GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רפי גלס: אם זה יחוקק זה ימנע אבטלה בקרב מורי דרך.
רפי גלס: ב-1 לאוקטובר 2000, כאשר מורי הדרך היו צריכים לקבל דמי אבטלה, הם היו צריכים להוכיח שהם עבדו 150 יום.
רפי גלס: הם לא יכלו להוכיח 150 יום.
רפי גלס: מדוע?
רפי גלס: כי רוב הקבוצות הודרכו על ידי מורי דרך שהם לא מישראל.
דוד טל: החשיבות של מורי הדרך ידועה לנו.
דוד טל: יש איזה קמפיין משותף לגבי תיירות חורף של המדינה יחד עם המלונאים?
עובד קדמי: משרד התיירות יושב כרגע על המדוכה להכנת תוכנית לשנת 2003.
עובד קדמי: הוקצו לזה סכומים רבים מאוד.
עובד קדמי: 38 מיליון שקל מוקצים לקרן השיווק עם התאחדות המלונות.
עובד קדמי: סכומים שמתקרבים ל-200 מיליון שקל מוקצים לפעילות בחו"ל.
רפי גלס: אנחנו לא מתלוננים ולא באים בתביעות, למרות שאנחנו מבקשים ומצפים מהכנסת לשנות את החוק.
דוד טל: יש יועץ משפטי לאגודה שלכם?
רפי גלס: לצערי אין לנו משאבים כספיים.
רפי גלס: אנחנו מגישים לכנסת הצעת חוק.
דוד טל: תגיש לנו איזו שהיא הצעה כדי שנוכל להפוך אותה להצעת חוק.
דוד טל: על פניו היא נראית לי סבירה.
רפי גלס: יש היום הרבה מאוד תאונות דרכים.
רפי גלס: אני יודע שלמשרד לביטחון פנים אין משאבים כספיים.
רפי גלס: בקרב מורי הדרך יש כ-360 בעלי רכב אשכול.
רפי גלס: בשיחות שהיו לנו עם אנשי המשרד לביטחון פנים, הם אמרו לנו שהם מוכנים לתת לנו קורס מזורז של 40 שעות, מדים ותלושי דלק, אבל הם לא מוכנים לתת לנו משכורת.
רפי גלס: על אידיאולוגיה אי אפשר להביא אוכל למשפחה.
רפי גלס: אנחנו מצפים מהמשרדים הנוגעים בדבר שיצרו קשר ביניהם כך שבמקום לשלם לנו דמי אבטלה ישלמו לנו מחיר סמלי.
רפי גלס: זה ימנע הרג על הכבישים.
שרה חורש: עוד מעט לא יהיו דמי אבטלה.
רפי גלס: לכל אדם שמלווה במסגרת מערכת החינוך צריך להיות תו תקן.
רפי גלס: לכ-150 מורי דרך יש תעודות תו תקן.
רפי גלס: לרוב ציבור מורי הדרך אין את זה.
רפי גלס: אם משרד העבודה והרווחה יתן קורס תו תקן לאותם מורי דרך שאין להם את זה, זה יאפשר להם להדריך נוער במסגרת מערכת החינוך.
שרה חורש: אנחנו במגעים עם משרד החינוך, הכדור בינתיים אצלם.
שרה חורש: אנחנו נזרז אותם.
דוד טל: אם תחכי, אז הכדור יישאר אצלם הרבה מאוד זמן.
שרה חורש: אני לוקחת על עצמי לזרז את הנושא.
רפי גלס: אני מייחס חשיבות עליונה לתו תקן בקרב ציבור מורי הדרך.
רפי גלס: היה לא מזמן ראיון עם סטודנטים בסמינר מסויים שנשאלו על החשיבות של הר הבית ליהדות, על החשיבות של חברון.
רפי גלס: הם לא ידעו.
רפי גלס: המורה הוא טוב בכיתה, לא מחוץ לכיתה.
רחל אבנעים: חבל שאנשי האוצר לא כאן.
רחל אבנעים: אני רוצה להודות לך, כבוד היושב-ראש, בשם כולם על כך שהשקעת מאמצים אדירים כדי שהתקיימו 4 או 5 ישיבות במשך השנתיים בנושא הזה, אבל לצערי הרב חוץ מהסימפטיה של משרד התיירות ומשרד העבודה.
רחל אבנעים: .
דוד טל: משרד התיירות הציע לנו סכום של 38 מיליון.
רחל אבנעים: עם כל הכבוד לבתי המלון, למזגנים, לריהוט, לא ראיתי פרט ל4 או 5 חודשים של החל"ת משהו שהושקע בעובדים.
רחל אבנעים: זה הכי חשוב.
רחל אבנעים: אתם לא יודעים איזה מצוקות עוברים האנשים שנשארו בענף.
רחל אבנעים: רובם עובדים יומיים או שלושה, בלי תנאים סוציאליים.
רחל אבנעים: הם אפילו לא מגיעים לשכר מינימום.
רחל אבנעים: אם הם הולכים לבקש הבטחת הכנסה ויש להם רכב הם לא מקבלים.
רחל אבנעים: ברשתות אולי עוד מחזיקים מעמד ונותנים יומיים או שלושה, אבל במקומות אחרים יש כאלה שעובדים רק בסופי שבוע.
רחל אבנעים: כולם רוצים לשמור על מקור הפרנסה שלהם.
רחל אבנעים: הם אומרים שהם יורידו את הראש עד שיעבור הגל, אבל בגל הזה הם טובעים.
