GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רון עוזרי: אגב, נאמן גם יכול להיות חבר מוועד הבית.
<רון עוזרי: זה פתח למעשים ולדברים בלתי הגיוניים ובלתי מחייבים מבחינה משפטית.
<רון עוזרי: לעומת זאת, להבדיל מנאמן, רואה חשבון, כל הכשרתו ומחויבותו והרישיון שלו נוגע גם לבקרה.
<רון עוזרי: כל הרישיון וכל הסכנה נוגע לבקרה, לפיקוח ולבדיקת דוחות כלכליים, קודם כל עבורנו כהנהלות בתים, ושנית, עבור רשויות המס, רשם ההקדשות, רשם העמותות, הרבה גורמים שיש להם כללים ברורים איך הם מציגים את העסק כולל דף ראשון לכל מי שמכיר את הדוחות כך שאם יש הערות או דברים חריגים, הוא חייב לרשות אותם שם ואם לא, למחרת הוא לא עורך דוח.
<רון עוזרי: הרישיון שלו הולך.
<רון עוזרי: כמו עורך דין חלילה שמועל בתפקידו.
<רון עוזרי: לכן קודם כל הגורם המקצועי ביותר הוא רואה החשבון.
<רון עוזרי: תשימו לב מה קורה כאן.
<רון עוזרי: סבר הנאמן שהדברים לא בסדר, ישר הוא מדווח לדיירים.
<רון עוזרי: ואם אותו נאמן הוא לא בדיוק רואה חשבון, הוא לא מחויב לכללים מקצועיים והוא הולך לדיירים?
<רון עוזרי: אז הבית יתמוטט.
<רון עוזרי: הרשת תתמוטט והענף נפגע.
<רון עוזרי: כל זה בגלל נאמן שכלל אין לו הכשרה מקצועית והיא לא מבין כלום בתחום הכספים.
<רון עוזרי: לעומת זאת, רואה חשבון לא יכול לבוא סתם ולהתריע.
<רון עוזרי: רואה חשבון מתריע אך ורק על סמך כללים שהוא למד אותם ועל פיהם קיבל את הרישיון מלשכת רואי החשבון.
<רון עוזרי: לכן קודם כל הגורם המקצועי הוא רואה החשבון.
<רון עוזרי: מעבר לכך.
<רון עוזרי: לגבי שכרו של רואה החשבון.
<רון עוזרי: היה לנו כאן דיבורים עם נציגות הדיירים.
<רון עוזרי: הם אמרו, ואני מסכים ומקבל את דעתם, שאם רואה החשבון הוא אותו רואה חשבון לא עובד של הבית, כמובן בשום פנים ואופן הוא לא עובד של הבתים, מבקר חיצוני שמבקר את הדוחות, אם אותו רואה חשבון יגיש את חוות הדעת על המצב הכלכלי, ממילא אנחנו משלמים כספים ואנחנו נספוג את כל העלות.
<רון עוזרי: זאת אומרת, לא נבקש מהדיירים להשתתף בעלות וזאת ההסכמה.
<רון עוזרי: אם יתעקשו על כך שזה יהיה גורם, רואה חשבון שלישי, לא נעמוד עם שתי רגליים.
<רון עוזרי: שני הצדדים ימנו את רואה החשבון אבל שני הצדדים יצטרכו לשאת בעלות שלו.
<רון עוזרי: זאת לדעתי דרך המלך גם מקצועית, מבחינת אזהרות וניתוח כלכלי נכון, וגם מקצועית והגיונית מבחינת העלויות כי ממילא אני משלם לו עשרות אלפי שקלים, אז בלעתי.
<דנה מליחי חקמון: מטעם עמותת דיירי הדיור המוגן.
<דנה מליחי חקמון: כדי לדייק, מבחינת הנימוקים, הם לא בהכרח זהים לנימוקים של הנהלות הבתים.
טלי פלוסקוב: לכן נתתי לך לדבר.
טלי פלוסקוב: זה ברור לי.
<דנה מליחי חקמון: רצינו להרחיב.
<דנה מליחי חקמון: אנחנו מכבדים את הנוסח הקיים ואת הרעיון של בדיקת יציבות כלכלית.
<דנה מליחי חקמון: יחד עם זאת, יש קושי.
<דנה מליחי חקמון: מהשטח הבנו שזה התחיל בזה שיש קושי לדיירים למנות נאמן ובאמת להבין את המורכבות של הנושא הזה שנקרא יציבות כלכלית.
<דנה מליחי חקמון: התחלנו עם הבעיה הזאת.
<דנה מליחי חקמון: הבעיה השנייה היא שניסינו לבדוק לפי איזה קריטריונים יש לבדוק את האיתנות הפיננסית.
<דנה מליחי חקמון: המשכנו לגילויי הדעת וגילינו שלמעשה כל רואה חשבון חיצוני מחויב לפעול על פי אותם גילויי דעת.
<דנה מליחי חקמון: גם מהסיבה של הטלת עלויות נוספות על כל המערכת.
<דנה מליחי חקמון: אלה בעצם היו נימוקים הראשונים.
טלי פלוסקוב: בגדול יש לכם הסכמה.
<דנה מליחי חקמון: כן.
<דנה מליחי חקמון: הגענו למעשה לאיזושהי הסכמה או לחשוב על חלופה של הגשת דוחות כספיים לממונה כאשר היום אין את החובה הזאת בחוק.
