GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכה שוורץ: חברי כנסת, איפה שאני נפגש איתם, ואני מעט מאוד נפגש איתם: פעם בוועדה כזאת, בוועדה אחרת ויותר לא – מאוד רוצים לעזור לנו.
<מיכה שוורץ: מאוד רוצים לעזור לנו.
<מיכה שוורץ: בואו תקבלו את החוק הזה, וכשהחוק יהיה, תבואו אתם במליאה ותגידו: חברים, מוסיפים לנכי צה"ל, כל אחד מקבל נהג עם פרייבט.
<מיכה שוורץ: היו ברוכים.
אלי אלאלוף: מר אלי בירנבאום, בבקשה.
<אלי בירנבאום: כבוד היושב ראש, שמי אלי בירנבאום, חבר ועד ארצי.
<אלי בירנבאום: אני מדבר על אנשי 707, שייטת 13 ואנשי הדממה.
<אלי בירנבאום: אנחנו נאבקנו ארוכות, ואחרי מאבק של שנתיים התקבלה ועדת שמגר.
<אלי בירנבאום: שר הביטחון שאול מופז אימץ את ההחלטה הזאת יחד עם ראש הממשלה אריק שרון, והכירו, התחילו להכיר בנו, בכל חולי הסרטן.
<אלי בירנבאום: לפני זמן תזכיר חוק הנכים, פתאום הפסיקו להכיר בבחור שהוא בן המחזור שלי עם אותה המחלה שיש לי – סרטן ריאות וסרטן קיבה.
<אלי בירנבאום: החליטו שהוא לא מוכר.
<אלי בירנבאום: ביקשתי מהיועץ המשפטי של הארגון לכתוב מכתב ליועץ המשפטי ערן יוסף – מה קרה עם ועדת שמגר?
<אלי בירנבאום: היועץ המשפטי ערן יוסף שלח תשובה שמכירים לפי ועדת שני.
<אלי בירנבאום: אני רוצה להסביר: ועדת שמגר הכירה בכל אלה מהשייטת, 707 ואגד צליחה.
<אלי בירנבאום: הוקמה ועדת שני במחשכים, כשאף אחד מאיתנו לא ידע, וקבעה דבר פשוט מאוד: את כל הסרטנים למיניהם – לא חשוב: קיבה - - - – כל הסרטנים לפי רשימה מא' עד ת' לא מוכרים.
<אלי בירנבאום: זאת ועדת שני.
<אלי בירנבאום: זאת אומרת שלקחו את ועדת שמגר, של כבוד השופט שמגר – מבחינת בריאותו אני לא הולך להיפגש איתו, אבל אני מקווה שהוא ירגיש יותר טוב ואני אגיע אליו – שלמעשה לקחו ועדה שאומצה על ידי הממשלה, ראש הממשלה ושר הביטחון, וביטלו אותה במחי יד אחת.
<אלי בירנבאום: זה נראה הגיוני?
<אלי בירנבאום: עכשיו, אמרו לנו: אתם לא יכולים להיכנס לתזכיר חוק הנכים.
<אלי בירנבאום: קיבלנו את זה בכאב.
<אלי בירנבאום: אמרו: אוקיי, כשנמשיך הלאה להתדיין, אנחנו נכיר בכם.
<אלי בירנבאום: ואז אני קורא את הצעת החוק, שעורך הדין שי פרבר כתב אותה, ואומר: נכיר באנשי הקישון לפי ועדת שמגר, אבל לפי ועדת שני.
<אלי בירנבאום: זאת אומרת, לא מכירים בנו.
<אלי בירנבאום: יש עכשיו שמונה איש שאני מטפל בהם – באף אחד לא הכירו.
<אלי בירנבאום: בן אדם נפטר – אהרון קליימן, ז"ל.
<אלי בירנבאום: נפטר לפני שנה, הייתה אזכרה השנה – לא מכירים בו.
<אלי בירנבאום: הוא חלה באותה המחלה שאני חליתי.
<אלי בירנבאום: לפני חודש הלך עוד בחור אחד – אריה שקולניק, מהלוחמים הכבדים של 707 ושייטת 13.
<אלי בירנבאום: המשפחה לא יודעת כלום.
<אלי בירנבאום: פניתי לאגף השיקום ואמרו לי: זה עכשיו בדיון.
<אלי בירנבאום: ברור מה תהיה התשובה.
<אלי בירנבאום: לא נפגשתי עם מר חזי משיטה – אומר לכם את זה.
<אלי בירנבאום: לא נפגשתי.
<אלי בירנבאום: חברים מחיל הים רצו להפגיש בינינו, אמרתי: לא - - -
אלי אלאלוף: דווקא הוא בא מחיל הים.
<אלי בירנבאום: אני יודע, ולכן אני אומר: לכן גם לא ביקשתי להיפגש איתו, כי זו לא החלטה שלו.
<אלי בירנבאום: זו החלטה שמישהו במשרד הביטחון הפך אותה, ולדעתי זה היה משה יעלון והמנכ"ל שלו, דן הראל.
<אלי בירנבאום: תודה רבה.
אלי אלאלוף: אני מציע באמת שאם יש לכם תשובה קולעת, בבקשה.
אלי אלאלוף: אם לא, אני הייתי רוצה לקבל מסמך על זה באופן אישי וכיושב ראש הוועדה.
<ערן יוסף: אני אשמח לשלוח.
