GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי פז: בכל העולם הנאור הנושא הזה היום מוסדר וזאת עם מעורבות ממשלתית על-מנת להבטיח שאכן הציפיות יתממשו.
אלי פז: מדובר בתוכניות פנסיה שאתה מתחיל אתן היום והתוחלת העתידית של הפתרונות למימוש הן ארבעים שנה ולפעמים גם יותר.
אלי פז: יש נקודה שחשוב מאוד להבליט אותה.
אלי פז: גם היום בשנת 2002-2001, כחצי מיליארד שקלים שולמו בתשלומי העברה לגמלאים, לאנשים שהגיעו לגיל 65 והמדינה הייתה צריכה להשלים להם את אותם סכומים.
אלי פז: את זה אני אומר גם בקריצה לאוצר שחושב שהוא יכול לצאת פטור מכל דבר אבל בעצם חצי מיליארד השקלים האלה, ואולי גם יותר, מתגלגלים מכספי האוצר.
אלי פז: זה לא כספי הביטוח הלאומי אלא זה כסף ישיר של האוצר וזה הסכום לשנה.
אלי פז: הערות לגבי הגישה של הצוות שהכין את הצעת החוק.
אלי פז: אדוני היושב-ראש, הנחת העבודה של הצוות שלך הייתה שיש תוחלת עתידית של תעסוקה רציפה לאורך זמן, וכאן אולי אני מתחבר לכמה מהדברים שיושב-ראש ההסתדרות הזכיר בדבריו.
אלי פז: אין כלל ביטחון כי אנחנו נכנסים לעולם תעשייתי מסוים וראה את החדשות של אתמול לגבי אמדוקס, לפני כן לגבי חברות אחרות, לגבי תעשיית ההיי-טק, ראה את הציפיות של הצעירים שחשבו שהגיעו לנחלה ופתאום יום אחרי כן התברר שהם צריכים למכור את הנחלה שהם רכשו במשכנתה כבדה.
אלי פז: לכן אני חושב שהצעת החוק צריכה להיכנס להסדרת נושא הפנסיה כבר מגיל 18 וזאת מתוך הנחת עבודה שעולם העבודה העתידי הוא עולם של מעברים.
אלי פז: היום האדם שכיר, מחר הוא עצמאי, מחרתיים הוא שוב שכיר ואחר-כך שוב עצמאי.
אלי פז: הטרנזקציה בין סוגי העסקה רק תלך ותגבר.
אלי פז: אני לא אומר תחמיר, משום שאף אחד לא אמר מה טוב, אבל הדברים ישתנו.
אלי פז: הביטחון של מישהו שהיום עובד ושגם מחר תהיה לו תעסוקה, הוא ביטחון מאוד מעורער בעולם התעסוקה העתידי.
אלי פז: לכן לדעתי צריך להפריש כספים עבור העובד ולעשות זאת ברציפות מגיל 18.
אלי פז: זה שונה מהמלצת הצוות.
אלי פז: ככל שהעובד יצבור יותר, כך יגדל הביטחון שלו והוא יגיע לרמת הכנסה נאותה לעת זיקנה.
אלי פז: צריך לאפשר במצבים מסוימים ועד רמה מסוימת להחליט שמרגע מסוים האדם רוצה לייעד חלק מהצבירה לאפיק אחר, לאפיק חסכון, לאפיק שונה מאפיק הפנסיה.
אלי פז: לא צריכה להיות התנגדות לכך.
אלי פז: התוכנית חייבת להיות בגמישות מקסימלית והגמישות יכולה לבוא רק אחרי שהבטחנו רמת הכנסה מינימלית סבירה, כשהיא ודאי לא שכר המינימום אלא היא הרבה מעבר לכך.
אלי פז: בסך הכל אני רוצה לחזור ולומר שההתרשמות מהעבודה המקצועית של הצוות היא יוצאת מן הכלל.
דוד טל: הוועדה תמשיך לעבוד על החוק כדי לנסות ולהקיף את כל הבעיה, כדי שנהיה ערוכים ונכונים בבוא העת, כשיתמזל מזלנו והחוק הזה יקבל איזושהי תפנית, כך שנוכל לומר את דברנו.
יצחק כהן: אני מאחל הצלחה לכולם ומבקש להירתם יחד אתי, יחד עם משרד האוצר ועם כל העוסקים בדבר, יחד עם חבר הכנסת דוד טל ויחד עם יושב-ראש ההסתדרות, כדי לשקם את שוק הפנסיה הישן, לתקן אותו, להסדיר אותו, ולהבטיח את תשלום הפנסיה למיליון אנשים שממתינים בביתם בחרדה גדולה ואז לצאת לדרך.
יאיר פרץ: אנו פה משעות הבוקר המוקדמות, והסעיף האחרון בסדר-היום הוא: אבטחה במלונות - הצעה לסדר של חבר-הכנסת מיכאל איתן.
מיכאל איתן: הועלו כאן שלוש שאלות.
מיכאל איתן: אינני רוצה, שנטפל כרגע בכל הנושאים שקשורים במלונאות שכן אלה נושאים כבדים ומרוב דיבורים לא ייצא כלום.
מיכאל איתן: השאלה היא האם אנו יכולים לעשות משהו נקודתי ולא סיפור גדול, אבל שלפחות את זה נעשה ונדע שעשינו משהו.
מיכאל איתן: הכוונה היא לאפשר לטפל בכל נושא האבטחה במלונות וסיוע המדינה בנושא אבטחה.
