GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אתם זורקים את זה אליהם, ואתם מחכים שזה יסתדר.
נחמן שי: זה לא יסתדר לבד.
נחמן שי: הממשלה צריכה להיות שם בשביל להסדיר את זה.
נחמן שי: השנייה, הייתי צריך לומר בהתחלה – אני מברך על השינוי.
נחמן שי: מעודד אותי מאוד לראות את החבורה הצעירה הזאת, שלקחה את זה על עצמה, ועושה את זה באמת עם מוטיבציה, עם כנות ועם רצון.
נחמן שי: זו תופעה ברמה הלאומית מאוד מאוד חשובה.
נחמן שי: אתם מבינים שזה הולך להיות השינוי הדרמטי ביותר בחברה הישראלית בשנים הקרובות, וטוב שאתם ניגשים עכשיו.
נחמן שי: זה קצת מאוחר, אבל עדיף עכשיו.
נחמן שי: השלישית, גם תחשבו, ולא עסקתם בזה בכלל, איך להעלות את התקרה לזכאות, להרחיב בכלל את האוכלוסייה, הלוא נגיע אליהם.
נחמן שי: יכול להיות שסכומי הכסף שנקבעו כגג היום, שמעבר להם המדינה לא מתערבת, כן מחייבים התערבות של המדינה.
נחמן שי: קצת יותר להעלות את זה, זה ידרוש יותר כסף, אבל אנשים שנמצאים מתחת לסף הזה קשה להם מאוד, וגם אנשים שנוגעים בסף הזה קשה להם מאוד, אתם חייבים לעזור להם.
קארין אלהרר: קודם כול, אני רוצה לברך על המהלך הזה.
קארין אלהרר: מה שפחות ברור לי בשלב הזה, אני מניחה שאני עוד אלמד, זה הנושא התקציבי.
קארין אלהרר: כמה יתוקצב תוספתי, לא טייס אוטומטי, בסיפור הזה.
קארין אלהרר: זה נאמר פה ברצף על-ידי כל-כך הרבה אנשים.
קארין אלהרר: הסיפור המשמעותי בעיניי הוא לא ללכת למקום של פטרונות, כי אני לא חושבת שלכולם מגיע בדיוק אותו דבר, אבל כן חופש הבחירה.
קארין אלהרר: אני חושבת שהוא מאוד מאוד רלוונטי בעניין הזה, כדי שיתאפשר מענה מיטבי לכל אדם על-פי צרכיו, וזה דבר מאוד בסיסי שנצטרך לתת עליו את הדעת ולתת לו מענה מדויק בהצעת החוק הזאת.
קארין אלהרר: אם אני אקח את הדבר שהכי שמחתי עליו, ואני חושבת שהוא יעלה את יכולת האנשים לממש את הזכויות שלהם זה הנושא של ה-Case manager או אדם שעושה את התכלול.
קארין אלהרר: התכלול הוא לב העניין.
קארין אלהרר: אם לא נמצא גורם מתכלל שבאמת יכול לתת את המענה, יהיו כוונות טובות, אבל הן לא יבואו לידי ביטוי.
טלי פלוסקוב: זה החיסרון כשמדברים אחרי שלושה חברי כנסת, אבל בכל אופן, דבר אחד, אני רוצה לברך גם את אלון וגם את יעל, הם עשו עבודה מצוינת, וזה שהציגו לנו היום - - -
<אלון מסר: זה גם משרד הבריאות, המוסד לביטוח לאומי - - -
אלי אלאלוף: כולל כל מי שלא אמרנו.
טלי פלוסקוב: אני לא אגיד שמות, אבל לכל אחד שלקח חלק יש מקום להגיד פה תודה, וכמובן לשר האוצר.
טלי פלוסקוב: 1.8 מיליארדי שקלים לא נותנים בכל יום.
אלי אלאלוף: אם כבר שרים, גם שר הרווחה וודאי שר הבריאות, סגן שר הבריאות היום.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לדבר על שתי תוספות מעבר לכל הנושאים שדיברו.
<שמואל סמי קידר: אין פה נציגות של משרד הרווחה.
אלי אלאלוף: אין פה נציג משרד הרווחה?
אלי אלאלוף: הוא עסוק.
<שמואל סמי קידר: צריך לשים לב לנקודה הזאת.
טלי פלוסקוב: שני דברים בקצרה.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו כבר מדברים על הבדיקות המשפילות שאנשים עוברים.
טלי פלוסקוב: בני 90 ומעלה היום מקבלים שעות רק על-פי אישור רופא גריאטרי.
טלי פלוסקוב: הגיע הזמן להוריד את הגיל הזה ל-80.
טלי פלוסקוב: אפשר לבדוק את העלות ולבדוק אם להכניס.
טלי פלוסקוב: והדבר השני והאחרון.
טלי פלוסקוב: אם נגיע לכך שברמה הראשונה אכן יקבלו בכסף, צריך לתת פה מקום לבקרה יותר רצינית, והבקרה הזאת צריכה להביא בחשבון גם אפשרות לפסילת גמלה בכסף, אם הקשיש לא יהיה מטופל כראוי.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, כי החברות קמות.
אלי אלאלוף: הן איימו בנימוס, לא סתם, אז זה עוד יותר מחייב אותי.
אלי אלאלוף: אפשר לפתוח איתכם את הדיון ביום חמישי?
לאה פדידה: תפדל.
אלי אלאלוף: היום 13 בפברואר 2018, כ"ח בשבט תשע"ח, השעה כמעט 09:05.