<ערן יוסף: אני אשלח - - -
<אלי בירנבאום: שלחנו את המסמכים.
<אלי בירנבאום: שלחנו את כל המסמכים לעורך הדין ערן יוסף.
<אלי בירנבאום: פנינו לשר הביטחון, העברנו לו את כל החומר.
<אלי בירנבאום: קיבלנו תשובה לפני כחודש ימים, אם אני לא טועה, מעורך הדין ערן יוסף – אותם דברים שאני טענתי עכשיו.
<אלי בירנבאום: תודה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לקבל, כוועדה אני רוצה לקבל התייחסות מיוחדת לסוגיה הזאת ולקושייה הזאת.
אלי אלאלוף: כי זה נראה לי שוועדה שמבטלת ועדה - - -
<ערן יוסף: אני אשמח לשלוח את המכתב - - -
אלי אלאלוף: חברים, הכול קשור בעניין של תקשורת בין-אישית – בין המערכת שלכם לבין האנשים שחושבים וזכויותיהם איתם, לקבל תשובות הולמות לבקשות שלהם.
אלי אלאלוף: וזה עניין טכני, חברים.
אלי אלאלוף: אם לא תשקיעו בזה, אז כל החוקים האלה הם מיותרים.
אלי אלאלוף: אני האחראי הכי קטן בתחום הזה.
אלי אלאלוף: או שהסגנון משתנה באגף השיקום או שמר חזי משיטה – פישלת, כי אנחנו יודעים מה היה - - -.
אלי אלאלוף: ובואו נגיד את זה בלי לפגוע באף אחד, אדון - - -.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לפגוע בהם, אבל הטענות הכי גדולות.
אלי אלאלוף: זה בתשובות שלא מספקות ולא מובנות ולא מספיק יורדות להבנה של כל אחד מאיתנו.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש מכם:
אלי אלאלוף: אני רוצה פעם אחת לקבל הסבר לסוגיה שהעלה החבר שלנו, מר אלי בירנבאום.
אלי אלאלוף: אני רוצה לקבל את התשובה, אני, כדי לראות אם אני אבין את הסוגיה הזאת.
אלי אלאלוף: כדי שנתייחס ותבינו.
אלי אלאלוף: נעשה תרגיל.
אלי אלאלוף: פשוט תרגיל של הבנה.
אלי אלאלוף: חברים, ההערה של חבר הכנסת עפר שלח – הוא לא ביסס אותה על ידע תיאורטי.
אלי אלאלוף: כנראה הוא ביסס אותה על ידע אישי ועל הבנת החומר.
אלי אלאלוף: אז באמת צריך לדעת ולשנות את הסגנון הזה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, עורך הדין עידן קליימן, בבקשה.
<עידן קליימן: בוקר טוב, אדוני, וחג שמח לכולם.
<עידן קליימן: אני מבטיח לך שאני אדבר לגופו של עניין ולא לגופו של אדם.
<עידן קליימן: לא אדבר בגנותו של אף אדם.
<עידן קליימן: אכן, כל מה ששלושת חברי הכנסת המסורים, שטרחו והגיעו לפה.
<עידן קליימן: זה מכתבים שאני בהחלט העברתי אליהם ודברים ששוחחתי איתם, וכל דבר מהמכתב הזה, חבר הכנסת אברהם נגוסה, ממוסמך ומוכח.
<עידן קליימן: אוקיי?
<עידן קליימן: וגם עלה פה, בדיונים, בוועדות.
<עידן קליימן: אין פה איזשהו משהו – חדשות מיוחדות.
<עידן קליימן: אכן, כמו שנאמר פה, אנחנו תומכים בעיגון זכויות נכי צה"ל בחקיקה.
<עידן קליימן: אני חושב שזה אחד הדברים החשובים ביותר, ואני חושב שכמה שאדוני יודע שזה מהלך חשוב, הוא לא מבין כמה זה חשוב לנכי צה"ל.
<עידן קליימן: כלומר, נכה צה"ל שחי את זה, יבין זאת.
<עידן קליימן: בהחלט, הארגון הזה והאנשים שמכילים אותו עברו עשרות שנים של טלטלות.
<עידן קליימן: דברים נלקחו, הוחזרו, נלקחו, הוחזרו.
<עידן קליימן: ואני מאוד מקווה שבסיום התהליך הזה הדברים יסתדרו, יעלו על איזשהו מסלול ישר.
<עידן קליימן: אבל יש משהו שחייבים לומר פה, את האמת, שקשור למסמך הזה: זה שקודם כל לא הגיעו ליום הזה בהרמוניה.
<עידן קליימן: זה לא שישבו נציגי ארגון נכי צה"ל עם נציגי אגף השיקום ורקדו ואלס עד לחדר פה.
<עידן קליימן: היו פה סחיטות, היו פה איומים, היו פה סוגים של ענישה, היו פה מצבי לחץ, הייתה פה הוצאה של הודעות לתקשורת על הפגנות שעוד שנייה יוצאות.
<עידן קליימן: היו פה הרבה מאוד תהליכים מכוערים מאוד עד שהגענו ליום הזה, עד שהגענו למה שאומר פה יושב ראש מחוז השפלה, מה שנקרא הנראטיב הרגוע הזה.
<עידן קליימן: מאחורי הקלעים יש פה שני גופים שדיממו אחד על השני, פגעו אחד בשני, ולמעשה מי שנפגע בסוף התהליך הזה, בסוף היום, זה הנכים.
