GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טליה אגמון: יש היום הוראה, בדיוק כפי שאנחנו כרגע מכינים על גנים, יש היום על כל מוסד חינוך.
<טליה אגמון: זה כבר כתוב.
<טליה אגמון: לא תיקנו.
<טליה אגמון: כל מקום או מוסד חינוך, לרבות חצר המוסד, מגורי תלמידים, מבוא הכניסה והיציאה, אנחנו משווים את המצב בין מוסדות חינוך בכלל לגני ילדים, ואני חושבת שיש גם בתי ספר שהם לא - - -
<בלה רדונסקי: אנחנו מנסים לתקן עוול, כשהחוק הזה תוקן אף אחד לא לקח בחשבון שלא הוגדר מוסד חינוך.
<בלה רדונסקי: יש המון הגדרות למוסד חינוך, מה זה בכלל מוסד חינוך במדינת ישראל.
אלי אלאלוף: מוסד חינוך זה מקום שמותר מחששות כאלה?
<בלה רדונסקי: סליחה, לא, בבתי הספר לא מותר מחששות.
אלי אלאלוף: ולא קיימות?
אלי אלאלוף: ומי אמור לעשות שם אכיפה?
<בלה רדונסקי: אין ספק שמנהל מוסד חינוך בתוך בית הספר חייב – ואנחנו בונים עכשיו חוזר מנכ"ל אוד וסדר לגבי האחריות.
אלי אלאלוף: היתה איזה סנקציה פעם נגד מנהלת שיש מחששה אצלה?
אלי אלאלוף: הבן שלי למד בגיל 11 לעשן במחששה של מקיף א' בבאר שבע.
אלי אלאלוף: את מי אני צריך לתלות חוץ מהבן שלי?
<בלה רדונסקי: יש הבדל בין העובדה שאנחנו בתוך ההנחיות שלנו מחויבים להביא לידיעת כל המנהלים - - -
אלי אלאלוף: אל תנסו להתחמק, תעשו לי טובה.
<בלה רדונסקי: לא, אנחנו מבקשים - - -
<עמוס האוזנר: כל השאלות שאתה שואל, תמר זנדברג שאלה בשבוע שעבר, בדיוק אותו טיעון, בנושא בתי ספר - - -
אלי אלאלוף: יש לה גם בן בגיל 27 כמוני?
אלי אלאלוף: זה מה שאני רוצה להגיד לכם, חבר'ה, תשאירו אחריות אבל אף אחד לא יתבע גננת שאמרה למישהו תתרחק מהגן שלנו כדי לעשן.
אלי אלאלוף: זה לא צריך להיות מערך לוגיסטי מטורף.
אלי אלאלוף: תעשו את זה בתוך בתי הספר, נראה אתכם.
<בלה רדונסקי: אני רוצה לחדד.
<בלה רדונסקי: החוק לא מבדיל בין בית ספר לבין גן ילדים.
<בלה רדונסקי: כתוב מוסד חינוך בלי הגדרות.
<בלה רדונסקי: דבר שני, אני מדברת כרגע על גננות.
<בלה רדונסקי: אני לא מדברת כרגע על בתי ספר ותיכונים.
<בלה רדונסקי: אני מדברת על ציבור הגננות שיושבות עם קבוצת הילדים בתוך הגן - - -
אלי אלאלוף: אני חושב שמה שמבקשים מהגננות זה סביר.
<חגי לוין: אפשר הבהרה?
<חגי לוין: בנוסח המקורי היה נוסח קצת אחר של משרד הבריאות.
<חגי לוין: למה פתוח לציבור?
<חגי לוין: כרגע הוא לא פתוח לציבור או שהוא פרטי, אבל זה גן שעשועים.
<טליה אגמון: היתה הערה, אני חושבת מהייעוץ המשפטי של הוועדה שהמונח 'ציבורי' כשלעצמו עלול להיתפס בהבחנה בין אם זה בבעלות ציבורית או בבעלות פרטית, וזה לא מה שאנחנו רוצים.
<טליה אגמון: אנחנו רוצים גן שעשועים שפתוח לילדים, שהוא לא פרטי בגינה שלי, ורק הילדים שלי משחקים בו, אלא הוא פתוח לציבור הרחב, וזה לא קשור לשעות הפתיחה שלו בהכרח אלא שבאופן מהותי הוא פתוח לכולם.
<מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לתוספת הזו, מאותה סיבה שאנחנו מתנגדים למקום התחום.
<מירה סלומון: כפי שאמרנו, החובה של הרשות המקומית על פי החוק עצמו היא בשני כובעים, אחד בכובע שלה כמחזיק במקום ציבורי, ושם החובה היא רחבה יותר.
<מירה סלומון: וכמחזיק של גני שעשועים לילדים, יש לנו קושי לעמוד במטלה שחלה עלינו במחזיקים.
<מירה סלומון: והשנייה זה חובת הפיקוח הרגילה על מה שנעשה באופן כללי בתחומי הרשות המקומית.
<מירה סלומון: זה לא לפתחנו.
<מירה סלומון: כמחזיק יש לנו קושי אמיתי לעמוד בחובה שחלה על מחזיקים בגני שעשועים שפתוחים לציבור.
אלי אלאלוף: טוב, רשמנו לפנינו את הודעתך.
<טליה אגמון: הפרט הזה בתוספת מדבר על מקום עבודה, וגם פה אנחנו מוסיפים התייחסות לחצרות של מקום עבודה, לאיזור הכניסה, ל-10 מטרים מחוץ לבניין וכולי.
