GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: אנא, שימו בבקשה במשרד, איתמר, איך עושים את זה ברגולציה יותר נכונה והאוצר חייב להיות בפנים, כדי לראות שהדברים באמת מגיעים בסוף אל אותו אחד שמקצר תורים.
מרדכי יוגב: גם להביא את הבחינה של הבקרה, גם לקופות החולים ולגורם המרכזי, קופת חולים "כללית" אבל גם האחרות, איך זה מביא בסוף קיצור תור למשתמש.
מרדכי יוגב: יכול להיות שצריך להוציא סקר, שייצא על ידי האשכולות גם - - -
יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת, לא צריך לבזבז זמן על סקר, אנחנו פוגשים את זה כל יום, צריך פשוט לטפל בזה.
מרדכי יוגב: נכון, אבל אני רוצה להבין מה גורם ומה מביא לקיצור תור.
מרדכי יוגב: איפה שהכסף מושקע הוא בסוף מביא לידי כך שהילד, אם בסכנין או אם בקרית שמונה או אם ברמת הגולן, בסוף לא צריך לחכות, לא ארבעה חודשים ולא חמישה חודשים ולא חצי שנה, אלא יכול להגיע לתורו.
מרדכי יוגב: הדבר הזה מחייב גם את הדיון ברגולציה של איחוד שירותים ואיחוד תשתיות.
מרדכי יוגב: אנא, את כל זה אנחנו נבקש מכם בישיבה הבאה שנעשה.
מרדכי יוגב: היא תהיה קטנה יותר, היא תהיה עניינית יותר ואנחנו נבקש גם ייצוג של גורמים בכירים יותר, כדי שבסוף נביא ליותר חיי אדם.
מרדכי יוגב: אני מצטרף פה לאמירה הראשונה, להצלת חיי אדם ולתוחלת חיים שוויונית באזור הנהדר הזה שנקרא הצפון, כמו במרכז.
מרדכי יוגב: זה נקרא לשים את הצפון במרכז.
מרדכי יוגב: את זה נבקש מכל משרדי הממשלה שאמונים על זה ונרצה לראות שבתקציב 2019 זה כבר מובנה.
מרדכי יוגב: פחות ממיליארד שקל לבריאות בצפון, כל שנה לחמש שנים, זה עדיין לא מספק את מה שצריך שם באמת.
אלי אלאלוף: מותרת נימה שהיא כבר לא אישית ולא דתית, להגיד לכם: תרבחו ותסעדו ממרוקאי שהגיע לארץ רק לפני 50 שנה.
אלי אלאלוף: זה עוד אצלי טרי.
אלי אלאלוף: אז אנחנו שמחים היום להתכנס בפגרה, בדיון כל כך חשוב, בנושא כל כך מרכזי שאמור להכניס סדר.
אלי אלאלוף: אז היום ה-18 לאפריל 2017, כ"ב בניסן התשע"ז והשעה 10:01.
אלי אלאלוף: הצעת חוק הנכים בתגמולים.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד בפתיחה: זו הצעת חוק ממשלתית, שהיא תוצאה של עבודה אדירה, מי שעשה אותה.
אלי אלאלוף: החוק מורכב, אוסף את כל ההחלטות שהיו בעבר.
אלי אלאלוף: וכל התקנות והתיקונים התבססו רק על שלושה חוקים שהיו מסודרים: חוק התגמולים והחוק הבסיסי והחוק הקשור לטיפול רפואי.
אלי אלאלוף: כל השאר בעצם היו כל מיני החלטות – טובות, פחות טובות, לא תמיד הכי מסודרות.
אלי אלאלוף: ולכן גם משרד המשפטים וגם מבקר המדינה עלו על זה וביקשו להכניס סדר לעניין הזה.
אלי אלאלוף: עכשיו, היות וזה תהליך ארוך ומתייחס לתקופות שונות; החלטות התקבלו לא תמיד לפי הראייה של היום, אבל לצערנו כל הזמן יש נכים וחיילים שנפצעים, ולכן צריך גם לעדכן את ההחלטות שהתקבלו.
אלי אלאלוף: אז הנושא הוא די מורכב.
אלי אלאלוף: אומרים לי שיהיה דיון תוסס.
אלי אלאלוף: מתלהם – אני לא מסכים.
אלי אלאלוף: מודיע מראש.
אלי אלאלוף: כל אחד יכול לבטא את דעתו, כל אחד יקבל את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: אנחנו מתחילים בפגרה ואנחנו לא נגמור, לא נסיים את החוק הזה, לא חשוב מה מספר הדיונים שיידרשו.
אלי אלאלוף: לכן לכל אחד יהיה זמן לבטא את עצמו, ללא פגיעה ולא בנימות אישיות.
אלי אלאלוף: למרות שכל אחד מציג עניין אישי שלפעמים מאוד כואב; כל עניין אישי, כל נכה הוא סיפור קשה, אבל לא הייתי רוצה שנהפוך את הדיון הזה להתלהמות ולמתחים מיותרים.
אלי אלאלוף: אנחנו נדון לעניין.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר: ברכות למי שעבד על זה בצורה כל כך מעמיקה, כל כך מסודרת, כמה שזה ניתן לעשות את זה, בהסכמה של נציגי משרד האוצר, משרד הביטחון, במסגרת ההסכם התקציבי הרב שנתי שיש בין משרד האוצר למשרד הביטחון, שזה הסכם של חמש שנים.
