GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: אותו אדם שיושב בראשות הממשלה היום אז היה שר האוצר.
אילן גילאון: תעדכנו מ-2003 עד עכשיו ואנחנו לא צריכים שום דבר.
אילן גילאון: זה לא כסף שנתתם, זה כסף שגנבתם.
אילן גילאון: אני אומר את הדבר הבא כדי שיהיה ברור לכולי עלמא.
אילן גילאון: אני נמצא בין פטיש לסדן.
אילן גילאון: מצד אחד, אני רוצה לא לחסוך אף שקל שיעבור לכל אחד לתוך החשבון שלו.
אילן גילאון: מי אני בכלל שאני יכול להעז דבר כזה.
אילן גילאון: יכול להיות שלפני שנה בכלל לא פיללנו שנגיע לרגע הזה.
אילן גילאון: מצד שני, המשא ומתן הה של פשרה על פשרה על פשרה, על עורמה, על עורמה, על עורמה, הוא בלתי נסבל.
אילן גילאון: מה פתאום נכנסו פה הקשישים?
אילן גילאון: מה זה שייך לעניין?
אילן גילאון: לאנשים נכים אין גיל מבחינת הקצבה.
אילן גילאון: אני רוצה שיהיה ברור לכולם.
אילן גילאון: כאשר הקצבה היתה 2,342 זה היה בסדר שהם יבחרו בגבוהה מבין השתיים.
אילן גילאון: אבל כאשר זה גבוה יותר לא קרה.
אילן גילאון: התרגיל שקרה כאן לאותה חברת ביטוח שנקראת ממשלת ישראל, שנהגה כאחרונת חברות הביטוח, שמסתירה סעיפים בתוך תת הסעיפים כדי שאנחנו לא נדע ולא נבין.
אילן גילאון: זה לא תפקיד של ממשלה.
אילן גילאון: ממשלה צריכה בראש ובראשונה לא לטמון פח לאנשים שהיא צריכה לגונן ולגן עליהם.
אילן גילאון: מה קרה פה?
אילן גילאון: אנחנו שמנו את החץ וסימנו את המטרה מסביב.
אילן גילאון: שמנו 4.2 מיליארד שקל ומי שרצה להעמיס כאן סעיף אחר סעיף אחר סעיף, עוד אלמנט ועוד אלמנט ועוד אלמנט, מתוך החלוקה הכוללת, אז הוא פירק את העניין הזה לכך שאנחנו לא מגיעים לסכומים שקבענו דוד, בפשרה השלישית שלנו, זוכר?
אילן גילאון: אני חשבתי שמילה זאת מילה.
אילן גילאון: בפשרה השלישית שלנו קבענו אותה.
אילן גילאון: אני בא ואומר לכם שהשיטה הזאת היא שיטת עבודה.
אילן גילאון: לא של האנשים שיושבים כאן, שימו לב טוב, של כל מיני אחרים, כמו פרופסורים למיניהם שנשכרו לעשות הסחת דעת, לבלבל את כולם.
אילן גילאון: אני מודה פה היום, אדוני היושב ראש, אינני מבין בכלל איפה אני חי.
אילן גילאון: אני רוצה להזכיר לכולכם שהתחלנו מהקצבה.
אילן גילאון: למה דיברנו עליה?
אילן גילאון: כדי שיהיה ברור לגמרי למה אנחנו מתכוונים.
אילן גילאון: זה היה 2,342, עכשיו זה 2,350, זה עלה בינתיים ב-8 שקלים.
אילן גילאון: אנחנו ביקשנו בהתחלה שתהיה 5,300.
אילן גילאון: הבנו שלא כל מבוקשנו יהיה בידנו.
אילן גילאון: הלכנו לפשרה מפליגה ואתם כעסתם עלי בצדק.
אילן גילאון: אני פגשתי סליחה ואמרתי שצריכים להיות כאן אחראים.
אילן גילאון: אנחנו מביעים שבמציאות הפוליטית שלנו, במעמד שלנו, כשאנחנו לא משמשים פקטור כל-כך טוב.
אילן גילאון: הרי אני כל פעם חוזר ואומר, אין דבר כזה אנשים מוגבלים, כל בני האדם הם מוגבלים.
אילן גילאון: זה ביטוח הדדי לכולם.
אילן גילאון: אי-אפשר לטמון פחים לעצמנו כי בסופו של דבר כולנו נצטרך את הדבר הזה.
אילן גילאון: לאחר שעשינו פשרה, גם לגבי הדיסריגרד וגם לגבי הקצבה, גם לגבי הפעימות וגם לגבי ההצמדה, פתאום אנחנו לאחר מכן מגלים דברים שאדם פשוט, אדם מהיישוב, אדם הגיוני, אדם הגון, איננו מאמין בכך.
אילן גילאון: אנחנו קבענו קצבה של 4,500 שקלים בסוף התהליך, אחרי 4 פעימות שלאנשים שיש להם שר"ם היא תגיע ל-4,050 לרוב כלל הציבור ו-3,800 לקבוצה הרבה יותר נמוכה.
אילן גילאון: ההיגיון שלי והמוסר שלי אומר, שכאשר הבטחתם את הקצבה, עכשיו אני לוקח ועושה את המכפלה ומשיג לזה את התקציב.
אילן גילאון: כאשר אני רוצה להוסיף אלמנטים נוספים לתוך העניין הזה, אני משיג לזה את התקציב, אבל מה שקובע זאת ההבטחה הראשונה לכל אדם נכה לקבל את הכסף.