<שימרית שקד: משרד ממשלתי.
<טליה אגמון: אה, סליחה, נכון.
<טליה אגמון: משרד ממשלתי.
<טליה אגמון: כיום יש מקומות שאנחנו רואים שבכניסה למשרד ממשלתי, כפי שתואר קודם, אתה צריך לעבור דרך ענן עשן כדי להיכנס.
<טליה אגמון: זה בוודאי לא ראוי ולא בריא ולא מכובד, אז התוספת הזאת מרחיקה את המעשנים מהכניסה ומהיציאה של הבניין.
<טליה אגמון: ורק למקום שהוקצה לעישון בידי הנהלת המקום, אם הוקצה, הנמצא לפחות 10 מטרים מהכניסה ושהעישון בו לא גורם למטרד בחלקים אחרים של המקום.
<חגי לוין: אנחנו מציעים, כמו שסוכם על בתי החולים, אותו דבר על משרד ממשלתי.
<חגי לוין: המילה איזור היא מילה נורא מרחיבה, וצריך את אותן הגדרות מדויקות שתיקנו לגבי בתי חולים, כולל המרחק מהמבנים ולא מהכניסה והיציאה, להחיל גם בסעיף הזה.
<שימרית שקד: עוד לא החלטנו לגבי בתי חולים.
<שימרית שקד: עוד לא סגרנו את זה.
אלי אלאלוף: אז תבדקו את האפשרות גם לגבי מוסדות המדינה.
<עמוס האוזנר: אדוני היושב-ראש, סעיף 15א היה סעיף של פשרה שהתקבל בשנת 2012 ולכן הוא מדבר אך ורק על משרד ממשלתי.
<עמוס האוזנר: הדגש הוא אך ורק על משרד ממשלתי.
<עמוס האוזנר: זאת אומרת, היום ההבחנה היא מה ששייך לממשלה.
<עמוס האוזנר: אני חושב שהגיע הזמן במסגרת הצו שמשרד הבריאות מתכנן בעתיד, שהוא יבטל את המילה 'ממשלתי'.
<עמוס האוזנר: אני יודע שעכשיו זה לא הוחל, אני ידע שהולכים על צו נוסף, שלצו הנוסף יכינו בבקשה את ביטוח המילה 'ממשלתי'.
<שימרית שקד: מה זאת אומרת, כל מקום במשרד?
<עמוס האוזנר: מקום עבודה.
<שימרית שקד: יש מקום עבודה כפרט נפרד.
<עמוס האוזנר: אני יודע.
<עמוס האוזנר: אבל במקום העבודה היום יש חדרי עישון, ובסעיף הזה 15א אין חדרי עישון.
<עמוס האוזנר: זה ההבדל.
<עמוס האוזנר: אין בו חדרי עישון.
<שימרית שקד: אז יותר נכון לומר שאתה רוצה לתקן את פרט 15.
<עמוס האוזנר: זה לא משנה, זה אותו דבר.
<עמוס האוזנר: הכניסו פה את הסעיף הזה כדי להתגבר על הסעיף ההוא.
<טליה אגמון: בסדר, רשמנו.
אלי אלאלוף: נרשם.
<טליה אגמון: הכוונה היא בחניונים שהם או מקורים או תת קרקעיים, יש בהם חלקים שפתוחים לציבור, איפה שהציבור חונה, איפה שהציבור עובר, בדרך משלם את דמי החניה וכולי, שם אסור לעשן.
<טליה אגמון: אם יש בתוך חניון תת קרקעי מקום שהוא לא פתוח לציבור, אז האיסור לא יחול שם כי ממילא הציבור הרחב לא אמור להיכנס לשם.
<קריאה: הציבור הרחב לא, אבל יש עובדים שם.
<טליה אגמון: אם זה מקום עבודה, אז חל הסעיף של מקום העבודה.
<טליה אגמון: ואם זה המשרד של החניון אז זה מקום עבודה.
<קריאה: אי אפשר למנוע לחלוטין את דליפת העשן מהאיזור שמעשנים בו לאיזור שאסור בעישון.
<קריאה: פשוט בלי המילים 'הפתוח לציבור'.
<טליה אגמון: שימרית, מה דעתך?
<טליה אגמון: זה יהיה פשוט כל מקום בחניון מקורה או תת קרקעי.
<קריאות: כן, בדיוק.
<טליה אגמון: ואם זה חניון פרטי של מישהו?
<שימרית שקד: המשמעות היא שיהיה איסור עישון גורך בחניון, גם אם מישהו עובד שם והמשרד שלו נמצא שם.
אלי אלאלוף: זה סכנה בכלל לבניין.
<קריאה: לא דובר על בניין פרטי, לא בניין מגורים.
<שימרית שקד: את רוצה לומר שזה יהיה רק חניון שפתוח לציבור, אבל זה יהיה כל מקום.
<שימרית שקד: אז בעצם אנחנו צריכים לומר: כל מקום בחניון פתוח לציבור.
<קריאה: בכל מקום, עם תוספת האות בי"ת.
<שימרית שקד: כל מקום בחניון הפתוח לציבור שהוא מקורה או תת קרקעי, כדי שנבהיר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל הדיירים באותו בניין?
אלי אלאלוף: אין איסור לעשן בחניון תת קרקעי בגלל הבטיחות לבניין?