אלי אלאלוף: זאת אומרת שכל ההחלטות פה הן תקציביות מסודרות, וזה דבר אדיר, ובהסכמה של הארגון המייצג את הנכים, אבל אני מבין שגם בגוף כזה יש דעות אחרות ותבטאו אותן ונראה אם נמצא בזה היגיון.
אלי אלאלוף: אנחנו, חברי הכנסת, נקבל את ההחלטות המתאימות ביותר.
אלי אלאלוף: אני רוצה לברך את ראש אגף השיקום החדש.
אלי אלאלוף: גילוי נאות: זה חבר.
אלי אלאלוף: מותר לי להגיד לכם.
אלי אלאלוף: אני הכרתי אותו לא במסגרת התפקיד הזה ולא במסגרת הקודמת, אלא במסגרת הקודמת-הקודמת.
אלי אלאלוף: אז מר חזי משיטה, welcome.
אלי אלאלוף: מעכשיו זה רק ענייני ועל בסיס הידידות, אבל שלא מישהו ילך ויגיד: אה, כי דיברת איתו לפני 100 שנה.
אלי אלאלוף: אני מודה באשמה ואני שמח שדיברנו רק על דברים חשובים למדינה שלנו.
אלי אלאלוף: אני, ברשותכם, אפתח את הדיון.
אלי אלאלוף: יושבת כאן נציגת הכנסת.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת ענת ברקו, את רוצה לפתוח בכמה מילים?
ענת ברקו: תודה, אדוני יושב הראש, ובאמת, למרות שאני לא חברה בוועדה, ראיתי חובה מוסרית להיות כאן.
ענת ברקו: כי הנושא של נכי צה"ל וזכויותיהם הוא נושא חשוב מאוד בעיניי וראוי שכולנו נעסוק בו.
ענת ברקו: אני רוצה רק לומר, אדוני יושב הראש:
ענת ברקו: אני לא חושבת שצריך להתעסק ולהסתכל על העניין כעל סוג של הטבה סוציאלית שניתנת לנכי צה"ל.
ענת ברקו: אף אחד כאן לא עושה טובה.
ענת ברקו: ולכן את הזכויות שמגיעות לנכים צריך לעגן בחקיקה ברורה, חד משמעית, כדי שלא יהיו כל כך הרבה ויכוחים.
ענת ברקו: כל מה שמגיע מבחינת מענקים – לא הייתי רוצה שיישלחו נכים לעשות בדיקות עם מס הכנסה ולהביא אישורים, כך שחלקם לא עושים את זה ולא נהנים מהזכויות שמוקנות להם בחוק.
ענת ברקו: זה לא התפקיד שלהם.
ענת ברקו: גם כשהם הלכו להיפצע או כשהם היו במלחמה או במבצע או תוך כדי שירות, הם לא ביקשו.
ענת ברקו: אף אחד לא ביקש מהם להביא אישור ממס הכנסה כשזה קרה.
ענת ברקו: ולכן אני מקווה שהנושא הזה גם כן לא יהיה איזו - - - משפילה.
ענת ברקו: ואם משרד הביטחון רוצה לבדוק את כל מבחני ההכנסה, שיעשה את זה בעצמו.
ענת ברקו: לא במובן הזה, אלא במובן של הזכאויות ומס הכנסה וכולי.
ענת ברקו: ההסכמות עם משרד הביטחון לא יכולות לבוא על חשבון הטבות וזכויות הנכים.
ענת ברקו: בשום פנים ואופן.
ענת ברקו: זאת אומרת שאם משרד הביטחון, שכבודו במקומו מונח, רוצה אולי להגיע למצב שבאמת האנשים שמגיע להם יקבלו, ולא יהיו כל מיני טרמפיסטים, ואת זה כולנו רוצים; יחד עם זה, לא יכול להיות שזה יהיה באיומים של לא להשתמש במסלקה של משרד הביטחון בגביית דמי החבר או דברים שיכבידו על המערכת.
ענת ברקו: צריך לעשות את זה ברוח טובה ולא בצורה כזאת.
ענת ברקו: אני חושבת שחלק מהעניין זו גם האווירה בקרב נכי צה"ל וגם בתוך הארגון.
ענת ברקו: אתם צריכים להתאחד ולדבר בשפה אחת ולהתחבר אחד לשני בצורה יותר טובה.
ענת ברקו: לא משנה מה סיבת הנכות, לא עושים תחרות למי זה קרה, מה זה קרה.
ענת ברקו: בפועל, הנכות היא נכות והיא נגרמה: אם תוך כדי שירות, אם בקרב.
ענת ברקו: יחד עם זה, בזה שיש כל כך הרבה קולות בארגון הזה, אני חושבת שזה פוגע גם בזכויות שלכם.
ענת ברקו: זכויות שהן היו עבר, אדוני יושב הראש, כמו, למשל – ניתן את הדוגמה הכי בולטת שהבנתי שהיא כואבת מאוד – זה הנושא של החלפת רכב כל שלוש שנים.
ענת ברקו: ועכשיו היא כל ארבע שנים, אבל זה היה כל שלוש שנים.
<קריאה: וחצי.
<קריאות: שלוש וחצי שנים.
ענת ברקו: וחצי.
ענת ברקו: שלוש וחצי שנים.
ענת ברקו: גם הביטוח שהחברות מעניקות לכלי הרכב, ואנחנו יודעים שכלי הרכב הללו הם במקום רגליים, הם מאפשרים את הניידות המינימלית והשילוב בחברה.