<עידן קליימן: חד משמעית.
<עידן קליימן: שלא יהיה ספק בכלל.
<עידן קליימן: כל אמירה שנאמרה פה על זה שהתזכיר יביא למצב, הוא למעשה צילום מצב ושנכים לא נפגעים, היא אמירה – ואני מסייג אותה בלשון הכי של כבוד – לא מדויקת בלשון המעטה.
<עידן קליימן: יש פה תהליך שנכים נפגעים.
<עידן קליימן: יש דברים טובים, יש דברים לא טובים.
<עידן קליימן: יש פה פגיעה בזכויות של נכים קשים, של פגועי ראש.
<עידן קליימן: יש פה אפליה שלהם אל מול קבוצות אחרות, וגם היה פה גם מה שנאמר לפני כן.
<עידן קליימן: יש פה פגיעה בזכויות לרכב רפואי.
<עידן קליימן: יכול אדם להביע את דעתו לגבי זה שאין פגיעה, אבל תכל'ס יש פגיעה, פגיעה מהותית, וגם פגיעה שקצת עולה בהדי תמיהה כאשר נכי המוסד לביטוח לאומי מחזיקים שלוש וחצי שנים ונכי צה"ל ארבע שנים, כאשר למעשה אין אף - - -
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לך שהיות ואני קצת יודע את הזכויות של נכי המוסד לביטוח לאומי ונכי צה"ל – אל תנסה להשוות.
<עידן קליימן: אני אסביר למה התכוונתי, אדוני.
<עידן קליימן: אני אסביר למה התכוונתי.
אלי אלאלוף: אל תנסה להשוות בסעיף - - -
<עידן קליימן: אדוני, אין קשר.
<עידן קליימן: אין קשר.
<עידן קליימן: הפסיקה במדינת ישראל, הפסיקה של בית המשפט העליון - - - באופן חד משמעי שנכי צה"ל נמצאים בקבוצת תעדוף עליונה, ולכן המצב שנכי קבוצות אחרות – לא קשור למוסד לביטוח לאומי.
<עידן קליימן: כל קבוצה – יהיו יותר טובים מנכי צה"ל, זה מצב שלא ייתכן.
<עידן קליימן: את זה קבע בית המשפט העליון, ולמעשה מדינת ישראל היום עברה על זה.
<עידן קליימן: אבל בואו נשים את זה רגע בצד כי יש פה עוד שלילה של תשלום של מענק מס הכנסה, יש פה הקשחת קריטריון של תשלום היתר, יש פה עוד שלילה של זכאות מנכים שחיים בחוץ לארץ, יש פה פגיעה ברכב יציג - - - החלפתו, יש פה מניעה של טיפול פסיכו-סוציאלי, יש פה פגיעה משמעותית בהליך ההכרה של צוללני שייטת 13 ו-707.
<עידן קליימן: מה שאמר בהתרגשות רבה מר אלי בירנבאום הוא למעשה: תבקש ממשרד הביטחון את נספח ג' של צוללי הקישון, שמפרט איזה מחלות סרטן לא יהיו, ואני מבטיח לאדוני שאם אדוני יראה את הרשימה, אם הוא מכיר סרטן אחר, אז אני אהיה מופתע מאוד.
<עידן קליימן: הם לקחו את כל רשימות הסרטן האפשריות, שמו אותן בנספח ולכן קורה מה שקורה.
<עידן קליימן: אני חושב שכל הדברים האלה, לא רק שהם לא מתקבלים על הדעת, הם גם נוגדים את רוח החקיקה והפסיקה מיום הקמת המדינה.
<עידן קליימן: וכשאני אומר את זה, אדוני, אני קורא בימים אלה את ההיסטוריה של ארגון נכי צה"ל והספר של 50 שנה לארגון – - - - כבר 70 שנה עוד מעט – אבל ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כבר בהתכנסותה הראשונה, הייתה למעשה האימא והאבא של נכי צה"ל, וכבר אז נכתב שחברי הכנסת היו האוזן הקשבת, ובמקום שהפקידים של משרד האוצר או משרד הביטחון סירבו, שם חברי הכנסת הושיטו עזרה.
<עידן קליימן: אני אביא לאדוני את הספר ואראה לו את זה.
<עידן קליימן: הדבר השני, הנקודה השנייה, אדוני, מתוך שלוש נקודות סך הכול, זה שיש פה חוק שהוא מעוות במבנה שלו.
<עידן קליימן: אני עוד פעם - - - להסכמות, על הזכויות והדברים האלה.
<עידן קליימן: אני מדבר על זה שיש פה חקיקה ראשית ואמורה להיות מה שנקרא חקיקה משנית.
<עידן קליימן: ככה זה בכל חוק, בכל הטבות.
<עידן קליימן: היועץ המשפטי לממשלה התייחס לזה בעבר בהרחבה.
<עידן קליימן: הוא גם התייחס במיוחד, ספציפית לנקודה הזו ואמר שהוא מבין שלא הגיוני שכל ההטבות והתקנות ייכנסו לחקיקה הראשית ושצריך לעשות את המבנה הזה.
<עידן קליימן: זה לא נעשה פה.
<עידן קליימן: זה מביא למצב ברור מאוד.
<עידן קליימן: ברור מאוד מה יקרה.