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים לראות את הריכוז של העשן, בוא נראה כמה אנשים באותה שעה מעשנים בפנים.
<טליה אגמון: העשן מהמכוניות יותר - - -
<עמוס האוזנר: זה סינרגי.
<עמוס האוזנר: זה גרוע, וזה עוד יותר גרוע ביחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בטוח שמי שהתחיל לעשן ברכב שלו לפני שנכנס לחניון, הוא לא יזרוק את הסיגריה, הוא ימשיך לעשן, והשומר לא יוציא לו דוח.
<מירה סלומון: כפי שאדוני רואה, כפי שהוועדה רואה, אנחנו עכשיו מדברים בכובע של הפיקוח של הרשויות המקומיות, יש פה הרבה מטלות חדשות, הרבה אתרים שבהם צריכים לפקח.
<מירה סלומון: אנחנו מבקשים שהוועדה תקרא למשרד הפנים לשבת אתנו, לראות איך מוסיפים תקציבים על המטלות החדשות שגם הן נמצאות - - -
<עמוס האוזנר: משרד הפנים העיר כבר לתקנות.
<קריאה: אתם לא עושים את הפיקוח כבר עכשיו.
אלי אלאלוף: חבר'ה, בשם כולם אתם עונים?
<טליה אגמון: משרד הפנים היה חלק מהדיון, העיר הערות.
אלי אלאלוף: רשמנו מה שאמרת.
אלי אלאלוף: איפה נציגי צער בעלי חיים?
<עמוס האוזנר: אבל זה נכון, אדוני.
<עמוס האוזנר: העישון מזיק מאוד לחיות.
אלי אלאלוף: אני שאלתי שאלה תמימה.
אלי אלאלוף: לא רעה.
<קריאה: אפשר גם את הסעיף הזה לעשות ברגע שיוחלט על בתי החולים ועל משרדי הממשלה, שזה יהיה אותו נוסח, לגבי הצמצום?
<קריאות: רעיון טוב.
<קריאות: רעיון בעד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שירצה לעשן, ייכנס לים 10 מטר או יעבור את הקו הירוק ב-10 מטר.
<טליה אגמון: זה הפרט שעוסק במחלקות הסגורות בפסיכיאטריה.
<טליה אגמון: כפי שאמרנו קודם, זה יהיה לתקופה של שלוש שנים ואחר כך נחליט אם צריך לבטל אותו.
<קריאה: אפשר לקצר את התקופה?
אלי אלאלוף: אנחנו לא נצביע היום, לאור ההודעה שלי שאני רוצה להצביע בנוכחות חבר שלנו, מר יהודה גליק שקרה לו מה שקרה ואנחנו משתתפים בצערו.
אלי אלאלוף: ולכן הדיון יתקיים בהקדם האפשרי, בין שבוע לשבועיים.
אלי אלאלוף: אנא מכם, תקנו את הדברים שסיכמנו כולל בתי חולים וההשלכות על המקומות האחרים.
אלי אלאלוף: אם יש צורך בהתייעצות נוספת עם השלטון המקומי, תנצלו את התקופה הזאת לעשות התייעצות בנושא.
יעל גרמן: אתה יודע שאני לא חברת ועדה, אבל ישנם נושאים מאוד חשובים שנידונים ומאוד חשובים לי.
אלי אלאלוף: כן, אבל לא בזמן הזה.
יעל גרמן: אני רק רציתי לדעת אם הושמעה עמדתם של איגוד רופאי הציבור ואם התחשבו בהם.
<קריאות: בטח.
<קריאות: בקול רם.
אלי אלאלוף: לאור ההמלצות השלו והוא קיבל מה שהוא רצה, שילך לקנות מפעל הפיס.
אלי אלאלוף: הוא קיבל הכול, כן, בהחלט.
אלי אלאלוף: אני מודיע – אנחנו דנים על בסיס המתווה הממשלתי שמשתמש בפלטפורמה של ההצעות והחוקים - - - רגע, תאפשרו לי לסיים משפט.
אלי אלאלוף: בלי משחקים.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לקרוא פה לאנשים לסדר.
אלי אלאלוף: המעניין – זה לא האנשים שאמורים לקבל את הקצבאות שעושים את ה - - - אני חוזר ואומר:
אלי אלאלוף: אנחנו נדון אך ורק על בסיס המתווה הממשלתי שהתבסס, ועל הפלטפורמה שבאה בזכות ההצעות הפרטיות, הראשונה – של חבר הכנסת אילן גילאון.
אלי אלאלוף: זה מה שנעשה.
אלי אלאלוף: לא נשנה שום עמדה, לא של הביטוח הלאומי, לא של אף אחד אחר.
אלי אלאלוף: מי שלא מעוניין משוחרר מהישיבה.
<קריאה: עדיין לא הבנו את המתווה הממשלתי.
אלי אלאלוף: איך את יכולה להבין אם לא תקשיבי?
אלי אלאלוף: אז תקשיבי.
<קריאות: אין לנו את הנייר.
<נעה בן שבת: התזכיר הממשלתי הונח על השולחן.
<נעה בן שבת: נתחיל לקרוא.
<נעה בן שבת: נתחיל לקרוא ואחרי זה נצרף לו את שני הסעיפים שנוגעים להצמדה ולוועדה הציבורית.
<נעה בן שבת: נתחיל עם התזכיר הממשלתי: תיקון חוק הביטוח הלאומי 1.