ענת ברקו: אני חושבת שבאמת, על תקופות כאלה ועל דברים כל כך קטנים אסור להתווכח עליהם.
ענת ברקו: צריך להגיע להסכמות ולהשתדל ללכת לקראת הנכים.
ענת ברקו: כי באמת זה משהו שבראייה שלי הוא חובה מוסרית ממדרגה ראשונה.
ענת ברקו: אנחנו שלחנו את הנכים, אנחנו שלחנו את החיילים: אם בסדיר ואם במילואים, אם בקרב, אם בסיטואציות אחרות, אם בתאונות בדרך לבסיס – כל מיני דברים כאלה.
ענת ברקו: ולכן המדינה צריכה לקחת אחריות ועד הסוף.
ענת ברקו: ולכן אני החלטתי להגיע לכאן היום, אדוני יושב הראש.
ענת ברקו: התקשרתי לשאול מה בדיוק יהיה הדיון הזה, כי אני לא בוועדה, וחשבתי שזה יהיה נכון להיות כאן ולשמוע ולראות איך אנחנו יכולים להשפיע על החקיקה באופן חיובי שתיטיב עמכם, אבל תפסיקו לריב.
ענת ברקו: דחילקום, חלאס, אל תריבו כל היום.
ענת ברקו: תתאגדו לטובת הזכויות שלכם ובטוח תשיגו יותר אם לא יהיו כאלה מריבות.
אלי אלאלוף: אם הנושא כל כך חשוב, ואני רואה שהוא באמת חשוב לך, יש טכניקה בתוך הסיעה, שלנושא הזה את יכולה להיות חברת ועדה.
ענת ברקו: אני באה.
ענת ברקו: אתה רואה שאני באה.
אלי אלאלוף: את יכולה גם להיות חברת ועדה.
אלי אלאלוף: זו טכניקה שאפשר לסדר.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת עופר שלח ודאי מכיר את הטכניקה הזאת.
אלי אלאלוף: אז בבקשה, חבר הכנסת עפר שלח.
עפר שלח: תודה, אדוני יושב הראש.
עפר שלח: החוק הזה שאנחנו מקבלים פה היום הוא תוצאה של תהליך ארוך שחלק ממנו, עברנו עליו, נגענו בו, גם בוועדה שאתה, היושב ראש, ואני היינו חברים בה, גם חברת הכנסת ענת ברקו, בחוק ההסדרים שנגע לשער הכניסה: מי נכנס.
עפר שלח: והחוק הזה איננו עוסק - - -.
עפר שלח: הוא עוסק בזכויות של מי שכבר נמצא בפנים.
עפר שלח: אני רוצה להעיר כמה הערות שנוגעות דווקא לסדרי הדיון, כי מחכה לנו דיון ארוך, ואני מבקש שהוא יהיה ארוך ופרטני.
עפר שלח: כי את הדיון שעשינו במה שנקרא חוק גורן, קרי בשער הכניסה, עשינו תחת הלחץ של חוק ההסדרים, ואני מבין את זה.
עפר שלח: הייתי גם חבר קואליציה.
עפר שלח: אני מבין את האילוץ שהיה כרוך בדבר הזה, אבל אני חושב שפה זה לא יכול להיות בצורה הזו.
עפר שלח: זה צריך להיות מאוד פרטני.
עפר שלח: כי מה שקורה: אני מצטרף לדברי ההערכה שלך לעבודה שנעשתה, אבל בסופו של דבר לקחו פה דברים שהם חלקם חקיקה וחלקם הסכמים וחלקם תקנות וחלקם כל מיני דברים, שפכו אותם למסגרת של חקיקה ראשית.
עפר שלח: אני, אגב, לא בטוח כאמירת פתיחה שכולם צריכים להיות בחקיקה הראשית.
עפר שלח: כי אם הם יהיו בחקיקה הראשית, אז כשירצו לשנות את דמי הניידות או את דמי החימום, זה יצטרך לעבור שלוש קריאת בכנסת.
עפר שלח: ואנחנו נצטרך, לדעתי, תוך כדי - - -
אלי אלאלוף: קלעת לדברי היועצת המשפטית שלנו - - -
עפר שלח: הנה, פגעתי לדעת גדולים.
עפר שלח: אנחנו נצטרך בזה כדי לא לגרום נזק עתידי, כדי שבעתיד לא באמת כל דבר כזה יהפוך להיות גם מסורבל וגם תלוי בקוניונקטורה פוליטית ספציפית, כזו או אחרת שתהיה.
עפר שלח: לחשוב גם מה אנחנו מוצאים בזה ומה אנחנו אומרים.
עפר שלח: תסדרו את זה בצורות אחרות.
עפר שלח: והדבר השני, ואני עוסק בזה הרבה מאוד – יודעים רוב הנוכחים בחדר הזה: לאורך השנים, במערכת הזו, שהיא נוצרה.
עפר שלח: חלקה מפעולות כאלה ואחרות שלא תמיד התחברו אחת לשנייה.
עפר שלח: נוצרו הרבה מאוד עיוותים.
עפר שלח: יש לנו הזדמנות לתקן את העיוותים האלה, יש לנו הזדמנות.
עפר שלח: אני מצטרף לדברים שחברת הכנסת ענת ברקו אמרה ברמה העקרונית, אבל צריך באמת לבחון את הדברים האלה לעומק, ואני מבקש: בואו באמת נעשה.