<דנה מליחי חקמון: אם תהיה הערת עסק חי, ברגע שתהיה הערת עסק חי, הממונה תפעיל את הסמכויות שלה בחוק.
טלי פלוסקוב: כמו שאמרתי, לפי סיף 58.
<ג'ולי איבון עוז: הסמכויות הן רק התליית רישיון.
<ג'ולי איבון עוז: או התליה או ביטול רישיון.
טלי פלוסקוב: גברתי, חשוב לי שדבריך יירשמו בפרוטוקול.
<ג'ולי איבון עוז: הסנקציה היחידה שיש לממונה בסיטואציה כזו היא או התליית רישיון או ביטול רישיון, שזו סנקציה מאוד קיצונית.
<ג'ולי איבון עוז: אתם אומרים שרק אם הנאמן יגיד שיש בעיה הבתים יכולים להגיע למצב של חדלות פירעון.
<דנה מליחי חקמון: לא.
<קריאה: לא נאמר.
<ג'ולי איבון עוז: אם אני אתלה רישיון במצבים כאלה של סכנה של חדלות פירעון, זה יביא לחדלות פירעון גם כך.
<ג'ולי איבון עוז: זאת אומרת, אנחנו צריכים לחשוב מה הסנקציות.
<ג'ולי איבון עוז: כרגע מה שקיים זה רק זה וזה לא יציל את הבית ממצבו או באורות אדומים יביא לאיזשהו שינוי.
<רות פרמינגר: ייעוץ משפטי לדיירי הדיור המוגן.
<רות פרמינגר: אני רוצה לומר שהנושא של הדוחות הכספיים והביקורת, זה בעצם מבחינתנו הכלי שיכול לתת את הנורה האדומה ולהתריע.
<רות פרמינגר: נכון שמכיוון שכמו שנאמר בנושא של רואה החשבון שהם לא כל כך יודעים איך להתנהל בתוך התחום הזה של האיתנות הפיננסית הזאת, אני חושבת שבמהלך הזמן אנחנו נוכל להגדיר נושאים שאת תדעי לזהות אותם כמסוכנים, ואז צריך לפעול בצורה יותר קיצונית או לחילופין התרעה.
<רות פרמינגר: אני רוצה לחדד משהו ולומר שאני לא יודעת אם כל הבתים מדווחים – אני מעריכה שלכולם יש דוחות כספיים אבל אני חושבת שלמי שאין, הוא חייב להיות וצריך להיות בחוק, להחיל עליו את החובה הזאת וחובה שיהיה מבקר על הדוחות.
<רות פרמינגר: כל הבתים חייבים דוח ומבקר על הדוח, מבקר שאיננו של הבית.
<גיל רובינשטיין: רשת אחוזות רובינשטיין.
<גיל רובינשטיין: בחוק הדיור המוגן, סעיף 4(4), אני מקריא שלוש שורות: "אחד התנאים לקבל רישיון, מבקש הרישיון הוכיח שהוא בעל יציבות כלכלית מתאימה כפי שקבע השר באישור ועדת הרווחה".
<גיל רובינשטיין: התקנות האלו של איתנות כלכלית, לדעתי צפויות להגיע תוך חודש, חודשיים.
<גיל רובינשטיין: יש נוסח.
<גיל רובינשטיין: הן יגיעו לוועדה הזו בזמן הקרוב.
<גיל רובינשטיין: אנחנו קצת עושים עבודה כפולה.
נורית קורן: אנחנו מלבנים את זה כבר תקופה.
<גיל רובינשטיין: לכן אני חושב שהמשמעות של קריסה או לומר שאנחנו לוקחים רישיון או הולכים לכינוס נכסים או מתלים, היא סמכות שלטונית.
<גיל רובינשטיין: ההשפעה היא אדירה וצריך להשאיר את זה אצל הממונה.
טלי פלוסקוב: זה שהם הגיעו אלינו, זה מצוין.
טלי פלוסקוב: החוק התחיל לפניי שנה.
טלי פלוסקוב: זה שאנחנו היום נפגשנו ברוך השם, זה גם צריך לקחת בחשבון.
נורית קורן: צריך גם לדעת שמה שיש לך שם, זה אחת לארבע שנים, הרישיון.
<גיל רובינשטיין: לא, זה לא נכון.
<גיל רובינשטיין: זה כפוף לסעיף 7.
<גיל רובינשטיין: זו גם תשובה למה שאמרה ג'ולי.
<גיל רובינשטיין: הממונה רשאי לקבוע ברישיון תנאים ואחר כך כתוב, בהמשך אותו סעיף, שהממונה רשאי מיוזמתו בכל עת או על פי בקשה, אם מצא כי הדבר דרוש בשל שינוי נסיבות להוסיף תנאים ברישיון, לגרוע מהם, לשנותם.
<גיל רובינשטיין: זאת אומרת, מה שהממונה רשאי לעשות, זה להגיד למשל כמו שהשר מפקח על הבנקים שאסור לחלק דיבידנדים.
<גיל רובינשטיין: אם לא תביא עוד כסף לחברה, אנחנו ניקח ממך את הרישיון.
<גיל רובינשטיין: לממונה יש את כל הסמכויות.
<ענת מימון: השאלה אם לממונה יש את היכולת.