אלי אלאלוף: אני שמח לפתוח את הישיבה בהמשך לישיבה הקודמת.
אלי אלאלוף: נתחיל בהערות שהיו לכם עוד לפני סעיף 9, ונמשיך בסעיף 9.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשתף אתכם ברגע מאוד מרגש אתמול במליאה בכנסת עם העברת החוק שמאפשר הגדלת הקצבאות לנכים הכלליים, גם כאלה ששכחנו.
אלי אלאלוף: תהיה תוספת תקציבית למשך 4 שנים הקרובות, אבל כבר ב-2018 תהיה תוספת תקציבית של יותר משני מיליארד שקל.
אלי אלאלוף: זה מוציא את כל הנכים מתחת לקו העוני, זה מעלה אותם, אבל זה עוד רחוק מהציפיות ומהרצוי מצד כל חברי הכנסת והשרים ששותפים למהלך הזה - שר האוצר, שר הרווחה וראש הממשלה, ששלושתם היו מעורבים בפרטי פרטים.
אלי אלאלוף: תהיה תוספת גם ב-2019 של עוד כשני מיליארד שקל, שמביא אותנו ב-2022 לתוספת בבסיס התקציב של 4 מיליארד 341 מיליון שקל.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שמדובר ביותר מ-250 אלף נכים.
אלי אלאלוף: זה מביא את הקצבאות שלהם מ-9 מיליארד שקל היום ל-13 וחצי מיליארד שקל.
אלי אלאלוף: לצערנו כל יום יש נכים חדשים, כמו אצלכם.
אלי אלאלוף: ההישג המרכזי בעיני זה שזה עם הצמדה מובטחת לשכר הממוצע במשק.
אלי אלאלוף: מדובר בהעלאת הקצבה מ-2,349, הסכום המפורסם, ל-3,270 שקל, ועוד ועוד דברים נוספים.
אלי אלאלוף: לצערי, ובצדק – זאת זכותם המלאה – הנכים מרגישים שזה לא מספיק, אבל זה מאמץ אדיר של המדינה לתקן עיוות שהתחיל ב-2003 כשהפסיקו את ההצמדות.
אלי אלאלוף: בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לכל מי שעשה בעבודה המדהימה הזאת.
אלי אלאלוף: זה היה שילוב מטורף.
אלי אלאלוף: אני מתרגש מדבר אחד נוסף, וזה שכל הנוכחים במליאה אתמול, 84 חברי כנסת מכל הסיעות, הצביעו בעד וללא שום הימנעות או בריחה.
אלי אלאלוף: אנשים רצו את זה, רצו את השילוב של קואליציה ואופוזיציה.
אלי אלאלוף: זה רק אומר שאפשר לעשות דברים כאלה בכנסת ישראל.
אלי אלאלוף: אני אשמח לממש את זה גם עליכם, שנצליח להגיע כמה שיותר מהר לעבודה, לסיום הריצה הזאת, ריצת העומק שאנחנו ביחד פה מנהלים.
אלי אלאלוף: אני מקווה שנצליח לעשות את זה בהקדם האפשרי.
<רות פרמינגר: אשריך שזכית להוביל למהלך הזה בתבונה וברגישות.
<רות פרמינגר: אני נמצאת פה שנים ארוכות ורואה את זה.
<רות פרמינגר: באמת ישר כוח.
<רות פרמינגר: תבורכו, אתה וכולם.
אלי אלאלוף: בואו נעבור לעבודה.
<יעל סלנט: אנחנו נמשיך בקריאה החל מסעיף 9לו.
<יעל סלנט: הדיון האחרון נגמר כשעוד היו כמה הערות לסעיף הזה, אז ממש בקצרה הערות אחרונות.
<רינת גזית: אני מבקשת להעיר קצת אחורה לפני 9לו, בסעיף קטן (ה) שלפני, לגבי נכה שזכאי לקבל רכב בבעלות המדינה וכו'.
<רינת גזית: בסעיף הראשון מדובר על מימוש שיעורי נהיגה ומבחני נהיגה.
<רינת גזית: לדעתי זה חזרה, זה נמצא גם ב-9לב(1).
<רינת גזית: אם אפשר רק לבדוק את זה.
<רינת גזית: העניין המהותי זה בסעיף קטן (2), סיוע במימון אביזרי עזר לרכב לנכה הזקוק להם עקב נכותו לפי קביעת קצין תגמולים.
<רינת גזית: אנחנו נמצאים פה בנכים בנכות מיוחדת שהנכות שלהם נלקחת בחשבון, ולכן, לדעתי, לא צריכות להיות פה המילים "עקב נכותו", אלא צריך להתאים להם רכב על כל המכלול.
<רינת גזית: לנכים בנכות מיוחדת מתייחסים בכל המכלול, לא צריך להיות דווקניים בהתייחסות כאן, לכן צריך להוריד את המילים "עקב נכותו".
<יעל סלנט: מה שאת אמרת על 9לב(1), להבנתי משרד הביטחון - - תתקנו אותי אם אני טועה, אבל 9לב(1) מדבר על רכב רפואי ומימון שיעורי נהיגה למי שנוהג ברכב רפואי.
<יעל סלנט: הסעיף הזה מדבר על רכב בבעלות המדינה.
<יעל סלנט: זה שתי קבוצות שונות.
<יעל סלנט: לעניין ההתאמות אתם מסכימים?
<ערן יוסף: אנחנו מסכימים.
<ערן יוסף: בלי המילים "עקב נכותו".