<עידן קליימן: מה שיקרה זה שכל ההטבות האלה, שהן לכאורה מיניאטוריות, אבל הן לא – כמו דמי חימום-קירור, ביגוד ודברים כאלה – יביאו להקפאה.
<עידן קליימן: כי עם כל הכבוד, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות - - -
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שכל הנקודות האלה שאתה מעלה, יהיו בדיון תוך כדי הקריאה.
<עידן קליימן: לא הבנתי.
אלי אלאלוף: כל הנקודות שאתה מעלה, אחת-אחת, ממיטב זכרוני, כפי שהוצג לי החוק – כולן יהיו בדיון שאנחנו נקיים בקריאת כל סעיף וסעיף.
<עידן קליימן: נהדר.
אלי אלאלוף: אז אם אתה רוצה לעשות רשימה עכשיו של כל הסעיפים, אל תגנוב את העבודה של היועצת המשפטית.
<עידן קליימן: לא, חלילה, אני אסיים.
<עידן קליימן: נכון.
אלי אלאלוף: תלך - - -.
אלי אלאלוף: כי כל נושא שהעלית בשלב זה, כולם – אנחנו נידון בהם ונקבל החלטות.
אלי אלאלוף: אולי לא לפי הרוח שלך, אבל נקבל החלטות - - -
<עידן קליימן: אדוני, אני מכבד את הכנסת ואת החלטותיה.
<עידן קליימן: עוד פעם, מה שניסיתי רק להגיד לאדוני זה שלמעשה, מה שזה יביא בשנים הקרובות – להקפאת זכויות נכי צה"ל.
<עידן קליימן: מה שלא היה אמור להיות.
<עידן קליימן: התייחס פה יושב ראש הארגון על ההקפאה שהייתה למעשה מ-2009-2008, כאשר יש את החלטת הממשלה מ-2012.
<עידן קליימן: מה שאותי תסכל פה בסוג של ההסכם הזה, זה שלמעשה אנחנו הולכים ומקפיאים את שנת 2009.
<עידן קליימן: הופכים אותה לעובדה על ידי זה שאתה עושה את זה בחקיקה.
<עידן קליימן: כלומר, אף אחד לא בא ואמר:
<עידן קליימן: בוא נעשה את זה - - -
אלי אלאלוף: תרשה לי, זה נראה לי - - - מרכזי.
אלי אלאלוף: אני לא מאמין שבגלל החקיקה הנוכחית יוקפאו זכויות של - - -
<עידן קליימן: לא.
<עידן קליימן: מה שאני אומר, אדוני, שזכויות נכי צה"ל הוקפאו כבר מ-2009.
אלי אלאלוף: רק תדייק, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: לא, לא, אני מקשיב לך.
אלי אלאלוף: אתה שם לב כמה זמן הייתה לך זכות דיבור.
אלי אלאלוף: אני רוצה שתבין: שום זכות לא תוקפא כל עוד שהחוק הזה הוא בתהליך של חקיקה.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, אף אחד לא ייתן רשות ולא ייקחו לעצמם את הזכות להקפיא משהו שיש היום שפועל.
אלי אלאלוף: השינוי ייעשה אך ורק בסוף התהליך.
<עידן קליימן: יכול להיות, אדוני, שאני לא הייתי ברור: הזכויות כבר מוקפאות מזה שבע שנים.
<עידן קליימן: הסכומים.
<עידן קליימן: התכוונתי לסכומים, אדוני.
אלי אלאלוף: הסכומים?
<עידן קליימן: הסכומים, אדוני.
<עידן קליימן: נכי צה"ל עוד חיים לפי הערכים של 2009.
<עידן קליימן: ואם זה יעבור ככה בחקיקה, אדוני, אז למעשה לא עודכנו.
אלי אלאלוף: אז זו הנקודה השלישית - - -?
אלי אלאלוף: יש תשובה לנקודה הזאת של ההשפעה?
<ערן יוסף: אני חושב שמה שמר עידן קליימן מדבר עליו זו הזכאות הספציפית של דמי הניידות.
<ערן יוסף: לזה אתה מתכוון - - -?
<עידן קליימן: לא, יש עוד הרבה, אבל כן, בהחלט.
<עידן קליימן: זה אחד מהם, אבל יש עוד.
אלי אלאלוף: אז אני מציע, חברים, שנגיע לקריאה ואנחנו נתייחס לנקודה - - -
<עידן קליימן: והנקודה האחרונה, אדוני, אחרונה ואני מסיים, ותודה על הזמן שנתת לי.
<עידן קליימן: ממש אחרונה: ישנם עיוותים היסטוריים שאין עליהם חולק גם באגף השיקום, ואני חושב שבהזדמנות ההיסטורית הזו – אני לא מצליח להבין למה זה לא הוכנס עכשיו בתהליך הזה.
אלי אלאלוף: למה אתם חושבים שיש דיון בוועדה?
אלי אלאלוף: כדי שהדברים שאתה אומר, שאתה יודע, שלא נכללו, תעלה אותם לדיון.
אלי אלאלוף: תעשה דיון.
אלי אלאלוף: אני לא רואה בזה שום פרס.
<עידן קליימן: על הכיפק.
<עידן קליימן: מה שאני רק רוצה במשפט אחרון: החלטה 4088, למעשה נועדה כדי להביא אותנו ליום הזה.
<עידן קליימן: כי ידעו שאם לא תהיה את ההקפאה אף אחד לא יזיז את עצמו, ולכן אנחנו פה.