עפר שלח: ואני אומר נעשה כי אני אהיה פה.
עפר שלח: זה לא משנה מי יצביע.
עפר שלח: בואו נעשה עבודה יסודית, נרד לפרטים האלה, לא נפעל בלחץ של זמן, אין פה לחץ של זמן, ונגיע בסופו של דבר להסדרה החוקית הכי טובה, כדי שלא נצטרך לחזור ולטפל בדברים האלה לאורך זמן.
עפר שלח: ודבר אחרון, כחבר ארגון הנכים אני מרשה לעצמי להגיד משהו הפוך מחברת הכנסת ענת ברקו: אין לי שום בעיה עם ריבים, כל עוד ריבים מייצגים את זה שיש פה באמת הרבה דעות והרבה אינטרסים והדברים צריכים להיות על השולחן והדברים מודלקים.
עפר שלח: אז בואו נריב כמו שצריך ונעשה חוק טוב.
ענת ברקו: כמו שצריך, חבר הכנסת עפר שלח.
ענת ברקו: אתה יודע שזה לא תמיד היה כאן.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נבקש מסמנכ"ל וראש אגף השיקום, מר חזי משיטה.
<חזי משיטה: אדוני היושב ראש, אנחנו באמת מבקשים להביא היום לאישור של הצעת חוק שהיא פרי עבודה ארוכה, כפי שאתה ציינת.
<חזי משיטה: משרד האוצר, משרד הביטחון, ארגון נכי צה"ל.
<חזי משיטה: אני חושב שהוא חוק טוב שאנחנו מביאים.
<חזי משיטה: הוא לא גורע ממה שקורה היום, הוא רק מעגן את זה, כפי שחויבנו כולנו לעשות: הן על ידי מבקר המדינה והן על ידי היועץ המשפטי לממשלה.
<חזי משיטה: ולא, אי אפשר להמשיך להתנהל כפי שהתנהלנו, כי אחרת נצטרך לחזור אחורה.
אלי אלאלוף: תרשה לי להוסיף: גם ההיגיון הניהולי.
<חזי משיטה: אני חושב שבאמת הכנסת יכולה לקחת לידה, יכול להיות עם הסתייגויות כאלה, אחרות, להשאיר גמישויות באיזשהו מקום.
<חזי משיטה: את השליטה על החוק הזה אנחנו לגמרי מסכימים שחובת הממסד עם הגוף שנקרא משרד הביטחון, אגף השיקום; יש לנו חובה להושיט את היד לדופק של נכי צה"ל ולטפל בהם בכל התחומים.
<חזי משיטה: חוק הנכים שהיה, היה מראשית קום המדינה.
<חזי משיטה: הוא עסק בהכרה מי הוא נכה, בקביעת דרגות הנכות, בוועדות הרפואיות, בתגמולים ובטיפול הרפואי.
<חזי משיטה: והחוק הקיים, לדעתי, ישפר באופן משמעותי.
<חזי משיטה: אנחנו כמעט לא עסקנו בשיקום לפי החוק הקודם.
<חזי משיטה: אנחנו מתכוונים להכניס תוכן ומהות ולהפוך אותו לעיקר.
<חזי משיטה: אנחנו רוצים לשקם את אלה שנכנסים כנכי צה"ל: החל מלימודים ומלגות תוך כדי הלימודים ולימודים שיכוונו אותם למקצוע ותואר שיכווין אותם להיות מסוגלים להשתלב בשוק התעסוקה.
<חזי משיטה: זה שיקום ובזה אנחנו עוסקים ונעסוק יותר על פי החוק הזה.
<חזי משיטה: החוק הזה גם יביא לידי ביטוי את כל הזכאויות הנוספות שניתנות היום ולא רשומות בחוק: כמו סיוע בדיור, סיוע ברכישת רכב, דמי הבראה ועוד עשרות זכאויות נוספות, שבמשך השנים עלו "והתלבשו" על החוק הקיים, ואני חושב שזה נכון לעגן אותם בחוק.
<חזי משיטה: יש לנו ועדה.
<חזי משיטה: מכירים אותה, לדעתי, רוב יושבי האולם.
<חזי משיטה: יש לנו ועדת למד.
<חזי משיטה: וגם הוועדה הזאת, הגיע הזמן להכניס אותה לתוך מסגרת החוק.
<חזי משיטה: הוועדה הזאת מאשרת סיוע נוסף לנכים – מעבר לחוק, מעבר להוראות הפנימיות, והיא דנה לגופו של עניין.
<חזי משיטה: ועדה בראשותה של שופטת בדימוס היום, של שופט בדימוס שיהיה בעתיד, ויש בה חברים, והיא יכולה באמת לסייע למי שנזקק וראוי שיסייעו לו, ואין לנו חוק או כלי לתת לו את הסיוע הזה.
<חזי משיטה: הוועדה הזאת עובדת היום.
<חזי משיטה: גם אותה צריך להכניס למסגרת החוק.
<חזי משיטה: אני חושבת שבאמת אנחנו כאן מביאים לידי ביטוי את כל ההערות שקיבלנו לאורך השנים: הן ממבקר המדינה והן מהיועץ המשפטי לממשלה.
<חזי משיטה: אני חושב שגם הארגון יסכים איתי ורוב היושבים יסכימו איתי: רוב הזכויות שמקבלים היום נכי צה"ל של מערכת הביטחון הן זכויות שהן לא מעוגנות בחוק ומהוות את החלק המשמעותי ביותר שהם מקבלים.