<יעל סלנט: בלי עקב נכותו.
<אבי חן: אני רוצה להתייחס לדרגות של דמי ניידות.
אלי אלאלוף: אמרנו שנתייחס לנושאים שעברנו או נעבור.
אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף, תדע להעיר.
<אבי קצב: אני נכה צה"ל בדרגת מאה אחוז, כמעט עיוור, שריד ראייה ממלחמת לבנון הראשונה.
<אבי קצב: מה שקורה לגבי הרכב הרפואי, רכב המדינה, זה שמשרד הביטחון עשה אפליה.
<אבי קצב: מה האפליה?
<אבי קצב: הם הבדילו בסכום הרכישה של הרכב בין נכים עיוורים שאינם בעלי כלבי נחיה, לבין אלה שיש להם כלב נחיה.
<אבי קצב: זו אפליה.
<אבי קצב: עברתי לרכב מדינה כשזה לא היה לגבי העיוורים, זה היה רק לגבי המשותקים.
<אבי קצב: בזמן שעברתי לרכב מדינה שילמתי ממכירת הרכב למשרד הביטחון את מה שנתנו לי בהתחלה, זאת אומרת, גם מפה וגם מפה.
<אבי קצב: זאת אפליה.
אלי אלאלוף: הנושא הוא רציני, אבל זה עניין אישי.
<אבי קצב: זה עניין כללי לגבי כל העיוורים, זה לא לגבי בלבד.
אלי אלאלוף: חוץ מהכלב, לגבי הרכב, אם להחזיר או לא, אני חושב שזה עניין אישי, זאת אומרת, זה לא קשור פה למה שקראנו, למה שנכתב.
אלי אלאלוף: לגבי כלב הנחיה, מישהו רוצה להתייחס מהמשרד?
<ערן יוסף: אני רוצה לתקן.
<ערן יוסף: נכים עיוורים זכאים לבחור בין רכב מדינה לבין רכב רפואי, זאת בחירה שלהם.
<ערן יוסף: אם הם בחרו ברכב מדינה, יש את הרכב שהמדינה נותנת.
<ערן יוסף: אם הם בחרו רכב רפואי, יש הבחנה בין נכה שיש לו כלב נחיה ונדרש לו רכב סטיישן יותר גדול שיהיה מקום לכלב ולכן יש הגדרה ספציפית לזכאות שלו, לבין נכה שאין לו כלב נחיה ומקבל רכב אחר.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, האופציה בידך.
אלי אלאלוף: הייתה לו שאלה על כך שהוא היה אמור להחזיר את הכסף אחר כך.
אלי אלאלוף: תעשה בירור, זה עניין מאוד אישי.
<יעל סלנט: אני מניחה שאתה מתכוון להוראות הכלליות של ההחזקה.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה - אמרנו את זה, לא נחזור על זה - דברים אישיים לא על השולחן.
<אבי קצב: לא אישי.
<אבי קצב: יש אפליה בין הנכים העיוורים לבין הנכים המשותקים בדרגת נכות מאה פלוס בדלק שהם מקבלים.
<אבי קצב: אנחנו מקבלים 2,000 שקל לעומת המשותקים שמקבלים 3,800 ויותר, אולי יותר מ-4,000.
<אבי קצב: אני לא יודע בדיוק את הסכום, אבל זה ממש כפול ויותר.
<אבי קצב: זו גם אפליה.
<אבי קצב: אותי בתור עיוור אשתי צריכה לקחת, להחזיר.
אלי אלאלוף: ירשמו.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה סיבוב קטן של הבהרות כאלו, אחר כך נבקש מאגף השיקום לענות.
<ריזק סאלאח: לא התקבל עדכון, לא ניתנה העלאה בתקציב לרכישת רכב מדינה מזה לפחות עשור, אם לא יותר.
<ריזק סאלאח: בקשר לעניין של הניידות שאומר חברי, צריך לזכור שיש למשותקים שישה טיפולים שבועיים שחייבים לעשות אותם מטעמי בריאות.
<יעל סלנט: אתה מדבר על דמי הניידות, או על רכב המדינה עצמו?
<ריזק סאלאח: על רכב המדינה, על גובה התקציב לרכישת רכב מדינה.
<ריזק סאלאח: הוא לא עלה מזה 10 שנים או יותר.
אלי אלאלוף: מה זה חשוב לך?
אלי אלאלוף: המדינה קונה רכב ומספקת לך.
<ריזק סאלאח: קונים רכב שהוא פחות ממה שדרוש.
<ריזק סאלאח: זה מהווה בעיה בשבילנו.
אלי אלאלוף: חבר'ה, תשאירו קצת אחריות לאחרים.
אלי אלאלוף: לא כל דבר חייב להיות - -
<מאיר חלבי: הוא מתכוון שיש הגבלה על התקציב של הרכב.
אלי אלאלוף: על הרכב עצמו?
אלי אלאלוף: אבל הם מספקים רכב.
אלי אלאלוף: מה, הוא לא מתאים?
<מאיר חלבי: יש פה נקודה של תקציב וגם - -
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר, תשאירו דברים.
אלי אלאלוף: לא נראה לי שיש פה על מה לחפור.
<איציק שושן: הזכרתי בדיון הקודם שהעיוורים לפני כ-10 שנים הגיעו בדין ודברים עם האגף – כ-94 עיוורים במספר - שיש להם רצון לעבור לרכב מדינה.