אילן גילאון: כך עושים חשבון ולא ההיפך מזה.
אילן גילאון: אם אתה רוצה לשרת את האזרחים שלך.
אילן גילאון: אם אתה נמצא שם כדי לשרת אותם ולא את עצמך ולא להיות פרת בשן ולא להעלות לך את המשכורת באותו מדד שהקצבה נשחקה.
אילן גילאון: לכן אני אומר לכם.
אילן גילאון: אין לי ברירה, הרי הרוב יקבע מה שהוא רוצה לקבוע.
אילן גילאון: אנחנו יכולים לדבר ללמפה עד מחר, לסכם סיכומים.
אילן גילאון: אחרי זה אומרים שלא היה כלום כי אין כלום.
אילן גילאון: 3,700 שקלים זאת קצבה משמעותית אבל היא איננה זאת עליה דיברנו ועליה סיכמנו אחרי הפשרות.
אילן גילאון: שם צריך לבוא מפלס החרדה.
אילן גילאון: כל אדם צריך לדעת שלא יהיה לו יותר מידי קר בחורף ולא יותר מידי חם בקיץ.
אילן גילאון: שהוא לא יצטרך להתלבט אם הוא צריך לקנות תרופה.
אילן גילאון: יש למדינת ישראל את הכסף הזה, תלוי איפה היא שמה ובוחרות לשים אותו.
אילן גילאון: אני לא קונה את הסיפור הזה של הדיון עם פקידי האוצר.
אילן גילאון: פקידי האוצר, מבחינתי ומבחינת קבלת ההחלטות, אינם קיימים עכשיו.
אילן גילאון: מי ששם היום פוליטיקאים ומקבלי החלטות להתווכח ולהתמקח כמה שקלים הוא יעביר מפה ואיך מגדילים את זה – רבותיי, לכו תביאו כסף ותעמדו בהתחייבויות שלכם, זה הדבר החשוב ביותר מבחינת ההצבעה.
אילן גילאון: אני מתכוון להשאיר את כל ההסתייגויות שהגשתי בדיון הראשון והיום להימנע מהצבעה, כי אני לא יכול להקל ראש במה שהיושב ראש.
אילן גילאון: אני לא מקל ראש.
אילן גילאון: מצד שני, בדיון במליאה בכנסת בקריאה שנייה ושלישית, אנחנו נקבל כל פשרה שהרוב יקבל מתוך ותחת מחאה, מתוך אמונה שהדבר הזה חייב להשתנות לאותו מקום שהצדק צריך לקבוע אותו.
אילן גילאון: תמיד הצדק צריך לקבוע אותו.
אילן גילאון: המציאות הפוליטית היום יכולה להשתנות מחר.
אילן גילאון: אני נורא מצטער, כי אני האחרון שיגיד לכם שתיאבקו.
אילן גילאון: אני מאמין בחיים ללא מאבק.
אילן גילאון: אנשים צריכים להרבות שמחה בחיים שלהם ולא להיאבק על דברים שהם מובנים מאליהם.
אילן גילאון: הגינות, ככל שתהיה יותר הגינות, ככל שמילה תהיה יותר מילה ואנשים ישרתו את הציבור שהם אמורים לשרת, כך צריך להיות מאבק.
אילן גילאון: כולם כעסו על הנכים האלה שבלמו את המכוניות.
אילן גילאון: אף אחד לא שאל את עצמו מי הביא אותם למצב הזה?
אילן גילאון: איזו החלטה הביאה את האנשים למצב הזה?
אילן גילאון: לכן אני רוצה לסיים את הדברים במחילה ובסליחה, גם בשמי, גם בשם חבריי הטובים שנאבקו ונלחמו כל אחד ואחד מהם פה.
אילן גילאון: אבל אתם שמעתם החלטות מיניסטריאליות משר כזה או משר אחר שהבטיחו ואז כאשר אלי או כל אחד מהחברים האלה מגיעים אליכם, אתם שואלים אותנו כאילו אנחנו באמת קיבלנו ונתנו את ההבטחות האלה.
אילן גילאון: אני רוצה שתבחינו טוב טוב ותבינו טוב טוב מי בסופו של דבר צריך לקבל את ההחלטות?
אילן גילאון: מי קובע מי מקבל כמה ומי משלם כמה?
אילן גילאון: עליכם לשאול רק את השאלה כמה אתם מקבלים.
אילן גילאון: כל אחד מכם צריך לשאול את עצמו את השאלה כמה אני מקבל בסוף בשורה התחתונה?
אילן גילאון: את ההסתייגות אני חייב להשאיר.
אילן גילאון: בסופו של דבר ההחלטה הזאת תתקבל ברוב ומיעוט במליאת הכנסת, שגם העליתי הסתייגויות.
אילן גילאון: ההצבעה תהיה על-פי רוב.
אילן גילאון: כולנו בסופו של דבר נהיה כנועים להחלטת הרוב.
אלי אלאלוף: מוטי, בבקשה.
אילן גילאון: אני באמת רוצה הערכה שלמה לך.
אילן גילאון: אתה הובלת פה מהלך.
אילן גילאון: אני יודע באיזו מציאות אתה נמצא.
אילן גילאון: בעומק הלב שלך אני יודע גם מה אתה מרגיש ברגע הזה.
אילן גילאון: יש אילוצים, אני מבין אותם ואני יודע.
