GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק שמולי: יש לנו את זה גם נגד עובדי הוראה וגם נגד רופאים אבל אזרחים משכבות מוחלשות שלא מקבלים מענה או לא מקבלים אותו בזמן, ואין לזה שום הצדקה, לאלימות אין הצדקה, לא פעם ולא פעמיים מוציאים את כל התסכול, הזעם והכעס על העובד הסוציאלי בו הם רואים כנציג הממסד, של כל הממסד.
איציק שמולי: זאת תופעה נוספת שצריך לתת עליה את הדעת.
איציק שמולי: אני חושב שבסופו של דבר חשוב שנזכור שאנחנו נמצאים בימים של תקציב והבעיה היא כמובן היעדר התקינה.
איציק שמולי: אני חושב שבימים אלה, כאשר התקציב נדון בכנסת, אנחנו צריכים לעשות מאמץ משולב, גם של הקואליציה וגם של האופוזיציה, של כל סיעות הבית, כדי לסייע למשרד הרווחה להגדיל את מצבת התקנים של העובדים הסוציאליים כך שהיחס בין מספר התיקים ומספר הנפשות המטופלות לבין העובד הסוציאלי, היחס הזה יקטן בהדרגה.
איציק שמולי: דבר אחרון אדוני היושב ראש.
איציק שמולי: אסור לשכוח שהעובדים הסוציאליים עובדים בתנאים לעתים מחפירים ולעתים לא מספיק טובים, תלוי אם זה בהעסקה מלאה, תלוי אם זה בהעסקה קבלנית.
איציק שמולי: עצם העובדה שעובד סוציאלי היום ביותר מדי מקומות במדינת ישראל מועסק באופן קבלני, לדעתי זה דבר שהוא כמעט פושע וצריך להעביר אותו מן העולם.
איציק שמולי: גם העובדים הסוציאליים שמועסקים באופן מלא, הרי שביחס לתפקיד ולאחריות שיש על כתפיהם, מתוגמלים באופן הפוך ממה שהייתה מדינת ישראל צריכה לתת.
איציק שמולי: אז נכון, תמיד יש בעיה של משאבים, זה נכון, אבל בתקציב של 480 מיליארד שקלים, הגיע הזמן שמדינת ישראל תסתכל לעובדים הסוציאליים, למורים ולרופאים בעיניים וסוף סוף תשים אותם בראש סדר העדיפויות, גם כי זה דבר ראוי בפני עצמו אבל גם כי אם רוצים לשפר את פני הדברים בעולם הרווחה, אתם אלה שנמצאים בחזית ומי כמוכם יודע לעשות את העבודה הזאת בצורה מופלאה וטובה, אם רק ניתן לכם את הכלים לעשות זאת.
חנין זועבי: אדוני היושב ראש, תודה על הדיון ותודה על ההתמקדות בנושא כל כך חשוב.
חנין זועבי: כל הנושאים החברתיים חשובים אבל בדרך כלל כאשר אנחנו מציגים בעיה מסוימת, אנחנו מודאגים וכאשר אנחנו דנים בפתרונות, אנחנו פחות מודאגים.
חנין זועבי: אני רוצה להגיד לך שאנחנו חברי הכנסת הערבים מודאגים גם כאשר מדברים על פתרונות כי באיזושהי צורה כאשר מדברים על העוני ומצליחים להנמיך את אחוז העוני הכללי, זאת תוצאה מהנמכת אחוז העוני בחברה היהודית והעלאת אחוז העוני בחברה הערבית.
חנין זועבי: אני לא יודעת איך מצליחים להנמיך את אחוז העוני הכללי מאז שנת 2000, ואתה תסתכל על הסטטיסטיקה, ויחד עם זאת יש עלייה באחוז העוני בחברה הערבית.
חנין זועבי: איך מצליחים לטפל בבעיה כללית כאשר אי השוויון עולה?
חנין זועבי: אני עכשיו באתי מהדיון בוועדה ונמשיך בוועדות והאוצר הציג ירידה באחוז העוני, באחוז העוני בקרב הילדים, ואחוז העוני בקרב הילדים הערבים עולה ואחוז העוני בקרב המשפחות הערביות עולה.
חנין זועבי: איך מצליחים לעשות את זה?
חנין זועבי: אותה אסטרטגיה שאמורה להרים את כל המגזרים, את כל הסקטורים, איך מצליחים כאן ושם דווקא לא אלא להידרדר?
חנין זועבי: אני לא יכולה להירגע כאשר באים ומציגים תכניות למלחמה בעוני כי אני חושבת שיש לנו ניסיון של שבעים שנים, לא של 17 שנים כי הסטטיסטיקה היא משנת 2000, שהדברים החברתיים, כל המדדים החברתיים-כלכליים בחברה הערבית הולכים אחורה.
חנין זועבי: או שצריכים לעשות שינוי אסטרטגיה כי אם אנחנו ממשיכים במגמה הזאת, אולי המדינה תצליח בעוד ירידה באחוז העוני ותקנים לעובדים סוציאליים אבל לגבי הערבים המצב ילך ויידרדר אם ממשיכים באסטרטגיה הזאת.
חנין זועבי: מישהו צריך לבוא ולהגיד שהוא רוצה לעשות פילוח לאומי, הוא רוצה לבחון למה האסטרטגיה הזאת כן מצליחה בחברה היהודית ומדרדרת את החברה הערבית.