אלי אלאלוף: - - - מיותרת.
<עידן קליימן: והדבר שאני מבקש מאדוני זה באמת בלב רחב ובנפש חפצה לשמוע אותנו בנקודות השנויות במחלוקת, ובמידת האפשר, שאפשר את אותם עיוותים היסטוריים לתקן ולהביא בשורה לנכי צה"ל – אז ברוח החג, דיינו.
<עידן קליימן: תודה, אדוני.
אלי אלאלוף: זה יהיה טיפשי מצדי לא לתת לכם זכות - - - ולהקשיב לכם.
אלי אלאלוף: זה הדבר.
אלי אלאלוף: זה החלק המעניין.
אלי אלאלוף: כי אם זו חקיקה שהיא טכנית, כמו תקנות שבדרך כלל אין לך מה לעשות בהן, זה מאוד משעמם לחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: בסך הכול, חברי הכנסת גם לפעמים חושבים, וכדאי שישנו את החוקים שמובאים בפניהם, גם אם אנחנו קיבלנו תדרוך לפני כן, גם ממשרד הביטחון וגם ממשרד האוצר.
אלי אלאלוף: חבר'ה, תרגישו חופשי לבטא את עצמכם.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שנקבל את כל מה שתגידו, אבל זה חלק מהמשחק.
אלי אלאלוף: אני חוזר לרשימה השנייה ופה אני בא אליך, מר דני בן אבו.
<דניאל בן אבו: דני בן אבו, יושב ראש מחוז השפלה.
<דניאל בן אבו: ראשית, התזכיר עצמו הוא לא תזכיר החלומות, אבל הוא תזכיר שעושה שכל.
<דניאל בן אבו: שבעצם מעביר את האחריות מפקידים ומשרד לאחריות של המחוקק.
<דניאל בן אבו: ואדוני היושב ראש, זאת ההזדמנות לכם כמחוקקים לעשות באמת את הסדר הנכון.
<דניאל בן אבו: קשה להיות אדיש כשאתה שומע את מר מוסא אברהם – קטוע רגל, קטוע יד ועקור עין או כשאתה שומע את מר אלי בירנבאום שעושה לא מעט לגבי נפגעי צוללני הקישון.
<דניאל בן אבו: זאת גם הזדמנות – גם לשמוע ולא רק צילום מצב.
<דניאל בן אבו: לקחת דברים מסוימים.
<דניאל בן אבו: אם נביא את כל 100 הדברים, יהיה קשה מאוד לעסוק בתזכיר הזה, אבל אם הארגון, יחד עם אגף השיקום, ואני אומר הארגון על כל הנגזרות שלו ועל כל האנשים שלו, בשיתוף פעולה, נעמיד עשרה נושאים חשובים שגם כבוד היושב ראש והוועדה תמצא לנכון לשים אותם במקום נכון; למשל: אני חושב שחוק העסקת נכי מלחמה שקיים מאז קום המדינה לגבי תפקידים של כרטיסן או סדרן בקולנוע, הם לא אקטואליים היום.
<דניאל בן אבו: למשל: שיקום בלימודים זה לא שיקום.
<דניאל בן אבו: כשאתה לוקח נכה שפצוע מצוק איתן ואתה אומר:
<דניאל בן אבו: אני משקם אותו בתואר ראשון ואתה יורד מהאחריות לגבי השיקום שלו, זה לא שיקום.
<דניאל בן אבו: החשוב הוא בתזכיר החוק לקחת את הנושאים החשובים ושהמחוקק יוביל מהלך שהוא ישים והוא גם נותן פתרון לבחור שהלך, נפצע בגיל צעיר ושיהיה לו אופק.
<דניאל בן אבו: אני אומר לכם: אם נכה עובד במקום מסודר, הוא פחות נכה, הוא פחות חולה, הוא פחות פצוע.
<דניאל בן אבו: זה הדבר המרכזי.
<דניאל בן אבו: אם תשאלו אותי, הבעיה הזאת היא יותר גדולה מהדיור.
<דניאל בן אבו: אני חייב לומר לכם שהעבודה הזאת שנעשתה היא עבודה של חמש שנים.
<דניאל בן אבו: התזכיר יכול לעבור.
<דניאל בן אבו: יש הרבה חוקים שחוקקו, עשרות חוקים שלא מיושמים בפועל.
<דניאל בן אבו: החכמה היא איך אנחנו הופכים את זה למיושם.
<דניאל בן אבו: איך אנחנו מעבירים את החקיקה הזו לתקנות.
<דניאל בן אבו: וזה לא מספיק.
<דניאל בן אבו: גם אם התקנות תהיינה טובות, עדיין אנחנו עומדים מול אנשים במשרדים ויש תפיסות הפעלה.
<דניאל בן אבו: מה לעשות.
<דניאל בן אבו: אגף השיקום חושב שצריך לפעול בצורה כזאת שהוא מפרש את החקיקה או מפרש את התקנה או מפרש את הנהלים שלו, והדבר הזה לא שקוף לפנינו.
<דניאל בן אבו: אנחנו צריכים לשנות.
<דניאל בן אבו: אם נהיה שקופים, אגף השיקום וארגון נכי צה"ל, בעבודה נכונה – האמינו לי, אפשר להגיע למקום הרבה יותר טוב.
<דניאל בן אבו: דרך מתן השירות, דרך הטיפול והשקיפות יביאו את זה למקום הרבה יותר טוב.