<ענת מימון: אני מבינה שלמשרד הרווחה אין את היכולת הזאת לנתח את הדוחות, לבדוק אותם בצורה מקצועית, וזו הייתה הבעיה בה התחלנו בישיבות הקודמות.
<גיל רובינשטיין: אתם אומרים לי כוועדה שנתתם את הסמכות לממונה אבל מה לעשות שלממונה אין את היכולת.
<ענת מימון: אחת לארבע שנים תבדוק, אבל בשוטף הממונה לא יכולה לקחת על עצמה לבקר בשוטף את הדוחות של הבתים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד המשפטים.
<רון עוזרי: לפני כן, משפט קצר.
<רון עוזרי: אני מחזק את מה שאמרתי קודם.
<רון עוזרי: כאשר אנחנו מבקשים אשראי מבנק, בנק לא מבקש לא נאמן ולא חברה כלכלית ולא כלום.
<רון עוזרי: הדוחות הכספיים.
טלי פלוסקוב: כאן כבר היינו.
טלי פלוסקוב: אנחנו כבר במקום אחר.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים.
<רני נויבואר: הרעיון של הנאמן היה בעצם אותו פקיד בבנק שיושב על הדוחות.
<רני נויבואר: הרי בבנק זה עובד כדבר שבשגרה.
<קריאה: נאמן הוא לא פקיד.
<רני נויבואר: בעיקרון יושב בבנק מישהו שכל תפקידו הוא לוודא שבאמת התזרים הוא תזרים והרבה יותר מסמכים, אני מניחה, שהבנק דורש לצורך העניין של ניהול החוב כלפיו וזה דורש את המסמכים שהוא דורש וזאת מיומנות שקיימת במשק.
<רני נויבואר: אנחנו חשבנו שהדבר הנכון הוא לאפשר מיומנות כזאת למישהו שהוא מחוץ כי הדיירים אינם מסוגלים לנהל את החוב כמו שבנק מסוגל לנהל, אבל דה פקטו יש כאן חוב אלא שבמקום שהוא יהיה מנוהל כלפי בנק, הוא מנוהל כלפי גורמים שהם לא מקצועיים, הם חלשים בתקופה שבחייהם היא גם לא התקופה שהם הכי חזקים בכל היכולות שהיו אולי בעבר.
<רני נויבואר: לצורך העניין חשבנו שהדבר הנכון הוא כן לפקח שיהיה מישהו שיבוא ויעשה את הבדיקות המקצועיות.
<רני נויבואר: זו המטרה.
<רני נויבואר: המטרה הייתה שמישהו יסתכל כל הזמן פחות או יותר ברמות מסוימות, בסדר, לא ברמות כמו שבנק עושה, ברמות מסוימות, שיוכל לראות שהחוב מתנהל ואין איזה תרחיש, קטסטרופה שמתקרבת ובאה.
<רני נויבואר: אנחנו ראינו מודל, וכאן אני חולקת על דורון.
<רני נויבואר: יש מודל כזה בעולם.
<רני נויבואר: המודל הזה קיים בעולם בחוק ניירות ערך כי בחוק ניירות ערך בעצם חברה ציבורית כן מנהלת חוב ויש פונקציונר כזה שיודע להיות, שהוא נאמן אגרות חוב ולכן אנחנו חשבנו שהמודל הוא מודל שרלוונטי לכאן.
<רני נויבואר: הדיון כאן בעיני הוא בסוף לא בשאלה מה התכלית.
<רני נויבואר: צריך לחדד, יש תכלית, יש מענה שאפשר לתת.
<רני נויבואר: יש כאן טענה שרוצים ללכת למענה אחר, מכל מיני סיבות, ואני חושבת שצריך לחדד.
<רני נויבואר: לכל אחד סביב השולחן יש את הסיבות שלו למה ללכת למענה האחר.
<רני נויבואר: בתים, ברור שיותר נוח להם שנותנים להם כמה שיותר מרחב וגמישות וכמה שפחות פיקוח – יותר נוח.
<רני נויבואר: מצד שני, זה מאפשר להם את הגמישות העסקית שלהם ובסוף זה יתקשקש עם הדיירים, זה פחות נוח.
<רני נויבואר: יש קושי מסוים נוסף והוא כאשר יש בן אדם כזה שרואה שמשהו עומד בפתח, אם הוא מודיע על זה לדיירים, המשמעות היא שזה קשה לבתים כי זה לא אותו בנק שלצורך העניין יכול לקרוא לבית הדיור המוגן ולשאול מה קורה בסיפור ולמה הסיפור כזה וכזה, אלא כאן בסוף הדין וחשבון צריך להימסר לדיירים וזה קושי של הבתים.
<רני נויבואר: מצד שני, צריך להבין שהתכלית הזו היא כן תכלית ראויה וצריך להיות מישהו שיחזק את המעמד של הדיירים כך שהם יכולים להבין און ליין מה קורה.
<רני נויבואר: דוחות כספיים שמשוחררים, צריך לקחת בחשבון שאם הם לא משוחררים עכשיו, בדיעבד, ולכן זה תפקיד של הנאמן שכן היה אמור להיות משהו שהוא מתגלגל.
<רני נויבואר: צריך לקחת בחשבון שלבוא ולומר לממונה, לממונה אין סמכויות וזה מעלה את השאלה מה התפקיד של הממונה.