<שמחה בניטה: גם אני אומרת.
<שמחה בניטה: אני אוהבת אותך, אלי.
מרדכי יוגב: ברשות היושב ראש, ברשות כל חבריי חברי הכנסת, בזכות כל חברי הכנסת שנמצאים פה.
אילן גילאון: דרך אגב, שכחתי.
אילן גילאון: הקח"ן הזה, קחו אותו לכל הרוחות מפה.
אילן גילאון: מה אתם מסבכים איתו את כל העניינים?
אילן גילאון: בשביל מה צריך את זה?
אילן גילאון: למה אתם רוצים שהבור יתמלא מחולייתו?
מרדכי יוגב: אני קודם כל רוצה לומר שבליבי אני חד משמעי, ואני מניח שלב כולנו לגמרי עם הנכים.
מרדכי יוגב: בוודאי שהיתה צריכה להיות תוספת והצמדה גם לשכר המינימום וגם לשכר הממוצע במשק.
מרדכי יוגב: אני מסכים עם כל דבריו של חברי, חבר הכנסת אילן גילאון.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר בהערכה גדולה גם ליושב ראש הוועדה וגם לחברי חבר הכנסת ביטן.
מרדכי יוגב: כל מי שהתאמץ פה במאמצים להעלות את קצבאות הנכים – אני חושב שבהחלט צריך להכניס גם את השר"ם בתוך הדברים הללו.
מרדכי יוגב: אני חושב שבתחום הזה אין לי מספיק ניסיון ולא הייתי בעומקם של הדברים ולכן אני רק אומר את הכיוונים.
מרדכי יוגב: אני חושב שצריך היום לקבל את מה שיש ולהמשיך להיאבק על היותר מכך.
מרדכי יוגב: לזרז את קבועי הזמן שבהם יושלמו הקצבאות למעל 4,000 שקלים ולהמשיך את המאבק הזה אל מול האוצר.
<קריאה: למה להיאבק?
<קריאה: זה הכסף שלנו, זה הכסף שלנו.
מרדכי יוגב: מתוך שאני מכיר במאבקם הצודק של הנכים, אני חושב שגם חבריי חושבים כך, אני חושב שצריך לקבל את מה שיש ולהמשיך להיאבק הלאה.
<קריאה: אבל למה להמשיך במאבק, למה לא להיות בבית?
<קריאה: למה לצאת להיאבק כל הזמן?
<קריאה: אתה היית רוצה כל הזמן להיאבק?
<קריאה: אני לא הייתי רוצה להיאבק.
<קריאה: אני רוצה להיות בריאה, לא רוצה להיאבק יותר.
<קריאה: די, אין לי כוחות.
מרדכי יוגב: אנחנו כאן עם חבריי כדי להמשיך ולנסות להשתדל להביא את קצבה הזאת למקום גבוה יותר, מהר יותר בקבועי הזמן.
מרדכי יוגב: גם לנכים מגיע לחיות נורמלי.
<קריאה: אתם קוראים לי להיות עבריינית שאני לא משלמת – לא רוצה להיות עבריינית במדינה שלי.
אלי אלאלוף: אף אחד לא ממליץ.
<קריאה: לא יהיו לי חיים, לא יהיה לאף אחד פה חיים.
<קריאה: כל עוד לנו לא יהיו חיים, גם לכם לא יהיו חיים.
<קריאה: אני מבטיחה לכל אחד ואחד מכם אישית את זה.
<קריאה: לי אין חיים, גם לכם לא יהיו חיים.
<קריאה: לי נמאס כבר ככה לחיות.
<קריאה: אין לי כוחות.
<קריאה: כל פעם שאני באה לפה, אף אחד לא משלם לי.
אלי אלאלוף: אני ממליץ גברת שלא תאיימי.
<קריאה: אני לא מאיימת, אני אומרת את מה שיש לי.
<קריאה: אני מדברת מדם ליבי.
<קריאה: אני אומרת לכם את האמת שלי.
אלי אלאלוף: אני מבקש ממך להתאפק.
<קריאה: להתאבד?
<קריאה: להתאפק, חס וחלילה.
<קריאה: או טו טו נתאבד כולנו.
<קריאה: כולנו רוצים להתאבד כבר.
אלי אלאלוף: גברת, את רוצה להירגע?
<קריאה: זה מה שאתם רוצים, שנמות?
אלי אלאלוף: את רוצה להירגע?
אלי אלאלוף: חבר כנסת ביטן, בבקשה.
דוד ביטן: אני רוצה לענות לנעמי.
דוד ביטן: אין פה תוספת של 150 מיליון, יש פה תוספת של 4.350 מיליארד שקלים לכל שנה.
דוד ביטן: צריך גם לומר את זה.
דוד ביטן: זה לא שעכשיו הוספנו 150.
דוד ביטן: הבסיס זה תוספת של מעל 4.3 מיליארד, שזה כל שנה יתווסף למחיר.
דוד ביטן: זה לא מספיק, אין ויכוח שזה לא מספיק.
דוד ביטן: אין ויכוח שזה לא מספיק וצריכים יותר.
דוד ביטן: אני לא מתווכח על זה, אבל לא סיימנו את הכול עכשיו.
דוד ביטן: הבעיה בהסכם עם ההסתדרות שהמספרים לא היו מדויקים.
דוד ביטן: המספרים שהביאו מביטוח לאומי שונים מהמספרים שאז היו.
