GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ריזק סאלח: אנחנו חלק ואנחנו חוד החנית ואנחנו עם הנכות המיוחדת שלנו, יש לנו צרכים ואנחנו נעמוד עליהם ורוצים שיעלו בדיונים ושכולם ישמעו אותם וייתנו התייחסות.
<ריזק סאלח: גם בכנסת שתיתן את הדעת שלה ותפתור את הבעיות האלה.
<ריזק סאלח: תודה רבה.
אלי אלאלוף: מר מרק אדרי, בבקשה.
<מרק אדרי: שמי מרק אדרי, אני נכה מ-1973.
<מרק אדרי: ולגבי שיקום עצמי – דאגתי לשרת במשטרה 30 שנה, שאני פנסיונר ממנה.
<מרק אדרי: בעיקרון, אני בא ממדינה שאתה גם כן מכיר אותה והיא מדינה מתוקנת, שדואגת לזה שאדם שזכאי למשהו יקבל ולא יצטרך להילחם בשביל להגיע למה שמגיע לו.
<מרק אדרי: אני אישית נפגעתי.
<מרק אדרי: אני אתן דוגמה פשוטה, אני גם אקצר: עשר שנים הייתי זכאי לרכב – אף אחד לא אמר לי כלום.
<מרק אדרי: עד שהגעתי לארגון נכי צה"ל שבמקרה דאג לי.
<מרק אדרי: עשר שנים הייתי זכאי לרכב – אף אחד לא אמר לי כלום.
<מרק אדרי: רק לפני שנתיים קיבלתי את הרכב.
<מרק אדרי: זו דוגמה קטנה.
<מרק אדרי: אני יודע גם על הרבה נכים שמבחינתם לא יודעים כלום ממה שמגיע להם.
<מרק אדרי: כמו שהאדון הזה שבא ודיבר.
<מרק אדרי: כל הזכויות שאנחנו יודעים עליהם זה רק מפה לאוזן, מנכה וממקום שבו אתה בקשר עם בן האדם ואז הוא מספר לך.
<מרק אדרי: זה דברים שצריכים לתקן אותם באופן מהותי.
<מרק אדרי: לא יכול להיות שבן אדם שמגיעים לו דברים, בגלל העובדה שהוא תרם למדינה ודאג לזה שמבחינת האנשים – יישנו בבית בשקט ויהיה להם.
<מרק אדרי: אז אין סיבה שאת הזכויות שמגיעות לו, הן יהיו רשומות בתור הטבות.
<מרק אדרי: הטבות – מי מכיר הטבות?
<מרק אדרי: הטבות – אף אחד לא עושה לי טובה פה ואני לא מבקש טובה מאף אחד.
<מרק אדרי: מה שאני זכאי, אני מבקש לקבל אותו בזכות הדברים שאני השקעתי לגבי זה.
<מרק אדרי: ואני חושב שזה חשוב מאוד שאנחנו נקבל - - -
אלי אלאלוף: זו בדיוק המטרה של החוק.
<מרק אדרי: נכון.
אלי אלאלוף: החוק אמור להביא לך את הזכויות שלך, לא טובות כלשהן.
<מרק אדרי: ואני אומר דבר נוסף:
<מרק אדרי: אני מצפה לזה שאנשים שמבחינתם צריכים להעביר את הזכויות לאנשים – ידאגו לזה שבן האדם יקבל אותן באופן אוטומטי ולא יצטרך להביא עורך דין ולעמוד בבתי משפט ולעשות את הדברים האלה במצב הקיים.
<מרק אדרי: זהו.
<מרק אדרי: זה כל מה שהיה לי להגיד.
אלי אלאלוף: תודה רבה, מר מרק אדרי.
אלי אלאלוף: מר רפאל כהן צמח, יושב ראש מחוז חיפה והצפון.
<רפאל כהן צמח: רפי כהן צמח, יושב ראש מחוז חיפה והצפון בארגון נכי צה"ל.
<רפאל כהן צמח: קודם כל, אני מברך באמת היום על האווירה הטובה.
<רפאל כהן צמח: חבל שלא עשינו את זה היום בבית שאן במימונה עם המופלטות.
<רפאל כהן צמח: אני משמש כחבר מועצה בארגון נכי צה"ל מהיותי נער צעיר בן 19 ויושב ראש מחוז בשמונה השנים האחרונות.
<רפאל כהן צמח: אני מכיר קצת את הארגון הזה – איך הוא היה ומה הוא היום.
<רפאל כהן צמח: יש חילוקי דעות וטוב שיש חילוקי דעות, גם פנים ארגוניות בין החברים, אבל יש הצגה של מסמכים; הרי כשאתה מנהל משא ומתן במשך חמש שנים, אז יש חלופת מסמכים.
<רפאל כהן צמח: אי אפשר להביא מסמך מ-2011 ולהשוות אותו למסמך מ-2016 או להביא משהו שב-2002 אנחנו מגלים שגרעו זכויות נכי צה"ל וב-2009 יצאנו למאבק.
<רפאל כהן צמח: איך שנבחרנו יצאנו למאבק מול אגף השיקום והחזרנו את - - - ההוראות וההטבות לקדמותן, ועל זה בנינו במשך מרוצת השנים את התזכיר.
<רפאל כהן צמח: נכון שלא הכול מאה אחוז ואין מאה אחוז, ומפה צריך תמיד לשפר ולקדם הלאה את הדברים.