<איציק שושן: הם מכרו את הרכב הרפואי האחרון, החזירו את הכסף לאגף ונכנסו לקטגוריה של רכב רפואי באותם סכומים.
<איציק שושן: עם השנים הורידו להם את הזכאות מ-320 אלף ל-260 אלף.
<איציק שושן: את קצבת הניידות גם כן הורידו בכ-2,000 שקל.
<אבי קצב: רק לתקן אותך, לגבי עיוורים שהם בעלי כלבים זה מאתים שישים ומשהו, לגבי עיוורים שאינם בעלי כלבים זה 236,600.
אלי אלאלוף: אי אפשר, חברים, גם מתקנים וגם זה.
אלי אלאלוף: בואו נלך לדברים הרציניים שיש, אני בטוח שעוד לא הגענו לכולם.
<איציק שושן: הצעד הזה נעשה כי הם רצו להיכלל בקטגוריה של המאה פלוסים, של המשותקים, ברכב מדינה, רק שעם השנים הסכומים השתנו.
אלי אלאלוף: אפשר להתייחס ל-3 הערות האחרונות?
<ערן יוסף: עלו פה שתי הערות.
<ערן יוסף: אחת לגבי דמי ניידות, ואני מזכיר שעוד לא דנו בהן בכלל.
<ערן יוסף: אבל כן, יש דרגות שונות של דמי ניידות לסוגי נכות שונים.
<ערן יוסף: אני לא חושב שזה משהו שהוא לא סביר.
<ערן יוסף: כשנגיע לדמי הניידות נדבר על זה.
<ערן יוסף: הדבר השני זה לגבי סוגי הרכבים.
<ערן יוסף: כמו שאמרתי, יש בחירה לנכה עיוור בין רכב מדינה לבין רכב רפואי.
<ערן יוסף: מי שחושב שהבחירה לא הייתה נכונה, בהחלפה הבאה יכול לחזור לבחירה השנייה.
<יעל סלנט: מה שהם מדברים פה זה על הסכום שאתם מקצים לרכב המדינה?
<ערן יוסף: אני לא יודע על מה הם מדברים.
<ערן יוסף: רכב מדינה זה רכב מדינה שהם מקבלים ומגיע להם, רכב רפואי זה רכב יציג שנקבע בתיאום עם הארגון לכל אחת מהקטגוריות.
<אבי קצב: יש הבדל בין בעלי כלבים לבין כאלה שהם לא בעלי כלבים.
<אבי קצב: זאת המציאות.
<אבי קצב: תבדוק את זה טוב לפני שאתה אומר.
<ערן יוסף: לגבי רכב עם כלב נחיה ובלי כלב נחיה עניתי קודם.
<ערן יוסף: נקבעו קטגוריות שונות ברכבים.
<ערן יוסף: היה רכב לעיוור עם כלב נחיה, רכב סטיישן מה שנקרא, ורכב לנכה עיוור ללא כלב נחיה, רכב מסוג אחר.
<ערן יוסף: זה הופיע בסוגי רכבים שהקראנו לפני שלושה דיונים.
<איציק שושן: הנציגות של העיוורים עשתה את הצעד הזה בזמנו.
<איציק שושן: מכרו את הרכבים הרפואיים בלי שום קשר לכלב נחיה על מנת להיכלל בקטגוריה של המאה פלוס.
<איציק שושן: זה אמור להיות באותם סכומים.
<איציק שושן: הם עשו את הצעד הזה של לעבור לרכב מדינה על מנת להיות באותה קטגוריה - אם בנפח, בסכומים ובקצבת הדלק - רק שעם השנים זה השתנה.
אלי אלאלוף: אני לא מבין, ברגע שנתנו לך את האופציה לבחור בין זה לבין זה, בין רכב מדינה לרכב בבעלותך, בחרת מה שבחרת.
אלי אלאלוף: יש תנאים לבחירה א' או לבחירה ב'.
אלי אלאלוף: אז מה, אתם אחרי זה חוזרים?
אלי אלאלוף: בוא תתחיל לזרום.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לי הצעה, תפסיקו להסתכל על השכן.
אלי אלאלוף: אני ראיתי את זה גם בדיון האחר שבו אמרו:
אלי אלאלוף: למה הוא פתאום קיבל תוספת של 100 שקל ואני רק 50?
אלי אלאלוף: אולי אתה היית לפני כן עם תוספת הרבה יותר משמעותית?
אלי אלאלוף: תפסיקו להסתכל.
אלי אלאלוף: תקבלו את מה שמגיע לכם כל אחד בצורה אופטימאלית, אל תסתכלו על האחר.
אלי אלאלוף: כל הזמן הדשא שלנו לא מספיק ירוק.
אלי אלאלוף: חברים, מספיק כל הפסטיבל הזה של "בוא נקנא בשכן".
אלי אלאלוף: לא צריך לקנא, תברכו אותו שיצליח, תברכו את עצמכם שתצליחו, בואו נמשיך הלאה.
אלי אלאלוף: אי אפשר כל הזמן שאתם מחזירים אותנו.
אלי אלאלוף: אני רוצה בדיונים האלה, בנקודות האלו לעצור.
אלי אלאלוף: יש לי רק בקשה, גברת - זה רק בגלל שאנחנו מתרגשים מנוכחותך וממצבך האישי - זה לא המקום לדון בדברים אישיים.
<שיפרה רביע: אני חייבת ליידע.
אלי אלאלוף: לא עשית את זה?
אלי אלאלוף: לא הייתה לך הזדמנות?
אלי אלאלוף: לא נתנו לך אף פעם הזדמנות?