מיכאל איתן: אולי הם יציגו זאת.
עמית שפייזמן: אני מאגף התקציבים במשרד האוצר.
מיכאל איתן: לא ביקשתי אותך, אלא את המלונאים.
יונתן הרפז: זה אני לצורך הענין, וחסר פה עוד מישהו.
מיכאל איתן: האם נציג מורי-הדרך ישנו פה?
יונתן הרפז: השאלה היא מה היא בדיוק נקודת הדיון, כי לא קיבלתי את החומר.
יונתן הרפז: אני יכול לדבר על זה בהרחבה, אבל אינני יודע במה בדיוק להתמקד.
יונתן הרפז: תנחו אותי, ואתמקד בנקודות הרלוונטיות.
יאיר פרץ: יש פה בקשה רשמית שהמדינה תממן את האבטחה בבתי-המלון.
יאיר פרץ: יש מלחמה בין כל משרדי הממשלה מי יממן: המלונות או לא המלונות?
יאיר פרץ: הסתדרות או לא הסתדרות?
יאיר פרץ: זהו בעיקר הדיון שאמור היום להתקיים כאן.
רחל אבנעים: חבל שהמלונאים לא הגיעו לפה.
יונתן הרפז: דן ירדן צריך להגיע, והוא כנראה תקוע בשער.
יונתן הרפז: גם אני הייתי תקוע בשער.
יונתן הרפז: אם אנו מדברים על נושא הסיוע באבטחה הכללית של בתי-המלון, אני יכול לומר שמצב בתי-המלון כרגע הוא בשפל המדרגה.
יונתן הרפז: אינני צריך להרחיב על זה, וכולם יודעים.
יונתן הרפז: הנושאים הועלו פה כמה פעמים.
מיכאל איתן: ההצעה שהיתה היא לקחת סקטור אחד שקשור בתיירות, וזה מורי-דרך שהם מובטלים, וסקטור שני של מלונאים, ולפחות להעסיק את מורי-הדרך בתור מאבטחים.
מיכאל איתן: בעצם, זו ההצעה.
יונתן הרפז: אני מהתאחדות המלונות בירושלים, ודן ירדן הוא מההתאחדות הארצית, ואולי הוא ימשיך.
דן ירדן: אני מתנצל על האיחור.
דן ירדן: בעקבות האירועים הביטחוניים שלנו שהטילו על הענף הוצאות ביטחוניות כבדות מאד שמתבטאות בחשבון שנתי בכ-100 מליון שקל בשנה, בקשתנו היא לנסות לחפש כל סיוע אפשרי כדי להקל את הנטל הזה שהוא כבד בתנאים רגילים והוא ודאי כבד במצב שענף המלונאות נתון בו היום.
דן ירדן: קונקרטית, בקשתנו היא: אם אפשר היה, אנשים שבלאו הכי מקבלים דמי אבטלה או הכשרה מקצועית - לשלבם בעבודת אבטחה בבתי-מלון.
דן ירדן: נושא שני, שהוא קצת בשוליים, קשור להכרה במקצוע האבטחה כמקצוע מועדף לחיילים משוחררים.
דן ירדן: זה נמצא על סדר-היום בכנסת לקריאה שניה ולקריאה שלישית.
דן ירדן: יש שם הסתייגות, בה נאמר שזה לא יהיה אך ורק למוסדות החינוך אלא בכל המגזר העסקי.
שירלי אברמי: הצעת החוק הזו עולה היום לקריאה שניה וקריאה שלישית, ולכן היום אחר-הצהריים נדע אם ההסתייגות התקבלה או לא.
דן ירדן: קריאתי לחברי-הכנסת בוועדה היא אם הם יכולים לתמוך בהסתייגות זו, כי משמעותה שעסקים שעל-פי דין חייבים להחזיק אבטחה זה יוכר ע"י הביטוח הלאומי כמקצוע מועדף.
דן ירדן: זה לא פתרון כולל, אבל יש בו בהחלט אלמנט של סיוע לאותם גורמים שצריך להחזיק את האבטחה באותה סובסידיה שהחיילים נהנים ממנה.
דן ירדן: גם מבחינת גובה השכר שלהם וגם מבחינת המעסיק, אין ספק שזה יקל לגייס את כוח-האדם הזה.
רפי גלס: אני רפי גלס, יו"ר אגודת מורי-הדרך ותיירות בישראל.
רפי גלס: אגודת מורי-הדרך היתה בישיבות עם ביטחון הפנים, משרד העבודה והרווחה, משרד התיירות והמשרד לביטוח לאומי, והצענו מספר פעמים, עקב המצב הביטחוני והמצב התחבורתי, כוחות איכותיים, מורי-דרך בעלי רכב "אשכול" ובלעדיהם, לעזור למשטרת ביטחון הפנים לשמור על בטיחות וגם למנוע תאונות דרכים.
רפי גלס: היו כמה שיחות, ואז נאמר לנו שהמשטרה תקבל אותנו כמתנדבים.
רפי גלס: בעיית מורי-הדרך היא האבטלה, כמו שמדובר בענף התיירותי.
רפי גלס: עם כל החשיבות להתנדב למען המדינה, מטרתנו ליצור תעסוקה תמורת תשלום מסויים, על מנת שהחומר האנושי המעולה הזה יוכל להשאר בענף שלו בתקוה שבעתיד הקרוב יבואו השלום והביטחון למדינה הזו ואז שוב יבואו התיירים.