רחל אבנעים: אני מקבלת את ההצעה החלקית של התאחדות המלונות לתת יומיים של משופר, חל"ת, השתלמות או סיבסוד.
דוד טל: מה התרומה של ההסתדרות לענף המלונאות או התיירות?
דוד טל: אני זוכר שכשהמפעלים נכנסו למצוקה השקיעו הרבה מאוד מיליונים כדי שהעסק לא ייסגר.
רחל אבנעים: אם יש היום תיירות, אז זה בחגים או בחופשות.
רחל אבנעים: לאורך כל השנה ים המלח ואילת תפוסים על ידי השתלמויות של ועדי עובדים.
רחל אבנעים: יש גם השתלמויות קבועות של חברת החשמל, בעידוד של יושב-ראש ההסתדרות.
רחל אבנעים: זכרון, למשל, על סף פשיטת רגל.
דוד טל: אתם זוכרים את הישיבה הזאת שקראתי לכם להקדים את כל הנושאים של כנסים, אירועים, חופשות?
דוד טל: אתם עושים את זה כל הזמן?
רחל אבנעים: אנחנו עושים אבל זה לא מספיק.
רחל אבנעים: זה אף פעם לא יכול להיות במקום.
רחל אבנעים: המלונאים טוענים שים המלח ואילת עובדים בהפסדים גדולים, ובלבד שיעבדו.
רחל אבנעים: ההסתדרות חתמה בשנה הזאת הסכם עם המלונאים על ויתור הפחתת שכר לעובדים.
רחל אבנעים: אנחנו משתדלים לעודד תיירות פנים.
רחל אבנעים: לעובדים יש הפחתת שכר, לא משלמים להם תנאים סוציאליים.
אהרון שהם: כל העובדים שעובדים מקבלים תנאים סוציאליים.
רחל אבנעים: אני מתכוונת לימים שהם לא עובדים.
דוד טל: כמו שהם לא מקבלים שכר כך הם גם לא מקבלים תנאים סוציאליים.
רחל אבנעים: עד מתי?
רחל אבנעים: ישבנו אצל המנכ"ל וסיכמנו שיחד עם המלונאים ושרה נשב ונגיש תוכנית.
דוד טל: שרה הציעה שתקום איזו שהיא ועדה משותפת יחד עם המלונאים וכל האנשים הרלוונטיים כדי לגבש משהו.
חני נחמני: נאמר פה קודם שאלה שמקבלים הבטחת הכנסה לא מתאימים לעבודות האלה.
חני נחמני: היום, בעקבות השינויים במשק, לא מדובר באוכלוסייה שהיתה פעם.
חני נחמני: יש גידול בהשתתפות של דורשי העבודה ותובעי הבטחת הכנסה בקורסים, בעבודות.
שרה חורש: את מייצגת רק את מקבלי הבטחת הכנסה, לא את דורשי העבודה המובטלים או את החיילים המשוחררים.
חני נחמני: אני מתנגדת לאמירה הגורפת שאנשי הבטחת הכנסה לא מתאימים.
חני נחמני: יש בתוך הבטחת הכנסה אנשים שיכולים להתאים.
אהרון שהם: את אלה שמתאימים אנחנו לוקחים.
רחל אבנעים: שרה, דיברת על מקבלי הבטחת הכנסה.
רחל אבנעים: איך הם ישתלבו בבתי המלון אם אין לבתי המלון עבודה לעובדים הוותיקים?
שרה חורש: ההכשרה השתנתה.
שרה חורש: אנחנו עוקבים אחרי הכיתות שמסיימות ואנחנו רואים שהם עובדים במסעדות, בבתי אבות, במוסדות לחינוך.
שרה חורש: אנחנו מכשירים טבחים, קונדיטורים.
שרה חורש: אנחנו לא מכשירים עכשיו מלונאים כי לא צריך מלונאים.
שרה חורש: אנחנו הסטנו את זה למקומות שיש תעסוקה ועבודה.
שרה חורש: המטרה שלנו היא לשמור על העובדים המקצועיים מצד אחד, ומצד שני להמשיך את ההכשרה כי אנחנו יודעים שבוקר אחד נקום ונצטרך את כל בעלי המקצוע האלה.
רחל אבנעים: מה עם העובדים הקיימים?
רחל אבנעים: למה לא להשקיע בהם?
שרה חורש: יש לנו בעיות חל"ת.
דוד טל: משרד האוצר לא מוכן לתת חל"ת למובטלים.
שרה חורש: אולי אפשר להכשיר את העובדים הוותיקים שמועסקים 3 ימים במקום להכשיר כוח אדם נוסף שממילא לא יהיה לו מה לעשות בענף.
דוד טל: סביב השולחן הזה כולם מסכימים.
עליזה פליישר: אני לא מדברת בשם עובדים קיימים אלא בשם עובדים עתידיים.
עליזה פליישר: באמצע שנות ה-90 האוניברסיטה העברית נענתה לאתגר שהגיע מטעם התעשייה לפתח תוכנית ב.
עליזה פליישר: א בניהול בתי מלון, תיירות ומשאבי מזון.
עליזה פליישר: בכל שנה האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת בן-גוריון מוציאות לשוק כמה עשרות תלמידים שהשקיעו 3 שנים מזמנם בלימודים ובסטז'.
עליזה פליישר: בתקופת השפע התלמידים האלה עשו סטז' בבתי מלון וקיבלו על זה כסף.