חנין זועבי: יש אי רגישות, יש אטימות לבעיית הצדק בין המגזרים.
חנין זועבי: כלומר, כן מלחמה בעוני היא ראיה צודקת אבל היא ראיה צודקת כאשר היא שוויונית, כאשר היא לא מגדילה את הפערים בתוך הסקטורים השונים, בין הסקטורים השונים של החברה.
חנין זועבי: אבל היא לא כזאת והיא לא כזאת, לא בשנתיים האחרונות לא בשש השנים האחרונות.
חנין זועבי: היא לא כזאת ביותר מעשור וכמעט שני עשורים.
חנין זועבי: העוני בחברה הערבית הוא היום 54 אחוזים.
חנין זועבי: אצל הילדים הערבים 64 אחוזים מתחת לקו העוני בו בזמן שהוא פחות בקרב החברה היהודית.
<קריאה: זה לא נושא הדיון.
חנין זועבי: גם כאשר אנחנו מצליחים – האוצר, המדינה, הממשלה – להעלות את אחוז הנשים הערביות העובדות, זה לא מוריד את אחוז העוני ולא מפסיד את ההידרדרות.
חנין זועבי: אני רוצה כאן לשים סוגיה אחרת יותר אסטרטגית שצריכה פענוח וניתוח אסטרטגיות.
חנין זועבי: למה כאשר מתקדמים בתוצאה הכללית, רואים רק את התוצאה הכללית.
חנין זועבי: אנחנו לא צריכים לראות רק את התוצאה הכללית אלא אנחנו צריכים לטפח רגישות יתר לאוכלוסייה, גם למגזר החרדי.
חנין זועבי: אני לא יודעת אם אחוז החרדים בעוני יורד או עולה, אבל גם הם במצב קשה.
חנין זועבי: צריך לטפח ראייה יותר רגישה למגזרים השונים, לחברות השונות.
אלי אלאלוף: צפרא דוויק, בבקשה.
<צפרא דוויק: בראשותו של חבר הכנסת אלאלוף הייתה לנו ועדה למופת שנקראה ועדת אלאלוף ואנחנו בוועדה הזאת בין השאר דנו איך אנחנו מצליחים לגרום לזה שהאוכלוסיות במצוקה – עניות או במשברים אחרים – יקבלו את הטיפול ההולם, את ההתייחסות ההולמת לבעיות.
<צפרא דוויק: אחד הנושאים שעלה שם היה המאמץ שיש על עובדים סוציאליים, שהם לא יכולים בהיקף המעמסה שלהם לתת התייחסות מקצועית הולמת, עניינית ומתאימה.
<צפרא דוויק: הבאנו נתונים ממדינות העולם השונות והראינו שבאנגליה מספר הפרטים שעובד סוציאלי מקבל לטיפולו מגיע ל-25 אינדיבידואליים.
<צפרא דוויק: דהיינו, אם יש משפחה רב בעייתית, יכול להיות שבאותה משפחה יספרו את כל האינדיבידואליים והוא יקבל חמש משפחות למשל.
<צפרא דוויק: עד 25 אינדיבידואליים.
<צפרא דוויק: כאשר רצו להעלות להם את המספר של האינדיבידואליים שהם מטפלים בהם למשל בעמק לוס אנג'לס, קציני מבחן, חוקרי ילדים וכולי, הם עשו שביתה של שלושה שבועות שבסופה לא רק שלא קיבלו מעל ה-17 מקרים שיש להם מהאינדיבידואליים – אני מדגישה זאת – אלא גם קיבלו תוספת שכר וגם הוסיפו עוד אלפיים תקנים.
<צפרא דוויק: אלה חלומות מאוד רחוקים מאתנו בישראל.
<צפרא דוויק: בוועדת אלאלוף אנחנו הסכמנו - ואני מודה שאני הייתי מאלה שדי התנגדו אבל אמרו לי שנתחיל במשהו – להמליץ על 60 משפחות לעובד.
<צפרא דוויק: 60 משפחות, זה יכול להגיע למשפחה במצוקה, משפחה בגודל בינוני-קטן, ל-300 לקוחות לטיפול.
<צפרא דוויק: במשפחה בחברה הערבית, חברת הכנסת זועבי, או במשפחה מהעדה החרדית, יכול להגיע ל-600 עד 650 מקרים לטיפול.
<צפרא דוויק: זאת המעמסה שיכולה להיות לעובד אם תתקבל ההמלצה של 60 משפחות על פי מה שהמלצנו בוועדת אלאלוף.
<צפרא דוויק: המצב היום הוא הרבה יותר גרוע.
אלי אלאלוף: זה לא היה המרכיב היחיד לשינוי העבודה של העובד הסוציאלי.
<צפרא דוויק: ודאי שלא.
<צפרא דוויק: מדובר רק על עו"ס משפחה.
אלי אלאלוף: מאוד חשוב לדעת את ההשלמה של ההמלצה כי זאת לא המלצה יחידה שעומדת בפני עצמה.
<צפרא דוויק: היה לנו שם ספר גדול של המלצות עם שלושה כרכים.
אלי אלאלוף: זה קשור לעובדים הסוציאליים.
<צפרא דוויק: אנחנו רק מצרים על כך שלא מיישמים את ההמלצות האלה כי אני חושבת שפני החברה והטיפול בעוני בישראל היה נראה לגמרי אחרת.