רפי גלס: אני יודע, שהיו שיחות והסכמה בין משרד התיירות לבין המשרד לביטחון פנים לגבי העסקת מורי-דרך בשמירה בסביבות בתי-מלון ואתרים תיירותיים, וכאן חשיבות הקשר בין מורי-הדרך לתיירים, ישראלים או תיירים מחו"ל: ראשית - השפה, ושנית - ATTITUDE - ההתייחסות לתיירים האלה ולישראלים, וזו אחת הסיבות העיקריות שאנו רוצים לשכנע שמורי-דרך יוכלו לקבל את העבודה הזו ליצר תעסוקה, ולשמור אותם בענף שהוא חשוב מאד למדינת ישראל, שזה ענף ההסברה וההדרכה בארץ.
רפי גלס: הייתי מבקש מהמכובדים כאן לקבל את הצעתנו, שכבר מזמן נוסחה והוגשה לכל הנוגעים בדבר, ולאשר את תעסוקת מורי-הדרך.
רפי גלס: מעבר לכך, בהמלצת משרד התיירות, נשלחו כ-160 בקשות של מורי-דרך עם המאפיינים שנדרשים ע"י משטרת ישראל, ואני מאמין שהכוח האיכותי מוכן רק לפעולה עצמה ולתעסוקה שתביא ביטחון ומניעת רצח על כבישי הארץ.
רחל אבנעים: אני רחל אבנעים מההסתדרות.
רחל אבנעים: תחילה, ברצוני לברך על כל יוזמה ואת חבר-הכנסת מיכאל איתן.
רחל אבנעים: למרות כל הזעקות, שהעובדים והמלונאים זועקים מזה שנתיים, לא ראיתי שבאמת אנשים, חברי-כנסת במיוחד, נרתמו לעזור.
רחל אבנעים: ענף זה העסיק קרוב ל-40 אלף עובדים, והיום נותרו בו מתי מעט - אולי 12-14 אלף עובדים, שגם הם לא עובדים משרה מלאה אלא בסופי-שבוע או יומיים.
רחל אבנעים: בתחילת הדרך של המשבר אישרו לנו, לעובדים, כדי שלא ייפלטו, איזה שהוא חל"ת לתקופה של בין 3 ל-4 חודשים, ובזה נגמר כל הסיוע לעובדים.
רחל אבנעים: למלונאים הבטיחו מזה שנתיים איזו היא חבילת סיוע, שעד עכשיו מוציאים להם את הנשמה, ואינני יודעת אם הם קיבלו אותה או לא.
רחל אבנעים: חבר-הכנסת מיכאל איתן, אני חוזרת ומברכת אותך שלפחות מאיזה שהוא צד תבוא איזו שהיא עזרה.
מיכאל איתן: עם זה - עם מה שעשיתי - לא קונים במכולת.
רחל אבנעים: אם זה יכול לסייע, אנו, כעובדים בהחלט תומכים בזה.
רחל אבנעים: אנו תומכים, כי כל מעמסה שתבוא על המלונאים, זה אוטומטית יבוא על העובדים.
מיכאל איתן: בואי ונעשה רגע בירור קצר.
מיכאל איתן: עזוב כעת את מורי-הדרך בתור נלחמים בתאונות דרכים - זה לא שייך כרגע לדיון היום.
מיכאל איתן: האם אתה רואה את עצמך מורה-דרך עובד בתור איש אבטחה בכניסה למלון?
רפי גלס: היום, יש מספר רב של מורי-דרך שעובדים באבטחה עבור חברות פרטיות.
רפי גלס: על אחת כמה וכמה אני רואה שמירב ציבור מורי-הדרך עובדים באבטחה בבתי-מלון ובאתרים תיירותיים.
מיכאל איתן: רחל אבנעים, אין לך בעיה לראות עובדים- - -
רחל אבנעים: לא סיימתי.
רחל אבנעים: אני, בהחלט, רואה זאת ומברכת על כך.
רחל אבנעים: אבל, באמת בתנאי שזה לא יבוא על חשבון עובדים ותיקים.
מיכאל איתן: זה מה שאני מנסה להגיד כעת.
מיכאל איתן: רחל אבנעים: אם זה יבוא כתגבור שימומן בחלקו ע"י הממשלה, אנו מברכים על זה.
מיכאל איתן: אבל, בשום אופן, לא לפתור בעיית אבטלה דרך אבטלה אחרת.
מיכאל איתן: אם כבר ניתנה לי רשות הדיבור, ברצוני לפנות ליושב-ראש ולחזור על דברים בנושא הזה.
מיכאל איתן: תני לי לשאול.
מיכאל איתן: אחרת, לא נתקדם.
רחל אבנעים: אשלים את דבריי אחר כך.
מיכאל איתן: אני שואל את עצמי שאלה כזו: יכול להיות שיש עכשיו עובדים שעבדו במלון כמלצרים וטבחים, אנשים שהיו בצה"ל, שאין להם בעיה להיות מאבטחים.
מיכאל איתן: הם עכשיו יושבים ומקבלים דמי אבטלה.
מיכאל איתן: יכול להיות מצב כזה, והם היו יכולים להיות מאבטחים.
רחל אבנעים: זה בדיוק מה שאמרתי.
מיכאל איתן: את מי מעסיקים היום בתור מאבטחים נכון לרגע זה בבתי-המלון?
דן ירדן: המאבטחים בבתי-המלון הם מחברות שמירה, אם ניתן להשיגן, כי אתם יודעים שיש מצוקה להסמיך את האנשים האלה.
מיכאל איתן: אם כך, בואו וננסה להבין כך.