עליזה פליישר: נמצאים פה נציגים של שנה ג', שקיבלו את ההחלטה להיכנס לענף כשהענף היה בשיא השפל ומשרד התיירות חזה שיבואו לכאן 6 מיליון אנשים.
עליזה פליישר: כיום האנשים האלה הגיעו לשנה ג', הם רוצים לעשות סטז' אבל לחלק מבתי המלון אין אפילו כסף לשלם לעובדים שלהם.
עליזה פליישר: רותם שנמצאת פה עבדה בהתנדבות בבית מלון.
עליזה פליישר: חלקם עובדים בהתנדבות כי הם חייבים לסיים את התואר.
עליזה פליישר: השנה הם מסיימים ויוצאים לשוק.
דוד טל: כמה תלמידים סיימו בשנתון האחרון?
עליזה פליישר: 30 תלמידים באוניברסיטה העברית.
דוד טל: אני פונה עכשיו להתאחדות המלונאים כדי לשמוע מה אנחנו יכולים לעשות כדי לקבל חלק מהם.
אהרון שהם: אנחנו מוכנים לקבל.
אהרון שהם: אם אנחנו משלמים אז זה קודם לעובדים.
דוד טל: אתם מוכנים לבדוק איך אפשר לשלב את התלמידים האלה?
אהרון שהם: בהחלט.
דוד טל: כשהמשבר הזה ביום מן הימים יסתיים, אתם תצטרכו אותם.
פרוספר ביטון: אני יודע שאתה אחד מחברי הכנסת היותר חברתיים, אבל אני רואה שאנחנו באים לפה ורק מוציאים קיטור.
פרוספר ביטון: הכל מתחיל ונגמר בפקידי האוצר.
פרוספר ביטון: הם לא נמצאים פה אפילו להגיד לא.
דוד טל: היות ואני מייחס חשיבות לכל הנושא הזה של התיירות, הנושא של המלונאים ולמקצועות הנלווים לתעשייה הגדולה הזאת, והתבקשתי לקיים את הדיון אז אני מקיים אותו.
דוד טל: מה רצית?
דוד טל: שאני אגיד להם שאני לא מקיים את הדיון כי אין לי פתרונות.
דוד טל: אני לא חושב שאף אחד מהם סבר שנמצא כאן את הפתרון.
דוד טל: עצם זה שאני מקיים את הדיון אני ממלא את רצונם של האנשים בענף, אני מציף את הבעיה ואני מביא את הנושא למודעות גדולה ורחבה יותר של הציבור.
דוד טל: אולי הדברים האלה יפלו על אוזניים קשובות של ראש הממשלה, של שר האוצר.
דוד טל: הכוונה היתה ליצור את הלחץ הזה.
דוד טל: אולי הלחץ הזה לא מספיק בתקופה הזאת, אבל אני רוצה לקוות שאת חלקנו תרמנו.
דוד טל: לא יכולנו לדחות את האנשים הנכבדים האלה מהתאחדות המלונאים.
חנה קורן: אני רוצה לבקש לקבל עזרה בנושא של קבלת מעמד של עבודה מועדפת לעוסקים בתיירות הכפרית.
חנה קורן: מדובר בתיירות קטנה.
חנה קורן: אנחנו מדברים על עסקים קטנים בתיירות שמעסיקים עד 15 עובדים.
חנה קורן: מדובר ביחידות אירוח, אטרקציות קטנות.
חנה קורן: חבר'ה צעירים שחוזרים מהצבא לא יכולים לעבוד בפריפריה בתיירות כיוון שזאת לא עבודה מועדפת.
דוד טל: הוועדה הזאת העבירה איזה שהוא חוק לגבי עבודה מועדפת למאבטחים בניגוד לדעת האוצר, בניגוד לדעת הממשלה.
דוד טל: ראיתי שבחוק ההסדרים רוצים לבטל את הצעת החוק.
דוד טל: אני חושב שאם נעביר הצעת חוק כזאת, בסוף שנה הבאה נגיע לאותו דבר.
דוד טל: אני מוכן לעשות ניסיון כדי להעביר את זה.
דוד טל: אני התרשמתי מאוד לטובה מהצימרים בצפון שהיו מלאים בחול המועד האחרון.
תומר פשניצה: החלטנו לאזור אומץ ולהיכנס לענף הזה כשהוא היה במצוקה מתוך אהבה לענף.
תומר פשניצה: היום הרבה חושבים שזה תחום שהם בחרו בטעות, תחום שלא יוביל אותם לשום מקום.
תומר פשניצה: יש כאלה שמחליטים להישאר מתוך אמונה שבאיזה שהוא שלב יגיע היום שאחרי.
תומר פשניצה: אני מקבל את ההכשרה להיכנס לענף.
תומר פשניצה: השתדלתי לעשות את הסטז' בכוחות עצמי.
תומר פשניצה: אני כבר 4 שנים בענף.
תומר פשניצה: התחלתי לעבוד בבתי מלון לפני שהתחלתי את דרכי האקדמית.
תומר פשניצה: לפי דעתי אנשים שמחליטים להישאר צריכים לקבל את העזרה.
תומר פשניצה: צריך חשיבה יותר אקדמית בתחום הזה.
תומר פשניצה: יכול להיות שהתחום לא היה רגיל לאנשים שהגיעו מהאקדמיה.
תומר פשניצה: צריך להיכנס לחשיבה הזאת ולשלב את האנשים האלה.