<דניאל בן אבו: אני מאמין, אני מאמין שהדרך שבה היא מתחילה עכשיו בתזכיר, היא רק תחילת הדרך.
<דניאל בן אבו: ברגע שנתחיל לרדת לרזולוציות, יקומו עוד הרבה בעיות.
<דניאל בן אבו: חייבת לקום ועדה קבועה בינינו ואחרי זה, יחד אתכם, בכנסת, כדי להביא מוצרים מוגמרים לתוך הוועדה.
<דניאל בן אבו: תודה רבה.
אלי אלאלוף: עורך הדין קובי זכאי, בבקשה.
אלי אלאלוף: קיבלנו ממך חומר רציני.
<יעקב זכאי: תודה רבה.
<יעקב זכאי: אני לא אחזור על דברים שכתבתי, כמובן.
<יעקב זכאי: הם לדיונים הבאים.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד: לא קראנו.
אלי אלאלוף: גילוי נאות: עוד לא קראנו.
אלי אלאלוף: זה הגיע - - -
<יעקב זכאי: גם זה בסדר גמור לאור קוצר הזמן.
<יעקב זכאי: ברשותך, אדוני, אני אתייחס רק לנקודה אחת.
<יעקב זכאי: יש פה איזושהי מחלוקת האם יש פגיעה בזכויות הנכים או אין פגיעה בזכויות הנכים כתוצאה מנוסח הצעת החוק כפי שהיא כיום.
<יעקב זכאי: שמעתי את ראש אגף השיקום אומר שאין פגיעה בזכויות הנכים וכל הזכויות מעוגנות בהצעת החוק.
<יעקב זכאי: שמעתי גם את יושב ראש ארגון נכי צה"ל אומר את אותו הדבר וגם את היועץ המשפטי למערכת הביטחון.
<יעקב זכאי: אז אני רוצה להפנות אתכם, רבותיי, להסכם בין ארגון נכי צה"ל למשרד הביטחון.
<יעקב זכאי: ההסכם, דרך אגב, ששני הצדדים מסתירים אותו מנכי צה"ל למרות בקשות חוזרות ונשנות מיושב ראש הארגון שיפרסם את ההסכם הזה לנכים שאותם הוא מייצג.
<יעקב זכאי: אני מפנה אתכם לסעיף 5 להסכם הזה.
<יעקב זכאי: הקדמה: משרד הביטחון, לאורך 15 השנים האחרונות, קיצץ בזכאויות הנכים באופן רציף ודחה את נושא עיגון הזכויות בחקיקה לאורך כל השנים, למרות הוראה מפורשת של היועץ המשפטי לממשלה.
<יעקב זכאי: אני עצמי הגשתי תלונה ב-2007, תלונה אישית שלי, ליועץ המשפטי לממשלה, על שמשרד הביטחון שורך רגליים בעניין הזה.
<יעקב זכאי: אז אני מפנה אתכם לסעיף 5.
<יעקב זכאי: לאחר שהסכמים קודמים בין ארגון נכי צה"ל למשרד הביטחון קבעו במפורש את ההתחייבות של משרד הביטחון להחזיר את ההוראות לקדמותן, משרד הביטחון הפר אותן.
<יעקב זכאי: סעיף 5 מאשש את זה: הצדדים מצהירים כי הליך עיגון הזכויות בחקיקה נעשה טרם השלמת הליך בירור טענות הארגון בדבר שינוי הוראות האגף באופן חד צדדי לרעת נכי צה"ל, כמוסכם במסגרת סיכום הדברים בין משרד הביטחון לארגון נכי צה"ל מיום ה-16 ליוני 2011.
<יעקב זכאי: זאת אומרת, הארגון הלך והגיש הסכמה, הביע הסכמה לנוסח הצעת החוק כשהוא יודע וכותב את זה במפורש בהסכם הזה, אותו הסכם שהוא מסתיר.
<יעקב זכאי: הוא קובע במפורש שהצעת החוק הזו אינה כוללת את כל הזכאויות שנלקחו לאורך השנים ממשרד הביטחון.
<יעקב זכאי: אני סיימתי, בינתיים.
<רפאל כהן צמח: - - - 2011 עד 2017 הרי ישבנו - - -
<יעקב זכאי: ההסכם הזה נחתם לפני חצי שנה.
<יעקב זכאי: הוא אומר שהצעת החוק אינה כוללת את כל ההוראות שנלקחו באופן חד צדדי.
<יעקב זכאי: אתה אישרת.
אלי אלאלוף: מישהו ממשרד הביטחון או מארגון הנכים יכול להתייחס להערה של עורך הדין קובי זכאי?
<חיים בר: יש שני פרקים שמופיעים בנספחים – נספח ד', ה', א', ב' ו-ג' – ששם יש רשימה של הטבות שלא דנו בהן כי צריך להיכנס לשם ולבחון כל אחת ואחת מההוראות.
<חיים בר: ורצינו לעגן את התזכיר, ללכת עם התזכיר קדימה, ואת זה הכנסנו לעבודה במסגרת ולאחר אישור התזכיר.
<חיים בר: כלומר, זה מחובר וזה סגור וזה קשור במסגרת נספח ההבנות.
<חיים בר: לא השארנו שום דבר פתוח ואני חוזר ואומר: לא נפגעה שום זכאות, שום זכאות של נכי צה"ל שהייתה בעבר ולא תהיה בעתיד.