<חזי משיטה: לכן, כדאי להכניס אותן לתוך מסגרת החוק ולקבע אותן על מנת שבאמת לא נוכל לחזור, אף אחד לא יוכל להחזיר אותנו אחורה – לא אותנו ולא אותם ולא לפגוע באמת במה שהם מקבלים במצב שאנחנו מצלמים אותו היום ומכניסים אותו לתוכו.
<חזי משיטה: הנוסח הוסכם.
<חזי משיטה: היה דין ודברים די ארוך עם ארגון נכי צה"ל.
<חזי משיטה: אני רק שלושה חודשים בתפקיד, אבל אני רואה בארגון ובנכי צה"ל אנשים שאנחנו מחויבים אליהם ואני רואה בהם גם שותפים.
<חזי משיטה: הם עושים הרבה מאוד דברים משלימים למה שהמדינה מחויבת ועושה והם עושים את זה, לדעתי, לרווחת הנכים ובני משפחותיהם, וזה נכון לעשות.
<חזי משיטה: אנחנו עושים את זה איתם יד ביד ובשותפות והנושאים עדיין נמצאים בדיונים, נושאים חדשים שלא נמצאים היום וגם יהיו בעתיד לאחר שהחוק יעבור – השיח לא מפסיק עם ארגון נכי צה"ל.
<חזי משיטה: השיח יימשך גם לנושאים חדשים שיעלו על הפרק.
<חזי משיטה: וגם אם נצטרך להגיע לחקיקה ואם נגיע במשותף, אז חקיקה כזאת יכולה לעבור בהסכמה ובמהירות יחסית.
<חזי משיטה: אנחנו חתמנו על הסכם היסטורי בספטמבר האחרון יחד עם הארגון, ובעצם אנחנו באים היום כדי לראות שהדבר הזה מתקיים, ומשאירים את הפתח או יותר נכון: שמים באותה הצעת חוק את הפלטפורמה שתשמש אותנו בהמשך לנושאים נוספים, לשיח בינינו על נושאים נוספים שיעלו והם לא מקבלים מענה היום.
<חזי משיטה: אני חושב שההתאמות שנעשות היום ועשינו בהם שיפורים לפני שבאנו להכניס אותן למסגרת החוק, הן נכונות.
<חזי משיטה: היו כמה דברים מאוד ארכאיים שהיו צריכים לצאת.
<חזי משיטה: הם כבר לא שייכים לחוק שחוקק בתחילת ימי המדינה, ואני חושב שהתאמנו אותם.
<חזי משיטה: וגם בוצעה הרחבה, הרחבת מה.
<חזי משיטה: וכדאי לעגן אותן ולצאת לדרך.
<חזי משיטה: אני שוב חוזר, ואני מתחבר למה שאמרה חברת הכנסת ענת ברקו: אנחנו לא עושים טובה לאף אחד.
<חזי משיטה: זאת החובה של החברה, של המדינה, לטובת אלה שנותנים בגופם ובנפשם, לטפל בהם מבלי בכלל לערער ערעור כלשהו על הזכאות שלהם, על התגמול שלהם, על ההטבות שנוצרו במשך השנים, שנכנסים לעיגון סוף-סוף של חוק, שהכנסת תשלוט עליו.
<חזי משיטה: אני חושב שהדיונים, יהיו מפורטים ככל שיהיו, כדאי לסיים אותם גם אם זה צריך להיות מרתון של דיונים וגם אם צריך לרדת לפרטים, במהירות שאפשר, על מנת באמת לצאת לדרך עם חוק חדש ולהתחיל כבר בדיונים שנשים נושאים משותפים שאנחנו רוצים לדון בהם ולקדם אותם יחד עם ארגון הנכים, משרד הביטחון ומשרד האוצר.
<חזי משיטה: אני רוצה, ברשותך אדוני היושב ראש, שהיועץ המשפטי שמלווה את החוק הזה שנים ארוכות, יוסיף מספר מילים מבחינת משרד הביטחון.
<חזי משיטה: בבקשה, היועץ המשפטי ערן יוסף.
<חזי משיטה: בבקשה.
<ערן יוסף: אני ערן יוסף, היועץ המשפטי של אגף השיקום.
<ערן יוסף: רוב הדברים נאמרו.
<ערן יוסף: אני ממש רוצה להוסיף בקצרה כמה נקודות.
<ערן יוסף: הצעת החוק שאנחנו מביאים כוללת שלושה פרקים עיקריים ועוד השלמות.
<ערן יוסף: הפרק הגדול והמשמעותי ביותר עוסק במה שאנחנו קוראים זכאויות נוספות, מה שכונה בעבר הטבות לנכים.
<ערן יוסף: המונח זכאויות נוספות בא אולי להעביר איזשהו מסר למה אנחנו מתכוונים.
<ערן יוסף: אנחנו לא עושים טובה.
<ערן יוסף: בתוך הפרק הזה יש כמה סימנים שעוסקים: אחד בדיור, אחד ברכב, אחד בתחום הרפואי והפרא רפואי, ובעצם בכל אחד מהפרקים האלה יש רשימה של כל הזכויות שאספנו במעלה הדרך, כל ההוראות של האגף, לדברים שאפילו לא היו בהוראות אלא בכל מיני חוזרים והנחיות פנימיות.