דוד טל: אני מבין לליבך.
דוד טל: היתה לנו בעיה כזאת במגזר של ההיי-טק.
דוד טל: היתה תקופה שההיי-טק נסק לשמיים וחשבו לייבא עובדים.
דוד טל: אני הקימותי ועדת משנה, בראשות פרופסורים מהשורה הראשונה כדי שתעסוק בדברים הכי סודיים בצבא ובמדינה.
דוד טל: לצערי, הם עוד לא סיימו את העבודה וכבר המגמה השתנתה וההיי-טק קרס ואותם אנשים מוכשרים לא מוציאים עבודה.
דוד טל: יום יבוא והמערכת הזאת תשוב ותרים ראש ותוכלו להשתלב.
דוד טל: אנחנו מחליטים על הקמת ועדת משותפת של המעסיקים, האוצר, משרד העבודה, התיירות וההסתדרות לגיבוש תוכנית.
דוד טל: הגברת חורש, אני מבקש שבמסגרת הוועדה הזאת תתנו את דעתכם לשילובם של האקדמאים.
דוד טל: אני קורא לממשלה, מעבר לאותה ועדה, לגבש איזו שהיא תוכנית איך לעזור לענף התיירות בכל מה שקשור להנחות בארנונה.
דוד טל: צריך לראות מה ההתאחדות יכולה לעשות כדי להישאר עם הראש מעל פני המים.
דוד טל: לצורך העניין הזה צריך את התמיכה של הממשלה.
דוד טל: אני רוצה לקוות שהצפנו את הבעיה.
דוד טל: יכול להיות שזה ייפול על אוזניים קשובות.
דוד טל: אם העלנו את הנושא הזה ביום התיירות לסדר היום, דיינו.
דוד טל: אני מקווה שבפעם הבאה שנגיע לכאן חלק מהבעיות ייפתרו.
דוד טל: על סדר היום: הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (תיקון מס' 17)(הגבלת תקופת כהונה של מנהלי מחלקות בבתי חולים ציבוריים, התש"ס-2000, של חבר-הכנסת אחמד טיבי.
דוד טל: אני מוכרח לומר שהדיון בהצעת החוק נמשך יותר מדי זמן, ולו בשל הרצון הטוב של יושב ראש הוועדה שנעתר פעם אחר פעם, לבקשת האוצר, לבקשת ההסתדרות הרפואית, אבל, אפשר לומר שמשכו אותו באף, גנבו את דעתו, נתנו לו הרגשה שהם יושבים ומתקדמים עם זה, ולמיטב ידיעתי, הם לא ישבו, לא התקדמו ולא עשו עם זה דבר.
דוד טל: אשר על כן, אנחנו נשתדל לסיים היום את הדיון בהצעת החוק ולהביא אותה בפני הכנסת שתאשר או תדחה אותה.
דוד טל: עברנו על רוב הסעיפים, אבל אני חוזר כרגע לסעיף 1(ג) שם יש שינוי קטן, נתקן את השינוי הזה, נעבור לסעיף ו' ונמשיך הלאה.
דוד טל: אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה, הגברת ג'ודי וסרמן לקרוא את סעיף1 (ג) פסקה שניה שבהצעת החוק.
ג'ודי וסרמן: "הוארכה הכהונה שלא בדרך של מכרז, בידי הגוף הבוחר מנהלי מחלקות לפי הוראות סעיף קטן (ב) ולא נמנה בין חברי הגוף הבוחר כאמור נציג ההנהלה של בית החולים או מי מטעמו – יתווסף לאותו גוף, לענין הוראות פסקה זו, נציג ההנהלה של בית החולים; התווסף נציג כאמור, והיו הקולות בגוף הבוחר שקולים – יהיה ליו"ר הוועדה קול כפול.
דוד טל: במה זה שונה ממה שאישרנו אז?
ג'ודי וסרמן: בפעם הקודמת נאמר ברישא: "הארכת הכהונה תהיה שלא בדרך של מכרז".
ג'ודי וסרמן: מכאן, יוצא לכאורה שבהכרח, הארכת כהונה לא תהיה בדרך של מכרז, ואנחנו יודעים שהתקופה השניה של ה3 שנים יכולה להתבצע באחת משתי דרכים: או בידי אותו גוף בוחר שאנחנו מדברים עליו פה, שזה באמת שלא בדרך של מכרז.
ג'ודי וסרמן: אבל, יש אפשרות אחרת, שיהיה מכרז ואותו מנהל שכיהן 7 שנים יגש למכרז וייבחר שוב ל3 שנים.
דוד טל: אני רוצה לומר לפרוטוקול שעורך דין שי סומך, ממשרד המשפטים, העביר אלי חוות דעת משפטית ביחס לנקודה שעלתה: האם זה נכון וראוי שהכהונה הראשונה תהיה 7 שנים?
דוד טל: בין היתר הוא אמר שזה בהחלט אפשרי, ואין כאן איזה שהיא סתירה, אין כאן מניעה, אין כאן אפליה לא לכאן ולא לכאן.
דוד טל: אני מודה לשי על העבודה שלו, ואנחנו עוברים לסעיף ו'.
דוד טל: יחיאל לסרי: אני רוצה להעיר הערה מקדימה.
דוד טל: לפני שבועיים ישבתי עם חבר-הכנסת טיבי, דנו בחלקים מסוימים של הצעת החוק והגענו לכמה הסכמות לגבי סעיפים קודמים, שהיושב ראש בעצם דילג עליהם, ובישיבה הקודמת נאמר שכאילו סוכמו.