<שיפרה רביע: תן לי אפשרות.
<שיפרה רביע: זה להציל את החיים של בעלי.
<שיפרה רביע: בעלי הוא נכה צה"ל.
אלי אלאלוף: הוא פה איתנו?
<שיפרה רביע: הוא כאן.
<שיפרה רביע: עמי, תרים את היד.
<שיפרה רביע: שנינו נכי צה"ל.
<שיפרה רביע: עמי עם קליע בכף יד.
<שיפרה רביע: יש לנו בן אחד עם קשיים מרובים.
<שיפרה רביע: לפני שבועיים הוא השתחרר מהצבא.
<שיפרה רביע: עמי עבר בשנים האחרונות ניתוחים בכף יד בגלל הרסיסים, כל פעם לחצי דם גבוהים בניתוח, אחרי זה טיפול נמרץ, אחרי הטיפול נמרץ פנימית.
אלי אלאלוף: למה באת לפה?
<שיפרה רביע: אני חייבת להסביר, תנו לי להסביר.
אלי אלאלוף: מי המליץ לך לבוא לישיבה הזאת?
<שיפרה רביע: אני רציתי לבוא.
אלי אלאלוף: אני מרגיש שזאת בעיה אישית.
<שיפרה רביע: לבעלי אין כליות, הוא חולה סופני.
אלי אלאלוף: פה אנחנו נוכל לפתור?
אלי אלאלוף: זה לא המקום הנכון.
<שיפרה רביע: מי המקום?
אלי אלאלוף: יגיעו אליכם.
אלי אלאלוף: אני אדאג שיגיעו אליכם מאגף השיקום.
ענת ברקו: חזי, אתה מכיר את זה?
<שיפרה רביע: עמי קיבל סט של כדורים.
<שיפרה רביע: בעלי ימות, אני נשארת לבד, אין משפחה.
אלי אלאלוף: מה זה עוזר לך שזה יהיה עכשיו?
אלי אלאלוף: את רוצה טיפול, או רוצה לסבול, להמשיך לסבול?
<שיפרה רביע: אני חייבת עזרה.
אלי אלאלוף: תקבלי עזרה.
אלי אלאלוף: אני יכול לבקש איזה מועד הכי קרוב השבוע הזה שמישהו יבקר אותה?
<חזי משיטה: אדוני היושב-ראש, אנחנו מכירים את שיפרה.
<חזי משיטה: אני מכיר את הסיפור החדש והעצוב של בעלה.
<חזי משיטה: הנושא של כליות באגף שיקום מטופל לא רק בהתאם לכללים הלאומיים, גם בהתאם לכללים הבינלאומיים.
<חזי משיטה: אנחנו נמצאים במצוקה גדולה של השתלה מן החי והשתלה מן המת.
<חזי משיטה: התורים לא נקבעים על ידי אגף שיקום.
<חזי משיטה: אנחנו מטפלים רק במי שמוכר אצלנו.
<שיפרה רביע: עמי קיבל פרקוסט עם לחצי דם גבוהים במשך שנים, פרקוסט דרך מרפאת כאב.
<שיפרה רביע: ד"ר סרגיי נתן לו את הפרקוסט שנים, אף אחד לא אמר לו שזה יכול להרוג אותו.
<חזי משיטה: אם יכירו בו על כליה, הוא ייכנס לרשימה של המטפלים.
<שיפרה רביע: ואם לא, הוא ימות.
אלי אלאלוף: גברת, אני מרגיש לא נוח בדיון הזה.
אלי אלאלוף: אני מבטיח לך שהשבוע מישהו מאגף השיקום - -
<שיפרה רביע: הם לא מקשיבים.
<שיפרה רביע: אני מאבדת את כף היד בגלל שגלגל עזר הוא לא מוכן לאשר, שזה בכלל מקרן עיזבונות.
<שיפרה רביע: אני מאבדת את היד.
<קריאה: הם לא סבלניים לדברים האלה.
<שיפרה רביע: עזוב את זה.
<שיפרה רביע: הבן שלי יישאר לבד, לא יהיו לו הורים.
<שיפרה רביע: בלי עמי אני לא אוכל לחיות.
<שיפרה רביע: אתה יכול לחייך, זה בסדר.
ענת ברקו: אף אחד לא מחייך.
<שיפרה רביע: אני לא ישנה בלילות.
ענת ברקו: אני אלך לליצמן, כמו שהלכנו ועשינו פגישה עם ליצמן.
ענת ברקו: אם יש איזו שהיא בעיה אישית שאני אוכל לעזור מול ליצמן, נלך ביחד לליצמן.
<חזי משיטה: חברת הכנסת ברקו, אין שום דבר שצריך ללכת לליצמן.
<שיפרה רביע: למה לא?
<שיפרה רביע: אתם עוצרים לי גז רפואי, אני מלאה בכאבים.
אלי אלאלוף: נחזור בעוד כמה דקות.
אלי אלאלוף: חברים, אתם צריכים לעזור.
אלי אלאלוף: זה לא המקום שכל נכה, עם כל הכאב, ובוודאי צריך להקשיב לו, יבוא לפה.
<קריאה: מר אלאלוף, אתה בונה חוק שהולך להיות - -
אלי אלאלוף: אתם רוצים שיהיה פסטיבל ובלגן?
אלי אלאלוף: תאמינו לי, יש מי שיחליף אותי בשמחה.
אלי אלאלוף: אנחנו אמורים להתקדם בחוק.