<רני נויבואר: כשאנחנו הסתכלנו במהלך חקיקת חוק הדיור המוגן על התפקיד של הממונה, בראש וראשונה התפקיד שלה הוא לוודא שהדיירים מקבלים את ההיבט הרווחתי שלהם ולא את ההיבט הכלכלי.
<רני נויבואר: מדובר כאן בבתי דיור מוגן, יש את הסוגיות כלכליות כבדות משקל ולכן הממונה, לצורך העניין במתן הרישיון, אמרנו שהיא תבחן בתנאי הרישיון גם היבטים שהם קשורים למקרקעין, גם היבטים שהם קשורים לדברים אחרים שהם לא רווחה.
<רני נויבואר: דברים שקשורים ליציבות הכלכלית.
<רני נויבואר: אמרנו שמוכנים לאיזושהי נקודה.
<רני נויבואר: לא מדובר כאן בפיקוח של רשות שוק ההון ולא המפקח על הבנקים.
<רני נויבואר: אם הייתי כותבת כאן את הפיקוח של רשות שוק ההון, זה היה כולל את כל הרישיון של פרטי היציבות שזה כולל היתרי בעלי שליטה למעבר, זה דבר משמעותי שחייבים לקבל אישור וכל דבר שזז צריך לתת דיווחים לגבי בקרות מאוד מאוד יסודיות לגבי היציבות ואנחנו לא חשבנו שזה המקום וזה הזמן.
<רני נויבואר: לכן לומר לממונה שהיא תעשה את העבודה של המפקח על הבנקים, זה לא היכן שהיא נמצאת.
<רני נויבואר: הסמכויות שלה הן לצורך העניין לשלול רישיון, היא יכולה לבקש מהכנ"ר להגיש בקשה לפשיטת רגל.
<רני נויבואר: בסוף זה יגיע אליה וזה הדבר שיצא.
<רני נויבואר: היא לא יכולה לבוא ולומר כמו למפקח על הבנקים שהיא לא מרוצה מדירקטור מספר 5 שהוא מינה.
<רני נויבואר: היא לא יכולה לומר את הדברים האלה.
<רני נויבואר: אין לה את הכלים האלה שמאפשרים איזו גמישות בתחום הזה.
<רני נויבואר: לכן, צורך העניין, לבוא ולהקנות לה את הסמכות הזאת, זה לא נראה פתרון אבל אני מבינה שזה פתרון לדיירים ופתרון לבתים כי בסוף היא אדם אחד אבל מה היא תעשה עם המידע הזה הלאה?
<רני נויבואר: גם היא צריכה לעשות אתו משהו.
<רני נויבואר: לדעתי חובתה הייתה לומר לדיירים שיש לכם בעיה אבל כמובן מזה כל הצדדים רוצים להימנע.
<רני נויבואר: מצד שני, אם אנחנו אומרים לה שהחובה האחרת שלה היא ללכת למנות מפעיל מיוחד, ללכת ולבקש מהכנ"ר להגיש בקשה לפשיטת רגל, אלה הכלים שלה.
<הלל ליבוביץ: אלה גם הכלים של הנאמן.
<רני נויבואר: מבחינתנו התפקיד של הממונה הוא לפקח על הבתים.
<רני נויבואר: יש לה סמכויות לבקש מסמכים לצורך מילוי תפקידה.
<רני נויבואר: זה מה שפחות או יותר צריך להיות שם.
<רני נויבואר: לא צריך להוציא את התפקיד הזה.
<רני נויבואר: לצורך העניין, מבחינתנו נאמן הוא כן היה אלטרנטיבה.
<רני נויבואר: אני מבינה שכאן יש ויכוח איך, מה וכמה העלויות.
נורית קורן: אבל צריך שיהיה גם רואה חשבון.
<רני נויבואר: צריך לחדד עוד נקודה אחת.
<רני נויבואר: יש כאן ויכוח על הקריטריון, אם זה צריך להיות גילוי דעת כך או כך או כך.
<רני נויבואר: זה גם ויכוח.
<רני נויבואר: יש כאן כמה ויכוחים סביב המבנה הזה.
<רני נויבואר: אני מציעה שהוועדה הנכבדה תחליט מה היא רוצה וזה בסוף היכן שאנחנו נמצאים.
<רני נויבואר: את הקריטריון אפשר לקבע לצורך העניין בתקנות, בתוספת, וגם אנחנו מסכימים שהיה רצוי לכתוב משהו שהוא יותר ברור, אם זה מאוד חשוב לבתים, אבל זה יכול להיות כך וזה יכול להיות אחרת.
<רני נויבואר: לצורך העניין, לא הקריטריונים הם אלה שיסובבו את המבנה של מי בודק את הקריטריונים וכל שאלות נפרדות שצריך לדון בהן.
נורית קורן: האם את לא חושבת שצריך דווקא יותר רואה חשבון מאשר נאמן?
<רני נויבואר: נאמן יכול להיות רואה חשבון.
נורית קורן: לא של הבית.
נורית קורן: חיצוני.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לנסות להפגיש.
טלי פלוסקוב: המטרה שלנו מצד אחד היא להגן על הדיירים ומצד שני אני לא רוצה להעמיס יתר רגולציה על בתי דיור מוגן.
טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים למצוא את האיזון הזה.