<רפאל כהן צמח: ויש נספח לתזכיר הזה שעליו אנחנו עומדים ביחד, גם, אני חושב, עם מחוז תל אביב כגוף אחד.
<רפאל כהן צמח: הם פה מנסים לצייר פה שני מחנות.
<רפאל כהן צמח: יש חילוקי דעות ויש מאבקים וזה טוב שיש מאבקים, ואנחנו צריכים ביד אחת להביא את הדבר הטוב ביותר עבור נכי צה"ל, שאנחנו מייצגים אותם בימים אלו.
אלי אלאלוף: בבקשה, אחרון הדוברים שלא מארגון נכי צה"ל, זה מר משה בן לולו.
<משה בן לולו: שמי משה בן לולו.
<משה בן לולו: אני נכה צה"ל ממלחמת יום כיפור, חטיבה 401, תחת פיקודם של דני יתום, דן שומרון ותת אלוף מוטי פז.
<משה בן לולו: אני נפצעתי ביום הראשון ב-23:45 בלילה לאחר שהטנק שלי נפגע מטיל סאגר וחילצתי את התותחן ואת הנהג מהטנק, ואני הייתי בחוץ ולא קרה לי כלום.
<משה בן לולו: כשנכנסתי לטנק הבוער – אני שרוף 50% מהגוף שלי בדרגה שלישית.
<משה בן לולו: אני מאמין בצדק בישראל, אני מאמין במשפט בישראל, בכנסת ישראל.
<משה בן לולו: אנחנו נשבענו אמונים למדינת ישראל.
<משה בן לולו: לא יכול להיות שאני נכה צה"ל 50%, דרגה שלישית, 48 ניתוחים, 24 מנות דם – מקבל 19% נכות ב-54 ועדות רפואיות.
<משה בן לולו: לא יכול להיות שנכה צה"ל צריך להסתייע בעורך דין בשביל לקבל את הזכויות שלו.
<משה בן לולו: לא יכול להיות שאני מגיע לבית החולים הדסה עין כרם ולא יכול להיות שלא מגלים לי בכלל שהאף והאוזניים זה איברים נפרדים מהראש.
<משה בן לולו: כתוב לי: - - - פלוס אפרכסות – 19%.
<משה בן לולו: כשהוכחתי באגף השיקום לרופא הראשי ולוועדות הרפואיות שהאף והאוזניים זה איברים נפרדים מהראש, קיבלתי 10% מיידית אבל מ-2012.
<משה בן לולו: לא יכול להיות שאני שרוף ואני לא מקבל טיפולים, וחברי מר דניאל בן אבו, מחטיבה 14 באותה מלחמה, מקבל טיפולים, כי יש טעות בסעיף שלי.
<משה בן לולו: אני לא צריך להילחם על כל דבר.
<משה בן לולו: מר דניאל בן אבו, והוא יגיד לכם: אני בן האדם היחיד ששלחתי לנשיא המדינה שמעון פרס עליו מכתב.
<משה בן לולו: אמת או לא?
<דניאל בן אבו: אמת.
<משה בן לולו: אמת.
<משה בן לולו: החייל היחיד.
<משה בן לולו: כולם פה מכירים את משה בן לולו.
<משה בן לולו: כולם פה מכירים שמשה בן לולו מכיר את ספר החוקים בעל פה והוא לא עורך דין.
<משה בן לולו: אם הייתי יודע בגיל 18 את מה שאני יודע היום, יכול להיות שהייתי עושה לכולם פה בית ספר ולא הייתה מתקיימת השיחה הזו.
<משה בן לולו: לא יכול להיות שאני בתעסוקה מעל ומעבר.
<משה בן לולו: קודם כל, אני מלווה קרוב ל-30 אלף נכים בהתנדבות מלאה.
<משה בן לולו: אני אמשיך דרכו של שמחה הולצברג.
<משה בן לולו: יותר ממחצית.
<משה בן לולו: כולם רוצים שאני אהיה בעל תפקיד ואני לא רוצה להיות בעל תפקיד.
<משה בן לולו: יושב פה עורך הדין עידן קליימן, יושב פה מר דניאל בן אבו – שמחר אני יכול להקים רשימה ואת כולם אני קורע.
<משה בן לולו: יושב עורך הדין עידן קליימן – תרוץ; יושב מר דניאל בן אבו – תרוץ; יושבים כולם – לא יכול להיות.
<משה בן לולו: תעסוקה כן.
<משה בן לולו: קודם כל, השיקום – להביא לאישה שקל מעבודת כפיים, אחר כך התגמול זה מהדם שלה.
<משה בן לולו: אבל למה אנחנו צריכים עורכי דין?
<משה בן לולו: אני עכשיו בתביעה – משנת 1974 עד 1996, שגדלו לי האחוזים ל-60%, שפתאום בא רופא ובדק לי את הצלקות בסרגל.
<משה בן לולו: כל ועדה - - - 19%?
<משה בן לולו: נתקן לך.
<משה בן לולו: בום 19%.
<משה בן לולו: בוועדה ה-54 בא רופא ובודק לי את הצלקת.
<משה בן לולו: אני אומר לו: מה אתה עושה?
<משה בן לולו: אומר לי: עכשיו תראה.
<משה בן לולו: 60%.
<משה בן לולו: היום אני 72%, אבל מ-60% עד 72% זו החמרה.