מיכאל איתן: באים המלונאים ואומרים: "נכון לרגע זה, אנו צריכים לממן גם את האבטחה, ואנו רוצים סיוע בכסף כדי שלא יעלה לנו השירות הזה או לפחות שיעלה לנו פחות" - נכון?
רחל אבנעים: נכון.
מיכאל איתן: ואז, הם אומרים כך: "תפנו אתם, חברי-הכנסת, לכל מי שצריך, תקראו חזרה לאלה שמקבלים דמי אבטלה, ותגידו להם: 'אינכם מקבלים דמי אבטלה.
מיכאל איתן: תעמדו פה', ואז אנו המלונאים נגיד שניתן עוד איזה שהוא משהו אבל נשלם חצי ובחצי המדינה תשתתף".
מיכאל איתן: זו ההצעה.
מיכאל איתן: משה דובדבני: אני משה דובדבני, ראש אגף הביטחון של משרד התיירות, וברצוני לעשות סדר ולשים את הדברים בקונטקסט הנכון.
מיכאל איתן: המצב כרגע הוא, שעל-פי חוק רישוי עסקים, משטרת ישראל דורשת בפתח כל בית-מלון, מחוץ לכל בית-מלון, מאבטח חמוש.
מיכאל איתן: אני מוכרח לציין בנוסף לזה, שיחד עם ההתאחדות ויחד עם המשטרה ומנכ"ל משרד התיירות ומנכ"ל המשרד לביטחון פנים, ישבנו על הדרישה הזו והגענו לאיזו שהיא החלטה שהורידה מדרישות המשטרה כדי שאפשר יהיה איכשהו לעמוד בנושא הזה.
מיכאל איתן: כרגע, המלונות מעסיקים ומשלמים.
מיכאל איתן: בשלב ראשון, אנו פנינו לאוצר שהמדינה תממן את העניין הזה.
מיכאל איתן: רק כדי להכנס לזה, צריך לדעת שזה סדר-גודל של בערך 90 מליון שקל לשנה להעסיק מאבטח אחד בפתח בית-מלון.
מיכאל איתן: ברור שהמדינה לא היתה מסוגלת לעמוד בזה, והתחלנו לחפש פתרונות אלטרנטיביים.
מיכאל איתן: הפתרון האלטרנטיבי, שנראה לנו הכי נגיש והכי קל לביצוע, הוא לקחת מובטלים שקשורים לענף כמו מורי-דרך.
מיכאל איתן: זה מה שאמרתי.
משה דובדבני: זה נפל משתי סיבות.
משה דובדבני: זה נפל על זה שבמשרד העבודה והרווחה אומרים, שאי אפשר לעשות הסטה של תקציב שמיועד נניח לאבטלה או לאבטחת הכנסה לטובת נושא ההעסקה.
מיכאל איתן: הם לא אומרים זאת.
משה דובדבני: זה מה שנאמר לנו.
משה דובדבני: אם לא ואפשר - מה טוב.
משה דובדבני: לסיכום: אנו הגענו להסדר עם המשטרה, שאם יימצא תקציב מתאים- - -
מיכאל איתן: לא הוספת ולא חידשת לנו כלום.
משה דובדבני: תן לי רק לסיים.
משה דובדבני: קודם כל, רציתי להעמיד את הדברים איפה שהם נמצאים.
משה דובדבני: אנו הגענו להסכם עם המשטרה, שאנו נממן.
משה דובדבני: אנו מממנים.
משה דובדבני: יש פה בעיה של הכשרה.
יאיר פרץ: הכשרה זה אנשי שירות התעסוקה ומשרד העבודה.
יאיר פרץ: משרד העבודה יכול לתת את הנושא הזה.
יאיר פרץ: לדעתי, הבעיה של הכשרה לא קיימת.
יאיר פרץ: הבעיה של התשלום- - -
משה כץ: אתייחס לזה.
משה דובדבני: בעיית ההכשרה כן קיימת, כי אין תקציב לזה.
משה דובדבני: משרד התיירות מוכן לממן את נושא ההכשרה.
מיכאל איתן: כמה כסף זה לעובד?
משה דובדבני: אני לא יודע.
משה דובדבני: לא בדקנו.
משה דובדבני: זה תלוי במספר האנשים שיגיעו.
מיכאל איתן: כמה זה פר-אדם?
משה דובדבני: אנו נכשיר אותם לרמה של מאבטח- - -
מיכאל איתן: אז, את זה הרווחנו כבר.
מיכאל איתן: עכשיו, צריך את העיקר.
משה כץ: אני משה כץ, מפקח ארצי למקצועות המלונאות במשרד העבודה והרווחה.
משה כץ: מכיון שידעתי שנושא זה יעלה, ביקשתי מעורך התכנית, מר אברי פולצ'יק, שטיפל כבר בכל נושא הקב"טים מול הרשויות שהם בעצם האחראים לזה, שיתן פה סקירה מבחינת החוק איפה זה בדיוק עומד.
אברי פולצ'יק: כדאי להזכיר שיש לנו פעילות במסגרת חוק חיילים משוחררים בנושא הכשרת קב"טים.
אברי פולצ'יק: יש לנו מכללות שאושרו בעבר ע"י משטרת ישראל, ולכן אנו יכולים לעשות את הפעילות הזו.
אברי פולצ'יק: יש לנו הכשרה במסגרת הזו.
אברי פולצ'יק: יש לנו קושי לעבור להכשרה ממוסדת של התחום הזה, מכיון שעל-פי חוק הסדרת חוק להסדרת הביטחון הגוף האחראי על ביצוע הפעילות הזו זה המשרד לביטחון פנים.