אלי אלאלוף: אם תישארי לישיבה הבאה, תקבלי גם בהפתעה כנראה כמה שינויים מאוד מהותיים.
<צפרא דוויק: אני אשמח להיות מופתעת בעניין.
<צפרא דוויק: כיוון שאנחנו בישיבה אחרת, תרשה לי בכל זאת להציג את הדברים.
אלי אלאלוף: אני רק מעיר.
חנין זועבי: הנה למשל אי רגישות מובנית כאשר מדברים ומגדירים לפי משפחה ולא לוקחים בחשבון את ההבדל.
חנין זועבי: כאשר יש הבדלים כל כך גדולים צריכים לקחת קריטריונים של האינדיבידואל.
אלי אלאלוף: יש לי תשובה לא מספקת.
אלי אלאלוף: שלא תחשבי שהיא מנצחת אבל בדוח העוני זאת פעם ראשונה שלא רצינו לתת התייחסויות לקבוצות נפרדות מפני שהמקור שאת מציינת שגרם להידרדרות בעוני באוכלוסיות מסוימות, זה מפני שכל פעם עשו דוחות פר קבוצה ודוח פר קבוצה מזמין אנטגוניזם, מזמין פגיעה, מזמין זלזול.
אלי אלאלוף: לכן הדוח שלנו, דוח העוני שצפרא הייתה חלק ממנו, ראיתי בדיון הקודם עוד אנשים, אני רוצה לומר לכם שזה דיון שבו החלטנו שילד הוא ילד, זקן הוא זקן, ולא חשובה התפילה שלו.
חנין זועבי: אבל אסטרטגיה שונה.
אלי אלאלוף: היא שונה.
<צפרא דוויק: לכן יש כאן פתרונות נוספים.
אלי אלאלוף: גם כאן צריך לעשות.
אלי אלאלוף: אנחנו ניתן את ההסברים ברגע הנכון.
<צפרא דוויק: יש גם פתרונות נוספים.
אלי אלאלוף: שונתה האסטרטגיה.
<צפרא דוויק: והיינו צריכים גם לשנות את ההסתכלות של קובעי המדיניות לגבי העניין הזה בכלל, גם בכנסת ישראל.
<צפרא דוויק: היה נהוג שכל חוק שמחוקקים, שהמשמעות שלו שעובד סוציאלי יבצע אותו, מחוקקים.
<צפרא דוויק: מה לא?
<צפרא דוויק: אבל לא היו בחוק הזה תקציבים ותקנים לעובדים סוציאליים לבצע ואנחנו עשינו שינוי בעניין הזה.
<צפרא דוויק: זה היה עבודה של כמה שנים אבל הצלחנו לעשות שינוי שהיום לא מחוקקים חוק שקובע לנו עבודה.
<צפרא דוויק: במשרד הרווחה או במשרד הבריאות לא קובעים אף תכנית, בעיקר במשרד הרווחה, בלי שמגדירים שיהיו בה תקנים ותקציבים.
<צפרא דוויק: לדוגמה הוויכוח האחרון שלנו על חוק מיצוי זכויות שעובדים סוציאליים אחראים עליו שבא עם 10 מיליון שקלים בצדו.
<צפרא דוויק: זה הכי טרי שיש מלפני חודש.
<צפרא דוויק: זאת הדרך הנכונה להסתכל על זה.
<צפרא דוויק: לא יכול להיות מצב שלא יקבעו כל דבר עם המסגרת שיכולה לגרום לביצוע.
<צפרא דוויק: אבל נוצרות כאן שתי בעיות נוספות שאנחנו צריכים לתת עליהן את הדעת וציין את זה קודם חבר הכנסת איציק שמולי.
<צפרא דוויק: קודם כל, חלקיות משרה.
<צפרא דוויק: זה לא מספיק שנותנים משרה אלא צריך לתת משרה מלאה.
<צפרא דוויק: כאשר קובעים משהו ונותנים אותו בחלקיות משרה, למשל דיברו כאן על נוצץ, קבעו בתכנית יתד רק שלושת-רבעי משרה לעבודה עם צעירים בלי עורף משפחתי, זה לא מספיק וזה יוצר מעמסה מאוד גדולה.
<צפרא דוויק: צריך לתת קודם כל משרות מלאות.
<צפרא דוויק: הסיבה השנייה שצריך לתת משרות מלאות היא כי אנחנו נמצאים היום – ובטח אסתי תדבר על זה – בחסר נוראי של עובדים.
<צפרא דוויק: בשירותים החברתיים חסרים בין 10 ל-15 אחוזים עובדים.
<צפרא דוויק: אין תגובה בכלל למודעות דרושים.
<צפרא דוויק: אותו הדבר קרה עם קציני מבחן.
<צפרא דוויק: לא רצו לבוא.
<צפרא דוויק: למה לא רצו לבוא?
<צפרא דוויק: ראשית, חלקיות משרה, ושנית, השכר הכול כך נמוך.
<צפרא דוויק: למה שירצו להיות עובדים סוציאליים?
<צפרא דוויק: כתוצאה מזה העובדים לא באים אלינו לעבוד, המעמסה שנוצרת על העובדים הקיימים היא הרבה יותר חמורה מכפי שאיציק מעלה ואנחנו נמצאים במצב של קריסה של השירותים החברתיים במדינת ישראל.