<משה בן לולו: כל הוועדות היו ועדות חוזרות.
<משה בן לולו: על זה אפשר לתבוע.
<משה בן לולו: לא יכול להיות שאני - - - הלכתי לעורכי דין מעיתון הלוחם, שרק אדון, יושב ראש הארגון, מר - - - מאשר אותם כי הם משלמים כסף.
<משה בן לולו: ואם אני ארצה לכתוב מכתב – יש מכתבים למערכת בתור חברים – הוא רק יראה משה בן לולו, הוא פוסל.
<משה בן לולו: הוא פוסל.
<משה בן לולו: אבל יושבים שם עורכי דין שרצו חצי מיליון שקל פלוס 40%, 800 אלף שקל פלוס 20%.
<משה בן לולו: עורך הדין עידן קליימן ראה את התיק שלי ואמר לי: משה, אתה מנצח.
<משה בן לולו: קח את התיק, שמור אותו בכספת.
<משה בן לולו: מר דניאל בן אבו אמר לי: עזוב אותך, אני אסדר לך מכונית אורטופדית.
<משה בן לולו: אמרתי לו: דני, היו לי את כל המכוניות בעולם.
<משה בן לולו: תן לי סוסיתא.
<משה בן לולו: תן לי סוסיתא לנסוע, אבל תן לי את מה שמגיע לי בזכות.
<משה בן לולו: בזכות.
<משה בן לולו: עזוב אותי.
<משה בן לולו: הוא לא רצה.
<משה בן לולו: השעיתי את התיק ואמרתי לו: סגרתי את התיק.
<משה בן לולו: פתחתי את התיק.
<משה בן לולו: הוא אמר לי: אבל סגרת.
<משה בן לולו: אמרתי לו: בשביל להרגיע אותך.
<משה בן לולו: אתה רוצה?
<משה בן לולו: תבוא לדיון.
<משה בן לולו: אתה לא תרצה?
<משה בן לולו: אל תבוא לדיון.
<משה בן לולו: הגעתי לדיון בבית המשפט לבד, בלי עורכי דין.
<משה בן לולו: פנה אליי השופט – הנה, מר דניאל בן אבו עד ותת אלוף מוטי פז ישב והחברים שלי ישבו והילדים שלי – אמר לי: אתה לא מיוצג?
<משה בן לולו: אמרתי לו: לא.
<משה בן לולו: אמר לי: טוב, יש לך מה להגיד?
<משה בן לולו: אמרתי לו: כן.
<משה בן לולו: אמרתי לו: אני מאמין במשפט בישראל, בכנסת ישראל ובצבא ההגנה לישראל.
<משה בן לולו: אם יקום כבודו אם מישהו במדינה הזאת, כולל ראש הממשלה, שהתגייס לצבא עם עורך הדין, המשפט מסתיים בחמש דקות.
<משה בן לולו: אני שם את התעודה ועוזב את - - -.
<משה בן לולו: הוא הסתכל עליי ככה.
<משה בן לולו: אמר לי: יש לך עוד מה להמשיך?
<משה בן לולו: המשכתי.
<משה בן לולו: אמר לי: מספיק.
<משה בן לולו: עורכת הדין של משרד הביטחון של קצינת התגמולים אמרה כמה שטויות.
<משה בן לולו: קם מר דניאל בן אבו ואמר להם: שחור-לבן, שחור-לבן, שחור-לבן.
<משה בן לולו: נגמר המשפט, השופט אמר: שבו פה ואתה לא יוצא מהחדר.
<משה בן לולו: תקשיב, תיק כזה – אני 20 שנה בבית המשפט, לא ראיתי מימיי.
<משה בן לולו: אני לא אומר לך מאה אחוז.
<משה בן לולו: 80%-70% אתה מנצח, אבל הם יפעילו עליך סוללה של עורכי דין.
<משה בן לולו: בסעיף אחד הם יתבעו אותך.
<משה בן לולו: נתן לי רשימה של עורכי דין הכי טובים, פחות טובים, של הפרקליטות.
<משה בן לולו: ירדנו למטה.
<משה בן לולו: ירד מר דניאל בן אבו – קרא לי, לבן שלי ולבת שלי והתחיל לבכות.
<משה בן לולו: אמת?
<משה בן לולו: לא ידעתי שאתה יודע לדבר ככה.
<משה בן לולו: גם אני אתן לך עורכי דין וגם אני אתן לך מענק לבן שלך – לא לך, לבן שלך – 50 אלף שקל, כי לא ראיתי בן שמלווה ככה את אבא שלו.
<משה בן לולו: אני בן לניצולת שואה.
<משה בן לולו: אימא שלי איבדה שישה אחים ואת ההורים שלה.
<משה בן לולו: אף אחד לא ידע את זה.
<משה בן לולו: יודעים בן לולו – מרוקאי.
<משה בן לולו: אימא שלי פלסטיקאית.
<משה בן לולו: בגלל זה העבודה שלי יותר טובה משלו.
<משה בן לולו: כי אימא שלי בלילה הייתה מגרדת והייתה אומרת לרופאים: תיקחו את העור.
<משה בן לולו: זה של הבן שלי, זה לא מבנק העור.
<משה בן לולו: בניתוח ה-38 רצו לכרות לי את היד.
<משה בן לולו: אמרה להם: לא, עד שזה לא יהיה נמק.