<ערן יוסף: הכנסנו הכול.
<ערן יוסף: כל הטבה כזו מעוגנת בתת סעיף ספציפי עם ההתייחסות הראויה לה, כשבעצם מה שמופיע מבחינתנו בחוק זאת הדרישה של משרד המשפטים והיועץ המשפטי לממשלה –מהי ההטבה, מי מקבל אותה מבחינת סוג הנכות או דרגת הנכות והתנאים העיקריים לקבל אותה.
<ערן יוסף: זה לא סוף פסוק.
<ערן יוסף: לחלק גדול מההטבות אנחנו נצטרך לעשות השלמה בתקנות.
<ערן יוסף: חלק לא.
<ערן יוסף: חלק הן פשוטות ומה שרשום בחוק הוא מספק.
<ערן יוסף: להבנתנו, ושוב, זו ההנחיה המשפטית שאיתה יצאנו לדרך: לא יכולה להיות הטבה לנכה שאין לה מקור בחוק.
<ערן יוסף: שלא מופיעה ולו ברמז בחוק.
<ערן יוסף: בנוסף, בדו"ח ההטבות יש ועדות חריגים פנימיות: יש ועדת חריגים לנושא רכב, ועדת חריגים לנושא דיור.
<ערן יוסף: את ועדות החריגים ואת כללי העבודה שלהן גם כן הכנסנו, לפחות את הבסיס לדברים, בחוק.
<ערן יוסף: פרק שני, שהוא משמעותי מאוד – קוראים לו בחוק: הפרק השני שתיים – עוסק בשיקום.
<ערן יוסף: החוק נקרא: חוק הנכים תגמולים ושיקום, אבל עד היום לא הייתה מילה בחוק על שיקום.
<ערן יוסף: הכול דיבר על התגמולים ועל הטיפול הרפואי.
<ערן יוסף: אנחנו מכניסים פרק שיקום, נותנים את המעמד הנכון לעובד הסוציאלי הראשי, מקבילים אותו בעצם לרופא הראשי, בונים את כל עולם התוכן של לימודים ותעסוקה שעד עכשיו היה בתקנות ובהוראות פנימיות ומכניסים לו פרק רשמי בחוק.
<ערן יוסף: הפרק השלישי החשוב, דיבר עליו ראש האגף – ועדת למד.
<ערן יוסף: אני לא אחזור על הדברים.
<ערן יוסף: והנוסף - - - לעבור על החוק זה יהיה הדברים הראשונים, פשוט לפי סדר הדברים, אלה תיקונים שנדרשו בסעיפים הקיימים של החוק.
<ערן יוסף: חלק מהדברים הם טכניים.
<ערן יוסף: אם היה סעיף שדיבר על עיקול של תגמול, אז צריך לוודא שגם לא יעקלו את הזכאויות הנוספות.
<ערן יוסף: וחלק מהדברים הם מהותיים.
<ערן יוסף: פרק הנצרך.
<ערן יוסף: היה סעיף בחוק הקיים, אבל היו עליו תורה שבעל פה והוראות פנימיות ובדברים שאפילו לא עוגנו בהוראות.
<ערן יוסף: אנחנו חייבים להסדיר את זה.
<ערן יוסף: ולכן יש תיקונים מהותיים לעולם הנצרך, כשהמטרה היא כל הזמן לעגן את המצב הקיים עם הרחבה קלה.
<ערן יוסף: לא עשינו בשום מקום פגיעה בזכויות.
<ערן יוסף: הצמדת התגמולים.
<ערן יוסף: חברי הוועדה הזו מכירים, אנחנו מגיעים לפה אחת לחצי שנה עם תיקון של גובה התגמולים.
<ערן יוסף: ספר לא קטן עם כל הסכומים שבחוק.
<ערן יוסף: תמיד אנחנו מעדכנים בדיעבד כי זה אופן - - - שאליו אנחנו מעדכנים.
<ערן יוסף: תמיד אנחנו מייצרים קיזוזים והשלמת פיגורים.
<ערן יוסף: החלטנו לעצור את העניין הזה.
<ערן יוסף: הצמדה ברורה למדד המחירים לצרכן.
אלי אלאלוף: על פי בקשת הוועדה, בין היתר.
<ערן יוסף: מה?
אלי אלאלוף: שיניתם את זה על פי בקשת הוועדה.
<ערן יוסף: זו בקשה של כולנו.
<ערן יוסף: כולנו עבדנו לחינם על אופן העדכון הזה.
<ערן יוסף: שגם עשה נזק לנכים, העדכון בדיעבד, וגם יצר בירוקרטיה מיותרת.
<ערן יוסף: ויש עוד שורה של סעיפים.
<ערן יוסף: אני לא אעבור אחד-אחד.
<ערן יוסף: כשנרד לסעיפי החוק, על כל אחד ניתן את ההסבר.
<ערן יוסף: רק באופן כללי, עוד שתי מילים: היו במעלה הדרך כל מיני הצעות.
<ערן יוסף: הייתה הצעה שאמרה: בואו נעשה חוק רזה.
<ערן יוסף: נציין בחקיקה רק את המשפחות של ההטבות בלי לרדת לפרטים.
<ערן יוסף: מבחינתנו ומשרד המשפטים זה היה יותר נוח.
<ערן יוסף: זה לא עבר את המבחן של משרד המשפטים, לכן החוק נראה כמו שהוא נראה על כל עשרות עמודיו.