דוד ביטן: התקציבים, ההוצאות שהאוצר חישב היו הרבה יותר גבוהים ממה שחישבו באותה ישיבה.
דוד ביטן: לכן זה שינה את הפרמטרים.
דוד ביטן: דבר נוסף, את הקשישים לא לקחנו חשבון כי באמת אמרנו שזה לא עניין של ההסכם וזה עניין אחר.
דוד ביטן: בסופו של דבר שר הרווחה הביא תוספת לכל הקשישים, 50% מהעלייה, וזה שינה עוד פעם את הפרמטרים לרעת הקצבה.
<דורון יהודה: התוספת לא מופיעה.
דוד ביטן: זה לא יהיה 3,700, זה יהיה הרבה יותר מ-3,700.
דוד ביטן: הסיפור של החוק - - -
<דורון יהודה: דוד, לא הוסיפו תקציב לגמלאים, מה אתה מדבר?
דוד ביטן: לא הוסיפו, הכניסו את זה ב-4.2.
דוד ביטן: הוספתם את הגמלאים.
דוד ביטן: הגמלאים לא היו.
דוד ביטן: אתם הסכמתם להוסיף את הגמלאים.
דוד ביטן: עם כל הכבוד, הנכים הסכימו להכניס את הגמלאים.
<קריאה: אז תוסיפו תקציב.
<קריאה: דוד, אנחנו דרשנו את הגדלת התקציב הסתדרות ואתה התעלמת מזה.
דוד ביטן: מה אתה חושב, שאני שר האוצר?
<קריאה: אני יודע שלא, אבל בכל זאת.
דוד ביטן: אני בהסתדרות הוספתי מ-4 מיליארד ל-4.2.
דוד ביטן: לא שאלתי אף אחד, נכון?
דוד ביטן: עכשיו הוספנו עוד 150 מיליון.
דוד ביטן: אבל זאת לא הבעיה, תקשיבו טוב.
דוד ביטן: בגלל שבחוק, משיקולים של תקציבים, לא נקבע תקציב 2019 ו-2020, אז לא יכולים לכתוב את החלוקה כמו שכותבים את זה לגבי 2018.
דוד ביטן: יש ויכוחים עם האוצר על הגידול בנכים שיהיה עד 2020.
דוד ביטן: לא יכולנו לדעת מה יהיה גובה החלוקה ב-2020.
דוד ביטן: אבל, על-מנת להבטיח שבכל מקרה ובכל סיטואציה הקצבה לא תפחת מסכום מסוים, הכנסנו את ההבטחה הזאת של מינימום.
דוד ביטן: זה לא אומר שזה יהיה המינימום.
דוד ביטן: זה גם יכול להיות הרבה יותר מהמינימום וזה יהיה הרבה יותר.
דוד ביטן: ב-2021 תהיה הצמדה.
דוד ביטן: ההצמדה תהיה בין 2% ל-4%.
דוד ביטן: זה יביא את זה בסוף 2021 בטוח ל-4,000 שקלים.
<נעמי מורביה: הצמדה למה?
<נעמי מורביה: כתוב ב-2022.
דוד ביטן: בסוף 2021, במדד שיהיה של תוספת השכר, זה יעלה בין 150 ל-200 שקלים.
דוד ביטן: בגדול, בסוף 2021 בכל סיטואציה זה יגיע ל-4,000 שקלים.
<נעמי מורביה: היא לא צמודה לשכר הממוצע במשק?
דוד ביטן: שכר ממוצע במשק נע כל שנה בין 2% ל-4%.
דוד ביטן: זה בדרך-כלל.
<נתי ביאליסטוק כהן: אתה רוצה להגיד שב-2021 יצמידו את זה רטרואקטיבית אחורה?
דוד ביטן: לא רטרואקטיבית.
<נתי ביאליסטוק כהן: דוד, תיקח בחשבון שחצי מהאנשים שיושבים פה לא יודעים אם יגיעו ל-2022.
דוד ביטן: תנו לי רגע להסביר.
<קריאה: תסביר לי למה בארבע פעימות ולא במכה אחת?
דוד ביטן: הרי אמרתי שהכסף הזה לא מספיק, אין לנו ויכוח.
אלי אלאלוף: גברת, את באמת מפריעה, אזהרה ראשונה.
דוד ביטן: אנחנו מבטיחים את ה--3,700 אבל זה יהיה הרבה יותר.
דוד ביטן: אנחנו רק מבטיחים בחוק שבכל סיטואציה זה לא יפחת מזה.
<קריאה: אתם לא יודעים לקיים.
דוד ביטן: קודם כל, ההבדל מכל ההבטחות שהיו עד היום, שכל הדברים אלה נכנסים לתוך חוק.
דוד ביטן: זה לא משנה מה יהיה תקציב המדינה, זה יהיה בתוך החוק.
דוד ביטן: זה בסופו של דבר מסתובב סביב 3,900-4,000 שקלים, זה א יעזור לאף אחד, זה מה שיהיה בסוף.
אלי אלאלוף: יש לי הרגשה שהגענו לשלב של המשפטים הדמגוגיים.
אלי אלאלוף: אני מאחל לכולם בריאות מלאה.
אלי אלאלוף: תפסיקו לאיים עם משפטים מיותרים.
<אייל כהן: זה לא איומים.
<אייל כהן: אני מקיים, אני לא מאיים.
אלי אלאלוף: לא, אני שומע דברים אחרים.
אלי אלאלוף: תחיו בגיהינום ותחיו בגיהינום, זה המשפטים.