<משה בן לולו: בניתוח ה-48 זה הצליח.
<משה בן לולו: אני עם יד.
<משה בן לולו: זה - - - שלושה חודשים.
<משה בן לולו: זה לא השתלות.
<משה בן לולו: זה יכול להביא סרטן עור.
<משה בן לולו: הסעיף הראשון צריך להיות כתוב: עלול להביא סרטן עור.
<משה בן לולו: אין לי מה להגיד יותר.
<משה בן לולו: כולם חברים שלי.
<משה בן לולו: ואם כבר שיקום – גם מנכ"ל ארגון נכי צה"ל צריך להיות נכה צה"ל ולא מבחוץ.
<משה בן לולו: תודה רבה.
<קריאה: אמרת ב-12:00.
<קריאה: תן לי שתי דקות.
אלי אלאלוף: יש עוד מישהו שרשום שלא קיבל, ואתה לא.
<קריאה: אני גם רשום.
אלי אלאלוף: איפה אתה?
אלי אלאלוף: בסוף אתה.
<קריאה: אבל זה חשוב.
<קריאה: זה בעניין החלפת הרכב.
<קריאה: נורא חשוב.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לי רק דבר שתבינו: כל מה שנאמר פה, אם הוא לא מופיע בחוק, אנחנו נדון בו.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, כל סעיף וסעיף נקרא אותו.
אלי אלאלוף: תדעו את השיטה.
אלי אלאלוף: השיטה – אנחנו קוראים סעיף-סעיף.
אלי אלאלוף: נתעכב על הסעיף עד שיהיה מקובל עלינו.
אלי אלאלוף: זה לא מקובל עלינו?
אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך לדון.
אלי אלאלוף: בנוסף, מי שרוצה להוסיף דברים שלא קיימים – אני לא אגיד שזה יהיה קל להכניס סעיפים חדשים, אבל נתמודד עם זה – אנחנו נדון בהם.
אלי אלאלוף: לכן, זה לא הזמן.
אלי אלאלוף: אני מאוד אהבתי את הדיון הזה, כי למדתי.
אלי אלאלוף: מודה.
אלי אלאלוף: מודה באשמה.
<קריאה: זה בדיוק דקה.
<קריאה: בדיוק דקה.
אלי אלאלוף: זה לא ייתן לך.
<קריאה: אבל נתת לצד - - -
אלי אלאלוף: אבל אתה לא תקבל את זכות הדיבור.
אלי אלאלוף: יש דברים שאני יודע לסכם.
אלי אלאלוף: אז אתם - - -.
אלי אלאלוף: כל הנושאים שעלו פה היום באופן כללי, אנחנו נדון בהם באופן ספציפי, קשור לאותו סעיף.
אלי אלאלוף: אז שתבינו, אף סעיף, לא נקפוץ עליו.
אלי אלאלוף: אנחנו נדון ביחד אתכם ונתחשב בהערות שלכם, למרות שההחלטה היא בסוף בידי חברי הכנסת בלבד.
אלי אלאלוף: לכן, האחרון אחרון חביב ושנרשם מראש זה המנכ"ל של הארגון, מר חיים רונן.
<חיים רונן: אני אקח דקה אחת כי הבנתי שאתה צריך לסיים בעוד שלוש דקות.
<חיים רונן: אני אעשה את זה מהר.
<חיים רונן: אני חושב שההישג הגדול של התזכיר הוא בזה שמצלמים תמונת מצב.
<חיים רונן: מר חיים בר לא הספיק להציג את המצגת, אבל יש הרבה מאוד זכויות - - -
אלי אלאלוף: אנחנו נדון בה.
אלי אלאלוף: נציג אותה בדיון הבא.
<חיים רונן: כן, כן - - - יש הרבה זכויות נוספות שנכנסות לתזכיר הנוכחי.
<חיים רונן: הם מצלמים תמונת מצב ונותנים את תחילת העבודה עם אגף השיקום, ואני חושב שבנקודה הזו זה יום בשורה לנכי צה"ל.
<חיים רונן: מה עוד שוועדת גורן הצטמצמה בסוף להסכם המנכ"לים, שזה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מנכ"ל משרד הביטחון ויושב ראש הארגון.
<חיים רונן: שבאמת, ההחלטות שהתקבלו היום בוועדת גורן, כמעט ואין בהן שום פגיעה בנכי צה"ל.
<חיים רונן: אני חושב שצריך לברך על היום, אז אני אקצר כי אני רואה שאתה ממהר, אז אני לא אתן את כל הרשימה.
אלי אלאלוף: כם, אני אסכם בצורה מאוד קצרה.
אלי אלאלוף: זה כבוד רב שהם פה וכבוד רב שהם מההתחלה עד הסוף וזה טוב לעשות ישיבות בפגרה, כי אין הרבה עיסוקים נוספים.
אלי אלאלוף: תודה שבאתם, ואני חושב שתלוו את הוועדה לאורך הזמן.
אלי אלאלוף: אנחנו נתכנס במועד.
אלי אלאלוף: עוד בתוך הפגרה נעשה ישיבה נוספת ונמשיך לדון, והפעם נתחיל אחרי הצגת המצגת.
אלי אלאלוף: אנחנו ניכנס לקריאה של כל סעיף וסעיף בקריאת החוק.
אלי אלאלוף: במקביל, יהיו מספר פעולות שייעשו, שציינתי תוך כדי דיבור, תוך כדי דיון, ואנחנו ניפגש ודאי לכמה ישיבות טובות.