<צפרא דוויק: אני רוצה שזה יהיה ברור לכל הנוכחים.
<צפרא דוויק: חבל שלא נמצאים כאן יותר חברי כנסת שישמעו את זה כי כל הזמן מחוקקים חוקים אבל צריך להוביל איזשהו שינוי מהותי בתפיסה, בנוסחאות, ולא או רק בכל מיני רפורמות שקובעות תיק פעיל, תיק מעקב וכולי אלא בכלל תפיסה יסודית אחרת.
<צפרא דוויק: אם לא יהיה לנו שינוי בעניין הזה, לא תהיה לנו רווחה.
<צפרא דוויק: הדבר האחרון.
<צפרא דוויק: אני לא רואה כאן את נציגי האוצר.
<צפרא דוויק: אני באמת לא מכירה את כולם.
אלי אלאלוף: הרפרנט של האוצר כאן.
<צפרא דוויק: בדרך כלל אנחנו עובדים עם יעל והיא לא כאן.
<צפרא דוויק: יש משהו במשרד האוצר שכלכלית הוא לא מובן לי.
<צפרא דוויק: אני כולו עובדת סוציאלית, אני לא אמורה להיות מבינה גדולה בכלכלה כי אם הייתי מבינה גדולה בכלכלה, אולי לא הייתי עובדת סוציאלית.
<צפרא דוויק: אבל אם אנחנו מדברים על כלכלה, התחשיב שעושים, "החיסכון" שמשרד האוצר עושה בתקציבים, שבגללם אין לנו מספיק עובדים, בגללם אין לנו מספיק פרויקטים, בגללם אין לנו עוד הרבה מאוד דברים, הוא תחשיב לא הגיוני כלכלית.
<צפרא דוויק: משפחה שאני עושה בה התערבות מוקדמת ובזמן, משפחה במצוקה, וכל מי שיושב כאן בחדר – בין אם הוא עובד סוציאלי ובין אם לאו – יודע שמשפחה במצוקה, משפחה בבעיה, יגדלו בה גם ילדים עם בעיה שיהיו למתבגרים עם בעיה שיגדלו להיות מבוגרים עם בעיה.
<צפרא דוויק: כל עבודה ראשונית שאנחנו עושים והיא מתחילה בעובדי משפחה ועובדים של טף, מכון להתפתחות הילד או משהו כזה, זאת עבודת מניעה.
<צפרא דוויק: עבודת מניעה חוסכת לנו אחר כך את קצין המבחן לנוער, קצין המבחן למבוגרים, שירות בתי הסוהר, אסתי בטח מכירה עוד אלף ואחת תכניות שאני אפילו לא יודעת לומר אותן, נושמים לרווחה, נחנקים מהרווחה וכולי וכולי.
<צפרא דוויק: כל התכניות האלה עולות כסף.
<צפרא דוויק: כל עובד סוציאלי בעתיד עולה כסף.
<צפרא דוויק: תנו לנו מספיק עובדים סוציאליים לעשות התערבות ראויה, מקצועית, נכונה.
<צפרא דוויק: מניעה כזאת חוסכת הרבה מאוד כסף לעתיד.
<צפרא דוויק: תשקלו את זה, תשבו שם הכלכלנים ותבדקו את זה ותראו.
<צפרא דוויק: אני באמת מפצירה שמהוועדה הזאת, חבר הכנסת אלאלוף ידידי, אנחנו הולכים כמה שנים ביחד מאז נבחרת לתפקיד הזה בוועדת אלאלוף, לעשות מעשים יותר מתערבים שדורשים ממשרד האוצר, ממשרד הרווחה וממשרד הבריאות להגדיל את התקציבים שיאפשרו לעובדים סוציאליים לעבוד כראוי.
<צפרא דוויק: כאן אני רוצה לציין שהבעיה היא לא רק בשירותים החברתיים אלא הבעיה היא גם במשרד הבריאות שמשום מה לא מדברים על זה.
<צפרא דוויק: גם במשרד הבריאות מתחילה בבתי החולים קריסה של העובדים, בעיקר בבתי החולים הפסיכיאטרים.
<צפרא דוויק: אנא, הצילו את שירותי הרווחה של מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אסתי.
אלי אלאלוף: אני מבקש לקצר כי הדיון מוגבל ל-45 דקות.
<אסתי אשל: אני מנהלת אגף רווחה באור יהודה ואני רוצה לדבר מהשטח.
<צפרא דוויק: אסתי גם נציגת המנהלים באיגוד העובדים הסוציאליים.
<אסתי אשל: אור יהודה היא במרכז של המרכז.
אלי אלאלוף: אם תקפלי את מפת ישראל, אילת עד נהריה, המרכז הוא בול באר שבע.
<אסתי אשל: אני עם ניסיון של 40 שנים.
<אסתי אשל: לפני שאני אתחיל לומר מה צריך, אני גם רוצה לתת מחמאה למשרד הרווחה שבאמת מפתח תכניות ומקצים להן כוח אדם.
<אסתי אשל: היום רואים בשטח את התוצאות.
<אסתי אשל: כמו למשל נושמים לרווחה, נתיבים להורות, עוצמה, תכניות שמתוקצבות בכוח אדם, במספר מטופלים, בתכנית טיפולית.
<אסתי אשל: מעולה.
<אסתי אשל: אבל מה, שכחו את הליבה.