אברי פולצ'יק: כבר לפני ארבעה חודשים שלח כבוד השר בניזרי מכתב לכבוד השר לנדאו, בו הוא מעלה את הבעיה הזו.
אברי פולצ'יק: כלומר, במשרד העבודה העלו את הצורך וביקשו להקים צוותים משותפים כדי לבנות את מערכת ההכשרה.
מיכאל איתן: עיזבו את ההכשרה עכשיו.
מיכאל איתן: ההכשרה היא הכסף הכי קטן.
אברי פולצ'יק: התרומה היחידה, שמשרד העבודה והרווחה יכול לתת לסיפור הזה, היא להכשרה, כי הוא לא מיועד באמת לשאת את זה.
מיכאל איתן: שואלים אותך שאלה פשוטה או שאנו שואלים את עצמנו: מצד אחד - אנו משלמים למלצר לשעבר דמי אבטלה, ומצד שני - אומרים לבית-המלון "לך תשלם כסף, ותביא עובד חדש שיהיה שומר".
מיכאל איתן: מדוע אי אפשר לקחת את דמי האבטלה, לשים את המלצר שיהיה שומר, והוא לא יקבל ויצטרך לעבוד?
מיכאל איתן: תגידו מה צריך לעשות - נעשה.
מיכאל איתן: אינני מבין.
מיכאל איתן: האם החוק צריך ללכת בעקבות ההגיון או ההגיון בעקבות החוק?
דובר: זה לא קשור למשרד העבודה?
יאיר פרץ: הוא צודק בהגיון.
מיכאל איתן: לא כדאי שנבזבז את הזמן על עניין ההכשרה, כי ההכשרה כאן היא החלק הכי פחות חשוב.
יאיר פרץ: זה מה שאמרתי מלכתחילה.
לבנה עזרא: אני לבנה עזרא, נציגת המוסד לביטוח לאומי - תשלומי דמי אבטלה ומענקים לחיילים משוחררים.
לבנה עזרא: יש נקודה שאני רוצה להבהיר.
לבנה עזרא: היום, במסגרת הוראות החוק בתקנות, אנו משלמים את המענקים לחיילים המשוחררים.
לבנה עזרא: המענק הוא בסדר-גודל של 7,500 שקל.
לבנה עזרא: במסגרת מענקים אלה, משולמים למאבטחים בבתי-מלון גם מענקים בדיוק לפי שמשולמים למלצר, לטבח ולחדרנית.
לבנה עזרא: אנו משלמים את המענק הזה לכל העובדים בבית-המלון שאינם עובדים מקצועיים, ואנו למאבטחים עדיין לא קוראים: עובדים מקצועיים.
לבנה עזרא: בסך-הכל הכללי, ב-2001 שילמנו 18 אלף תשלומים למובטלים שמגישים מענק לעבודה מועדפת.
לבנה עזרא: בתחילת 2002 זה ירד ל-13 אלף כתוצאה מהירידה של התעשיה, והיום יש לנו עוד ירידה של 11 אלף.
לבנה עזרא: כל חייל משוחרר שלא חלפה שנה משיחרורו שעובד כמאבטח, בין אם הוא בא ממגזר מורי-הדרך, בין אם עבד בעבר בבית-מלון ובין אם הוא בא לעבוד כמאבטח בבית-מלון, מקבל מאיתנו מענק לחייל משוחרר.
לבנה עזרא: זה תהליך עבודה שקיים אצלנו, והוא מופיע בחוברות ההסברה ובכל אתרי המידע שעומדים לרשות הציבור.
לבנה עזרא: זה לא משהו שהוא לא קיים.
דובר: אלה לא המאבטחים האלה.
דובר: אלה לא המאבטחים, שמדברים עליהם פה.
לבנה עזרא: חלק מתוכם זה אותם מאבטחים שמדברים עליהם.
מיכאל איתן: מה צריך לעשות כדי שמובטלים יהפכו להיות מאבטחים?
מיכאל איתן: מה אנו צריכים לעשות?
לבנה עזרא: להצטרף לאותן חברות שמירה.
לבנה עזרא: כל מאבטח שבא ואומר "עבדתי במקום X" אנו לא דורשים ממנו תעודת מקצוע שתוכיח לנו שהוא היה מאבטח.
לבנה עזרא: מספיק שזה המעביד שלו.
יאיר פרץ: השאלה היא: מי משלם לו את המשכורת?
יאיר פרץ: לבנה עזרא: אותה חברת שמירה.
יאיר פרץ: אבל, מי ישלם לחברת השמירה?
מיכאל איתן: אני מדבר על כך שבמקום לשלם דמי אבטלה, אדם שכבר לא מצא מקום עבודה והוכרז כמובטל ע"י לשכת העבודה, ואינני מכיר את הטרמינולוגיה המקצועית,--
לבנה עזרא: הגדרת נכון.
מיכאל איתן: --אומרים לו: "עכשיו, אדוני, עם כל הכבוד, אינך מקבל דמי אבטלה או שאתה מקבל דמי אבטלה ותקבל עוד בונוס שהם יתנו.
מיכאל איתן: אתה הולך לבית-מלון", והוא עובד שם בתור המאבטח.
מיכאל איתן: מקלים עליהם, ואומרים להם: "אתם תשלמו רק חצי, וחצי - על חשבון דמי אבטלה".