דוד טל: אין לי בעיה אם המציע יבקש להתחיל את כל החוק מהתחלה.
דוד טל: יש לי רצון, כן ואמיתי לסיים את הצעת החוק, מפני שזו אחת הצעות החוק היחידות שמתארכת יותר מדי זמן.
דוד טל: לדעתי, לא יהיה נכון להתחיל הכל מהתחלה, אבל אם תבקשו, מבחינתי אין מניעה.
אחמד טיבי: אני מציע להמשיך במה שאדוני היושב ראש התחיל.
דוד טל: השאלה אם לא יהיו השלכות למה שנאשר עכשיו.
אחמד טיבי: לא, תהיינה השלכות.
אחמד טיבי: למשל, במקום 7 פלוס 3 הוא מציע לחזור למה שהצענו קודם, 6 פלוס 6, יש 5 פלוס 5, שזה לא יפתח את החוק מחדש.
דוד טל: לכן ביקשתי חוות דעת של שי בנושא הזה.
דוד טל: רציתי להיות בטוח שההצעה שאנחנו מציעים לא תיצור איזה שהיא אפליה לגבי מי שרק מתחיל פעם ראשונה במכרז שלו, ומי שהיה כבר קדנציה ראשונה ומתמודד לקדנציה שניה.
יחיאל לסרי: מדובר בשתי הערות: אחת בנוגע למשך הכהונה, והאחת בנוגע להגדרה של בית חולים.
יחיאל לסרי: הגדרה של בית חולים תהיה: "בית חולים אשר יש בו חדר מיון פעיל".
יחיאל לסרי: זה כדי להבדיל בין בית חולים כמו אסותא שהוא בית חולים ציבורי, אבל פרטי שעליו לא תחול כנראה ההנחיה הזאת; לבין בית חולים כמו הדסה ירושלים שהוא ציבורי פרטי, אבל כן יש בו חדר מיון פעיל, ועליו כן תחול ההנחיה הזו.
דוד טל: חבר-הכנסת טיבי, אני מבין מה שאתה רוצה, אני רק שואל אם לחזור או לא לחזור?
אחמד טיבי: לפני כן, מה דעתך, גברתי היועצת המשפטית?
ג'ודי וסרמן: נדמה לי שדנו על זה בישיבות הקודמות, וד"ר ברלוביץ חיווה את דעתו שהדבר איננו ראוי.
ג'ודי וסרמן: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לסעיף קטן (ז) בהצעת החוק ששם נאמר: "שר הבריאות רשאי לקבוע בצו, כי בית חולים ציבורי מסוים אשר אין בו חדר מיון, לא ייחשב כבית חולים ציבורי לענין סעיף זה".
ג'ודי וסרמן: אני חושבת שזה בעצם יכול לענות על השאלה של ד"ר לסרי.
אחמד טיבי: זה מכסה את זה.
יחיאל לסרי: בסדר, הענין הזה נפתר.
יחיאל לסרי: הדבר השני הוא משך הכהונה.
יחיאל לסרי: חשבתי על כהונה בת 6 שנים עם אפשרות הארכה ל-6 שנים נוספות.
יחיאל לסרי: בסך הכל זה נותן כמעט אותו דבר, 12 שנים במקום 11 שנים.
אחמד טיבי: שתים-עשרה במקום עשר שנים.
יחיאל לסרי: בסדר, אבל אז יש סדר טוב שמנהל מחלקה שמתמודד פעם ראשונה לכהונה ורוצה שתהיה לו הארכה, שההארכה תהיה לכהונה שלימה ולא לחצאי כהונות ורבעי כהונות.
דוד טל: באותה מידה הייתי יכול לומר שהכהונה הראשונה תהיה בת 5 שנים, וממילא, השניה גם כן 5 שנים.
קריאות: כך התחלנו.
דוד טל: אז אנחנו לא רוצים לשוב לנקודה הזאת.
דוד טל: דיברו אתי אתמול כמה רופאים, אחד מהם אמר לי , כדאי מאוד שכל מי שהולך להיות מנהל מחלקה שעולה בסולם, יזכור כשהוא ירד למטה ויפגוש אותנו, להתייחס אלינו יפה ולא ירמוס אותנו.
דוד טל: מעבר לכך, אני חושב שדנו בנושא הזה והכברנו מלים.
דוד טל: תרצו לפתוח את זה, חבר-הכנסת טיבי, בבקשה.
אחמד טיבי: בוא נמשיך, ונשמור את זכותו של חבר-הכנסת לסרי לבקש - - - היו"ר דוד טל: היא תמיד תהיה, אבל אם אני מסיים את החוק היום, אני מצביע עליו היום.
אחמד טיבי: תמשיך.
ג'ודי וסרמן: בסעיף קטן (ו) נשמטו כמה מלים, ואני מבקשת להקריא אותן לפרוטוקול.
ג'ודי וסרמן: "הגבלת תקופות כהונה לפי סעיפים קטנים (ב) ו-(ג), תחול רק לענין ניהול מחלקה שבה כיהן כמנהל מחלקה" – ופה אני מוסיפה – "ולענין ניהול מחלקה אחרת שבאותו תחום מומחיות, באותו בית חולים".
ג'ודי וסרמן: הכוונה היא שאם הוא מנהל מחלקה, למשל, אורטופדית א' בבית חולים ספציפי, אחר כך הוא לא יוכל לנהל אורטופדית ב', שוב 7 שנים באותו בית חולים.