אלי אלאלוף: אף אחד לא העז להתמודד 70 שנה.
אלי אלאלוף: החוצפן המטורף התורן זה אני, אז תנו לי לנהל.
אלי אלאלוף: אני רוצה להביא, לתקן כמה שיותר.
אלי אלאלוף: אם צריך סיבוב נוסף, נעשה סיבוב נוסף.
אלי אלאלוף: אם צריך אחרי החוק לעשות תיקוני חוק, אני מבטיח לכם שכל עוד אני פה אני אשרת בשמחה את כל האוכלוסייה של הנכים, ודאי גם אחרים.
<קריאה: אנחנו בטוחים בזה, אין לנו ספק.
אלי אלאלוף: בואו נתקדם, חברים.
אלי אלאלוף: לא נוכל אם לא תהיה משמעת משותפת לכולנו.
אלי אלאלוף: האישה הזאת, אתם חושבים שזה לא כואב לי?
אלי אלאלוף: היא הייתה מפורקת.
אלי אלאלוף: לתת לה לדבר?
אלי אלאלוף: שהיא תעשה את זה בנוכחותכם?
אלי אלאלוף: הייתם רוצים להיות כאלה?
אלי אלאלוף: זה לא הזמן לטפל בה.
אלי אלאלוף: לטפל בה זה בחוץ, בשקט, בחדר שלי .
אלי אלאלוף: מה שהיא רוצה היא תקבל עם הרופא של הכנסת, לא פה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתבינו את זה, זה לא על מנת להיפטר ממנה, זה על מנת לתת לה את מה שמגיע לה מהמקום הנכון.
אלי אלאלוף: אני רוצה שנחזור לפה.
אלי אלאלוף: תעשו בבקשה.
אלי אלאלוף: הם לא מגיעים במקרה לפה, הם מגיעים כי אומרים להם: בשולחן הזה תגידו מה שבא לכם.
אלי אלאלוף: בואו נתקדם בחוק.
אלי אלאלוף: אם רוצים אחר כך לעשות קבלת קהל, אני מוכן להשתתף.
אלי אלאלוף: תבינו, אי אפשר בכל ישיבה להתחיל במקרה קשה ולשכוח את המקרים הרבים שזקוקים לנו.
<יעל סלנט: נמשיך בקריאה.
<יעל סלנט: 9לו.
<יעל סלנט: סיוע לנכה שאינו זכאי לרכב רפואי.
<יעל סלנט: נכה שאינו זכאי לרכב רפואי לפי סימן זה, שהמכון הרפואי לבטיחות בדרכים קבע שעקב נכותו עליו להתקין אביזרי עזר ברכבו כתנאי למתן רישיון נהיגה, יקבל סיוע במימון רכישה והתקנה של אביזרי העזר, לרבות מימון שיעורי נהיגה ומימון מבחן כשירות, ככל שאלה נדרשים לאבזור; סיוע לפי סעיף זה יינתן אחת לחמש שנים.
<רפי כהן צמח: אני חושב שצריך להוסיף את המילים "סיוע מלא", כי לפעמים סיוע הופך להיות גם חלקי.
<יעל סלנט: סיוע בכל הצעת החוק הוא מלא או חלקי.
<יעל סלנט: אם רוצים להגיד - -
<רפי כהן צמח: אם עקב נכותו הוא לא זכאי לרכב רפואי אבל הוא זכאי לאבזור של הרכב, חייב להיות כתוב פה סיוע מלא.
<אבנר גולן: אני רוצה לצטט מלשון ההוראה, כדי שתבין את המשמעות של הניואנסים במילים.
<אבנר גולן: בסעיף 90 להוראה, שזה סעיף שמתייחס למיתקון אביזרים ברכב שאינו רפואי, כתוב שהנכה יהיה זכאי למימון רכישה, לא כתוב לסיוע.
<אבנר גולן: צודק רפי שאומר שכשמדברים על סיוע זה יכול להיות גם חלקי.
<אבנר גולן: חשוב שהנוסח כפי שרשום בהוראה יהיה גם בתזכיר, זאת אומרת, למימון רכישה מלא.
<אבנר גולן: זה הנוסח שצריך להיות.
אלי אלאלוף: הכוונה היא לרכישת רכב מלא?
<רפי כהן צמח: לא, אבזור.
<אבנר גולן: עלות האבזור.
אלי אלאלוף: האבזור אמור להיות מלא?
<אלי סבן: אנחנו נותנים סיוע מלא בהתאם לתעריפי המשרד.
<קריאה: שיהיה כתוב.
אלי אלאלוף: נכתוב אבזור מלא.
<פזית תדהר: הסיוע הוא מלא, ובלבד שזה לפי תעריפי המשרד.
<פזית תדהר: מי שמחליט להתקין אבזור שהוא יותר יקר מהתעריפים של המשרד, יקבל לפי התעריפים של המשרד.
אלי אלאלוף: אבזור מלא לפי תעריפי המשרד?
אלי אלאלוף: למה אתם משאירים - -?
<פזית תדהר: אנחנו לא נכנסו לכל הפירוט הזה, כי הכוונה לפרט את הדברים האלה בתקנות.
אלי אלאלוף: תעשו לי טובה, אצלי תקנות זו מילה גסה.
אלי אלאלוף: לא יזיק שנרשום.
<יעל סלנט: אפשר לכתוב שהוא יקבל מימון בלי סיוע?
<פזית תדהר: זה לפי תעריפי המשרד.
אלי אלאלוף: אבזור מלא לפי תעריפי המשרד.