מיכאל איתן: המדינה תרויח חצי מדמי האבטלה, והם ישלמו רק חצי, וכולם יהיו 'מבסוטים'.
לבנה עזרא: היום, אין הוראה בתקנות שמחייבת את שירות התעסוקה לבוא- - -
יאיר פרץ: חבר-הכנסת מיכאל איתן, צריך להיות שינוי חוק.
מיכאל איתן: קודם, אני רוצה לשאול אותם האם הם יתמכו בזה.
מיכאל איתן: האם אתם תתמכו בדבר כזה?
לבנה עזרא: לנו אין עמדה בנושא הזה.
מיכאל איתן: האם ביטוח לאומי פה?
מיכאל איתן: האם הביטוח הלאומי יסכים לזה?
לבנה עזרא: אני נציגת הביטוח הלאומי.
לבנה עזרא: ביטוח לאומי יסכים לזה, כל עוד זה עומד בקריטריונים של שינוי תקנות וחוק.
לבנה עזרא: אם הכנסת תחוקק שינוי תקנה, ותשתנה התקנה, ותחוקק חוק מתאים, אנו נקבל את העמדה.
מיכאל איתן: בוא וניזום חוק.
מיכאל איתן: היו"ר יאיר פרץ: התחלתי לנסח אותו, שכל אדם שיוצא ממעגל האבטלה, מובטל, יקבל חצי מדמי אבטחת הכנסה, ומפעל יקבל- - -
מיכאל איתן: הרי זה יגרום למהפכה במדינה - נכון?
מיכאל איתן: בוא ונעשה הוראת שעה לענף התיירות, ונבחן זאת כך.
מיכאל איתן: כך יבחנו זאת.
מיכאל איתן: נגיד: "הוראת שעה לשנתיים או לשנה בענף התיירות בלבד".
מיכאל איתן: נגיד: "בענף התיירות במקצוע הזה כל אדם שילך לעבוד יהיה כך ויהיה אחרת".
מיכאל איתן: נקבע את הקריטריונים.
מיכאל איתן: אם אתה תעשה בכל המשק--
יאיר פרץ: אני מסכים איתך.
מיכאל איתן: --אולי זה יהיה יותר מדי מהפכני.
מיכאל איתן: אבל, יכול להיות שאתה צודק.
דובר: משרד התיירות תומך בזה.
רחל אבנעים: כולנו תומכים בזה - גם העובדים.
דובר: גם המלונות.
מיכאל איתן: כאן אתה נותן סיוע למלונות, כשאתה אומר להם: "אתם תקבלו מאבטחים ב-50%".
מיכאל איתן: המדינה תשלם רק 50% דמי אבטלה.
יאיר פרץ: רבותי, אני עומד לסכם את הדיון.
רפי גלס: עם כל הכבוד למשרד העבודה וללשכת התעסוקה שמורי-הדרך נעזרו בהם מעל ומעבר, אני חושש מה-LINKAGE בין משרד העבודה ודמי אבטלה.
יאיר פרץ: זה אותו משרד.
רפי גלס: הבעיה של מורי-הדרך היא, שקשה לנו ואי אפשר להמציא את 150 ימי ההכשרה על מנת להיות מוכר כזכאי לדמי אבטלה.
דוברת: זה כבר לא 150.
דוברת: היום, זה 300 מה-1 ביולי 2002.
רפי גלס: אפילו ל-150 לא נוכל להגיע.
רפי גלס: לכן, אפילו אם תאשרו את ההצעה הזו, עדיין מירב מורי-הדרך לא יהיו זכאים לאבטלה הזו, כי הם לא יכולים להגיע ל-150 או ל-300 ימי העסקה.
רפי גלס: ואז, שוב, הם מחוץ למסגרת.
רפי גלס: זה מה שקרה לפני שנה.
יאיר פרץ: למה שלא יגיעו ל-150 ימים?
דוברת: כי בתיירות אינך עובד 300 ימים.
יאיר פרץ: אם כך, לגבי זה אנו נוכל באחת ההסתייגויות שלנו לתקן זאת.
יאיר פרץ: זה ענף במשבר.
יאיר פרץ: אפשר למצוא דברים.
יאיר פרץ: יש לנו עוד דרכי עקיפה.
דן ירדן: הערה קטנה - ההצעה, שחבר-הכנסת מיכאל איתן הציע, כל כך טובה,--
מיכאל איתן: דרך אגב, יש לי שיפור.
מיכאל איתן: השיפור הוא, שהמובטל שילך לעיסקה הזו יקבל דמי אבטלה שנה במקום חצי שנה.
מיכאל איתן: הוא יקבל 50%, אבל הוא יקבל זאת שנה.
מיכאל איתן: כלומר, הם יתנו לו 50%, ואז הוא יקבל דמי אבטלה לשנה.
מיכאל איתן: זה אותו סכום.
מיכאל איתן: יהיה טוב.
דן ירדן: --כי אחת הבעיות, שמאפיינות את הענף, היא שיש עבודה אבל אין עבודה לשבוע עבודה מלא.
דן ירדן: ההצעה, עליה אתם מדברים, שיש פה שילוב של מצד אחד דמי אבטלה ומצד שני עבודה יצרנית עם יכולת גם תשלום של המעסיק, היא הפתרון האידיאלי, כי לפי החוקים הקיימים אסור היום לביטוח הלאומי לשלם דמי אבטלה לעובד שעובד.
דן ירדן: הגברת היתה צריכה להגיד: "היום, אינני יכולה לתת".
דן ירדן: הפתרון הזה הוא הפתרון האידיאלי.