<נעה בן שבת: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה- 1995 (בפרק זה- חוק הביטוח הלאומי) - (1) בסעיף 200(א), במקום "29%" יבוא "34.8%"; אנחנו מדברים פה על העלאת ה- disregard שיגיע במועד שבו הוא ייכנס לתוקף, זאת אומרת - הסכום הזה ייכנס לתוקף ב-1.7.2018 והוא יהיה 3,450 שקלים.
<נעה בן שבת: המדרגה הראשונה של ה-disregard, שממנה מתחילים לנכות – זה 3,450 שקלים.
<שמחה בניטה: זה מה שמעניין אותנו?
<שמחה בניטה: ה-disregard זה לא העניין שלנו, הבעיה שלנו זה הקצבה.
אלי אלאלוף: אתם חושבים שאפשר לנהל דיון ככה?
<נעה בן שבת: מיד נגיע.
קארין אלהרר: זה מוגבל בזמן?
אלי אלאלוף: תנו לסיים את הקריאה.
<נעה בן שבת: ממשיכה בקריאה : (1) בסעיף 200א - (א) בסעיף קטן (א), בסופו יבוא: "בסימן זה, "קצבה חודשית נוספת"- קצבה שנכה זכאי לה לפי הוראות סעיפים קטנים (ב), (ב1) או (ב2), לפי העניין, נוסף על הקצבה שלה הוא זכאי לפי הוראות סעיפים 200 או 201, לפי העניין.
<נעה בן שבת: "; (ב) בסעיף קטן (א)- (1) ברישה, במקום "זכאי לקצבה נוספת על הקצבה שלה הוא זכאי לפי הוראות סעיפים 200 או 201, לפי העניין, בשיעורים שיחושבו מקצבת היחיד המלאה (בסימן זה - קצבה חודשית נוספת), כמפורט להלן:" יבוא "זכאי לקצבה חודשית.
<נעה בן שבת: .." - - -
חיים כץ: גם אני וגם אבי ניסנקורן החלטנו שאנחנו עוזבים כי אנחנו לא מרגישים טוב עם מה שקורה.
אלי אלאלוף: אני מודה לכם על תפקידכם במהלך הזה.
מיקי רוזנטל: בסוף, כל הפוליטיקה הזו על הגב של הנכים, באמת.
אלי אלאלוף: אני מודה למי שרוצה לעזוב ועוד יותר למי שנשאר.
אילן גילאון: השר כץ, תסביר מה אתה עושה.
אילן גילאון: אף אחד לא מבין מה אתה עושה.
אילן גילאון: אני רוצה לשמוע.
קארין אלהרר: תסביר לנו, אנחנו לא מבינים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תסביר לאנשים שיושבים בבית, גם.
אילן גילאון: חיים, תסביר מה אתה עושה.
<נעמי מורביה: הוא רוצה לקבוע על כולנו.
<נעמי מורביה: ואני חושבת שאת טועה.
<נעמי מורביה: את טועה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מנכ"ל האוצר הגיע, רוצים לשמוע גם אותו.
אלי אלאלוף: אנחנו החלטנו אחרי מיזוג ההצעות הפרטיות על בסיס הפלטפורמה הזאת לכלול את העקרונות שיש במתווה הממשלתי ולא אף אחד אחר.
<קריאה: קברתם את ההצעות.
<קריאה: מה עשיתם בזה?
<קריאה: הם לא יוכלו להגיש אותן.
אלי אלאלוף: המתווה הה ניתן לשינוי לפי החלטות חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור לכם.
<שמחה בניטה: אבל איפה אנחנו?
אלי אלאלוף: לא, את לא מצביעה, לצערי.
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד לכם.
אלי אלאלוף: אבל תביעו דעה.
אלי אלאלוף: אמורים להקשיב לכם.
<קריאה: אמורים להקשיב אבל לא מקשיבים.
אלי אלאלוף: אנחנו נקשיב לכם, לכל ההערות.
אלי אלאלוף: במתווה הזה, מראש – אמרה לנו היועצת המשפטית, יש שני סעיפים שלא נלקחו בחשבון – ההצמדה, והסכום הגלובלי.
אלי אלאלוף: אני נתתי התחייבות אישית שהם ייכללו בהצעת החוק הזו.
אלי אלאלוף: בהמשך אנחנו נעבור סעיף סעיף, ואני מודיע: הפעם, על כל סעיף נצביע או נדחה.
אלי אלאלוף: לטובה או לרעה, נחליט.
אלי אלאלוף: אנחנו, חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אני חושב שזו דרך המלך להתחיל לתקן עיוותים מטורפים.
אלי אלאלוף: אני מצפה משר הרווחה לאור כל מה שהוא השקיע, עם כל הרגישות שלו, יחד עם שר האוצר, להמשיך ולהיות קשובים כדי שהחוק הזה יעבור לטובת הנכים.
אלי אלאלוף: הוא שום דבר אחר מלבד טובת הנכים.
אלי אלאלוף: זה מרכז ענייננו.
אלי אלאלוף: כל השאר, כל הפסטיבל הזה – לא מעניין אותי.
אלי אלאלוף: אז אם תרצו שנלך לעבודה הזו, אז תשתפו פעולה כדי שנתקדם.
חיים כץ: אתה מוכן לחזור על מה שאמרת, שבחוק יהיה המתווה של ה-4.2 - - -הצמדה?
נורית קורן: חזר על זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו נתעקש על זה.
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, ידידי בנפש, שי באב"ד, החוק הזה יכלול את שתי ההתחייבויות שהיו לשר האוצר בנושא.