ג'ודי וסרמן: יש הערות למשרד המשפטים לענין הניסוח?
שי סומך: אני חושב שצריכים להתייחס רק לסעיף קטן (ג) לא לסעיף קטן (ב).
שי סומך: ההגבלה של ה-3 שנים לא תחול לגבי מנהל מחלקה כזו, ולא הגבלה של ה-7 שנים.
שי סומך: זאת אומרת, כאשר מנהל מחלקה מכהן לראשונה, צריכה להיות הגדרה של ה-7 שנים.
ג'ודי וסרמן: סליחה, מנין תחול ההגבלה של ה-7 שנים אם אתה לא תקבע זאת בסעיף קטן (ו)?
ג'ודי וסרמן: אנחנו רוצים לומר שבתחום מומחיות מסוים, בבית חולים ציבורי, תהיה הגבלה, קודם של 7 שנים ואחר כך של 3 שנים.
ג'ודי וסרמן: אתה לא יכול לקפוץ ישר ל-3 שנים.
שי סומך: אז איך ההגבלה של 7 שנים תחול על מי שכיהן כבר?
ג'ודי וסרמן: יש כאן משהו אולי בניסוח, אבל העקרונות ברורים.
דוד טל: אם זה רק ענין של ניסוח, אני מבקש שתשבו יחד לאחר הישיבה ותנסחו זאת.
דוד טל: הכוונה ברורה.
דוד טל: אנחנו עוברים הלאה, סעיף ח'.
דוד טל: ג'ודי וסרמן: "(ח) שר האוצר בהתייעצות (לחילופין: באישור) שר הבריאות ובהסכמת ארגון העובדים המייצג את המספר הגדול ביותר של רופאים במדינה, יקבע תוך ששה חודשים מיום התחילה (לחילופין: מיום הפרסום), אמות מידה לפיהן ייקבע גובה שכרו של מי שחדל לכהן כמנהל מחלקה, בהתחשב, בין היתר, באורך תקופת הכהונה.
דוד טל: (הערה: יש לשקול קביעת אמות מידה גם לפרמטרים נוספים כגון התואר והמעמד של מי שחדל לכהן כמנהל מחלקה)".
דוד טל: "סעיף 2.
דוד טל: תחילתו של חוק זה שישים ימים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה), והוא יחול על מי שמונה כמנהל מחלקה ביום התחילה ולאחריו.
דוד טל: לא נקבעו אמות המידה לפי סעיף קטן (ח) בתוך פרק הזמן הקבוע בסעיף האמור, ייקבעו אמות המידה בידי מי שהוסמך להכריע בענין שכר הרופאים על ידי הצדדים להסכמים הקיבוציים ובהיעדר קביעה כאמור, בידי מי שימונה לענין זה על ידי השרים וארגון העובדים, המפורטים בסעיף קטן (ח)".
תמר גוז'נסקי: אני מבינה שהסעיף הזה הוא סעיף מילוט בנסיון לדחות את ההכרעה ולזרוק את ההכרעה לגופים אחרים.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבזה הוועדה לא תשלים את עבודתה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על רופא שמסיים את תפקידו, מדובר במינוי חדש, ואנחנו מדברים על דברים שיקרו, לפי הנוסח הקיים, בעוד 10 שנים.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שאנחנו צריכים לקבוע עקרון, אחר כך, אם ירצו ישנו דברים, 10 שנים זה הרבה זמן.
תמר גוז'נסקי: אבל את העקרון צריך לקבוע.
תמר גוז'נסקי: לכן, מול הנוסח הזה, אני מציעה את הנוסח הבא: "רופא שמסיים את תפקידו כמנהל מחלקה, יישמרו לו במלואם תנאי שכרו שהיו לו ערב עזיבתו את תפקיד מנהל המחלקה".
תמר גוז'נסקי: ובלי לנמק, אני חושבת שהדברים נאמרו פה הרבה פעמים.
תמר גוז'נסקי: אדוני היושב ראש, אם הנוסח שלי לא יתקבל בוועדה, אני מבקשת להפוך אותו להסתייגות.
תמר גוז'נסקי: אני מתנצלת, אני צריכה ללכת.
ג'ודי וסרמן: חברת-הכנסת גוז'נסקי, צריך לקבל את העלויות מהאוצר.
תמר גוז'נסקי: העלויות של האוצר מופיעות במסמך הזה.
תמר גוז'נסקי: 26 מליון, ובעוד עשר שנים, אולי, הם מחשבים על 144 רופאים.
תמר גוז'נסקי: בעוד עשר שנים יהיו 144 רופאים במצב הזה?
תמר גוז'נסקי: באמת, זה הגיוני?
תמר גוז'נסקי: גברתי היועצת המשפטית, בוועדה הזאת, סיפרו לנו פעם, זה היה בענייני נכים, שזה יעלה 2.5 מיליארד שקל.
תמר גוז'נסקי: כשבדקנו ובדקנו, זה ירד ל-50 מליון שקל, אדוני זוכר.
תמר גוז'נסקי: אז אי-לזאת, ובהתאם לכך, אני מציעה לקבוע עקרון.