יאיר פרץ: חבר-הכנסת מיכאל איתן, ברור שכיוונתי לדעת גדולים.
יאיר פרץ: זו הצעת חוק שלי, שמונחת, מודפסת ומוכנה.
יאיר פרץ: נחתום עליה, נשפר אותה קצת ונגיש אותה.
רחל אבנעים: זה בדיוק הנושא הבא שרציתי, אבל זה בא בדרך הזו.
מיכאל איתן: זה עדיין לא אומר שהחוק יתקבל.
מיכאל איתן: אל תמהרו כל כך.
מיכאל איתן: רחל אבנעים: דרך אגב, באמת זה הוצע, אבל יש בעיה גם מצד הביטוח הלאומי ומשרד העבודה, כי אנו אמרנו שכל העובדים שהיום נמצאים ועובדים יומיים ושלושה ימים לא מגיעים אפילו לשכר מינימום וזכויותיהם גם נפגעות.
מיכאל איתן: ואז, הצענו, גם המלונאים וגם אנו, לעשות את השילוב הזה של שלושה ימי עבודה ושלושה ימים כדמי אבטלה או אבטחת הכנסה.
מיכאל איתן: אבל, יש פה בעיה שכל מי שעובד לא זכאי: לא לאבטחת הכנסה ולא- - -
יאיר פרץ: רבותי, זהו שינוי בחקיקה הראשית, ואלה דברים שיבואו לעולם אולי בגלגול הבא.
רחל אבנעים: זה יפתור.
דובר: השאלה הנשאלת היא: כל מה שדיברנו כאן - האם זה חייב לעבור כחוק או שאפשר כהוראת שעה?
שירלי אברמי: הוראת שעה היא חלק מחוק.
יאיר פרץ: הוראת שעה היא חלק מחוק.
מיכאל איתן: חוק זה חוק.
יאיר פרץ: זה כמו חוק.
יאיר פרץ: זה אותו דבר.
דוברת: אבל, זה מזורז יותר.
יאיר פרץ: רבותי, אם פני הדברים כך, ברשות
יאיר פרץ: כם ברצוני לסכם את הדיון: חבר-הכנסת מיכאל איתן ואנכי נגיש הצעה ברוח הדברים האלה.
יאיר פרץ: נעשה את הכל, על מנת שזה יבוא כבר לביטוי בשלב מעשי.
יאיר פרץ: אני מודה לכל המשתתפים.
יאיר פרץ: תקנות הביטוח הלאומי (דמי מחיה, עזרה בלימודים וסידורים לילד נכה), התשס"ב2002-.
רועי קרת: אחד הסיכומים היה שגמלת הילד הנכה תועלה בסדר גודל של 300 שקלים, כשסכום זה מהווה 17 אחוזים מקצבת היחיד המלאה, ואת זה צריך לעשות בתקנות כי שיעור הגמלה לגבי ילד נכה לא כתוב בחוק אלא בתקנות.
רועי קרת: בפניכם יש שתי תקנות מהותיות כאשר האחת קובעת את התוספת של 17 האחוזים והשנייה מתקנת את תקנה 12 שהיא תקנה שקובעת את הגג, את השיעור המקסימלי.
רועי קרת: כיוון שהוספנו כאן 17 אחוזים ולא רצינו ש17- אחוזים אלה ייחתכו בגג, היינו צריכים להגדיל את הגג.
רועי קרת: לגבי אותם ילדים שהגג לגביהם היה מאה אחוזים, הגדלנו אותו ל117- אחוזים, ולגבי אלו שהגג לגביהם היה 120 אחוזים, הגדלנו אותו ל137- אחוזים בהתאמה.
רועי קרת: מפאת לחץ הזמנים שעמדנו בו בהכנת התקנות, קיבלנו ממשרד המשפטים את תיקוני הנוסח – משרד המשפטים, לפי הנהלים, עובר על הנוסח ומתקן תיקונים טכניים – כך שיש לנו מספר תיקונים טכניים שאני מבקש להכניס.
רועי קרת: אף אחד מהם הוא לא תיקון מהותי אלא מדובר בשינויים של הוספת אות או החלפת סדרי מלים ופיסוק.
רועי קרת: מהתקנות האלו נשמטה הוראת מעבר שהוכנסה בחוק והיא עולה בקנה אחד עם ההסכם שנחתם והיא שהגמלה לפי התקנות תתחיל לשולם רק בתום שלושה חודשים מיום התחילה שלהן, שזה הזמן להיערכות.
רועי קרת: ברגע שהיא תתחיל לשולם, היא תשולם רטרואקטיבית.
יאיר פרץ: התשס"ב-2002
רועי קרת: כיוון שאי-הכושר הוא המפתח לתשלום הגמלה, כיום מה שנבדק – ולכן גם מה שנבדק מחדש – הוא רק אי-הכושר להשתכר שזה מבחן שונה לחלוטין מהמבחן של המצב הרפואי.
רועי קרת: במה שאנחנו קוראים הסכם הנכים נכנס לראשונה דבר חדש, גמלה שמשתלמת רק בגין מצב רפואי.
רועי קרת: זאת אומרת, נקבע שתשולם איזושהי תוספת לגמלה בכמה שיעורים כאשר המפתח לתשלום הוא מצבו הרפואי.
רועי קרת: כיוון שכך, אנחנו צריכים לאפשר דבר שהיום לא קיים ולכן לא מתאפשר לא בחוק ולא בתקנות וזה בדיקה מחדש של המצב הרפואי בלבד.