אלי אלאלוף: שר האוצר אמר שהוא מעמיד 4,2 מיליארד לנושא הזה.
אלי אלאלוף: הוא לא חזר בו, לא בדיונים פרטיים ולא - - -
<שי באב"ד: אני יכול להסביר?
אלי אלאלוף: תן לי להסביר.
<שי באב"ד: תן להסביר את שר האוצר.
אלי אלאלוף: - - - וגם נאמר שתהיה הצמדה לשכר הממוצע במשק.
אלי אלאלוף: שני הסעיפים הם קרדינאליים בהצעת החוק הזו.
<קריאה: ההצמדה – ממתי?
אלי אלאלוף: בבקשה, מנכ"ל המשרד.
<שי באב"ד: קודם כל אני רוצה להתנצל.
<שי באב"ד: הדבר הזה נמשך הרבה הרבה יותר מדי זמן.
<שי באב"ד: זה כבר היה צריך להיגמר מזמן.
<שי באב"ד: לצערי הרב, הביורוקרטיה סביב הנושא הזה הוא דבר שהוא בלתי אפשרי, וכל רגע, גם מה שכבר סוכם נפתח מחדש.
<שי באב"ד: אני מאוד מאוד מקווה שהדבר הזה יגיע למיצוי ולסוף.
<שי באב"ד: בימים הקרובים, גג – בשבוע-שבועיים הקרובים, כי זה פשוט מחדל.
<שי באב"ד: כבר היה צריך לעבור לפני תחילת 2018, והנכים היו צריכים לקבל את הפעימה הראשונה כבר ב-1 לינואר, 2018, למרות שהם יקבלו את זה רטרואקטיבית בכל מקרה.
<שי באב"ד: זה כבר היה אמור להיכנס.
<שי באב"ד: כל העיכובים האלה הם עיכובים לא נכונים ולא טובים.
<שי באב"ד: זה דבר אחד.
<שי באב"ד: דבר שני, שר האוצר דיבר על סכום של 4,2 מיליארד שקל, ויהיה סכום של 4,2 מיליארד שקל בסוף הדרך, שזה אמור להתחלק ל-4 פעימות- 16,19,20,21.
<שי באב"ד: דבר שלישי – היתה הצמדה ששר האוצר דיבר עליה, הצמדה לשכר הממוצע, גם זה יופיע בקצה.
<שי באב"ד: אבל, ופה ה "אבל" הגדול – מה שעבר כרגע בחקיקה ועבר בהחלטת הממשלה שהצביעו עליה גם השר כץ שיושב פה - -
חיים כץ: בחקיקה לא עבר כלום.
<שי באב"ד: - - מה שעבר בהחלטת הממשלה שהצביעו עליה כולם, וזה השלב הראשון, זה שתי הפעימות הראשונות של 2 מיליארד ו-140 שקל שבמסגרת - - -
חיים כץ: 141.
<שי באב"ד: 2 מיליארד ו-141, בסדר.
<שי באב"ד: 2 מיליארד ו-141 שקל שאמור להגיע בשתי פעימות, הפעימה הראשונה – בינואר הקרוב, והפעימה השנייה ביולי, כאשר הפעימה הראשונה אמורה לתת 501 שקלים ותוספת בשר"ם של עוד 200, והפעימה השנייה - - -
<שי באב"ד: סליחה – 345, ובפעימה השנייה – 501 - - -
חיים כץ: 501 ו-701.
<שי באב"ד: 501 ו-701.
<שי באב"ד: זה בפעימה השנייה.
קארין אלהרר: מה קרה לפעימה השלישית והרביעית?
<שי באב"ד: הפעימה השלישית והרביעית צריכות לבוא לתקצוב בשנת 20 ושנת 21.
מיקי רוזנטל: לא יהיה.
מיקי רוזנטל: הבטחות.
<נעמי מורביה: עכשיו גילו.
<שי באב"ד: תנו לי לסיים.
<שי באב"ד: ככל שרוצים לעשות את הפעימה השלישית, פעימה רביעית – וזה בסדר, כל העליהום, צריך לחזור לממשלה, להביא במסגרת - - -
<שי באב"ד: השר כץ יחזור חזרה לממשלה, יבקש, יסביר לכל השרים שמוסיפים flat על שנת 20, 21, יוביל את ה-flat הזה - - - זה בסדר גמור.
מיקי רוזנטל: אדוני, אנחנו לא עובדים בממשלה.
מיקי רוזנטל: אנחנו הכנסת, היא ריבונית להחליט.
<שי באב"ד: זה בסדר גמור, רק תדאג לעשות את זה בממשלה, ואל תסגור משהו אחד בממשלה ותסגור משהו אחר פה.
מיקי רוזנטל: הכנסת ריבונית להחליט, אנחנו לא עובדים אצלך, אנחנו לא עובדים אצלך.
חיים כץ: שי, שי - - -
<נעמי מורביה: ואני חשבתי שאנחנו חיים בכנסת ריבונית.
<נעמי מורביה: הכנסת היא זו שמחליטה.
<שי באב"ד: שר האוצר התחייב על 4.2 ויהיה 4.2.
<שי באב"ד: ב-20 יהיה וב-21, הפעימות כמו שהוא התחייב - - -
אילן גילאון: הממשלה התחייבה לסיים - - - עד 2018.
<קריאה: אם השר התחייב – שיהיה בחוק.