<אסתי אשל: שכחו את עו"ס המשפחה, את עו"ס מש"ה שמטפל באנשים עם מוגבלות התפתחותית ושיקום.
<אסתי אשל: יש לנו למשל אוכלוסייה מאוד מאוד מוגדרת שאין בעיה לתקנן אותה, וכאן אני פונה לאוצר.
<אסתי אשל: זאת אוכלוסיית מש"ה.
<אסתי אשל: אנחנו יודעים בדיוק כמה אנשים.
אלי אלאלוף: יש לי המלצה לעובדים הסוציאליים.
אלי אלאלוף: תפסיקו לפנות לאוצר.
אלי אלאלוף: פנו לממשלה כי זאת אחריות כוללת של הממשלה.
<אסתי אשל: האוצר לא מאשר.
אלי אלאלוף: פנו לממשלה.
אלי אלאלוף: זה יהיה יותר אוטנטי.
אלי אלאלוף: זה אומר שאתם מבינים את המערכת.
אלי אלאלוף: אם לא תהיה החלטת ממשלה, אין שום חשיבות להחלטת האוצר.
אלי אלאלוף: אם לא תהיה החלטת ממשלה, אין שום חשיבות למה שעושה הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: תבקשו שהממשלה תהיה אחראית והיא אחראית.
<צפרא דוויק: למי בממשלה?
אלי אלאלוף: אתם לא יודעים מי זה ראש הממשלה?
אלי אלאלוף: אני אגלה לך בסוד.
אלי אלאלוף: תבינו, המאבק הוא ממשלתי והוא לא מאבק פלגני כזה.
אלי אלאלוף: עוד מעט תתחילו לדבר על ביטוח לאומי, אבל לא, זה כולם ביחד.
אלי אלאלוף: הדוח של העוני הוגש לממשלה ואומץ על ידי הממשלה.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו יכולים לפעול בכל המגזרים השונים או המשרדים השונים ולשנות.
אלי אלאלוף: אם לא תפנו, זה סימן שעוד לא עליתם כיתה, אתם העובדים הסוציאליים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם את זה באהבה ומתוך הערכה אדירה לעובדים הסוציאליים.
<אסתי אשל: בהחלט.
אלי אלאלוף: אתם מטפסים על הקיר הנמוך שהוא לא הקיר הנכון.
אלי אלאלוף: הקיר הנכון הוא אחריות ממשלתית.
אלי אלאלוף: אם לא תביאו את הממשלה להחלטות נכונות, תספרו כל מה שאתם רוצים.
אלי אלאלוף: זה טוב לאגו של מישהו זה או אחר אבל זה לא טוב למערכת.
<אסתי אשל: אקח את זה לתשומת לבי וכמובן אעביר את זה הלאה.
<אסתי אשל: לעת אתה אנחנו נמצאים במצוקה של כוח אדם בעבודת הליבה, בעבודה העיקרית של עו"ס משפחה, של עו"ס מש"ה, של נערה במצוקה.
<אסתי אשל: זאת הליבה שלנו.
<אסתי אשל: יש לנו באמת את עוצמה, יש לנו את נתיבים, אבל אלו שלוחות של אותן משפחת שנמצאות אצל עו"ס, משפחה, הן השלוחות שמטפלות.
<אסתי אשל: אני חייבת לשים דגש.
<אסתי אשל: המדינה דורשת היום, בעקבות החוקים שנחקקו לפני 20 שנים, עבודה אחרת.
<אסתי אשל: היום הכול שקוף, הכול מתוקשר וזה דורש הרבה יותר התייעצויות רב מקצועיות בתוך המחלקה עצמה למקרים מורכבים וזה נעשה יום יום בתוך ועדות עם כמות של עובדים כדי לקחת אחריות.
<אסתי אשל: אנחנו עושים שם שינויים שם אבל אנחנו עושים את השינויים האלה על חשבון משפחות שלא מקבלות מאתנו שום יחס אחר ויום אחד אותה משפחה שלא הגענו אליה תתפוצץ וזה יהיה אסון.
<אסתי אשל: אני מגיעה לעבודה, אני עובדת 40 שנים, אני מאוד אוהבת את העבודה שלי ומאמינה בה וכל יום באה בשמחה, אבל אני מתפללת שלא יקרה אסון כי אני יודעת שעובדים סוציאליים הם עובדים מקצועיים, נאמנים, עובדים מעבר לשעות העבודה עם שכר זעום ביותר והם לא מסוגלים להגיע לכל מספר האנשים שמטפלים בהם.
<אסתי אשל: לכן אני קוראת מעל במה זאת לשמוע את קולם של העובדים הסוציאליים שעובדים.
<שובל יצחק הכהן: יושבת ראש שותפה בעמותת עו"סים שינוי, סטודנטים וסטודנטיות לעבודה סוציאלית.
<שובל יצחק הכהן: ברשותך, תדבר קארין שהיא אחראית קשרי חוץ אצלנו בעמותה.
<קארין תשובה: אנחנו באנו לכאן לתת את הקול של הסטודנטים.
<קארין תשובה: צפרא אמרה שאין תגובה למודעות דרושים, ואני רוצה לומר שהמצב לא הולך ויותר טוב.
<קארין תשובה: אנחנו שומעים את הסטודנטים בכל הארץ וסטודנטים שמסיימים את התואר לא מעוניינים להמשיך במקצוע הזה.