<אתי שבתאי: - - -
אלי אלאלוף: אז מתקנים אותי – אם זה לא בפגרה או בגלל החגים וימי הזיכרון למיניהם, אנחנו מיד עם החזרה לעבודה של הכנסת.
טלי פלוסקוב: היום ה-7 בפברואר 2018, השעה 9:07 ואני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
טלי פלוסקוב: על סדר היום המשך דיון בהצעת חוק הדיור המוגן (תיקון) (הבטחת כספי פיקדון), התשע"ז-2017 של חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, חברת הכנסת נורית קורן וקבוצת חברי כנסת.
טלי פלוסקוב: לצערי הרב אני לא חתומה על החוק הזה אבל אני גאה להוביל אותו כי אני חושבת שאנחנו עושים דבר טוב.
טלי פלוסקוב: הדיון שהיה בפעם הקודמת, לפני שבוע, הסתיים בפרק מסוים.
טלי פלוסקוב: אני מציעה שהיום נמשיך לקרוא את החוק.
טלי פלוסקוב: היועצת המשפטית שנמצאת כאן, אני מברכת אותך, את מנהלת הוועדה, את הצוות ואת חברת הכנסת נורית קורן שנמצאת אתנו כל הזמן ואת כל הנציגים שנמצאים אתנו היום.
טלי פלוסקוב: כאמור, אנחנו נמשיך לקרוא את הצעת החוק ואחר כך אני אתן מקום להתייחסויות.
טלי פלוסקוב: נמצאים כאן נציגי משרד המשפטים שנשמח לשמוע את התגובות.
טלי פלוסקוב: נראה איך אנחנו מתקדמים.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שאנחנו נכנסים עכשיו לסעיף קצת בעייתי בו יש הרבה הסתייגויות ולכן קודם כל אנחנו שומעים, ומי שרוצה לדבר, בבקשה, ברוב המקרים תירשמו.
טלי פלוסקוב: יהיה לי קשה להגיב לידיים מורמות.
טלי פלוסקוב: אני מבקשת לא להפריע באמצע דבריו של דובר כלשהו.
<ענת מימון: בוקר טוב.
<ענת מימון: אנחנו נמצאים בסעיף 27ב, עמוד 6 לנוסח שנמצא בפניכם.
<ענת מימון: זה הסעיף שמדבר על בדיקת היציבות הכלכלית של בעל הרישיון.
<ענת מימון: אני אעיר בקצרה שבדיונים שנערכו לפני קריאה ראשונה, כל היושבים כאן ומי שהשתתף בדיונים בטח זוכר שהיו כל מיני מודלים שהיו על השולחן כאשר נקודת המוצא הייתה שבצד המשכנתא שנתנו צריך לקבוע איזשהו מודל של פיקוח על היציבות הכלכלית כדי שבאמת המשכנתא תהיה אפקטיבית והדיירים לא ימצאו את עצמם במצב שכבר נמצאים שוקת שבורה ואין להם אפשרות לממש את הבטוחות.
<ענת מימון: לכן השאלה הייתה איזה מודל אנחנו רוצים לבחור כדי לפקח על היציבות הכלכלית.
<ענת מימון: אני מזכירה שבנוסח שעבר בקריאה ראשונה דובר על רואה חשבון שימונה והוא זה שיבדוק את היציבות הכלכלית.
<ענת מימון: כאשר קבענו את רואה החשבון, היו על השולחן עוד כמה מודלים.
<ענת מימון: אחד מהם היה נאמן שיצטרך לבצע את העבודה הזאת והיה גם מודל שדיבר על דוחות שממילא חלק מהחברות מגישות, דוחות אחרים שצריך להגיש, שזה גם משהו שעלה שאולי באמצעות הדוחות האלה אפשר יהיה לפקח על היציבות.
<ענת מימון: אני אומרת שוב שהנוסח בקריאה ראשונה כלל רואה חשבון.
<ענת מימון: מאז, בדיונים מול משרדי הממשלה, התבקשנו לחזור לנוסח של הנאמן מתוך ראייה שנאמן הוא זה שיפקח בצורה הטובה ביותר והוא יהיה הגורם האובייקטיבי שיוכל באמת בצורה הכי טובה לפקח על הנושא הזה וזה הנוסח שמצוי בפניכם כרגע בעמוד 6, אותו אני אקריא.
<ענת מימון: אחרי שאני אסיים להקריא, נפתח את זה להערות של כולם.
טלי פלוסקוב: זה נוסח.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שיש הצעות בנושא.
טלי פלוסקוב: אנחנו נהיה מוכנים לשמוע את כל ההצעות.
<ענת מימון: 37ב.
<ענת מימון: בדיקת יציבו ת כלכלית של בעל רישיון בעל רישיון לא יקבל מדייר תשלום על חשבון הפיקדון אלא אם כן מינתה אסיפת הדיירים או ועד הדיירים נאמן לבדיקת היציבות הכלכלית של בית הדיור המוגן.
<ענת מימון: נאמן כאמור ימונה בשטר נאמנות שייערך בין הדיירים לנאמן וייחתם על ידם.
<ענת מימון: הנאמן ימונה לתקופה שתקבע האסיפה ורשאית היא לשוב ולמנותו לתקופות נוספות.