<שי באב"ד: חברים שלי, אני לא נגדכם.
<קריאה: אתה נגדנו.
<נעמי מורביה: אנחנו לא בראש שלך.
<שי באב"ד: אני מבין שהנושא טעון.
<נתי ביאליסטוק: - - -עושה טעות זה הכי אנדרסטייטמנט שאפשר.
<נתי ביאליסטוק: בחייך, שלוש שנים אנשים ברחובות, נלחמים על פרוטות, ואתם לא עומדים עד כה בשום התחייבת שלכם.
<נתי ביאליסטוק: את הנגשת של מבני הממשלה כדי שנוכל - - - אתם דוחים.
<קריאה: אני מתנצל ראינו מי הנוכל האמיתי.
<קריאה: מתנצל בשם כל הקבוצה שלי.
<שי באב"ד: המתווה המקורי שעליו היתה התחייבות היה מיליארד ו-18, מיליארד ו-19, מיליארד ו-20, מיליארד 21.
<שי באב"ד: תנו לי רגע לסיים.
<שי באב"ד: אם אתם רוצים שאני אתייחס אני אתייחס.
<שי באב"ד: אתם לא רוצים - - - אני רוצה שהכסף יגיע כמה שיותר מהר - - - אבל אתם לא נותנים לי לדבר אז אני לא יכול לפתור.
<קריאה: אנחנו רוצים התחייבות, גם על הפעימות של 21 - - -
אלי אלאלוף: אם זה ממשיך ככה אני אשקול המשך בלעדיכם.
אלי אלאלוף: תאפשרו לו לדבר, תקבלו גם את זכות הדיבור.
<שי באב"ד: חברים יקרים.
<שי באב"ד: אם אתם לא נותנים גם לענות, זה לא יפתור את הבעיה.
<שי באב"ד: אז יהיו פה צעקות, יהיה פה עליהום, ייצאו מפה כותרות, יגידו זה אשם וזה אשם, אבל לא תיפתר הבעיה.
<שי באב"ד: אז עכשיו בואו ואני אנסה להסביר לכם איפה כרגע זה עומד ומה האלטרנטיבות.
<שי באב"ד: מבחינתנו – אני אדיש לכל אלטרנטיבה.
<שי באב"ד: כל אלטרנטיבה שממשלת ישראל וכנסת ישראל בסופו של דבר ירצו להביא – שיביאו אותן.
<שי באב"ד: אני אסביר לכם איפה כרגע זה עומד כדי שנבין את המצב.
<שי באב"ד: יש שתי אופציות.
<שי באב"ד: קודם כל בואו נגיד מה ההתחייבות.
<שי באב"ד: ההתחייבות היא 4.2 שצריכים לעבור עד סוף 2021 ב-4 פעימות.
קארין אלהרר: זה חוק, זה חוק.
אלי אלאלוף: נו, מספיק, קארין.
<שי באב"ד: חברת הכנסת אלהרר, שזה שתצעקי לי עשר פעמים זה לא ישנה עכשיו את מה שאני אגיד, בסדר?
<שי באב"ד: תני לי לדבר, נו, די, מספיק, באמת.
<שי באב"ד: ההתחייבות היתה לתת מיליארד שקל בכל פעימה עד שנת 21.
<שי באב"ד: מדינת ישראל חוקקה בלי שום קשר לנכים את חוק הנומרטור, לפני כשנה.
<שי באב"ד: הוא אומר שכל מיליארד שקל שאתה נותן היום, גם על חשבון העתיד – אתה צריך לכנס אותו כבר היום ואתה צריך לעשות flat כבר היום.
<שי באב"ד: מאחר ואנחנו לא יודעים איך תקציב 21-20 ייראה, בינתיים, מה שנלקח כרגע זה שממשלת ישראל העבירה בליל התקציב, בהצבעה של כולם כולל השרים שיושבים פה, השר שיושב פה, זה החלטה להעביר 2 מיליארד ו-140 שח כבר עכשיו בפעימות הנוכחיות של תקציב 18 - - -
חיים כץ: לא שמעתי, תחזור שנית – אני הצבעתי?
<שי באב"ד: אתה הצבעת בממשלת ישראל.
<שי באב"ד: מה לעשות?
<שי באב"ד: תבדוק את עצמך.
<שי באב"ד: על ההחלטה הזו אתה הצבעת באותו ערב בממשלה.
חיים כץ: לא על ההחלטה - - - פתק על התקציב.
<שי באב"ד: לא, לא.
<שי באב"ד: זה על הכל.
<שי באב"ד: תבדוק חוקית מה הצבעת.
חיים כץ: זה שאתה מספר סיפורים להם סיפורים על היועצים המשפטיים - - - זה לא חל על הנומרטור, אתה מספר את מה שאתה רוצה כי זה לא חל על הנומרטור.
<שי באב"ד: בסדר, בסדר.
<שי באב"ד: חיים, חבל שאתה לא מגלה את האחריות של שר שאתה אמור לגלות, אבל זה כבר עניין אחר, ולא שלי.
<שי באב"ד: לא שלי.
חיים כץ: כי אני לא שותף לרמייה.
<שי באב"ד: אתה לא שותף – אז למה היית אצלי בבית וסגרת את הסכום הזה, אם אתה לא שותף?
<שי באב"ד: אתה לא שותף לכלום, רק סגרת את הסכום הזה, ישבת אצלי בבית וסגרת על הסכומים האלה - - -
<שי באב"ד: הכל רמייה.