<קארין תשובה: האוניברסיטאות והמכללות מלאות ויש רשימות המתנה אבל אנשים שיוצאים לא מוכנים להיכנס למקצוע בתנאים כאלה.
<קארין תשובה: אנחנו רוצים שמי שיהיה בחזית העבודה הסוציאלית, יהיו הסטודנטים הטובים וזה פשוט לא קורה כשהמצב הוא כזה.
<קארין תשובה: התקנים האלה לא הגיוניים וכך גם העומס.
<קארין תשובה: בהכשרות המעשיות שלנו אנחנו רואים את העומס, את השכר ואת האלימות שמופנית כלפי עובדים סוציאליים וכל הרעות החולות האלה.
<קארין תשובה: אנחנו רואים מה קורה וככל שהשנים יעברו, אנשים פשוט לא ירצו להיכנס למקצוע הזה.
<קארין תשובה: כל עוד המצב לא ישתנה, זה יישאר כך.
אלי אלאלוף: יש מחסור במקומות באוניברסיטה?
<צפרא דוויק: לא מגיעים.
<קארין תשובה: לא חסרים לעבוד בהם אבל מי רוצה להיכנס כשהמצב הוא כזה?
אלי אלאלוף: ובבתי ספר לעבודה סוציאלית יש מקומות פנויים?
<קארין תשובה: חסרים מקומות.
אלי אלאלוף: יש דרישה.
<צפרא דוויק: הרבה עובדים סוציאליים חדשים יוצאים כל שנה לשוק.
<קארין תשובה: הם מסיימים שלוש שנים, הם רואים את המערכת, את מבינים את המצב והם לא מעוניינים להיכנס למקצוע הזה.
<קארין תשובה: אנחנו, כולנו.
אלי אלאלוף: אני אבקש מהמנכ"ל להתערב בשלב הזה ואחר כך נבקש לשמוע את נציג האוצר ואז אני אסכם.
חנין זועבי: אני מוכרחה להגיד משהו.
חנין זועבי: כאילו יש לנו שני עולמות.
חנין זועבי: אומרים שיש מחסור במורים בבתי הספר בישובים היהודים ויש אבטלה נוראית בקרב המורים הערבים.
חנין זועבי: אותו הדבר אצל העובדים הסוציאליים.
חנין זועבי: יש אבטלה בקרב העובדים הסוציאליים הערבים ועכשיו חושבים לעשות להם הסבה לפסיכולוגיה כי חסרים פסיכולוגים.
<אריה אהרן: לא שמעתי על כך.
<אריה אהרן: שיש אבטלה בקרב עובדים סוציאליים ערבים?
<צפרא דוויק: להפך.
<צפרא דוויק: יש דרישה מאוד גבוהה.
<אריה אהרן: תביאי אותם אלי.
<אריה אהרן: אני מאיגוד העובדים הסוציאליים.
<אריה אהרן: אני יושב ראש מחוז תל אביב והמרכז.
<אריה אהרן: לא חסרים מקומות עבודה.
<צפרא דוויק: היחידים שלא מובטלים, אלה הם העובדים הסוציאליים דוברי ערבית.
חנין זועבי: אני שמחה שאני טועה.
<אריה אהרן: תפני אותם אלינו.
<צפרא דוויק: השכר הוא כל כך נמוך ולכן לא רוצים לבוא לעבוד.
<אביגדור קפלן: אדוני היושב ראש, מכובדיי.
<אביגדור קפלן: קודם כל, העובדים הסוציאליים באשר הם עושים עבודה קשה, הם עושים עבודה מאוד מסורה.
<אביגדור קפלן: זה מקצוע שראוי לשיפור הדימוי שלו גם בעיני העובדים הסוציאליים עצמם וגם בעיני הציבור כולו.
<אביגדור קפלן: יש מקום להעלות את שכרם ואם אנחנו ראינו בין הסכמים איזושהי בעיה נקודתית – כמו שציינתם עם קציני המבחן – לא היססנו להילחם ולקבל שדרוג של שתי דרגות ומענק התמדה כדי שאכן נוכל לגייס קציני מבחן.
<צפרא דוויק: בדיוק פלסטר על פצע.
אלי אלאלוף: בואו נקשיב בכבוד.
<אביגדור קפלן: אני שתקתי כשאת דיברת.
<אביגדור קפלן: העובדים הסוציאליים עוסקים לא רק בעוני אלא בהרבה מאוד נושאים בקרב האוכלוסייה החלשה והמוחלשת בכל המגזרים ובכל הישובים באשר הם.
<אביגדור קפלן: יחד עם זאת, אני רוצה להדגיש שהשמיכה היא קצרה.
<אביגדור קפלן: תמיד יהיה צורך בעובדים סוציאליים נוספים.
<אביגדור קפלן: יש היום מחסור בעובדים סוציאליים שיטפלו באזרחים ותיקים, יש מחסור בעובדים סוציאליים בסדרי דין ויש כמובן מקרים שקצב ההתפתחות שלהם הוא מהיר מאוד והתקינה לא מדביקה את קצב ההתפתחות.
<אביגדור קפלן: יחד עם זאת אני רוצה לציין שבשלושת השנים 2016, 2017 ו-2018 אנחנו הוספנו 550 תקנים וכבר סיכמנו שב-2019 יהיו עוד 290 תקנים.