<ענת מימון: אסיפת הדיירים או ועד הדיירים, אם הוסמך לכך לפי הוראות סעיף 35, רשאית להסמיך את הנאמן לתפקידים ופעולות נוספות בקשר לחוב של בעל הרישיון לדיירים ובכלל זה להעמיד לפירעון מיידי את החוב של בעל הרישיון כלפי הדיירים ולממש את הבטוחה.
<ענת מימון: על אף הוראות סעיף קטן (א), נאמן ראשון בבית דיור מוגן שטרם מתגוררים בו דיירים ימונה בשטר נאמנות שייערך בין בעל הרישיון לבין הנאמן וייחתם בידם, ותקופת מינויו תהיה עד מועד כינוס אסיפת דיירים.
<ענת מימון: אסיפת הדיירים תתכנס במועד הראשון האפשרי והיא רשאית למנות את הנאמן הראשון שמינה בעל הרישיון או להחליפו באחר.
<ענת מימון: סבר הנאמן כי קיים חשש סביר שתפגע יכולתו של בעל הרישיון להשיב לדיירים, כולם או חלקם את מלוא כספי הפיקדון, או סבר שגובה החוב של בעל הרישיון כלפי הדיירים עולה על ערך הבטוחות שנתן בעל הרישיון לפי הוראות סעיף זה, יתריע כל כך בפני הדיירים ששילמו פיקדון לבעל הרישיון ובפני הממונה.
<ענת מימון: בעל רישיון יעביר לנאמן את המידע והדוחות הדרושים לו לצורך מילוי תפקידו, כפי שיקבע השר לרבות הפרטים שיש לכלול בדוחות, מועדי עריכתו ודרך וצורת הגשתו.
<ענת מימון: סבר הנאמן, בהתבסס על המידע שהעביר לו בעל רישיון בהתאם להוראות שנקבעו לפי סעיף קטן (ה), כי מתעורר ספק לגבי היכולת של בעל הרישיון להשיב לדיירים, כולם או חלקם את מלוא כספי הפיקדון ונדרש מידע נוסף מבעל הרישיון על מנת למלא את תפקידו כאמור בסעיף קטן (ה), רשאי הוא לדרוש מבעל הרישיון מידע נוסף ובלבד שהדרישה סבירה בנסיבות העניין.
<ענת מימון: השר רשאי לקבוע אירועים המעידים על חשש להרעה במצבו הפיננסי של בעל הרישיון שבהתקיים אחד מהם, בעל הרישיון יודיע על כך לנאמן באופן מיידי.
<ענת מימון: הנאמן ישמור בסוד מידע שהגיע אליו לפי סעיף זה, לא יגלה אותו לאחר ולא יעשה בו כל שימוש, אלא אם כן גילויו או השימוש בו נדרש לשם מילוי תפקידו של הנאמן לפי חוק זה, לפי שטר הנאמנות, או לפי צו של בית משפט.
<ענת מימון: מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ד), הנאמן יכנס אחת לשנה לפחות את הדיירים וימסור להם מידע מעודכן לאותה העת לגבי יכולתו של בעל הרישיון להשיב לדיירים את כספי הפיקדון.
<ענת מימון: הנאמן חייב לפעול לטובת כלל הדיירים בבית הדיור המוגן והוא ינהג כלפיהם בזהירות, באמונה ובשקידה, לא יעדיף את עניינם של אחרים על פני עניינם של הדיירים, ולא ישקול במסגרת תפקידו שיקולים שאינם נובעים מהתחייבות של בעל הרישיון כלפי הדיירים שלהם הוא נאמן.
<ענת מימון: שכרו של הנאמן ישולם על ידי בעל הרישיון.
<ענת מימון: לא שולם שכר לנאמן, רשאים הדיירים לשלם לנאמן את שכרו ולקזז את הסכום ששילמו מכל תשלום אחר שעליהם לשלם לבעל הרישיון בהתאם לחוזה ההתקשרות.
<ענת מימון: פסקה (יב) כאן היא בטעות.
<ענת מימון: היא לא צריכה להיות בנוסח.
<ענת מימון: זה בעצם ההסדר של הנאמן שהוא גורם חיצוני שחייב את חובת הנאמנות שלו לדיירים ואמור לקבל את המידע הדרוש מבעל הרישיון כדי לבצע את התפקיד הזה.
טלי פלוסקוב: נתחיל בהתייחסויות.
<דורון ארנון: נפגשנו בנוגע לסעיף הזה.
<דורון ארנון: בשבוע האחרון ישבנו עם הדיירים בניסיון להגיע להבנות בסעיף הזה.
<דורון ארנון: אני רוצה לומר למה הגענו ואחר כך הדיירים יאמרו אם לא דייקתי במשהו.
<דורון ארנון: גם הדיירים וגם אנחנו חושבים שכרגע יש עוד סעיף שלמעשה מאחוריו אין כרגע שום תוכן אמיתי ואין ליישם אותו, לא בארץ ולא בעולם.
<דורון ארנון: איזשהו מנגנון שנבנה כאן עם הרבה מאוד סעיפים אבל בסופו של דבר אף אחד לא מבין מה כתוב פה.
<דורון ארנון: אין דבר כזה.
<דורון ארנון: נאמן שיכול להעיד על יציבות כלכלית ללא שאומרים לו באיזה פרמטרים בודקים יציבות כלכלית ומה זה המושג הזה יציבות כלכלית, אין דבר כזה.