<שי באב"ד: כולם מרמים רק אתה צדיק בעניין הזה.
<שי באב"ד: אבל עזוב, לא רוצה.
<שי באב"ד: לא באתי לריב אתך.
חיים כץ: ישבתי אצלך בבית עם ה-disregard.
חיים כץ: שונה על ידי האוצר?
חיים כץ: שונה.
<שי באב"ד: עכשיו העניין הוא כזה.
<שי באב"ד: אנחנו רוצים לנסות להביא את הכסף כמה שיותר מהר, כי בינינו, שחרור הכסף - - - כרגע, עבר בהחלטת ממשלה בגלל חוק הנומרטור, עשינו תקציב 19-18 וכל הפעימות נמצאות במלואן, עוד יותר מזה.
<שי באב"ד: שר האוצר, יחד בסיכום עם שר הרווחה וראש הממשלה הקדימו את הפעימה השנייה מ 19 ל-18, כך שכבר ביולי, בשנת 18, הפעימה השנייה תיכנס.
<שי באב"ד: ככל שרוצים לעשות את פעימת 21-20 צריך לגשת ולתקצב אותם - - - אם רוצים לעשות אותם עכשיו צריך לגשת ולתקצב אותם מחדש.
<שי באב"ד: האירוע הזה יגרור עכשיו את הממשלה לעוד דיונים, כולל עוד flat שצריכים לעשות והמערכת צריכה להחליט שזה מה שהיא יכולה לעשות.
<שי באב"ד: אופציה אחת - - -
<שי באב"ד: שנייה, שניה.
<שי באב"ד: תנו לי לסיים, די, נו.
<שי באב"ד: זה שתתקפו את זה זה לא ישנה את זה.
קארין אלהרר: אני לא תוקפת.
<שי באב"ד: - - - אז תני לי רגע לסיים - - - עד הסוף, ובסופו של דבר זה יגיע לממשלה והם יחליטו מה שהם רוצים.
<נעמי מורביה: אתה תעשה מה שאתה רוצה.
<שי באב"ד: אני לא עושה, אני מבצע מה שהממשלה אומרת.
<שי באב"ד: אני מבצע מה שממשלת ישראל אומרת.
<שי באב"ד: אני בסופו של יום פקי, אני לא מחליט.
<שי באב"ד: עכשיו ככה: אם אנחנו נלך ונשחרר את הפעימות עכשיו הפעימות, בעזרת ה', כבר יכולות לעבור חקיקה ביום רביעי הבא לעבור קריאה שנייה ושלישית, וה-2 ו-140 יכול להשתחרר, כבר עכשיו, לשנים 19-18.
<שי באב"ד: ככל שרוצים לחוקק את החוק.
<שי באב"ד: ככל שלא רוצים לעשות את זה וככל שרוצים לתקצב את כל הפעימות עכשיו, צריך לחזור לדיון מסודר בממשלה, צריך להביא את המקורות לשנת 21-20, צריך לעשות את ה flat על השנים הרלוונטיות ולראות איך מביאים את זה.
מיכל בירן: למה לא עשיתם את זה בזמן?
<שי באב"ד: בשום דבר, בשום נושא אחר אנחנו לא מתקצבים עכשיו את שנת 21-20.
<שי באב"ד: אנחנו מתקצבים את הפעימות 19-18.
<שי באב"ד: דרך אגב, גם כשעשו את "נטו משפחה" וגם כשעשו את הצהרונים – הכל עד סוף 19.
<שי באב"ד: כרגע אין תקצוב לדברים האלה בשנת 21-20 בדיוק בגלל אותה סיבה.
<שי באב"ד: כרגע, התקציבים מתוקצבים לשנת 19-18.
<שי באב"ד: ולכן, ככל שרוצים – וזה בסדר, זה החלטת מדיניות שצריך להחליט אותה – לעשות את הדבר הזה עכשיו, הדבר הזה עובר לדיון, ולצערי הרב הדבר הזה יכול להתעכב עוד.
<שי באב"ד: לכן, מה שאנחנו ממליצים זה לסיים כמו שעכשיו התחלנו עם שנת 19-18 ולהמשיך את הדיון כדי למצוא את המקורות, לעשות את ה flat האפשרי ברגע שנתקרב ל-20, - - -
<קריאה: אתם רוצים מאבק עוד 4 שנים?
אלי אלאלוף: יש לי רק הודעה.
אלי אלאלוף: יהיה מה שיהיה – בעוד 7 דקות אנחנו נועלים את הישיבה.
אלי אלאלוף: אז אם תמשיכו לצרוח ולא נוכל להתקדם לפחות לנקודה אחת - - -
<קריאה: למה אתם לא מוכנים לשמוע אותנו?
אלי אלאלוף: במקום לחכות 7 דקות אני אסגור את הישיבה מיד.
מיקי רוזנטל: אדוני, תן לי רק הערה, לא נאומים.
מיקי רוזנטל: כל מה שאמר אדון באב"ד – אני לא רוצה להתייחס בכלל.
מיקי רוזנטל: זה פררוגטיבה של הכנסת לקבל בהצבעה בקריאה ראשונה, זה לא מחייב כרגע את הממשלה.
מיקי רוזנטל: קריאה ראשונה לא מחייבת – לא את הנומרטור ולא את סבתא של מנשה ולא שום דבר.
מיקי רוזנטל: זכותנו כחברי כנסת לקבל בקריאה ראשונה את כל ההצעות שאדוני הציע והשר עומד מאחורי זה.