<חיים בר: זה היה הבסיס גם, אדוני, כשישבנו על ועדת גורן: לא יהיה נכה סוג א' ולא יהיה נכה סוג ב'.
<חיים בר: גם הנושא של הרכב.
<חיים בר: אני רוצה לסייג את המצגת שלי וכל הדברים האלה יבואו פה בפירוש לידי ביטוי.
<חיים בר: הדברים הם אדירים.
<חיים בר: אנחנו רוצים המון דברים.
<חיים בר: אני יכול לתת פה רשימה שלמה.
<חיים בר: אמר פה יושב ראש מחוז תל אביב: פגועי הראש - - - בכלל לא מופיעים עד היום.
<חיים בר: אנחנו הכנסנו אותם לנספח הצמוד להסכם הזה.
<חיים בר: אנחנו הכנסנו אותם.
<חיים בר: בחיים לא שמעתי על זה עד שהוא לא אמר לי את זה לפני שנה בערך.
<חיים בר: כל זה היה תעלומה.
<חיים בר: רכב רפואי – ארבע שנים.
<חיים בר: אדוני, אני רוצה לחזור לגורן.
<חיים בר: גורן אמר להוריד רכבים בכלל.
<חיים בר: בכלל.
<חיים בר: להשאיר רכב 1,600 סמ"ק לקטועי רגליים, ל-100% פלוס.
<חיים בר: ואם זה לא יתאים לו, נשלח אותו לוועדה.
<חיים בר: לא נוגעים באף רכב.
<חיים בר: הם הלכו וסיפרו לאנשים, אותם אנשים, שהולכים לפגוע לכל הפוסט-טראומתיים.
<חיים בר: למה לפוסט-טראומתיים?
<חיים בר: קח לפוסט-טראומתי את האוטו והרגת את המשפחה.
<חיים בר: אלה האנשים שהלכו להגן על זכויות נכים.
<חיים בר: להסביר לנכים איזה אומללים הם הולכים להיות.
<יעקב זכאי: מי זה "הם"?
<חיים בר: ואני יכול עוד להביא פה.
<חיים בר: בהמשך המצגת אני אגע בנקודות הכי אקוטיות שיש פה, שפה דיברו עליהן עכשיו.
<חיים בר: אני לא אכנס לכל אחד עם הבעיות האישיות: אם זה צוללני הקישון, שבזמנו כשהגעתי לתפקיד, אותו אלי בירנבאום שישב אצלי אמר לי ששלחו אותם להוציא; אחוזי נכות על בעיה פוסט-טראומטית יותר קל מאשר להיות צוללן קישון.
<חיים בר: אבל אחרי זה זה נכנס להליכים משפטיים, בג"ץ וכולי וכולי, ואני לא רוצה - - -.
<חיים בר: להגיד דברים אפשר, ואני גם אדבר על הנושא של המכירות והקניות.
<אלי בירנבאום: שיציג מה לא אמרתי אמת.
<חיים בר: מי אמר?
<קריאה: הוא לא אמר - - -
<אלי בירנבאום: - - -
אלי אלאלוף: הוא אמר שהיה תהליך מרשים - - -
<אלי בירנבאום: אתה הסכמת לוועדת שני כשאתה לא יודע מה זה נספח ג'.
<חיים בר: אני יודע מה זה - - -
<אלי בירנבאום: אתה לא יודע מה זה נספח ג'.
<חיים בר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להמשיך את המצגת שאני אסיים אותה.
אלי אלאלוף: לא, לא, לא היום.
אלי אלאלוף: היום לא נעשה מצגת, ברשותך.
<חיים בר: מה?
אלי אלאלוף: היום לא נספיק את המצגת.
<חיים בר: אני אסיים את זה.
<חיים בר: עם מצגת, בלי מצגת, אני מסיים את הכול.
אלי אלאלוף: לא, לא, אבל אני אבקש: רציתי רק התייחסות לעורך הדין קובי זכאי.
אלי אלאלוף: אני ביקשתי גם מאנשי אגף השיקום.
אלי אלאלוף: יש התייחסות לדברים?
<ערן יוסף: אני אגיד באופן כללי: יש טענה כללית של ארגון הנכים שנגרעו זכויות.
<ערן יוסף: קיבלנו רשימות של הזכויות שנגרעו.
<ערן יוסף: חלק מהדברים עברנו והגיעו לסיכומים.
<ערן יוסף: חלק מהדברים הוחלט להשאיר להמשך דיון.
<ערן יוסף: חלק מהדברים עוד לא קיבלנו איזה זכויות נגרעו – יש רק רשימה כללית של נושאים.
<ערן יוסף: לכן, על מנת לא לחכות עד שנגמור את כל העבודה הזו שתיקח עוד שנים, אמרנו: אנחנו מקפיאים את המצב הקיים, מצלמים את מה שקיים כיום ומוסכם שזה מה שנותנים ב-2017-2016.
<ערן יוסף: זה מה שנותנים, את זה אנחנו מעגנים.
<ערן יוסף: יש - - - שב-2003 נגרע משהו?
<ערן יוסף: נמשיך לדון על זה.
<ערן יוסף: אם נגיע למסקנה שזה נכון, נתקן.
אלי אלאלוף: להשלים.
אלי אלאלוף: זה לא לתקן, זה להשלים.