טלי פלוסקוב: זו הנקודה שקשה למצוא ולכן אנחנו כולנו יושבים כאן ביחד וגם מקשיבים אחד לשני וגם מנסים לעשות.
טלי פלוסקוב: את מדברת על דברים שבעיני הם אידיאלים.
טלי פלוסקוב: אנחנו צריכים למצוא את נקודת המפגש הזאת שתשרת את האינטרסים של שני הצדדים וכאן אני ממש מבקשת מכולם להבין, או שאנחנו מתקדמים בתנאי שאני עכשיו אמרתי או שאנחנו לא מתקדמים כי אני לא אתן לאף צד כאן להרוויח, נקרא לזה כך.
<דורון ארנון: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות שהעלית.
<דורון ארנון: דיברת על העובדה שדוחות כספיים יוצאים פעם בשנה.
<דורון ארנון: אני רוצה להבהיר.
<דורון ארנון: מה זה משנה?
<דורון ארנון: גם אם יהיה נאמן כלשהו, על מה הוא יסתמך?
<דורון ארנון: על דוחות כספיים שיוצאים פעם בשנה.
<דורון ארנון: אין לך שום דרך אחרת להסתכל על שום דבר למעט דוחות כספיים שיוצאים פעם בשנה.
<דורון ארנון: כך פועל כל המשק אלא אם כן תרצו להפוך את החברות שעוסקות בענף לדוחות שיוצאים פעם ברבעון.
<דורון ארנון: אבל אתם לא רוצים לעשות את זה כמו שאתם אומרים, אתם לא רוצים להוסיף כאן עוד רגולציה על התחום הזה, אתם לא רוצים שרק גדולים יעסקו בתחום הזה.
<דורון ארנון: בסופו של דבר לא משנה מי יבדוק מה, הוא יבדוק את זה על סמך דוחות כספיים שיוצאים פעם בשנה.
<דורון ארנון: דבר שני.
<דורון ארנון: כל מה שהצענו זה שתהיה כאן נורת אזהרה כאשר לנורת האזהרה יש כללים ברורים.
<דורון ארנון: הכללים הברורים היחידים הקיימים היום במשק הם כללים לפי גילוי דעת של רואה חשבון.
<דורון ארנון: כאשר קיימת נורת אזהרה, תיקח מצדי הממונה מומחה כלכלי, ילך לחברה - - -
טלי פלוסקוב: החיסרון היחיד לדבר הזה הוא שאנחנו יודעים מה היה לפני שנה.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא יודעים מה קורה עכשיו.
<דורון ארנון: אני רוצה לחדד.
<דורון ארנון: גילוי דעת 58 קובע הערת עסק חי צופה עתיד.
<דורון ארנון: לא אחורה.
<דורון ארנון: רואה החשבון צריך להסתכל.
<דורון ארנון: תקראו את גילוי הדעת.
<דורון ארנון: רואה החשבון צריך לבוא ולבדוק תזרים מזומנים של החברה, עמידה של החברה בהתחייבויות.
טלי פלוסקוב: כל יום הוא בודק את זה?
<דורון ארנון: פעם בשנה.
טלי פלוסקוב: אני עכשיו ביולי.
טלי פלוסקוב: מה קורה ביולי?
טלי פלוסקוב: ב-31 בדצמבר היה לי.
<דורון ארנון: אני רוצה לתת גילוי נאות.
<דורון ארנון: מגדלי ים תיכון היא חברה ציבורית נסחרת בבורסה.
<דורון ארנון: אני לא חושב שהרגולטור רוצה להפוך עכשיו את כל החברות שעוסקות בענף לחברות ציבוריות שתחת חוק רשות ניירות ערך.
<דורון ארנון: מצד אחד אתם אומרים שלקחנו את הדוגמה של הנאמן מגופים ציבוריים שיש להם נאמן לאגרות אג"ח.
<דורון ארנון: הגופים הציבוריים פועלים בהתאם לחוק - - -
טלי פלוסקוב: אתה לא רוצה לדעת מה קורה שם.
טלי פלוסקוב: שם הרבה יותר גרוע.
<דורון ארנון: אבל אף אחד לא רוצה להפעיל עכשיו את החובות האלו על כל גוף בתחום.
<דורון ארנון: זה לא הגיוני.
טלי פלוסקוב: מה שאני מבינה עכשיו בדיון – אני פשוט רוצה קצת לצמצם ולחסוך מכם דיבורים מיותרים – ותקנו אותי אם אני טועה, שבכל אופן חזרנו לאופציה של רואה חשבון.
טלי פלוסקוב: אופציה של נאמן בעצם ירדה מסדר היום.
טלי פלוסקוב: באיזו צורה של רואה חשבון, וכאן אני רוצה לשמוע התייחסות מה אנחנו נדרוש בסוף מרואה החשבון, מה הוא חייב, מה הוא לא חייב ובמיוחד בעסקים הפרטיים וכל כמה זמן.
<דורון ארנון: אני אולי אקריא את גילוי הדעת כדי שכולם יבינו.
<דורון ארנון: יש גילוי דעת של עשרה עמודים לגבי המחויבות של רואה חשבון ותאמינו לי, כמה שתתאמצו, לא תצליחו - - -
טלי פלוסקוב: אתה רוצה שניקח את זה כבסיס.
<דורון ארנון: זו החובה.