<קריאה: גם ככה אנחנו חיים בגיהינום.
אלי אלאלוף: אחרון הדוברים חבר הכנסת סאלח סעד ואנחנו עוברים לקריאת החוק.
סאלח סעד: אני לא מבין למה הנכים צריכים להגיע למצב כזה.
סאלח סעד: באמת, לי נמאס, או לנו נמאס, שמשרד האוצר מורח את הנכים.
סאלח סעד: זאת פשוט מריחה מכוונת.
סאלח סעד: תרשו לי לומר מכוונת, כי זה לא יכול להיות שמשרד האוצר וממשלת ישראל תיתן תשובות לא הולמות כמו שצריך לנכים האלה שנותנים את דם ליבם ונתנו את דם ליבם למדינת ישראל.
סאלח סעד: אני מציע שבסופו של דבר הסכום הכולל שיהיה מחוקק בחוק סעיף בתוך החוק, שהסכום הכולל בסוף התהליך צריך לראות אותו כבר מראש.
סאלח סעד: אם אפשר שהסכום הכולל נראה אותו - - -
אלי אלאלוף: אם היית משקיע קצת זמן בלימוד החוק, זה כתוב.
אלי אלאלוף: יש לי הצעה, תעשה שיעורי בית, חבר הכנסת ואחר-כך נדבר.
סאלח סעד: אדוני היושב ראש, עשיתי שיעורי בית, הכול בסדר.
סאלח סעד: אני יודע על מה אני מדבר.
אלי אלאלוף: אתה לא יודע על מה אתה מדבר.
סאלח סעד: אז אני אומר שבמקום שהאוצר - - -
אלי אלאלוף: שר הרווחה לפני מספר שנים היה הבוס הפוליטי שלך.
סאלח סעד: סליחה, נו, באמת.
סאלח סעד: זה פופוליסטי מה שאתה אומר עכשיו.
מירב בן ארי: ואתה לא?
מירב בן ארי: לא היית באף דיון.
אלי אלאלוף: לך מותר להיות דמגוג?
אלי אלאלוף: מספיק כבר?
סאלח סעד: שר האוצר צריך להיות אמון כלפי הנכים האלה.
סאלח סעד: זה מה שצריך לעשות.
סאלח סעד: הוא צריך והפקידים - - -
אלי אלאלוף: באת פעם אחת לישיבה על הנכים?
אלי אלאלוף: אתה עכשיו מטיף לנו.
סאלח סעד: אלי, אני ארבעה חודשים בכנסת, כבר השתמשתי הרבה ישיבות אצלם.
סאלח סעד: כל ישיבה אצלם אני נמצא איתם.
סאלח סעד: מגיע להם את הכסף שהם מבקשים בזכות ולא בחסד.
סאלח סעד: בשביל כך אני אומר שהאוצר צריך להיות יותר הגון וצריך לשלם את מה שמגיע להם עם כל מה שמשתמע מכך.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד לך דבר אחד.
אלי אלאלוף: תוספת במהלך הארבע שנים הקרובות של 4.35 מיליארד זה תוספת לתקציב הנכים של 50% וזה לא מספיק.
סאלח סעד: ארבע פעימות עד 2022.
אלי אלאלוף: זה א מספיק, זה מה שיש לי להגיד.
אלי אלאלוף: בבקשה, אנחנו עוברים להקראה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שקט מוחלט כדי שתקשיבו טוב כי אנחנו מצביעים על כל סעיף וסעיף.
<נעה בן שבת: סעיף 1 קראנו אותו כבר.
<נעה בן שבת: סעיף 1 נוגע להצמדה.
<נעה בן שבת: הצמדה משנת 2022 ואילך לשכר הממוצע ב-1.1 כל שנה.
<נעה בן שבת: יש גם שתי הסתייגויות.
<נעה בן שבת: התייחסנו להסתייגות אחת של קבוצת יש עתיד, קבוצת הרשימה המשותפת, קבוצת המחנה הציוני וקבוצת מרצ.
<נעה בן שבת: ההסתייגות שלהם הציעה שההצמדה תחל החל משנת 2019 ובשנת 2018 לפי השיעור כאמור - - -
מיקי רוזנטל: אנחנו מורידים את ההסתייגות הזאת.
מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים הסתייגות דיבור במליאה.
<נעה בן שבת: אם יש לכם הסתייגויות אחרות, אין לכם בקשת רשות דיבור.
אילן גילאון: אנחנו יכולים להשאיר את זה במליאה וגם פה.
אילן גילאון: אני לא מוריד את זה.
<נעה בן שבת: קראנו את ההסתייגות שלהם והסברנו אותה כאן.
<נעה בן שבת: היתה הסתייגות חלופית של המחנה הציוני שביקש שההצמדה לשכר הממוצע תהיה מחודש יולי 2019 ואילך.
<נעה בן שבת: את ההסתייגות החלופית הזאת אתה מוריד?
מיקי רוזנטל: אני מוריד.
<נעה בן שבת: אז יש לנו קודם הצבעה על הסתייגות לסעיף 1 של סיעת יש עתיד, הרשימה המשותפת, המחנה הציוני וקבוצת מרצ.
<נעה בן שבת: קודם מצביעים על ההסתייגות ואחרי זה אפשר להצביע על הסעיף.
אילן גילאון: אני הייתי מציע שבוועדה כולם יצביעו על ההסתייגויות.