רועי קרת: כדי לעשות את זה, אנחנו מבקשים לתקן את התקנות שמתייחסות לבדיקה מחדש ולהכניס בהן את אותה תקנה 6(א) שמופיעה בפניכם, שזה למעשה מה שהיא קובעת.
רועי קרת: אותה אוכלוסיית נכים שרלוונטית לעניין – רק אלה שנקבעה להם דרגת אי-כושר של 75 אחוזים ומעלה, שהם אלה שנהנים מההטבות לפי הסכם הנכים – תוכל להיבדק מחדש לעניין מצבה הרפואי כדי לדעת איזו תוספת גמלה הם זכאים לקבל.
רועי קרת: בתקנות נקבע שזה יהיה 12 חודשים מהפעם האחרונה שהם נבדקו כאשר יש גם הוראות לגבי תחולת הבדיקה.
לאה דקל: היום המצב הוא כזה שאדם שמגיש תביעה לנכות כללית ניגש לוועדה רפואית.
לאה דקל: נניח שנקבעים לו רק שלושים אחוזי נכות רפואית והוא בכלל לא זכאי להגיע לבדיקת אי-כושר עבודה כי המינימום הוא ארבעים אחוזים.
לאה דקל: אותו אדם רשאי היום על-פי המצב המשפטי להגיש בקשה לפתיחה מחדש של עניינו אחרי חצי שנה, ערעור על המצב הרפואי ולא על אובדן הכושר.
לאה דקל: על פי הניסוח שמוצע היום אני חוששת שאדם כזה בכלל לא יוכל לפתוח את התיק.
לאה דקל: אני מדברת על אדם שכן הגיע לארבעים אחוזי נכות רפואית אבל באובדן כושר עבודה למשל נקבע שהוא איבד את כושרו לעבוד רק בחמישים אחוזים.
לאה דקל: על פי ההצעה הזו, איש כזה, אם חלה החמרה במצבו הרפואי והוא רוצה לפתוח מחדש, הוא לא יוכל לעשות זאת כי יוכל לעשות זאת רק אדם עם 75 אחוזים.
לאה דקל: כל הכוונה כאן היא להיטיב את מצב הנכים ואנחנו תומכים בזה, אבל לכן צריך להיזהר שהתקנות האלה לא יגרמו למצב שיבוא הנכה – כמו שהדגמתי – ויאמרו לו שכתוב במפורש רק מי שיש לו 75 אחוזים ולכן הוא לא יכול לפתוח את התיק.
לאה דקל: אני מפנה אותך לתקנות בסעיף 4 שאתה מתקן שאומר: "מי שתביעתו לקצבה חודשית נדחתה בשל אחוזי נכות רפואיים או בשל דרגת אי-כושר, רשאי להגיש למוסד תביעה נוספת לאחר שחלפו ששה חודשים".
לאה דקל: ההצעה שלך שמתקנת לכאורה סותרת את סעיף 4 ולכן אני חושבת שצריך להוסיף שזה לרבות האמור בסעיף 4 ולא כנגדו.
רועי קרת: אם יש איזשהו ספק, אני מבהיר לפרוטוקול ואומר שהמוסד לא ימנע ממישהו את הזכויות שיש לו לפי התקנות הקיימות.
רועי קרת: התקנה הזו לא באה להרע אלא היא באה רק להיטיב.
רועי קרת: לשאלה השנייה, לגבי מי שעבר את הסף.
רועי קרת: נכון, היום בתקנות אין אפשרות להיבדק לעניין המצב הרפואי ולא הייתה לנו כוונה לתקן את זה אלא לגבי אותם אנשים שההסכם מדבר עליהם.
רועי קרת: קרי, מי שיש לו 75 אחוזי אי-כושר להשתכר ומעלה, כי הם אלה שההסכם מאפשר להם תוספת של גמלה.
רועי קרת: לכן כל מי שיש לו פחות מ75- הוא לא נכלל בתקנות, הוא לא רלוונטי לתקנות ואנחנו גם לא נכניס אותו לתקנות כי זה לא מה שהוסכם.
עירית פלדמן: לעניין של מי שיודע כבר את אחוז נכותו ומבקש ועדות רפואיות נוספות, אנחנו צריכים לתת פסק זמן.
עירית פלדמן: אני למשל ביקשתי אפילו תשעה חודשים ולא ששה חודשים משום שאי-אפשר לתאר את כמות האנשים שיפנו אלינו וזה בסדר וזו זכותם.
עירית פלדמן: אם אני אוכל לענות לאנשים האלה רק בתום ששה חודשים, רק בשל העובדה שיש לי ערימות של תיקים, כל מה שעשיתי, בניגוד לניסיון לעשות טוב לנכים, אנחנו עושים דבר רע.
עירית פלדמן: אנחנו איננו מסוגלים לעשות את שני הדברים במקביל, גם לקלוט את כל כמות האנשים שמגיעה להם עכשיו תוספת וגם לחדש דיון בעניינם של מי שמקווים שמגיעה להם תוספת וראוי שנבדוק אותם מחדש.
עירית פלדמן: לכן אנחנו צריכים את זמן ההיערכות וגם גיוס של הרבה מאוד רופאים.
עירית פלדמן: אנחנו נכנסים עכשיו לעונה של חופשות וחגים, כאשר בעונה זו בשום אופן לא נצליח לגייס רופאים.
עירית פלדמן: אנחנו צריכים להכין מערך שלם של ועדות רפואיות נוספות על המערך הקורס שלנו.