<דורון ארנון: רואה חשבון שחותם על דוחות כספיים, בוודאי, דרך אגב, רואה חשבון שידע שחוות הדעת שלו מגיעה עכשיו לממונה והממונה תתייחס לחוות הדעת שלו.
<דורון ארנון: זה בוודאי מטיל עליו הרבה יותר אחריות מאשר האחריות הרגילה בחברה פרטית שאף אחד לא רואה את חוות הדעת שלו.
<דורון ארנון: אבל ברגע שרואה חשבון ידע שהוא חותם, נותן חוות דעת בדוח שהולך לממונה, הוא יחשוב עשר פעמים ויבדוק עוד מאה פעמים כי ברגע שיקרה משהו, יבואו אליו בטענות.
<דורון ארנון: הוא הראשון אליו יבואו בטענות.
<דורון ארנון: יש לו גילוי דעת שכולל בתוכו באמת עשרות סעיפים ותתי סעיפים שאומרים דוגמאות לסימני אזהרה, גירעון בהון העצמי, גירעון בהון החוזר, פיגורים במימוש נכסים קבועים, הסתמכות וכולי וכולי, דוגמאות לעוד סימני אזהרה, שינוי לרעה באספקה וכולי וכולי.
<דורון ארנון: כל הנושאים האלו הם רק דוגמאות.
<דורון ארנון: יש לו חובה כללית גם אם כל הדוגמאות האלה בסדר, אם הוא רואה לבוא ולהתריע.
<דורון ארנון: ברגע שהוא אמר שיש סימן אזהרה, אז קחו נאמן, קחו בודק, קחו כל מה שאתם רוצים ותבדקו ותעשו כל מה שאתם רוצים.
<דליה שוסטר: נווה דור, דיור מוגן בע"מ מקבוצת נווה שוסטר.
<דליה שוסטר: אני רוצה לומר דבר כזה.
<דליה שוסטר: בהמשך למה שנאמר.
<דליה שוסטר: התחושה שלי היא שכאילו כולנו לא בסדר ובכולנו דבק רבב.
<דליה שוסטר: המהות היא כזאת שעסק לא מתמוטט ביום אחד.
<דליה שוסטר: יש דיירים, יש בית שמתפעל, עובד, יש פעילות.
<דליה שוסטר: הדיירים מרגישים ורואים שרמת השירותים יורדת.
<דליה שוסטר: הרי יש המון דברים שזה לא פתאום.
<דליה שוסטר: לצערי אני חושבת שהאנשים שיושבים סביב החוק לא כל כך רואים את הלך הבית והאווירה.
<דליה שוסטר: דבר שני.
<דליה שוסטר: אנחנו חברות פרטיות.
<דליה שוסטר: אתם גורמים לנו לרגולציה עודפת שפשוט לפי הבנתי היא הולכת להרוס את הענף.
<דליה שוסטר: אם אני היום עסק שרוצה לפתוח דיור מוגן חדש, היום אני שוקלת בכלל אם להמשיך את תפעול הבית שנקרא דיור מוגן כי עודף רגולציה מכבידה, משיתה עלויות וגורעת בקיום של העסק.
<דליה שוסטר: אני לא מתביישת להגיד שאני פועלת כדי להרוויח כסף ואני משלמת מס הכנסה.
<דליה שוסטר: אני לא מקבלת הטבות, לא מקבלת כלום.
<דליה שוסטר: יחד עם זאת, אני גם באה מענף הנדל"ן ולהפך, צריך לראות את ענף הדיור המוגן, כשבאים יזמים, פועלים, משקיעים את מיטב כספם, מייצרים מקומות עבודה, מייצרים דיור ואני לא נגד הגנה.
<דליה שוסטר: להפך.
<דליה שוסטר: מי שמכיר, יודע איך אנחנו עובדים.
<דליה שוסטר: ההפך, דווקא כן לעודד דיור מוגן, לתת תנאים והקלות והעדפות על מנת שגם משק הדיור, הנדל"ן שאנחנו רואים את המצוקה ההולכת וגוברת, לפי דעתי אתם תגרמו לכך שהעלויות תהיינה כל כך יקרות שהכדאיות לדייר תיפול.
<דליה שוסטר: הרי אנחנו יודעים שככל שהמחיר יורד למטה, הביקושים עולים.
<דליה שוסטר: בעתיד התמחור הזה ייקר את המוצר ולא נוכל לעמוד בו.
טלי פלוסקוב: לפני שאני אתן לאחרים להתייחס, אני רוצה לומר כמה מלים.
טלי פלוסקוב: גברת שוסטר, הבנתי את רוח הדברים שלך.
<דליה שוסטר: זאת רוח הדברים אבל זה לא מה שאני רוצה לומר.
טלי פלוסקוב: דיברת ועכשיו תני לי להתייחס.
טלי פלוסקוב: אף אחד כאן בשולחן הזה לא חושד בך שאת רוצה לגנוב.
טלי פלוסקוב: אף אחד.
טלי פלוסקוב: להפך, אני כאזרחית של מדינת ישראל מעריכה אותך כבעלת עסק, בעלת עסק מרוויח ומצליח.
טלי פלוסקוב: הלוואי על כולם.
טלי פלוסקוב: אם שמעת אותי קודם, אמרתי שאני לא מתכוונת להעמיס רגולציה.