<יעקב זכאי: עורך הדין ערן יוסף, דמי ביגוד נגרעו - - -? - - -
אלי אלאלוף: עורך הדין יעקב זכאי, יש לי בקשה: אני חושב שנקדם את הנושא אם תעביר את הרשימה המדויקת לפי ידיעתך.
<יעקב זכאי: מאה אחוז, אבל יש גם לא רק רשימות פרטניות.
<יעקב זכאי: יש כלל שאומר שזכאויות מסוימות היום בהוראות ניתנות ללא בקשה מצד הנכה, אלא באופן אוטומטי.
<קריאה: נכון, נעביר לו את זה.
<קריאה: נעביר לך - - -
אלי אלאלוף: אני לא יכול להתייחס לידע בעקבות הידע האישי שלי שהוא קטן לידך.
אלי אלאלוף: אז אני מציע: אם יש לך, תעביר.
אלי אלאלוף: אז נוכל להתייחס אליהן בצורה רצינית.
אלי אלאלוף: אני מבטיח לך התייחסות רצינית.
<יעקב זכאי: זה רשימות של העדכון, אדוני.
אלי אלאלוף: מר ריזק סאלח.
<ריזק סאלח: אני ריזק סאלח מנציגות הנכים הקשים - - - 100% פלוס.
<ריזק סאלח: אני אברך על הפתיח הזה של האגף וגם של הארגון, שזו הפתיחה של החוק בדיונים על הטבות ועל הזכויות שהולכים לדון עליהן.
<ריזק סאלח: אבל מתוך ראייה בתוך החוק, שכחו פה ושם כל מיני נכויות קשות - - - להן את הזכויות שלהן.
<ריזק סאלח: כמו - - - את דמי אחזקת הבית, את הביגוד, את רכב המדינה.
<ריזק סאלח: זה מאוד חשוב ומאוד מהותי בחיי נכה קשה, שהוא בנכות מיוחדת, ואז העניין פוגע מאוד מהותית בחיים שלו וצריך לתת אז ממש דעת ודגש לעניין שבתוך החוק מוזכר ממש שפרא-פלגים וקאודרו-פלגים ולא - - - פלגים, וזה מאוד חשוב.
<ריזק סאלח: לא לשכוח את האנשים האלה, כי יש גם כאלה שהם יוכלו להיפגע.
<ריזק סאלח: יש כמה דברים: החבר'ה דיברו כאן על אי פגיעה בזכויות.
<ריזק סאלח: לפי המסמך, כאן, של שר הביטחון שמדבר במפורשות על מה עודכן ולמה עודכן.
<ריזק סאלח: רכישת רכב רפואי – מ-2010 לא עודכן; דיור – יש תכניות.
<ריזק סאלח: יש תכניות בתוך אגף השיקום על תכנית דיור ל-100% פלוס.
<ריזק סאלח: בתוך המגירה אבל.
<ריזק סאלח: זה אחד.
<ריזק סאלח: העניין של השיקום.
<ריזק סאלח: - - - השיקום שעבדו עליה והשקיעו מיליונים, כסף, לא נמצאת על השולחן.
<ריזק סאלח: לא נמצאת בתוך החוק.
<ריזק סאלח: אני מצדיק את מר דניאל בן אבו.
<ריזק סאלח: הוא אומר: מה שהיה שייך ל-1948, כשהקימו את החוק הזה, שהוא יסוד, אחד היסודות של המדינה, לדעתי, ועם נכי צה"ל – הדיון בוער בו לסגירה של הטבות נכי צה"ל, וזה ממש מהותי ועיקרי.
<ריזק סאלח: צריך למצוא חלופה לזכויות האלה ולא לסגור אותן.
<ריזק סאלח: אתה יודע ואני יודע וכולם יודעים שסגרו הרבה דברים שהם שיקומיים לנכי צה"ל: תחנות דלק, זכויות - - - כל מיני הטבות שנסגרו.
<ריזק סאלח: אין היום.
<ריזק סאלח: אז למה להטעות את עצמנו?
<ריזק סאלח: צריכים להסתכל בעיניים - - - ולהגיד: זה הדברים הנכונים, זה הקיים ולא להטעות.
<ריזק סאלח: לא בדיבורים.
<ריזק סאלח: אנחנו לא רוצים דיבורים.
<ריזק סאלח: אנחנו רוצים דברים טובים, דברים מציאותיים והמציאות קשה.
<ריזק סאלח: מבחן ההכנסה לנכים קשים – מי מדבר על זה בכלל?
<ריזק סאלח: זו הסחת דעת.
<ריזק סאלח: הסחת דעת מדברים עיקריים שאנחנו רוצים ומבקשים אותם שנים.
<ריזק סאלח: ויושב ראש הארגון שלנו גם יודע את זה, אבל למעשה אין תוצאות תכל'ס שמקדמות את זה להיטיב עם נכי צה"ל.
<ריזק סאלח: במיוחד גם עם הנכים הקשים מאוד, שהם נכות מיוחדת.
<ריזק סאלח: הוגדרו כנכות מיוחדת קשה בהרבה דברים.
<ריזק סאלח: ואני מקווה – בפתיח שלך אמרת וגם עם ראש האגף החדש – שאתם הולכים לפתוח ולדון במדוקדק ובמפורט, וזה מאוד משמח אותי - - - דברים כאלה, אבל צריך גם לשמוע את - - - בתוך ההבדל ולא - - - אותם ולא להגיד: לא שייך.