<אביגדור קפלן: סך הכול בארבע שנים 840 תקנים על 4,900 בערך, שזאת הייתה נקודת המוצא, שזה בערך גידול של 17 אחוזים בתקינה.
<אביגדור קפלן: זה בהחלט גידול משמעותי.
<אביגדור קפלן: בנוסף לכך הועברו כ-730 עובדים סוציאליים במסגרת ההסדר של כתף אל כתף להיות עובדים מן המניין ולא עובדי כוח אדם.
<אביגדור קפלן: לכן נעשתה כאן פעולה מאוד מאוד משמעותית במשך השנים.
<אביגדור קפלן: ברור שאם יהיו לנו עוד תקנים, אפשר יהיה לחלק אותם ולשפר את השירותים בשטח.
<אביגדור קפלן: אנחנו משתדלים מאוד שתכניות חדשות יהיו מלוות בתקציבים והאוצר מלווה אותנו בעניין הזה.
<קריאה: תקציבים וכוח אדם.
<אביגדור קפלן: כוח אדם ותקציב, היכן שרק אפשר כאשר משיקים תכנית חדשה וגם כמובן להדביק את חוסר התקינה הקיים.
<אביגדור קפלן: אני חושב שנעשתה גם עבודה והתקדמות עצומה ברשויות המקומיות בכל הקשור ליישום הרפורמה בהעלאת המחשוב.
<אביגדור קפלן: המשרד השקיע הרבה מאוד כסף.
<אביגדור קפלן: הוא השקיע גם לא מעט כסף באבטחה, בעיקר בישובים באשכולות אחד עד שלוש, באבטחת מחלקות הרווחה שפה ושם מותקפות באלימות שראויה להוקעה.
<אביגדור קפלן: אני חושב שנעשתה עבודה מאוד מאוד משמעותית.
<אביגדור קפלן: יש מחסור, ננסה להדביק אותו עם הזמן ואני חושב שבסך הכול העבודה שלנו עם האוצר במסגרת התקציבים של שלושת שנים האחרונות הביאה פירות לא מבוטלים, במיוחד לאור העובדה שהרבה מאוד שנים קודם לכן כמעט ולא הייתה תוספת תקינת כוח אדם.
איציק שמולי: שאלה.
איציק שמולי: אדוני מנכ"ל, לגבי התקציב הקרוב.
איציק שמולי: דיברת על השנים האחרונות.
איציק שמולי: במבט צופה פני עתיד, יש כרגע תכנית קונקרטית להגדלת התקינה והשכר?
<אביגדור קפלן: ב-2019, כבר סיכמנו, זה יובא לאישור הכנסת במסגרת תקציב 2019, תוספת תקינה של 290 תקנים.
<אביגדור קפלן: זה סגור וסוכם עם האוצר.
<צפרא דוויק: זה עובד אחד לכל רשות חברתית.
אלי אלאלוף: אלה 290 תקנים.
<צפרא דוויק: זה חשוב.
<אביגדור קפלן: על 5,000 תקנים, זה משמעותי.
<אביגדור קפלן: זה בשנה אחת.
<אביגדור קפלן: אי אפשר לזלזל בזה.
איציק שמולי: מה לגבי הסכמי השכר שנעשו?
<אביגדור קפלן: הסכמי השכר, פג תוקפם ב-31 בדצמבר האחרון.
<אביגדור קפלן: אני מקווה שייפתח משא ומתן בין האיגוד לבין הממונה על השכר ואנחנו כמובן נסייע כדי להתקדם ולשפר היכן שאכן יש מקום לשפר, ויש מקום לשפר.
אלי אלאלוף: נציג האוצר רוצה לומר משהו?
אלי אלאלוף: ברוך הבא חבר הכנסת מאיר כהן וידידי שבגללו אני כאן.
<אייל מדן: אני רק רוצה לחזק את דבריו של המנכ"ל.
<אייל מדן: אני חושב שגם אנחנו ערים למצוקה שקיימת במחלקות לשירותים חברתיים ברשויות.
<אייל מדן: כפי שנאמר, נעשים צעדים על מנת לצמצם את הפערים.
<אייל מדן: תמיד אפשר להוסיף יותר, אבל כרגע המגמה היא של צמצום וניתנה תוספת משמעותית, כפי שהמנכ"ל ציין.
<אייל מדן: אני רוצה גם לומר שעל כלל התקציבים שמושקעים ברווחה, התקציבים שמושקעים במשרד הרווחה וקצב גידול התקציב של משרד הרווחה בשני האחרונות, גבוה מקצב הגידול של שאר התקציבים, כך שהחלק היחסי שלו בתקציב המדינה גדל.
<אייל מדן: זה חלק ממדיניות הממשלה להגדיל תקציבים לטובת הטיפול בחלקים בחברה, באוכלוסיות המוחלשות, וחלק מזה גם הולך לתקנים לטיפול ברשויות המקומיות.
<אייל מדן: אני מסכים עם הטענה שאומרת שטיפול ומניעה, כמו שנאמר, בטווח הארוך זה נכון יותר במקום שאנשים יידרדרו למצבים ובמקום לתפוס אותם אחרי שהם מידרדרים, תופסים אותם לפני כן.
<אייל מדן: כמובן שאין מחלוקת על האמירה הזאת ואני חושב שזה באמת נכון להשקיע בנושא משאבים.
<צפרא דוויק: איך זה מסתדר עם זה שאתם מקצים רק 300 תקנים?