<יעל סלנט: אם זה לפי תעריפי המשרד, אז כבר אין הבדל בין - -
<פזית תדהר: נכון, לכן חשבנו שלא צריך לפרט את זה.
<אבנר גולן: צריך להעתיק את הסעיף שמנוסח בהוראה, כלומר, זכאי למימון רכישה והתקנה של האביזר שצוין, באישור המכון לבטיחות בדרכים.
<אבנר גולן: לא סיוע, מימון מלא.
אלי אלאלוף: מה הקשר לבטיחות בדרכים?
אלי אלאלוף: הם קובעים את הסטנדרט?
<אבנר גולן: כן, ואגף שיקום מיישם את המיתקונים.
<אבנר גולן: נכון, כמו בהוראה.
<פזית תדהר: בהתאם לתעריפים שיקבע שר הביטחון.
<אבנר גולן: ממש לא.
<אבנר גולן: אתם מפנים אותם למיתקונים.
<ערן יוסף: אם הבן אדם הולך לספק של המשרד - זה בהתאם לתעריף של המשרד - התשלום הוא מלא.
<ערן יוסף: אם האדם הולך למתקין פרטי ורוצה להתקין מה שהוא רוצה, הוא יכול.
<ערן יוסף: את אותו אביזר בטיחותי אפשר להתקין אצל המתקינים של המשרד.
<ערן יוסף: הוא יכול ללכת לגורם פרטי ולהתקין אתו בתעריף אחר, אבל אז אנחנו משלמים עד לתעריף של המשרד.
<ערן יוסף: אם רוצים לכתוב את כל הסיפור הזה בחוק, אפשר.
<ערן יוסף: חשבנו שאנחנו כותבים סעיף כללי, כאשר בינתיים ההוראה בתוקף עם הדבר הזה שכתוב כאן.
<ערן יוסף: כשנגיע לתקנות נכתוב את זה בתקנות.
אלי אלאלוף: מדובר פה בסך הכל במשפט אחד.
אלי אלאלוף: בואו תכתבו אותו.
אלי אלאלוף: קחו לעצמכם כמה שניות לכתוב אותו.
אלי אלאלוף: תספקו תשובה מלאה במשפט אחד.
אלי אלאלוף: כרגע כל אחד לוקח את המשפט הזה מזווית אחרת.
אלי אלאלוף: תכתבו את המשפט, אני רוצה לשמוע את הניסוח האחרון.
<אלון דהן: אני רק רוצה להפנות את תשומת לב אדוני והוועדה לעניין של ה-5 שנים.
<אלון דהן: ברכב שלי יש אבזור כבד בגלל הנכות - רמפות, ידיות, כל מיני דברים מהסוג הזה.
<אלון דהן: ברוב המקרים אנחנו מקבלים אחריות שהיא מוגבלת.
<אלון דהן: הרכב עצמו מוחלף כל 3 שנים.
<אלון דהן: נכון שפה מדובר בבן אדם שאיננו זכאי לרכב רפואי, אבל מאחר ואנחנו מדברים על אביזרים שהתחולה של האחריות שלהם פגה ב-3 שנים, אני חושב שיש לשקול גם את משך הזמן של ההחלפה, לא רק את הדברים שנאמרו קודם.
אלי אלאלוף: בגלל סיפור הידית מגיעים להחלפת רכב?
אלי אלאלוף: תתחילו להיות הגיוניים.
<אלון דהן: רכב נכה הוא עם אבזור כבד.
<אלון דהן: זה מתחיל לעשות בעיות.
<אלון דהן: בלי ידית יד או בלי ידית ברקס אני לא יכול לנהוג.
<אלון דהן: הרכב הזה מכיל מכשור מאוד מאוד - -
אלי אלאלוף: זה לא ניתן לתיקון, צריך רק החלפת רכב?
<אלון דהן: לא החלפת רכב.
<אלון דהן: אני מדבר על נתינת הסיוע למיתקון אחת ל-3 שנים, לא אחת ל-5 שנים לפי דרישות האגף.
<אלי סבן: אני רק רוצה לתקן את אדוני.
<אלי סבן: מדובר על אביזרי בטיחות שהאגף אישר אותם.
<אלי סבן: לא מדובר על מעליות, לא מדובר על מעלונים, מדובר על מנגנון יד, על תפוח הגה, על כאלה דברים שקשורים לבטיחות של הרכב.
<אלי סבן: כל הדברים שאמרת לא רלוונטיים.
אלי אלאלוף: הדיון פה הוא על זמן ההחלפה?
<יעל סלנט: זה ההחלפה של האביזרים תוך 5 שנים.
אלי אלאלוף: רק החלפת אביזרים.
<פזית תדהר: היום ההוראה קובעת שההחלפה היא כל 5 שנים.
<פזית תדהר: זה המצב הקיים, זה מה שהגענו בחקיקה.
<פזית תדהר: אני מזכירה שמדובר בהטבה לנכים שבכלל לא זכאים לרכב רפואי, כלומר, הנכות שלהם היא נמוכה.
<פזית תדהר: הזכאות להחלפה של אותם אביזרים היא אחת ל-5 שנים, שזה נראה לנו סביר.
<פזית תדהר: זה גם המצב הקיים.
<פזית תדהר: כל שינוי של זה מהווה הרחבה שיש לה משמעות תקציבית.
אלי אלאלוף: היו מקרים שהגיעו לפני ה-5 שנים לבקש החלפה?