אילן גילאון: במליאה כבר אין לנו שליטה.
אלי אלאלוף: היות וחלק מאיתנו הסכימו להוריד את ההסתייגות הזאת - - -
אילן גילאון: אני לא הסכמתי.
אלי אלאלוף: לא, אמרתי חלק.
אלי אלאלוף: אני מבקש להצביע על ההסתייגות של יש עתיד ושל מרצ.
אלי אלאלוף: ההסתייגות של סיעת יש עתיד וסיעת מרצ לסעיף 1 לא נתקבלה.
מיקי רוזנטל: אני מבקש להירשם להסתייגות דיבור.
אלי אלאלוף: מי בעד סעיף 1 כפי שכבר קראנו?
אילן גילאון: אני לא משתתף בהצבעה.
אלי אלאלוף: מי בעד סעיף 1?
אלי אלאלוף: בעד – 6
אלי אלאלוף: סעיף 1 נתקבל.
אלי אלאלוף: סעיף 1 התקבל.
אלי אלאלוף: אילן גילאון לא השתתף בהצבעה.
<נעה בן שבת: סעיף 2 גם אותו קראנו, סעיף 32 לחוק העיקרי.
<נעה בן שבת: במקום הקטע החל במילים "סכום השווה" ועד המילה "אחוזים" יבוא "הסכום השווה לשיעור כמפורט להלן" ובסופו יבוא "1.
<נעה בן שבת: בשנת 2018 54.92%.
<נעה בן שבת: בשנת 2019 57.82%.
<נעה בן שבת: בשנת 2020 ואילך 56.19%.
<נעה בן שבת: " בסעיף הזה יש הסתייגות של קבוצת מרצ והרשימה המשותפת.
<נעה בן שבת: הן מציעות שהחל משנת 2021 ישפה אוצר המדינה את המוסד בכל שנת כספים בסכום שלא יפחית מ-4.341 מיליארד שקלים חדשים בעד ההגדלות של הקצבאות לפי פרק ט' ולפי סעיף 251".
אילן גילאון: את ההסתייגות אנחנו יכולים את זה להסיר.
אלי אלאלוף: אין הסתייגויות יותר.
<יעל אגמון: צריך לתקן את המספרים.
<יעל אגמון: לאור השינויים הבאים צריך לתקן את המספרים.
<יעל אגמון: בתום הדיון של השיפוי נעביר את המספרים המדויקים.
<נעה בן שבת: במקום ה-4.2 אנחנו מגדילים את זה.
<יעל אגמון: בסוף הדיון נחשב ונעביר לוועדה את המספרים המדויקים.
<קריאה: למה לא עכשיו?
<יעל אגמון: זה פשוט עניין טכני.
אלי אלאלוף: זה עניין טכני, יש הסכמה עקרונית.
<נעה בן שבת: אפשר לאשר את הסעיף.
אלי אלאלוף: זה עניין של התחשבנות בין האוצר לביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים על סעיף 2.
אלי אלאלוף: בדרך-כלל בהצבעות אין הערות ביניים.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתכבדו אותנו, זה הרגע שלנו.
אלי אלאלוף: כדאי שנצביע בצורה שקטה ומסודרת.
אלי אלאלוף: מי בעד סעיף מס' 2?
<נעה בן שבת: בכפוף לסכומים שנקבל אחר-כך ממשרד האוצר ומהמוסד לביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: היות והמציעים הורידו את ההסתייגויות, מי בעד סעיף 2?
אלי אלאלוף: סעיף 2 נתקבל.
אלי אלאלוף: סעיף 2 התקבל.
<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו בסעיף 2א.
<נעה בן שבת: "תיקון סעיף 186.
ברישא המילים: אפשר להצביע על הסעיף הזה.
ברישא המילים: הסעיף הזה קשור בסעיף הבא.
ברישא המילים: הוא קשור לאיחוד הקח"ן.
ברישא המילים: סעיף 2א מתקן את סעיף 196.
ברישא המילים: לפי מה שמוצע בנוסח הזה הקח"ן ייחשב כחלק מהקצבה החודשית המלאה.
אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים על סעיף 2א.
אלי אלאלוף: סעיף 2א נתקבל.
אלי אלאלוף: סעיף 2א התקבל.
אלי אלאלוף: אילן גילאון לא משתתף.
<נעה בן שבת: הסעיף הבא שלנו הוא סעיף 200.
<נעה בן שבת: הוא הסעיף שבו נעשה שינוי גדול לעומת הנוסח הקודם.
<נעה בן שבת: הסעיף כרגע מציע שבקצבה החודשית המלאה ייכללו גם סכום של 107% מקצבת יחיד מלאה, כפי שהיה עד היום, אבל גם הסכום של הקח"ן בשיעורו הגבוה, זאת אומרת, 20.6%.
<נעה בן שבת: זה לא חל לגבי מי שחלות עליו הוראות סעיף 307.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, מי שנמצא במוסד במימון ציבורי.
<נעה בן שבת: בנוסף לכך, ייכלל בו גם סכום התוספת.
<נעה בן שבת: יהיה פה תיקון מסוים בסכום התוספת.
<נעה בן שבת: לא הצבענו עדיין על הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: אחר-כך פסקאות 2 ו-3 לסעיף הזה הן רק תיקוני ניסוח בלבד.
<יעל סלנט: "תיקון סעיף 200 בסעיף 200 לחוק העיקרי 3.