<דורון ארנון: נאמן שייקח על עצמו איזושהי אחריות לבוא ולומר אם קיים חשד סביר שתיפגע איכותו של בעל הרישיון, אנחנו לא מכירים לא בארץ ולא בעולם איזשהו גוף שיעשה דבר כזה אלא אם כן קובעים לו מראש אמות מידה פיננסיות שהוא באופן טכני אומר שאמות המידה האלו, אותן הוא בודק.
<דורון ארנון: הוא לא נותן כאן איזושהי הערכה כללית.
<דורון ארנון: דרך אגב, בחוק המקורי כבר יש נושא של איתנות פיננסית ומאז עברו חמש שנים ואף אחד עד היום לא הצליח להגדיר מה זאת איתנות פיננסית של בית דיור מוגן.
<דורון ארנון: ההצעה שלנו היא לבוא ולהתחבר למשהו שקיים היום בעולם החברות, שזה רואה חשבון חיצוני שעורך את הדוחות הכספיים והוא כפוף לגילוי דעת 58 שנוגע לעסק חי.
<דורון ארנון: גילוי דעת 58 הוא גילוי דעת שמבקר את הדוחות הכספיים.
<דורון ארנון: רואה חשבון חיצוני שמבקר את הדוחות הכספיים, כעשרה עמוסים, שקובע שבמידה והוא חושב שיש איזשהו חשש להמשך קיום העסק כעסק חי, הוא חייב להסתייג בחוות הדעת שלו על הדוחות הכספיים.
<דורון ארנון: אנחנו צריכים לבוא ולפתור בעיה שקיימת, שבמידה ויש היום חברות בתחום שהן מוציאות דוחות ויש להן רואה חשבון חיצוני והוא נותן חוות דעת, ונניח יש בעיה של עסק חי, החברות האלו פרטיות ואף אחד לא יודע על כך, לא הדיירים ולא הרגולטור.
<דורון ארנון: במקרה הזה אנחנו מציעים שפעם בשנה חוות הדעת הזאת תוגש לממונה והיא תבדוק ותראה האם יש הסתייגות בחוות הדעת לפי הכללים האלו שכבר קיימים ולא צריכים להמציא אותם.
<דורון ארנון: במידה ויש הסתייגות לחוות הדעת שרואה החשבון החיצוני חושב שיש בעיה עתידית בהמשך קיום העסק כעסק חי, תפעל הממונה בכל הסמכויות שיש לה – ואפשר כאן להרחיב את הסמכויות שלה למה שהיא צריכה.
<דורון ארנון: דרך אגב, לא אנחנו ולא הדיירים חושבים שצריכים לפעול כאן בפזיזות כי גם ליצור פאניקה בקרב הדיירים, זה לא אינטרס לא של הדיירים ולא שלנו להיות קלים על ההדק באמירה הזאת שיש איזושהי בעיה.
<דורון ארנון: אבל בהחלט אם רואה החשבון החיצוני אומר בחוות הדעת שלו שיש בעיה של עסק חי, כנראה שיש משהו שצריך להעמיק את הבדיקה שלו ואז ייכנסו וייקחו דוחות וייקחו כל מה שהוא רוצה, את כל המידע שהוא רוצה, ויפעלו בהתאם.
<דורון ארנון: נראה לנו שזה רעיון שיכול לפתור את הנושא.
טלי פלוסקוב: עוד התייחסויות.
<גבריאל ברון: אני מחזק את מה שהוא אמר, אבל כדי שיהיה לכם קל להחליט על מה שהוא אמר, אני אוסיף .
<גבריאל ברון: כמו שאמרתי, קודם כל הדיירים לא רוצים ערבות כי אין להם מה לעשות עם זה.
<גבריאל ברון: הם רוצים משכנתא ומשכנתא מבטיחה מצוין.
<גבריאל ברון: להטיל על הדיירים את בחירת הנאמן, בבית קטן כמו שלנו, הדיירים יגידו שהם לא בוועד.
<גבריאל ברון: לא רוצה את האחריות הזאת, לא רוצה שהדיירים יבואו אלי.
<גבריאל ברון: לא רוצה את כל הצרות האלה.
<גבריאל ברון: למה אני צריך את זה?
<גבריאל ברון: הם גם לא יודעים,.
<גבריאל ברון: הם יודעים מי זה נאמן?
<גבריאל ברון: בחירת הנאמן חייבת להיות באישור הממונה.
<גבריאל ברון: הממונה בבקשה, יתחיל לעבוד.
<גבריאל ברון: לשם כך מינו אותו.
<גבריאל ברון: לא יכולה המדינה להוריד מעצמה את האחריות ולהעביר אותה לדיירים.
<גבריאל ברון: אישר הממונה את הנאמן, זה כבר מספיק בסדר.
<גבריאל ברון: כאשר הממונה יידרש לאשר את הנאמן, אני אומר שוב, אם יקבלו את ההצעה הזאת, זה פותר את הבעיה.
<גבריאל ברון: היה וזה כן ילך לכיוון הצעת החוק – אני כרגע מדבר על הצעת החוק כי אם משהו ירד כתוצאה ממה שאמר חברי, מצוין.
<גבריאל ברון: אם יהיה מה שכתוב בחוק, יש לחייב את הממונה לפנות לבעל רישיון ההפעלה כי בעל רישיון ההפעלה יודע שהנאמן הזה שהדיירים הציעו, למשל נמצא באיזה סכסוך גירושין עם הבעלים.