<צפרא דוויק: אני לא מבינה את זה.
אלי אלאלוף: שאלה ללא תשובה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לומר לכם, חברים, ולך במיוחד צפרא דוויק היקרה לאור זה שאת מסיימת את תפקידך.
אלי אלאלוף: אמרתי בדבריי שהמלחמה בעוני הוא בזכות החיילים שהם העובדים הסוציאליים.
אלי אלאלוף: אבל לא לשכוח שעד לדוח העוני העובדים הסוציאליים לא עסקו במלחמה בעוני.
אלי אלאלוף: לא עסקתם בזה.
אלי אלאלוף: לא היה מושג של להוציא מהעוני.
אלי אלאלוף: מי שנתן לי תקווה, אלה עו"סים שינוי.
אלי אלאלוף: בפגישות אתם שמעתי את הדברים וכי כדאי לשנות את כיווני העבודה של העבודה הסוציאלית.
אלי אלאלוף: המערכת הזאת הנפלאה, החשובה, גם היא זקוקה לשינוי.
אלי אלאלוף: להמשיך ולספור תיקים כאילו זאת עבודה, אני אומר לכם ישראבלוף.
אלי אלאלוף: אני לא מתרשם יותר מזה שיש לי 300 תיקים.
אלי אלאלוף: זה סימן שלא טיפלתם באף אחד.
אלי אלאלוף: כדי להגיע ל-300 תיקים, זה אומר שאפילו לא פותחים אותם.
<צפרא דוויק: זה נכון.
אלי אלאלוף: אז לשם מה אתם מקבלים משכורת?
אלי אלאלוף: יש לי דפקט בראש.
אלי אלאלוף: אני לא רואה רק את הטוב אלא אני רואה גם את הצורך בשינוי.
אלי אלאלוף: חברים, העובדים הסוציאליים, אתם יכולים להיות המנוע של השינוי ברווחה במדינה הזאת ורק אתם.
אלי אלאלוף: על העובדים הסוציאליים לעשות חשבון נפש שאומר איזה שינוי הביאו למערכת בעשר השנים האחרונות.
מיכל בירן: את העובדים הסוציאליים אתה שולח לחשבון נפש?
אלי אלאלוף: מיכל היקרה, אל תנסי לתקן.
<אסתי אשל: אני עובדת סוציאלית 40 שנים ואני עובדת עם משפחות ועושה רק מה שאני יכולה.
אלי אלאלוף: תסתכלי בתכנית החדשה שיש היום במשרד הרווחה, נושמים לרווחה, וזה לא שינוי שבא מכם.
אלי אלאלוף: המערכת תחת הנהגתו של מאיר כהן באה עם הצעה.
אלי אלאלוף: אם אתם יודעים הכול, אין לי מה לעשות אתכם.
אלי אלאלוף: אם אתם מוכנים גם להקשיב לביקורת, יש לנו עתיד ביחד ונעשה שינוי אדיר.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים את דבריי ומבקש לא להפריע לי.
אלי אלאלוף: לי יש יתרון, אני גם יכול לנקוט בצעדים לא נעימים ואני לא רוצה לעשות זאת.
אלי אלאלוף: העובדים הסוציאליים צריכים לעשות חשבון נפש ולראות אם דרכי עבודתם היום הן דרכי העבודה של העתיד.
אלי אלאלוף: מיכל בירן, אני לא יודע מה עשית בחיים, אבל כדאי שתאמצי את העיקרון הזה כדי לתפקד טוב יותר כל יום לטובת העתיד.
אלי אלאלוף: תקשיבי במקום לשחק בטלפון.
מיכל בירן: ההערה שלך חצופה ולא במקומה.
אלי אלאלוף: תוציאו אותה בבקשה.
אלי אלאלוף: את יוצאת מהחדר.
מיכל בירן: אני לא יוצאת.
אלי אלאלוף: את יוצאת.
מיכל בירן: תקרא לי בקריאות ואני אצא בקריאה שנייה.
אלי אלאלוף: אני קורא קריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: עכשיו תצאי בבקשה.
אלי אלאלוף: תלמדי לשלוט על הפה שלך.
מיכל בירן: אני לשלוט על הפה שלי?
מיכל בירן: כדאי שתקשיב לעצמך.
מאיר כהן: אדוני המנכ"ל, שלום לך.
מאיר כהן: כשיושבים בחדר אנשים כל כך טובים עם יושב ראש ועדה שהוא מהטובים, אם לא הטוב ביותר שהיה עד היום, בעיני, שבאמת נוגע ומדבר מעומק ליבו, לרגע הדברים קצת מאבדים שליטה.
מאיר כהן: אני הגשתי את הצעת החוק שתגביל עובדים סוציאליים ל-50 תיקים.
<קריאה: ל-60.
מאיר כהן: ל-60-50.
מאיר כהן: הגשתי אותה משני טעמים.
מאיר כהן: האחד, הלכתי ובדקתי ב-OECD, בדקתי מה קורה באירופה, והשני, הייתי ראש רשות.
מאיר כהן: אני אמרתי לצפרא ואני אומר לכם שהפערים – ולזה אלי מתכוון – אצל העובדים הסוציאליים, בין אחת לשנייה, בין אחד לשני, הם מדהימים.
מאיר כהן: אני אומר את זה מניסיון של ראש עיר.
<צפרא דוויק: למה הכוונה?