טלי פלוסקוב: אבל, והאבל הזה, אני רוצה שתיקחי בחשבון, אני כאן כדי להגן על האזרחים הוותיקים שגרים אצלך ובכל מקום אחר.
טלי פלוסקוב: אני לא אתן לאף אחד לפגוע בהם.
טלי פלוסקוב: ואם אני צריכה להוסיף לך 0.1 רגולציה, אני אוסיף.
טלי פלוסקוב: את יודעת לסדר את החיים שלך, הם כבר לא לצערי הרב.
טלי פלוסקוב: לכן אנחנו כאן, כדי להגן על האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: לכן, סליחה, מתנצלת שאני עושה עוד משהו שיקשה עליך לנהל את העסק אבל אני ישנה טוב בלילה כדי שלא ירמו אף קשיש.
טלי פלוסקוב: ושוב, חס וחלילה, אני לא אומרת שיש כאן אנשים שרוצים לעשות את זה אבל אני רוצה להיות בטוחה בזה שהאנשים שלי מוגנים.
נורית קורן: ועוד נקודה.
נורית קורן: אנחנו מגנים גם עליכם שלא ייכנסו חאפרים.
<דליה שוסטר: אנחנו יודעים להגן על עצמנו טוב.
נורית קורן: בטח שאת יודעת, שאת לוקחת כל כך הרבה כסף ולא רק שלוקחים כסף אלא הדיירים משלמים את הערבות.
נורית קורן: שמענו אותך בפעם הקודמת וגם עכשיו.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אם הכול היה כל כך ורוד, לא היינו יושבים היום כאן בשולחן.
טלי פלוסקוב: כנראה שיש סיבה לכך שהתכנסנו ואנחנו מנסים לשנות משהו.
טלי פלוסקוב: תצטרכו לפעול על פי ההחלטות שיתקבלו כאן.
<דליה שוסטר: אני רוצה לסיים.
<דליה שוסטר: לכל חברה יש רואה חשבון ורואה החשבון מגיש דוחות.
<דליה שוסטר: אל תכניסו אותנו למסווה של חברה ציבורית, שברגע שיש דוח שמוגש למס הכנסה, מבחינתי רואה החשבון שימונה מטעם הפיקוח, הוא ישאל את השאלות ורואה החשבון של כל בית דיור מוגן ישיב על השאלות.
<דליה שוסטר: אני בטוחה שרואה חשבון מקצועי - - -
טלי פלוסקוב: ההצעה שלך ברורה.
<דליה שוסטר: זה מה שאני אומרת.
<יוסף קפלן: לב גנים.
<יוסף קפלן: אני אתייחס לדברים ולא לדברים שנאמרו.
<יוסף קפלן: בהצעת החוק שמונחת לפנינו בסעיף 27(ג), בסופו רשום שהוראות סעיף 27ב לא יחולו על בעל הרישיון כאמור כאשר מתכוונים בסופו של דבר לערבות בנקאית.
<יוסף קפלן: בית שנותן ערבות בנקאית, לא צריך את כל מנגנון הנאמן כי הערבות הבנקאית מבטחת את כספו של הדייר.
<יוסף קפלן: אם כן, קודם כל, אני חושב שאנחנו כאן לא כדי לבטח את כספו של הדייר, כי מה יעשה דייר שגר בדיור מוגן 15 שנים ואחרי 15 שנים יש לו ערבות בנקאית ויתרת פיקדון של 200,000 שקלים ויגיד לו בעל הדיור המוגן שהוא סוגר את העסק, לקחו לו את הרישיון, יש לך ערבות בנקאית 200,000 שקלים, פנה את הדירה ותמצא את עצמך במקום כלשהו.
<יוסף קפלן: אני חושב שבסופו של דבר הדייר שמגיע לדיור המוגן רוצה וצריך לקבל הגנה וההגנה היא לא בדבר ערבות בנקאית של כסף או של יתרת פיקודן אלא היא גם הידיעה שהוא יישאר בדירתו.
<יוסף קפלן: אנחנו דיברנו על בטוחות נוספות כבית משותף.
<יוסף קפלן: מי שלא יכול, נאמן שיבצע את הרישום הזה.
<יוסף קפלן: מדברים כאן על הכלים שבודקים יציבות פיננסית.
<יוסף קפלן: אם אני נותן דוח שמאי שמעריך בסופו של דבר ששווי הדירה שבה נמצא הדייר גבוה או שווה לפחות לפיקדון שאני צריך לבטח, למה אני צריך להעמיס עלי עכשיו עוד רואה חשבון, עוד רגולציה?
<יוסף קפלן: אם הייתי נותן ערבות בנקאית ולא הייתי צריך את כל התוספות האלה, דוח שמאי שיש לו הגדרות מאוד מאד ברורות.
נורית קורן: מי יבדוק את דוח השמאי?
<יוסף קפלן: מה זאת אומרת?
<יוסף קפלן: זה דוח שמאי.
<יוסף קפלן: מי בודק?
<יוסף קפלן: עורך דין.
נורית קורן: יש נאמן שינהל את הכול.
<יוסף קפלן: הערבות הבנקאית, אני צריך להציג את זה לממונה שנתתי ערבות בנקאית.
<יוסף קפלן: נכון?
<יוסף קפלן: היא בסופו של דבר תחליט אם אני צריך נאמן או לא.
<יוסף קפלן: אז אני אציג דוח שמאי.