<יעל סלנט: בסעיף 200 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "29%" יבוא "35.33%" ובמקום הסיפה החל במילה "לקצבת" יבוא "לקצבה ששיעורה הוא צירוף השיעורים שלהלן מקצבת יחיד מלאה (להלן – קצבה חודשית מלאה): (1) 107%; (2) 20.6% למעט מי שחלות לגביו הוראות סעיף 307; (3) 21.75";
<נעה בן שבת: אני רוצה להסביר על הסכומים שמדובר בהם.
<נעה בן שבת: הסכומים של 29% שהופכים להיות 37.35% זה העלאת הדיסריגרד לסכום של 3,700 שקלים.
אלי אלאלוף: רק שתבינו, זאת קפיצה מ-2,800 ל-3,700.
<קריאה: עוד ארבע שנים.
אלי אלאלוף: עכשיו, עכשיו.
מיקי רוזנטל: גם ככה המצב קשה, למה להגיד סתם דברים?
<נעה בן שבת: התחולה היא למרץ.
אלי אלאלוף: נתי, אתה כלכלן, אתה יודע מה זה מאמץ.
<נעה בן שבת: התחולה של ההוראה הזאת היא למרץ.
<נעה בן שבת: הסכום הנוסף זה ה-20.6%.
<נעה בן שבת: זה מה שהיה הקח"ן, אבל בשיעור הגבוה שלו.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על סכום של 452 שקלים חדשים.
<נעה בן שבת: זה אומר שזאת תוספת של עוד 300 שקלים, למי שקיבל בעבר את הקח"ן בשיעור הנמוך שלו ועוד תוספת של 100 שקלים למי שקיבל את הקח"ן בשיעור הבינוני.
<נעה בן שבת: פסקה 3 מדברת על התוספת החדשה שניתנת כאן לפי הצעת החוק.
<נעה בן שבת: היא תוספת של 470 שקלים.
<נעה בן שבת: השיעור, כמו שאמרנו, 21.47%.
<נעה בן שבת: יש כמה הסתייגות לסעיף.
<יעל סלנט: "(2) בסעיף קטן (ב), במקום הסיפה החל במילים "(לקצבה בשיעור זה" יבוא "(להלן – קצבת יחיד מלאה)"; (3) בסעיף קטן (ג), במקום הקטע החל במילה "בנוסף" ועד המילה "תוספת" יבוא "נוסף על קצבה חודשית מלאה, תוספת".
<נעה בן שבת: יש פה כמה הסתייגויות לסעיף.
אלי אלאלוף: אתן משאירים אותן, חברים?
<נעה בן שבת: אז הסתייגות על הדיסריגרד של קבוצת יש עתיד יורדת.
<נעה בן שבת: קבוצת המחנה הציוני, אתם מורידים את ההסתייגות?
<נעה בן שבת: גם ההסתייגות לגבי שכר המינימום?
<אלכס פרידמן: כבוד היושב ראש, כבוד היושב ראש.
אלי אלאלוף: אלכס, רק שנייה.
אלי אלאלוף: תאפשר לנו לסיים את הקריאה ונחזור אליך.
<נעה בן שבת: יש לנו פה הסתייגות אחת שדיברה על 4,300.
<נעה בן שבת: הסתייגות שנייה דיברה על להשוות לשכר המינימום.
<נעה בן שבת: בהסתייגות הזאת קבוצת יש עתיד הורידה את ההסתייגות שלה.
<נעה בן שבת: קבוצת מרצ?
אילן גילאון: לא מורידים.
<נעה בן שבת: קבוצת הרשימה המשותפת?
אילן גילאון: הם הודיעו שהם איתנו.
<נעה בן שבת: קבוצת המחנה הציוני?
מיקי רוזנטל: הורדנו.
<נעה בן שבת: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
מיקי רוזנטל: אנחנו ביקשנו את כל ההסתייגויות להפוך זכות דיבור.
<נעה בן שבת: הסתייגות דיבור היא רק למי שאין לו הסתייגויות.
<נעה בן שבת: לכן אנחנו לא יכולים לתת.
<נעה בן שבת: ההסתייגות מדברת על כך שבמקום 29% מהשכר הממוצע בדיסריגרד, יבוא שכר המינימום כמשמעותו לפי חוק שכר המינימום.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הדיסריגרד יהיה בגובה שכר המינימום.
<נעה בן שבת: זאת הסתייגות של קבוצת מרצ וקבוצת הרשימה המשותפת.
<קריאה: אתם נאצים, נאצים.
אלי אלאלוף: מי אמר את ?
אלי אלאלוף: תוציאו אותו מי שאמר את המילה הגסה, הזוועה הזאת.
אילן גילאון: תוציאו את מי שאמר את זה.
אלי אלאלוף: תוציאו אותו, בבקשה.
אילן גילאון: אנחנו נאצים?
<קריאה: כן, אתם נאצים, נאצים.
אלי אלאלוף: את יכולה לסיים?
<נעה בן שבת: זאת הסתייגות ראשונה לסעיף הזה.
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על ההסתייגות הזאת.
<נעה בן שבת: הסתייגות של קבוצת מרצ וקבוצות הרשימה המשותפת, שהדיסריגרד יהיה בגובה שכר המינימום.
אלי אלאלוף: נמנעים – 2
מיקי רוזנטל: קרן אלהרר ואני נמנענו.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 3.
<נעה בן שבת: הסתייגות נוספת בסעיף הזה לעניין הדיסריגרד של קבוצת הרשימה המשותפת ובמקור גם של קבוצת המחנה הציוני.
