שלהם לא רק שזה לא היה אקדמי עד לזמן האחרון אבל גם מה שהם לימדו זה ברמה הרבה יותר נמוכה מהרמה של האחרים בכל העולם ולכן, זה עוד לא הוסדר בתור פודיאטרים.
<יונתן רוזנבלום: זה בטיפול ואנחנו מנסים להכניס - -
<יונתן רוזנבלום: אני פודיאטר מנתח מארצות-הברית.
<יונתן רוזנבלום: אני למדתי בארצות-הברית.
אלי אלאלוף: ואיפה אתה עובד?
<יונתן רוזנבלום: עבדתי ב"שערי צדק", עכשיו יש לי מרפאה פרטית.
<יונתן רוזנבלום: עזבתי בקיץ את "שערי צדק" אחרי 18 שנה.
יוליה מלינובסקי: מה זה "אנחנו מנסים"?
יוליה מלינובסקי: בתור מי אתה מדבר?
יוליה מלינובסקי: אמרת: אנחנו מנסים...
אלי אלאלוף: בשם המקצוע.
<יונתן רוזנבלום: מנסים להכניס אותם גם.
יוליה מלינובסקי: יש פודיאטרים ויש פודולוגיה.
יוליה מלינובסקי: יש הבדל ביניהם.
יוליה מלינובסקי: הכי בעייתיים הם קבוצת הצרפתים, שכביכול הלימודים שלהם - -
אלי אלאלוף: הם לא בעייתיים, הם הכי פחות מוכרים.
אלי אלאלוף: מסכנים, הם לא בעייתיים הצרפתים.
אלי אלאלוף: אמנם אני לא צרפתי אבל בואו נשמור עליהם.
יוליה מלינובסקי: הם קבוצה של 25,30 איש שמועסקים עכשיו על ידי קופות החולים אבל כביכול לא מוכרים.
אלי אלאלוף: זמנך נגמר.
אלי אלאלוף: הבוס אמר שאת צריכה ללכת, לא?
אלי אלאלוף: סוף סוף יש לי חברה מהכנסת, אתה לוקח לי אותה?
יוליה מלינובסקי: זה היה לב הבעיה.
יוליה מלינובסקי: אנחנו בסיפור הזה כבר שנים רבות.
יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת פרוש עוד היה מנכ"ל משרד הקליטה, ניסה להסדיר את זה אז.
יוליה מלינובסקי: זה פשוט מה שנקרא "אותה גברת בשינוי אדרת" לפי מה שאני מבינה.
יוליה מלינובסקי: יכול להיות שאני טועה.
יוליה מלינובסקי: יש פודיאטרים, יש פודולוגים.
יוליה מלינובסקי: יש להם בעיה בצרפת - -
<אדוה גואל: לא.
<אדוה גואל: בשלב הזה, בשביל לקדם את התקנות הללו, החלטנו להפריד ביניהם מאחר ומבחינה מקצועית הגיעו למסקנה שפודולוגים ופודיאטרים זה לא אותו דבר, ולכן צריך להסדיר אותם בנפרד.
<אדוה גואל: מה גם, שהפודולוגים עדין בכלל לא מוסדרים בחוק הגדרת העיסוק.
<אדוה גואל: זאת אומרת, שאי אפשר לקבוע להם תקנות עוד לפני שבכלל הסדרנו אותם בחוק.
יוליה מלינובסקי: אבל זה כבר שנים.
<אדוה גואל: אני לא יודעת לגבי התקופה שזה נמשך אבל באמת בתקופה מסוימת זה מנע מאתנו לקדם את התקנות בגלל שרצו להכניס את זה עם הפודיאטרים, ובאמת בשביל לקדם את הפודיאטרים שממתינים המון זמן לתקנות החלטנו להפריד ביניהם.
<אדוה גואל: במקביל, אנחנו - -
אלי אלאלוף: ומה הטיפול היום בצרפתים?
<אדוה גואל: - - במקביל מקדמים את הנושא של הפודויולוגים, להסדיר אותם בחוק.
אלי אלאלוף: אתם מקדמים עם לוח זמנים?
<אדוה גואל: אני לא יודעת לתת לך לוחות זמנים לגבי זה.
אלי אלאלוף: אם זה יהיה דומה לזה, זה כבר לא בקדנציה שלי אני מבין.
יוליה מלינובסקי: אדוני היושב ראש, אני אצא לפנסיה.
<אדוה גואל: לא, חלילה.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה.
<אדוה גואל: זה לא יקדם וחבל.
<אדוה גואל: זה יתקע מקצוע אחד - -
אלי אלאלוף: אז אתם לא חושבים שזה התעללות בצרפתים?
אלי אלאלוף: זו התעללות גם באחרים כי שנים מחכים לתקנות האלה ואחר כך כשבאים, באים עם תקנות חלקיות שפוגעות בחלק מהאוכלוסייה שהיינו רוצים שתחזק את המדינה הזאת בזה שתגיע לפה.
<אדוה גואל: אבל חבר הכנסת, אני שוב אחזור ואגיד שמדובר בתחומים שונים.
<אדוה גואל: כדי להתקין תקנות לפודולוגים חייבים קודם כל חקיקה ראשית, להכניס אותם בכלל לחוק שמשרד הבריאות יהיה בעל הסמכות להסדיר אותם.
<אדוה גואל: כרגע הם לא נמצאים בחוק הגדרת העיסוק.