נורית קורן: הוא נותנת רישיון אחת לארבע שנים.
<יוסף קפלן: היא יכולה לשנות את הרישיון לפי ראות עיניה.
<יוסף קפלן: אם אני נותן דוח שמאי שנותן בסופו של דבר הוכחה לכך שהנכס עצמו שווה יותר מהפיקדון, חבר'ה, רדו מזה.
<יוסף קפלן: בסופו של דבר מה יעזור לדייר שיש לו ערבות בנקאית או בטוחה ואני אגיד לו, טוב, תפנה את הבית?
טלי פלוסקוב: אבל אני רואה שהדיירים חושבים אחרת.
<הלל ליבוביץ: אני מתכוון יותר לרוני.
<הלל ליבוביץ: יש דגם שקוראים לו אצלכם רשם העמותות וכל עמותה מגישה דוח וברשם העמותות בודקים את זה ופועלים לפי זה.
<הלל ליבוביץ: אם אצל ג'ולי אין מספיק אנשים, תנו לה כלים שתעשה את זה והיא תעשה אותו הדבר.
<הלל ליבוביץ: מה שרשם העמותות יודע לעשות והוא בודק את הדוחות והוא פונה לעמותות, אתה במצב מסוכן, שם לה חשב מלווה וכולי, הכלים קיימים.
<הלל ליבוביץ: לא צריך להמציא כלים חדשים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את משרד הרווחה.
<נועם פליק: כמשרד הרווחה אנחנו יודעים שהיו לנו המון בעיות עם התקנות של איתנות פיננסית.
<נועם פליק: לקח לנו קרוב לחמש שנים למצוא את היועץ המתאים שיוכל לעזור לנו לכתוב את התקנות.
<נועם פליק: זה משהו שהוא לא פשו למשרד הרווחה שזה לא תחום המומחיות שלו ובטח שלא לממונה שהיא עובדת סוציאלית.
<נועם פליק: היא לא יכולה לראות דוחות של רואה חשבון, לראות הערת עסק חי והיא לא יודעת מה לעשות עם זה.
<נועם פליק: לא שאני מזלזל בה.
טלי פלוסקוב: זאת לא העבודה שלה.
<נועם פליק: זה לא החוק.
<נועם פליק: החוק היום קובע שרק במתן רישיון או בחידוש רישיון אנחנו בודקים את האיתנות הפיננסית.
<נועם פליק: לא במשהו שהוא אופן עקבי וקבוע.
<נגה רובינשטיין: הרישיון צריך לעמוד לאורך זמן.
<נגה רובינשטיין: יש רצף ברישיון.
<נועם פליק: זו העמדה שלנו.
<נועם פליק: אנחנו סבורים שאין לנו את המומחיות ואין לנו את היכולת לבחון את הדברים.
טלי פלוסקוב: רוח הדברים ברורה לי.
טלי פלוסקוב: בואו לא נחזור על הדברים עליהם דיברנו.
טלי פלוסקוב: לפני שאנחנו עוברים לסעיף הבא, אני הבנתי שיושבת כאן נציגת הדיירים.
טלי פלוסקוב: אני כן רוצה לתת לך את זכות הדיבור.
<לאה שץ סופר: הסעיף כמו שהוא היום, כפי שכבר הובהר, ציבור הדיירים לא יכול לעמוד בו.
<לאה שץ סופר: בהחלט נראה לנו הפתרון המוצע להשתמש ברואה חשבון של הבית שממילא מכין, שזה לא מעמיס הוצאות נוספות על הבית וממילא זה נעשה.
<לאה שץ סופר: אני שואלת שאלה מאוד פשוטה.
<לאה שץ סופר: בואו נגיד שמינינו נאמן והנאמן בא - - -
טלי פלוסקוב: ירדנו מהנאמן.
<לאה שץ סופר: אני רוצה להגיע למשהו.
<לאה שץ סופר: תאפשרי לי.
<לאה שץ סופר: אומרים לוועד הדיירים שהבית מתנדנד.
<לאה שץ סופר: מה אני עושה עם זה?
<לאה שץ סופר: אני הולכת לממונה.
<לאה שץ סופר: אני ממילא הולכת לממונה.
<לאה שץ סופר: בתחום הזה, בין שנה א' לשנה ה' בה היא בודקת כל ארבע שנים את הרישיון, היא הרי בודקת הנושא הפיננסי הזה.
<לאה שץ סופר: מה קורה אם בשנה שנייה או שלישית מספרים לי שהבית מתנדנד?
<לאה שץ סופר: אני ממילא מביאה את זה לשולחנה.
<לאה שץ סופר: היא באמת זקוקה למישהו שיעשה את זה.
<לאה שץ סופר: מכיוון שזה ממילא מגיע לשם, לשם מה אני צריכה לשבור את הראש הקטן שלי?
<גבריאל ברון: שתי התייחסויות לדברים שנאמרו.
<גבריאל ברון: לגבי מה שהגברת אמרה, אני רק יכול למחוא כפיים.
<גבריאל ברון: את אמרת שאם הכול היה ורוד, יש סיבה שאנחנו יושבים כאן.
<גבריאל ברון: לא ברור לי מה הסיבה כי הכול ורוד.
<גבריאל ברון: אף בית, אף דייר לא הלך החוצה.
טלי פלוסקוב: אני רואה שכאן יש אי הסכמה.