מיקי רוזנטל: אם רוצים להעביר את זה שנייה ושלישית צריך ללכת - - -
<שי באב"ד: אבל הממשלה לא תוכל להצביע על זה.
<קריאה: זה רק עניין של לכנס את הממשלה.
מיקי רוזנטל: הסברתי את המצב החוקי.
מיקי רוזנטל: זה המצב החוקי.
מיקי רוזנטל: יש לי המון מה להגיד.
מיקי רוזנטל: אני רוצה שאדוני יביא את ההצבעה לקריאה ראשונה, כולל ההצמדה וכולל הפעימות וכולל ההבטחה של הסכום עד 2021, בחוק.
מיקי רוזנטל: זו בקשתי.
מיקי רוזנטל: אני מבקש להצביע עליה.
אלי אלאלוף: נתי, אני מכיר אותך יותר ענייני.
אלי אלאלוף: יש זמן רק לעוד חבר כנסת אחד לדבר.
מיקי רוזנטל: אתה מקבל את הצעתי – תצביע.
אלי אלאלוף: על מה להצביע?
אלי אלאלוף: לא נתתם לנו לקרוא סעיף אחד מסודר.
קארין אלהרר: אדוני יושב הראש, השר, המנכ"ל – אני חייבת להודות שהצלחתי לצאת מאוד מבולבלת מכל הדיונים.
קארין אלהרר: אני שומעת למעלה מכמה חודשים, קרוב לשנה, שיש 4.2 בצד ממתינים לחקיקה.
קארין אלהרר: שמעתי את זה בקולו של שר האוצר.
קארין אלהרר: עכשיו, אם הם בצד, למה אנחנו ממתינים שישתמשו בהם?
קארין אלהרר: מה מעניין אותנו הנומרטור?
קארין אלהרר: מי קבע שהנומרטור צריך לחול?
אלי אלאלוף: קארין, אני מאוד מעריך אותך, אבל נאמר – הגוף המחוקק הוא אשר יקבע.
אלי אלאלוף: אם יש בתוך זה פרוצדורה ביורוקרטית כלשהי- עד הממשלה, אנחנו נלך עד הממשלה.
אלי אלאלוף: אז שני המספרים, אני אבקש שנפסיק לדון בהם כי זה מה שעיכב אותנו להתקדם באופן ענייני בחוק הזה.
אלי אלאלוף: היות ואין לנו זמן אני חוזר ואומר: ההתחייבות של שר האוצר שנאמרה בהזדמנויות שונות, והוא עומד בה, ואני יכול להגיד – עד יום ראשון, בנוכחות מספר חברים פה – 4,2 מיליארד שקל.
אלי אלאלוף: תפסתם אותי לא מוכן לתת תשובה מתי הצמדה או לא הצמדה – בפנים - - -
חיים כץ: מינואר 21.
<קריאה: לא מקובל.
אלי אלאלוף: הסכום שעומד לרשותנו להפעלה של החוק הזה הוא 2.141 מיליארד כדי לדייק.
אלי אלאלוף: שני המספרים האלה זה מה שאני מבקש להפסיק לדון בהם.
אלי אלאלוף: בזה נתחיל את הישיבה הבאה.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכם להקדיש את ה-5 שעות הנדרשות לדיון הבא ביום ראשון בבוקר ואנחנו נקיים ביום ראשון בבוקר ישיבה מהשעה 09:00 אנחנו נקיים את הדיון כדי להמשיך.
אלי אלאלוף: אני מודה לכם, מבקש את סליחתו מכל מי שלא התבטא.
אלי אלאלוף: אדוני המפכ"ל, אני ממש מתרגש שאתה איתנו.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שכשאני באתי לכנסת חשבתי שאני יודע מה זה כנסת, אז אני יוצא ולא יודע כלום על הכנסת, אבל למדתי כמה החשיבות המשטרה היא אדירה.
אלי אלאלוף: השבוע אני נהנתי מדיון, סליחה שאני מצטט אותך, כי אתה הצגת את הדיון בוועדת משנה של ועדת חוץ וביטחון בנושא היערכות העורף, וההצגה של נציג שלך, אלון לבבי והצוות שהיה איתו הייתה פשוט מדהימה.
אלי אלאלוף: כאזרח פשוט שבא לחיים גם הביטחוניים מחדש, זה היה מאד מרשים.
אלי אלאלוף: באותה הזדמנות גם ראינו את ההתפתחות של המשטרה בשנתיים האחרונות, התפתחות אדירה, אני חייב להגיד וזו הזדמנות להודות לכם – לכל המשטרה ולהודות לך אלון על הצורה הרצינית בה הדיון התקיים בוועדת המשנה.
אלי אלאלוף: אדוני המפכ"ל, אנחנו היום דנים בנושא שקשור לתאונות עבודה.
אלי אלאלוף: כפי שאתה יודע, תאונות עבודה ובעיקר בבניין ובמסגרת זאת גם פגשנו אותך יחד עם החברים שלי, חברי הכנסת אייל בן ראובן ועבד אל חכים חאג' יחיא ואנחנו נכנסנו לנושא הזה מהישיבה הראשונה של הוועדה שלנו, במסגרת האחריות על תחום העבודה.
אלי אלאלוף: לצערי גילינו שהתחום הזה של תאונות העבודה, בעיקר בבניין, הן פשוט מגיפה שלא מתמודדים ושלא התמודדו איתה.