<אלי סבן: מאז שאני בתפקיד, מ-2008, לא זכור לי אפילו מקרה אחד.
אלי אלאלוף: יש לנו ועדת חריגים, לא?
<אלי סבן: זה סביר והגיוני ה-5 שנים.
<קריאה: בהוראת השר.
אלי אלאלוף: לשר יש עיסוקים נוספים השבוע.
<רפי כהן צמח: יש לי שאלה לאלי.
<רפי כהן צמח: אתה נותן מתקון ל-5 שנים לאחד שלא זכאי לרכב רפואי.
<רפי כהן צמח: במידה והוא רוצה למכור את הרכב בתום 3.5, 4 שנים, אתה מונע ממנו את זה?
אלי אלאלוף: מספיק, יש גבול.
אלי אלאלוף: ודאי שהוא מונע.
אלי אלאלוף: הוא מונע מעצמו.
אלי אלאלוף: אם יש כללים, אז יש כללים.
אלי אלאלוף: 5 שנים זה 5 שנים, כולל הכל, כולל החלפה.
אלי אלאלוף: זו שאלה לא במקום, מצטער.
אלי אלאלוף: אל תיתנו תשובה.
אלי אלאלוף: מה, תחפשו פה כל דבר?
אלי אלאלוף: עוד מעט תשנה את האותיות כדי לכתוב את החוק הזה.
<מאיר חלבי: אדוני היושב-ראש, אנחנו כבר עוסקים פה ברכב רפואי מספר ישיבות.
<מאיר חלבי: מן הדין ומן הצדק שאגף השיקום היה בא ואומר כמה רכבים רפואיים יש, כמה רכבי מדינה יש.
אלי אלאלוף: אתה יודע?
<מאיר חלבי: אני לא יודע, אני רוצה את הנתון.
<מאיר חלבי: בכמה רכבי מדינה מותקנים מתקנים כמו מעלון או מערכת היגוי?
<מאיר חלבי: מדובר פה במספרים מאוד מאוד נמוכים.
<מאיר חלבי: מציגים כאן כאילו הם מספרים בשמיים.
<מאיר חלבי: הם היו צריכים להציג את המספרים האלה.
אלי אלאלוף: יש לכם נתונים בשלוף?
<אלי סבן: מדובר ב-10,400 נכים.
<אלי סבן: כ-460 נכים הם עם רכב בבעלות מדינה.
<אלי סבן: התקציב הכולל של כל הנושא של הרכב הרפואי עומד על כ-470 מיליון.
<יעקב זכאי: כולל מיסים שעוברים מכיס לכיס, ממשרד האוצר למשרד הביטחון, וחוזר חזרה.
אלי אלאלוף: מה רע שהכסף חוזר למדינה?
<יעקב זכאי: הכל בסדר, זו פשוט העברה תקציבית מכיס לכיס.
<יעקב זכאי: 400 מיליון שקל זה לא הסכום שהמדינה מוציאה ממקורותיה כדי לסייע ברכב רפואי.
<יעקב זכאי: זה כולל עוד כמה סעיפים שחבל להיכנס לפירוט המלא שלהם עכשיו.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לעסוק בתקציב האגף, גם - -
<יעקב זכאי: מה שאני מנסה לומר זה שמנפחים סכומים ושוכחים שזה לא הוצאה ממקור של המדינה, זו פשוט העברה חשבונאית מכיס לכיס.
אלי אלאלוף: אני מבקש להעביר לקובי מסמך רסמי עם המספרים.
<יעקב זכאי: אדוני, יש לי אותם.
אלי אלאלוף: כשאתם אומרים על עובד מדינה שהוא מנפח דברים, זה לא פייר.
<יעקב זכאי: לא דיברתי על עובד המדינה, ממש לא.
אלי אלאלוף: אז מי מנפח?
<יעקב זכאי: זה מופיע בתקציב משרד הביטחון.
<יעקב זכאי: זו שיטה חשבונאית של העברה.
<יעקב זכאי: לא הטלתי שום דופי באלי.
<יעקב זכאי: הסכום מופיע בתקציב המדינה, רק צריך לזכור שהוא כולל סכומי מיסים על רכב, בערך 30% או 40% מזה.
אלי אלאלוף: זה חוסך הכנסה למדינה?
<יעקב זכאי: זה משחק חשבונאי, משחק רישומי, זה הכל.
אלי אלאלוף: זה לא יהיה בחוק.
<מאיר חלבי: בכמה מתוך ה-460 כלי רכב של המדינה יש התקנות של מכשירים?
אלי אלאלוף: הוא לא בתחקיר.
אלי אלאלוף: יש פה עובדה.
אלי אלאלוף: שאלת שאלה פשוטה, קיבלת תשובה.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהיא אמינה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להמשיך הלאה.
ענת ברקו: טוב, חברים, בוקר טוב, זאת הזדמנות טובה לדעת שאנחנו בדרך הנכונה.
ענת ברקו: אתמול עבר חוק הנכים בזכות יושב-ראש הוועדה אלי אלאלוף.
ענת ברקו: ידיים יותר טובות לא היו יכולות להיות כאן, את זה אני אומרת עם יד על הלב ועם הרבה הערכה.
אלי אלאלוף: זה מוסיף אחריות מה שאת אומרת.
ענת ברקו: זה מוסיף אחריות כדי לדאוג לנכים האלה שאנחנו כל כך מחויבים אליהם מבחינה מוסרית.
<מאיר חלבי: נכי צה"ל מקופחים לעומת מה שעבר אתמול.