<גבריאל ברון: צריך לדעת את הדברים האלה.
טלי פלוסקוב: אתה כרגע מתייחס, אם אנחנו עדיין נשתמש בנאמן.
<גבריאל ברון: כן.
<גבריאל ברון: אני קרוב מאד לסוף דבריי.
<גבריאל ברון: אגב, אפשר להכין רשימה של נאמנים.
<גבריאל ברון: יש לאסור מצב שבו יהיה נאמן אחד ליותר מאשר בית אחד.
<גבריאל ברון: אני לא מסכים שנאמן אחד יחזיק לי שלושה בתים וידע מה קורה בהם.
<גבריאל ברון: אלה נתונים סודיים וזה לא יעמוד במבחן בג"ץ.
<גבריאל ברון: הגיע נאמן למסקנה שיש חשש ליציבותו של בית, הוא חייב להציג את זה לרישיון ההפעלה, לשמוע את הסבריו.
<גבריאל ברון: לא התרצה מהסברי בעל הרישיון, יפנה לממונה ויקבל אישורו בכתב לפנות לדיירים.
<גבריאל ברון: ללא אישור בכתב, הממונה לא יוכל לפנות לדיירים כי רק אז מה שאמר חברי, יש סכנה של הידרדרות.
<גבריאל ברון: לעניין התשלום.
<גבריאל ברון: הרי לא יעלה על הדעת שהדיירים יסגרו עם הנאמן ויגידו נשלם לך מיליון שקלים ואני כבעל רישיון אצטרך לשלם אתה סכום הזה.
<גבריאל ברון: באיזשהו מקום זה קצת אבסורדי.
<גבריאל ברון: זה גם פתח לשחיתות.
נורית קורן: זה אבסורד.
<גבריאל ברון: זה פתח לשחיתות, זה פתח לתבוא, תשלם לי ואני אשלם לך.
<גבריאל ברון: אסור שזה יקרה.
<הלל ליבוביץ: רמת עמיר.
טלי פלוסקוב: אני חייבת לומר שהרבה דברי חכמה שמעתי ממך.
<הלל ליבוביץ: אני מודה לך.
<הלל ליבוביץ: תודה רבה.
<הלל ליבוביץ: אני רוצה מאוד לתמוך בדבריו של דורון.
<הלל ליבוביץ: אתמול דיברתי באמצעות רואה החשבון שלי עם יושב ראש לשכת רואי חשבון ושאלתי אותו למה הם לא בתמונה כאן.
<הלל ליבוביץ: הוא אמר לי שהם לא מבינים את החיה הזה, איתנות פיננסית.
<הלל ליבוביץ: הוא אמר שיש לנו כללים שאנחנו עובדים אתם אבל איתנות פיננסית, זה מושג שהוא לא מוגדר.
<הלל ליבוביץ: אנחנו יודעים מה זה הערת עסק חי אבל לא יודעים מה זה איתנות פיננסית.
<הלל ליבוביץ: יש בחוק נאמנות של אגרות חוב.
<הלל ליבוביץ: שם מופיע המושג של נאמן ויש לו שני תפקידים, לפי מיטב ידיעתי.
<הלל ליבוביץ: במקרה שאין בטוחות ומגיע מצב של פירוק, הוא מייצג את אלפי האנשים שמחזיקים אגרות חוב, ובמקרה של בטוחות, הוא צריך תמיד לדעת לגבי השווי.
<הלל ליבוביץ: אבל יש כבר – אפילו ב-גוגל תמצאו את זה – שיש הערות של עסק חי, אבל יש בטוחות והנאמן לא יתערב בכלל מפני שהבטוחות מספקות למרות הערת עסק חי.
<הלל ליבוביץ: אלה דברים שצריכים להגדיר אותם וכמו שהחוק מופיע כאן, זה מאוד מאוד אמורפי ורק יגרום בעיות.
<הלל ליבוביץ: יהיו לנו סכסוכים בין רואי החשבון לבין הנאמן, נאמן של בית אחד - יש לו קריטריונים ולשני יש קריטריונים אחרים.
<הלל ליבוביץ: זאת רק מלחמה.
<הלל ליבוביץ: אפשר גם לבקש מלשכת רואי חשבון לתת שורה נוספת לטובת בתי דיור מוגן, שם יהיה כתוב בדיוק מה שאתם תחליטו ביחד ואז גם הדיירים ידעו את זה וכולם ידעו את זה ובזה זה ייגמר, בצורה הטובה ביותר.
<רון עוזרי: רשת נווה עמית, איגוד בתי אבות.
<רון עוזרי: אני רוצה להזכיר כמה דברים.
<רון עוזרי: המטרה שלנו כאן היא שאם חלילה יש בית שהוא לקראת חדלות פירעון או שמדרדר מצבו הכלכלי, שאנחנו נדע את זה כמה שיותר מוקדם כדי שלא נמצא דיירים בבית שעה לאחר הזמן שומעים שיש בית עם קשיים כלכליים.
<רון עוזרי: נאמן הוא גורם שיכול להיות הרבה דברים.
<רון עוזרי: זה יכול להיות עורך דין שרוצה לעשות קופה ולהתפרנס ויכול להיות עורך דין שבמקרה אולי גם מבין במצבים כלכליים.