<נעה בן שבת: ההסתייגות הזאת מבקשת למחוק לחלוטין את כל מבחן ההכנסה מנושא הנכות.
מיקי רוזנטל: אנחנו מסירים את ההסתייגות.
<נעה בן שבת: נשארת ההסתייגות של קבוצת הרשימה המשותפת.
קארין אלהרר: אני נמנעת.
<נעה בן שבת: הסתייגות נוספת לסעיף 3 של קבוצת יש עתיד, קבוצת מרצ, קבוצת הרשימה המשותפת וקבוצת המחנה הציוני.
<נעה בן שבת: הם ביקשו להכליל פה עוד שתי פעימות.
<נעה בן שבת: אחת של 373 שקלים ואחת בסכום כפול ממנה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, מ-1.1.2020 ועד 31.12.2020 373 שקלים.
<נעה בן שבת: מ-1.1.2021 ואילך כפול.
קארין אלהרר: אלי, בוא נדחה את ההצבעה לסעיף הזה.
מיקי רוזנטל: כי אנחנו צריכים לקבל תשובה על ה-3,700 ואז אנחנו נסיר את ההסתייגות.
אילן גילאון: אני לא מסיר.
אלי אלאלוף: צהריים טובים, אני מחדש את הישיבה.
אלי אלאלוף: אנחנו בהסתייגות מס' 6.
<נעה בן שבת: הסתייגות של קבוצת יש עתיד, קבוצת מרצ, קבוצת הרשימה המשותפת והמחנה הציוני.
<נעה בן שבת: ההסתייגות דיברה על שתי פעימות.
מיקי רוזנטל: אנחנו מבקשים זכות דיבור במליאה.
אלי אלאלוף: אבל אנחנו כרגע מצביעים על הסתייגות מס' 6.
<נעה בן שבת: ההסתייגות היא של סיעת יש עתיד, סיעת מרצ, סיעת הרשימה המשותפת וסיעת המחנה הציוני.
<נעה בן שבת: מציעים שמ-1.1.2020 עד דצמבר 2020 תהיה תוספת של 373 שקלים ומ-1.1.2021 תהיה עוד פעימה בסכום כפול ממנה ותחליף את הפעימה הקודמת.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים ומנסים להתקדם.
<נעה בן שבת: הסתייגות של סיעת יש עתיד, סיעת מרצ, סיעת הרשימה המשותפת וסיעת המחנה הציוני.
<נעה בן שבת: היא אומרת בעצם עוד שתי פעימות.
<נעה בן שבת: פעימה ראשונה בשנת 2020 של 373 שקלים ופעימה נוספת בסכום כפולה שתחל מ-1.1.2021 ואילך.
אלי אלאלוף: נמנעים – 1 הסתייגות מס' 6 של קבוצת מרצ והרשימה המשותפת לסעיף 3 לא נתקבלה.
אלי אלאלוף: ההסתייגות נפלה.
אלי אלאלוף: חוזרים לסעיף 3.
אלי אלאלוף: חברים, אתם לא יכולים לשבת ולהפריע לחברי כנסת.
דוד ביטן: חאג' אתה מצביע נגד, אני לא מבין.
דוד ביטן: אמרת שאתה מוריד אז למה אתה מצביע.
אלי אלאלוף: לא נורא, בואו נתקדם.
<נעה בן שבת: עכשיו חוזרים לסעיף 3.
<נעה בן שבת: בהמשך לבדיקת המספרים בין הביטוח הלאומי - - -
אלי אלאלוף: אנשי האוצר, החוצה.
אלי אלאלוף: אנשי האוצר תתייעצו בחוץ.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 3 שהצבענו על הסתייגויות לגביו.
<נעה בן שבת: באותו סעיף הקראנו סכומים לגבי סעיף 200(א)(3) בו.
<נעה בן שבת: כפי שמנסר לנו הסכום המעודכן צריך להיות 21.40 ולא 21.47 כפי שהקראנו קודם.
<נעה בן שבת: זה מביא אותנו ל-470 שקלים.
<נעה בן שבת: אפשר להצביע על הסעיף הזה, סעיף 3.
אלי אלאלוף: מי בעד סעיף 3?
אלי אלאלוף: בעד – 8
אלי אלאלוף: נמנעים – 2 סעיף 3 התקבל.
אלי אלאלוף: סעיף 3 התקבל.
<נעה בן שבת: עוד תיקון.
<נעה בן שבת: הביטוח לנו קודם האוצר והביטוח לאומי להביא סכומים מעודכנים לגבי סעיף 2 שקראנו אותו קודם, לגבי סכומי השיפוי.
<נעה בן שבת: הסכומים הם כלהלן: בשנת 2018 זה 55.83%.
<נעה בן שבת: זה מתייחס לתקופה החל מ-1.3.2018.
<נעה בן שבת: בשנת 2019 זה 58.04% ובשנת 2020 ואילך זה 56.41%.
<נעה בן שבת: כבר הצבענו על זה רק ביקשנו הבהרה למספרים.
<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו בסעיף 4 שהוא ביטול סעיף 200א.
<נעה בן שבת: סעיף 200א הוא הסעיף היום שעוסק בקצבה החודשית הנוספת.
<נעה בן שבת: כיוון שהקבצה החודשית הנוספת עוברת לתוך קצבה חודשית מלאה, לכן הסעיף הזה מבוטל.