<ערן יוסף: מבחינתנו, עם זה יצאנו לדרך ועם זה הגענו להסכמות עם ארגון הנכים.
<ערן יוסף: עשינו דבר דומה מאוד לפני שלוש שנים לגבי המשפחות השכולות.
<ערן יוסף: גם שם היו היסוסים וטענות לגבי אופן הכתיבה.
<ערן יוסף: אנחנו יכולים להגיד היום בפרספקטיבה של שלוש שנים שזה עובד.
<ערן יוסף: ההסדרה בחוק המשפחות עובדת.
<ערן יוסף: כמעט ולא מגיעים לבתי משפט - - - החוק חוקק.
<ערן יוסף: הדברים ברורים, הדברים עובדים, הזכאים מקבלים את מה שמגיע להם.
<ערן יוסף: יש עוד המון נושאים שמחייבים המשך דיון.
<ערן יוסף: אנחנו לא נסיים פה את הדיון על הזכויות של הנכים.
<ערן יוסף: ברור.
<ערן יוסף: יש דברים שלמשרד הביטחון לא נוחים, יש דברים שלנכים לא נוחים ויש דברים שיעלו גם במעלה הדרך.
<ערן יוסף: המטרה של החקיקה כאן היא לייצר בסיס ברור להתחלה.
<ערן יוסף: מהי נקודת הפתיחה?
<ערן יוסף: מה אנחנו מעגנים?
<ערן יוסף: מה היה עד היום שכולם מסכימים עליו שזה נקודת הפתיחה, ומכאן ואילך התיקונים יהיו בחקיקה, כמו שאנחנו עושים בכל דבר אחר, כמו שהיינו צריכים לעשות מלכתחילה אילו לא היה נוצר המבנה המוזר הזה של זכאויות דרך הוראות פנימיות?
<ערן יוסף: עד כאן.
אלי אלאלוף: אז באמת, שוב אני חוזר ואומר על הלשכה המשפטית של משרד הביטחון, ואני חייב גם בהזדמנות זאת להתנצל בשם המנכ"ל שרצה להיות בדיון היום, אבל מסיבות של מילואים – גם הוא עושה כאלה – אז הוא היום במילואים וקיבל אישור ללכת למילואים ולא לבוא לפה, אבל בהמשך אנחנו נשמח לראות אותו.
אלי אלאלוף: ואני חייב להגיד לכם שיש לו יד לא קטנה באווירה החדשה הזאת שיש היום במשרד הביטחון.
אלי אלאלוף: כם, הייתי רוצה לתת את רשות הדיבור לכמה אנשים ואחר כך נראה מצגת שהכינו ארגון נכי צה"ל, אבל אני אתן את דברי הפתיחה למר חיים בר, היושב ראש, ואחר כך לכמה אנשים והמצגת תהיה בשלב יותר מאוחר.
<חיים בר: בוקר טוב, אדוני יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת אלי אלאלוף, חברי הכנסת, חברי הוועדה.
<חיים בר: הבוקר הזה, מבחינת ארגון נכי צה"ל, מתחיל תהליך אשר מטרתו לעגן בחקיקה את זכויות נכי צה"ל, על מנת להבטיח לכל אם, אב ובן כי אם חלילה ייפגע או ייפצע או יחלה או יוחמר מצבו, יקבל את השירותים הרפואיים הטובים, הכלכליים והחברתיים הטובים ביותר.
<חיים בר: זו חובתה של המדינה.
<חיים בר: אין פה טובות.
<חיים בר: זה איננו חוב כספי.
<חיים בר: זהו חוב ערכי, מוסרי ואסטרטגי.
<חיים בר: ואני מוכרח לומר משהו מהיום יום, מהתפילה.
<חיים בר: אומר אדם בבוקר כשהוא קם: "מודה אני לפניך מלך חי וקיים שהחזרת בי נשמתי - - -".
<חיים בר: ותפקידנו לגרום לזה, להחזיר לו את כבודו והיכולת לקיים, את עצמו ואת משפחתו, בשביל להיות חלק מהחברה ולא נטל עליה.
<חיים בר: התזכיר מעגן בחוק את המצב הנוכחי.
<חיים בר: אתם תראו אחר כך למה הוא המצב הנוכחי.
<חיים בר: כי יש החלטת ממשלה שקבעה שלא יהיו הטבות נוספות כל עוד תזכיר חוק הנכים לא יהיה בחוק.
<חיים בר: הארגון הצליח להביא לכך שהתזכיר יכלול שיפורים וזכויות נוספות על המצב הקיים.
<חיים בר: מטרתו של התזכיר לא הייתה לפתור את כל הבעיות הקיימות היום בנושא זכויות נכי צה"ל.
<חיים בר: התזכיר איננו סוף פסוק.
<חיים בר: זה נקודת התחלה להתדיינות עם משרד הביטחון.
<חיים בר: ונכון, אדוני, יש רוח אחרת הנושבת באגף השיקום.
<חיים בר: אני מקווה שזה כך ימשיך.
<חיים בר: זכויות חדשות, שיפורן ושדרוג – הן קיימות כפי שנקבע בהסכם הנלווה במעמד שר הביטחון.
<חיים בר: אין כל ויתור על זכאות או טענה כלשהי בנושא זכויות נכי צה"ל.
<חיים בר: הארגון שומר על מלוא הזכאות שלו לפעול בדרך שיראה לנכון.