תמר גוז'נסקי: היו"ר דוד טל: תמר, אני סבור שנכון וראוי לעשות את זה היום משום שגם האוצר וגם הר"י לא יגיעו לכלל הסכמה בפרק זמן הארוך שניתן להם, ועדיין תהיה לנו איזה שהיא התערבות, במערכת יחסי העבודה, וזו השאלה שצריכה לעמוד בפני חברי הוועדה, האם נכון וראוי להתערב במערכת יחסי העבודה או לא?
תמר גוז'נסקי: ודי לחכימא.
יחיאל לסרי: בעצם החקיקה של החוק הזה ועדת העבודה מתערבת ביחסי עבודה, ואת זה כותב משרד המשפטים במסמך שנתן לנו כאן היום.
יחיאל לסרי: ההתנגדות העקרונית של משרד המשפטים היא על בסיס העקרון שבהצעת החוק הזאת, אנחנו מתערבים ביחסי עבודה.
יחיאל לסרי: אז בואו נסיר את הטיעון הזה, כי בעצם החקיקה אנחנו מנסים לשנות סדרי בראשית, ואני מסכים עם החלק הראשון שלהם, של עקרון הרוטציה, השבחה של המערכת וכן הלאה.
יחיאל לסרי: אבל, החלק השני, של פגיעה בתנאי השכר, לפי דעתי, הוא דבר שלא ייעשה כלפי הציבור הזה.
דוד טל: למה, הם מורמים מעם?
יחיאל לסרי: הם לא מורמים מעם, זה לא הוגן, אתה לא יכול לבקש ממנהל מחלקה - - -
לאה ופנר: אין אף סקטור אחר שעושה את זה.
יחיאל לסרי: הענין נדון כאן די הרבה ואגיד שני דברים בענין הזה.
יחיאל לסרי: יש כאן חוסר הגינות כלפי אותו ציבור של רופאים, מנהלי מחלקות שהגיעו למעמד מסוים, ואחרי שתי קדנציות מבקשים מהם לחזור לתנאי שכר בסיסיים.
יחיאל לסרי: אין לזה תקדים בשום מקום.
ג'ודי וסרמן: לא מחזירים אותם, מבקשים מהם להגיע להסכמות לענין השכר.
יחיאל לסרי: ומה יקרה אם לא יגיעו להסכמות, אנחנו יודעים מה הסיכויים של הסכמות.
יחיאל לסרי: אנחנו יודעים שיש בורר, ומה יקרה אם הבורר לא יברור.
יחיאל לסרי: אני חושב שאנחנו צריכים להבטיח את הסיכויים האלה כבר עכשיו.
יחיאל לסרי: החלק השני הוא החלק של האינטרס הציבורי.
יחיאל לסרי: איזה מנהל מחלקה ירצה ללכת לעפולה או לבאר שבע או במקום יותר פריפרי ויסכים להיות מנהל מחלקה כשהוא יודע שהתנאים שלו יורעו אחרי קדנציה או שתי קדנציות.
יחיאל לסרי: אז זה אינטרס ציבורי.
יחיאל לסרי: היו"ר דוד טל: הרבה מאוד ילכו לשם.
יחיאל לסרי: אני חושב שלהיות מנהל מחלקה זה איזה שהוא סטטוס, הוא מאוד אוטונומי, בתוך המחלקה שלו הוא אדון לעצמו, אפילו מנהל בית חולים לא יכול להתערב.
יחיאל לסרי: אני חושב שזו שאיפה של הרבה מאוד רופאים.
יחיאל לסרי: אני עוד לא יודע אם זה יעלה 18 מליון שקל, כפי שהאוצר אמר לנו בתחילה, או 26 מליון שקל כפי שהאוצר טוען היום, אבל, קחו בחשבון שכאשר החוק יובא למליאה, אנחנו צריכים לפחות 51 אצבעות, דבר שהוא כמעט בלתי ישים, גם אם הקואליציה תתפורר מחר.
יחיאל לסרי: העמדה שהיושב ראש הציג היא עמדה סובייקטיבית, העמדה שלי גם סובייקטיבית, אבל היא הרבה יותר אובייקטיבית, כי אני מכיר את המערכת, ואני מכיר הרבה מנהלי מחלקות שיוותרו על התפקיד, בגלל הרעה בתנאי שכרם.
יחיאל לסרי: לי אין ספק בענין הזה.
יחיאל לסרי: דיברתי עם חבר-הכנסת טיבי, והוא אמר לי, אין לי בעיה, אני מסכים לתיקון הזה שישלמו להם את מלוא שכרם, בתנאי שמשרד האוצר גם יסכים ולא יעכב את קידום החקיקה.
יחיאל לסרי: כך שגם חבר הכנסת המציע, נמצא היום בעמדה עקרונית, שהוא נגד פגיעה בתנאי השכר של הרופאים, לאחר שהם מסיימים את כהונתם.
יחיאל לסרי: בכל מקרה, אני מבקש להצטרף להסתייגות של חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי, כלשונה.
ג'ודי וסרמן: יש הסתייגות קודמת של אדוני שהגשת ב-28.11.2001 .
יחיאל לסרי: ההיא היתה 85%, אני חוזר למלוא השכר, ממש בנוסח ההסתייגות של חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי.
דוד טל: אתה מבטל את ההסתייגות בענין ה-85%?
יחיאל לסרי: כן, מבטל.
דוד טל: אנשי האוצר, העברתי אליכם כמה מכתבים וטרם קיבלתי תשובות.
דוד טל: יש לכם אולי תשובות?
דוד טל: ביקשתי פירוט מה נקרא שכר?
דוד טל: האם שכר זה עם כל המרכיבים השונים?
דוד טל: מי אחראי לזה?
יעקב מועלם: אלי לא הגיע שום מכתב, לממונה על השכר לא הגיע שום מכתב של אדוני.
דוד טל: בדרך כלל, אני אוהב לנתח ולבדוק את מה שנותנים לי, ואני אוהב לאמץ את מה שנותנים לי.
דוד טל: כל מה שתאמר נאמן עלי ואני אקבל, אבל אני אוהב לעשות שיעורי בית.
מגי בר-אשר: ראשית, הערה ניסוחית.
מגי בר-אשר: בסעיף (ח) קטן כתוב: "שייקבעו אמות מידה", כאשר בחקיקה כתוב: "ייקבעו לפי פקודת הפרשנות", הכוונה ל-"ייקבעו בתקנות" כאן זה לא רלבנטי, לכן, צריך להוסיף: "ייקבעו בהסכם הקיבוצי".
מגי בר-אשר: ג'ודי, זו הערה ניסוחית לך ולכל היועצים המשפטיים שכאן.
ג'ודי וסרמן: בסדר גמור.
מגי בר-אשר: דבר שני, הצעת החוק הזאת ניסתה למזער את ההתערבות ביחסי עבודה ולכן היא שלחה את הצדדים לדון בתנאי השכר.
דוד טל: מגי, מתי בפעם האחרונה ישבת עם הר"י בנושא הזה?
מגי בר-אשר: אני לא מנהלת משא ומתן.
דוד טל: מי מאנשי האוצר יכול לענות לי על כך?
יעקב מועלם: אני לא ישבתי איתם, יוסי כהן ישב איתם, זה היה לפני כחצי שנה, ולא הצלחנו להגיע איתם להסכמה.
דוד טל: אם אעגן את ההסתייגות הראשונה של חבר-הכנסת לסרי שזה לא יפחת מ-85%, אז מצד אחד אולי לא תהיה התערבות גסה בנושא, נשאיר את זה למשא ומתן ביניכם, אבל יהיה איזה שהוא גג שלא יהיה פחות מ-85%, זה יהיה מקובל עליכם?
ד"ר יורם בלשר: אנחנו סבורים שצריך לשמור את כל התנאים שהיו לפני סיום הכהונה.
ד"ר יורם בלשר: היו"ר דוד טל: אני לא יכול לדון על כל התנאים האחרים, אני יכול לדון רק מה שכאן.
ד"ר יורם בלשר: אני צריך עכשיו להחליט עד כמה להתערב במערכת היחסים שביניכם.
ד"ר יורם בלשר: היות ולא הגעתם לכלל הסכמה, המחוקק צריך כנראה להיכנס, להחליט ולומר כך או כך.
ד"ר יורם בלשר: אני לא רוצה לומר 80% - 90% - 100% אני חושב שאם אגיד שלא יהיה פחות מ- אני מותיר לכם איזה שהוא שטח גמישות שתגיעו למשא ומתן שזה לא יהיה פחות ממשהו.
ד"ר יורם בלשר: אם זה מקובל עליכם, אז אפשר יהיה להתקדם.
ד"ר יורם בלשר: אני יכול לומר ש"תחילתו של חוק זה ביום שייקבע השר ברשומות, השר יקבע את המועד האמור לאחר שייחתם באישור שר האוצר הסכם קיבוצי בדבר זכויותיהם ושכרם של מי שחדל לכהן כמנהל מחלקה, ובלבד שהמועד לא יהיה מאוחר מתום ששה חודשים מיום החתימה על ההסכם".
ד"ר יורם בלשר: אפשר, כפי שאמרתי, להציע איזה שהוא נוסח, אני ניתלה כרגע בהצעתו של חבר-הכנסת לסרי.
לאה ופנר: האם אדוני מוכן לחזור על ההצעה.
דוד טל: ההצעה הראשונה אומרת שאנחנו נקבע בחוק שהשכר של מנהל מחלקה שנפרד בתפקידו לא יפול מ-85% משכרו כמנהל מחלקה.
ד"ר יצחק ברלוביץ: שכרו או השתכרותו?
דוד טל: רציתי לברר את הנקודה הזאת, כנראה שיש פה איזה שהיא אי-הבנה, אבל זו בעיה של המשרד שלי ואני אפתור אותה.
דוד טל: אני מקווה שאכן שלחנו את המכתב לאוצר כדי לדעת מה זה שכר?
דוד טל: האם זה השתכרות?
דוד טל: מה הם מרכיבי השכר?
דוד טל: האם כוננות נמצאת במרכיב השכר?
דוד טל: וכל מיני דברים אחרים.
יעקב מועלם: זה לא נכון שאין מצב שאדם מקבל תוספות שכר או השתכרות יותר גבוהה בגין תפקיד וכשהוא עוזב את התפקיד, השכר לא יורד.
יעקב מועלם: זה קיים באקדמיה, עם רקטורים, דיקנים, מנהלי פקולטות, כל מי שמתמנה לתפקיד, זה קיים גם בצה"ל שמי שנמצא בתפקידים קרביים מקבל תגמול גדול וכשהוא מפסיק להיות בתפקידים קרביים, שכרו יורד.
יעקב מועלם: פה התקדים יהיה הפוך, אם נקבע כאן ששומרים על תנאים מלאים, זה יהפוך לתקדים במערכת, במיוחד שזה ייקבע בחקיקה, שזה הדבר המרכזי.