<חיים בר: לאחר עיגון התזכיר בחוק, יתחיל התהליך לשיפור זכויות נכי צה"ל – בין בהסכמה עם משרד הביטחון ובין בפעילות עצמאית בכנסת.
<חיים בר: המצב כיום הוא שרובן של זכויות נכי צה"ל אינן מעוגנות בחקיקה ומוגדרות כהטבות.
<חיים בר: 85%, אדוני היושב ראש, היו הטבות.
<חיים בר: 15% בערך היו הדברים שהיו מעוגנים בחוק.
<חיים בר: הטבות לא מחייב לתת.
<חיים בר: מורידים אותן, לא מורידים אותן, ביטלו - - -
אלי אלאלוף: מפרשים.
<חיים בר: קורים דברים ולא מגיע.
<חיים בר: זה מגיע לאדם בודד פה, עד שמגלים לאדם אחר שם, ועד שזה מגיע לזה שזה מעורר את התסיסה, מה כבר?
<חיים בר: זה כבר הרבה זמן ככה.
<חיים בר: זה בכלל כבר משהו שצריך לדון בו.
<חיים בר: לאורך השנים היו מחלוקות בדבר אופן יישום ההטבות על ידי אגף השיקום, והועלו טענות מצד הארגון על הפחתה חד צדדית בזכויות.
<חיים בר: אני רוצה להגיד לכם, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת: הגעתי לתפקיד ב-2009.
<חיים בר: ב-2011 החזרנו זכויות בשווי של 165 מיליון שקל עם ריבית והצמדה שנלקחו מ-2002.
<חיים בר: על חשיבות העיגון בחקיקה של ההטבות עמדו שורה ארוכה של אנשים, ואני לא רוצה לפרט את כל הוועדות שהיו כאן:
<חיים בר: מוועדת גורן - - - ומשרד המשפטים והאחרים.
<חיים בר: פה הנקודה החשובה: בשנת 2012 התקבלה החלטה בממשלת ישראל – החלטה מספר 4088 – שקבעה שני דברים: אחד, יישום מיידי של ועדת גורן במלואה.
<חיים בר: ברוך השם, נפטרנו מזה לפני כחודש ימים ואנחנו משוחררים.
<חיים בר: רק היום התקשרה אליי אלמנתו של פינקי זוארץ שקיבל דום לב.
<חיים בר: נכה קטוע רגל קיבל דום לב בחוץ לארץ בבילוי משפחתי.
<חיים בר: מה תהיה ההגדרה שלה לעומת מה שהיא שמעה שהולך להיות בוועדת גורן?
<חיים בר: ייפסק העניין של ההכרה באשת - - - באשת הנכה.
<חיים בר: והדבר השני, שהוא יותר מסובך ויותר קשה, זה נושא שנקבעה שם החלטת ממשלה גורפת, שלא יהיו יותר הטבות כספיות לנכי צה"ל עד לעיגון הזכויות בחקיקה, ומשרד הביטחון לא יקבל כל החלטה בעניין שינוי ההטבות הקיימות ממועד החלטה זו, אשר כרוכות בבעיות תקציב כלשהן.
<חיים בר: אדוני היושב ראש, שבע שנים לא קיבלנו שום תוספת זכויות, ואם קיבלנו משהו, זה היה באמצעות בתי משפט.
<חיים בר: ולכן חשובה התקנה הזאת.
<חיים בר: זה החלק שלי בחלק של המבוא, ואת היתר אני אשאיר במצגת לשלב היותר מאוחר.
אלי אלאלוף: בבקשה, אדון משה אברהמי.
אלי אלאלוף: תציג את עצמך לפרוטוקול, בבקשה.
<משה אברהמי: משה אברהמי.
<משה אברהמי: אני חבר נכי צה"ל, חבר בארגון נכי צה"ל.
<משה אברהמי: לצורך הנושא שלנו אני משויך לתקנה 55.
<משה אברהמי: זו תקנה שעוסקת בנכויות מיוחדות: קטוע רגל, קטוע יד ובלי עין אחת.
<משה אברהמי: זה מה שאני.
<משה אברהמי: אני נכנס פה יותר באופן אישי.
<משה אברהמי: בכל מה שמר חיים בר אמר וחברנו, חבר הכנסת עפר שלח, אני מצדד בהם והכול בסדר, אבל אני למעשה לא ידעתי מה הם אמורים להגיד.
<משה אברהמי: אני פשוט בתור חייל פשוט, כשאני קורא את הצעת החוק, פתאום מסתברים לי דברים שהם מאוד בעייתיים כלפינו.
<משה אברהמי: אנחנו קבוצה מאוד מצומצמת של הנכות הזאת וההיפגעות הזאת, שאיננו מופיעים בחוק הזה.
<משה אברהמי: אנחנו לא מוזכרים.
<משה אברהמי: כלומר, פה הולכים לחוקק חוק כשאנחנו למעשה מחוץ לחוק.
<משה אברהמי: אז אמר מר חיים בר, וזה נכון, שלא סיכמו את כל הדברים ויש הסכמים ויש דברים, אבל מי יודע מתי זה ייעשה, הדברים האלה?
<משה אברהמי: במצב הזה, כרגע, קטועי יד ורגל ופגימות נוספות אינם כלולים בחוק.
<משה אברהמי: אנחנו בחוץ.
עפר שלח: הרי יש - - -
<משה אברהמי: - - - כן, החוק.
עפר שלח: אני אומר: