GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סימן טוב: לא, לא בייבוא מקביל.
סימן טוב: אין תיק.
<אסנת לוקסנבורג: אין תיק שלם וברור.
<אייל מנצור: גם בייבוא מקביל באירופה מבקשים נציג אחראי.
סימן טוב: הוא לא אוחז באותו מידע.
<אסנת לוקסנבורג: באנו מתוך הכרה בצורך של מדינת ישראל גם לספק פתרונות כלכליים לאוכלוסייה.
<אסנת לוקסנבורג: ניסינו למצוא את האיזונים.
<אסנת לוקסנבורג: דיברת על הנסיעה שלנו לאירופה.
<אסנת לוקסנבורג: האירופאים פתחו עיניים גדולות מאוד כששמעו שאנחנו בכלל הולכים לאפשר ייבוא מקביל.
<אסנת לוקסנבורג: הם אמרו: "מה זאת אומרת?
<אסנת לוקסנבורג: אצלנו מבחינתנו כל מוצר, גם אם קונים אותו מאותו יצרן, צריך לעמוד בכל הקריטריונים ובכל הדברים.
<אסנת לוקסנבורג: אין ויתורים בדברים האלה".
<אסנת לוקסנבורג: ישבנו עם משרדי הממשלה האחרים, ניסינו למצוא איזונים, איך נוכל לתת פתרונות במדינת ישראל.
<אסנת לוקסנבורג: זה מה שהמנכ"ל שלי הציג בהתחלה.
<אסנת לוקסנבורג: אמרנו, מתוך הבנה של המסגרת הלאומית שאנחנו חיים בה, אנחנו מבינים את הצורך בייבוא מקביל בעיניים הכלכליות, אבל עדיין אנחנו צריכים בחלק מן האוכלוסיות, שהן אוכלוסיות רגישות – אני חושבת שכל אחד פה שיש לו ילדים יודע שהדבר הראשון שהוא עושה, הוא דואג לילד, הוא רוצה לדעת אילו חומרים הוא שם על הילד.
<אסנת לוקסנבורג: אנחנו יודעים שהספיגה דרך עור הילד יכולה להיות רבה מאוד, להצטבר ברקמות שונות ולגרום לנזקים המשכיים.
<אסנת לוקסנבורג: לא תמיד רואים את זה בתור פריחה, לפעמים רואים את זה בהצטברות של חומרים מסוימים בתוך הגוף.
<אסנת לוקסנבורג: הגדרנו ארבע קבוצות, שהן שלוש הקבוצות שמופיעות פה וגם המוצרים לחלל הפה.
<אסנת לוקסנבורג: אני חייבת להגיד שהיה לחץ גדול מאוד על משרד הבריאות להוציא את המוצרים לחלל הפה.
<אסנת לוקסנבורג: כפי שאמרתי, יצרנו מסלול שבו יכולנו להוסיף את הנושא הזה.
<אסנת לוקסנבורג: אבל עדיין יש אוכלוסיות רגישות מאוד שמבחינתנו עשויה להיגרם להן פגיעה משמעותית בבריאות ואנחנו חושבים שהן צריכות להישאר כאוכלוסיות רגישות מחוץ לעניין.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.
יוליה מלינובסקי: כאימא לשני ילדים, לפי זיכרוני, כאשר הייתי מגיעה לטיפת חלב, יש הבדלים.
יוליה מלינובסקי: יש פעוט שגילו עד שנה, שזה סיפור אחד, ושם צריכה להיות רגישות מיוחדת, יש תינוק ואחר כך פעוט.
יוליה מלינובסקי: אני חייבת להגיד שהיום כאשר הבן שלי בן 10 אני נותנת לו אקמול רגיל למבוגרים, פשוט במינון נמוך יותר.
יוליה מלינובסקי: גיל 18 זה מוגזם.
יוליה מלינובסקי: הם די מתפתחים, אז הם כבר לא תינוקות ולא ילדים ובאמת כבר אין צורך.
יוליה מלינובסקי: מה שכן, אדוני היושב-ראש, צריך להיות סימון מדויק לתינוקות, שזה הכי רגיש, לפעוטות, שזה הקבוצה השנייה, שזה קצת פחות אבל עדיין רגיש מאוד כי יכולים לפתח רגישות למשל לסבון.
יוליה מלינובסקי: אני זוכרת שפעם קניתי איזשהו סבון שהיה כתוב עליו "סבון לתינוקות" והילדה שלי פיתחה כנראה אלרגיה, כנראה זה לא היה מתאים לה.
יוליה מלינובסקי: אין הכללות בילדים.
יוליה מלינובסקי: זה עד שנה, עד 3 שנים ואחר כך עד גיל 6, שזה כבר סיפור אחר.
יוליה מלינובסקי: למען האמת, זה כבר מוגזם גם כן.
יוליה מלינובסקי: משרד הבריאות צריך להיכנס להגדרה אבל כמובן לא גיל 18 כי הם כבר בוגרים.
אלי אלאלוף: בואו נתחיל לקצר קצת בהערות.
אלי אלאלוף: מי שרוצה לדבר חייב להיות על יד השולחן.
<אייל מנצור: אני מחברת "אינשטיין".
<אייל מנצור: אנחנו מתעסקים בייבוא נוסף, כפי שאדוני היושב-ראש רוצה שנגיד, כבר יותר מ-10 שנים, מייבאים גם מוצרים לחלל הפה וגם מוצרי תינוקות, שזה אומר, כפי שחברי פה אמר, שמפו, שמן, טלק, כל המוצרים האלה.
<אייל מנצור: אני יודע שכל הזמן בשנתיים האחרונות מדברים על הורדת יוקר המחיה ופתאום משום מה אומרים פה שאין ייבוא מקביל או ייבוא נוסף לדבר הזה.
<אייל מנצור: לא הייתה לנו שום בעיה לאורך כל השנים עם אף מוצר.
<אייל מנצור: אם עד היום זה היה רגיש ומסוכן – למה נתנו את זה?
<אייל מנצור: אם עד היום זה היה בסדר – אז אני מאמין שזה אמור להמשיך להיות בסדר.
<אייל מנצור: אני לא רואה שום סיבה.
<אייל מנצור: מה היה אתמול שלא טוב להיום?
אלי אלאלוף: תענו.
אלי אלאלוף: למשרד הכלכלה יש תשובה?
אלי אלאלוף: אני מצפה מכם כמשרד הכלכלה להבליט את ההיבטים הכלכליים ולא את ההיבטים המקצועיים הרפואיים.
אלי אלאלוף: לא הבנתי פה.
אלי אלאלוף: יש לי שאלה פשוטה, של העם: זה מייקר?
<אנואר חילף: כן, חד-משמעית.
<אנואר חילף: אדוני היושב-ראש, בואו נתייחס למספרים הקטנים.
<אנואר חילף: יש ייבוא מקביל בכמות קטנה מאוד.
אלי אלאלוף: אתה ממליץ, כדי לא לייקר – עד גיל 6.
אלי אלאלוף: והיות ואמרתי בהתחלת הדיון שמה שמעניין אותי לפני הכול זה בריאות הציבור, אז אתה מבין שאני מעדיף לתת עדיפות לבריאות.
אלי אלאלוף: אם תביא לי נימוקים רפואיים – וזה לא תפקידך, אתה יכול לבקש חוות דעת מקצועית מגוף אחר – שהבריאות לא נפגעת אחרי גיל 6, אז אלך אתך לגיל 6.
אלי אלאלוף: כרגע הבאנו הצעת חוק שנותנת תשובות לבריאות הציבור, אל תשכחו את זה אף פעם.
אלי אלאלוף: בסדר עדיפות שני מופיע נושא יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: אז אי אפשר.
אלי אלאלוף: פה אנחנו בדילמה מטורפת, כולנו.
אלי אלאלוף: תגידו לי: מה חשוב לבן שלך, בריאות או שתחסוך גרוש?
אלי אלאלוף: זה היה לנו גם בסימון המזון.
<אייל מנצור: השאלה היא האם עד אתמול הבריאות לא הייתה חשובה.
אלי אלאלוף: אדוני, אל תשמיע הערות שלא נכנסות לפרוטוקול.
אלי אלאלוף: לא הקשבנו, לא ידעתי מה אתה אומר.
שרן השכל: אבל אם אני רוצה לייבא עכשיו שמן תינוקות של "ג'ונסון אנד ג'ונסון", נניח שאני צריכה להשתמש בגלונים בכל חודש.
שרן השכל: אנחנו רוצים הרי להוזיל את מחיר המוצר הזה לאימהות, להורים, לכל אחד.
אלי אלאלוף: תוכלי להביא בצורה רשמית.
שרן השכל: הנה, אתה סוגר את השוק, מערים עוד קשיים.
סימן טוב: להיפך.
שרן השכל: או ויטמינים לילדים בני 10 או קרם הגנה מפני השמש.
שרן השכל: נו, באמת, אלה מוצרים שאנחנו משתמשים בהם.
אלי אלאלוף: ויטמינים זה כבר תמרוקים?
שרן השכל: לא, אבל קרם הגנה מפני השמש, שילדים צריכים להשתמש בו בכמויות בטיולים כאשר הם כל היום בחוץ, ילדים בני 6.
שרן השכל: כמה הרעלות היו בגלל קרם הגנה מפני השמש שעכשיו נחסום למעשה את הייבוא?
שרן השכל: בואו נדבר במספרים: האם היו בעיות?
אלי אלאלוף: בסדר, נדבר במספרים.
<אדם פרידלר: אני המנכ"ל והבעלים של רשת "גוד פארם" – רשת פארם מוזלת.
<אדם פרידלר: אתייחס דווקא לנושא הזה של מוצרים לתינוקות.
<אדם פרידלר: אתייחס דווקא לשתי הנקודות שאתה מדבר עליהן.
<אדם פרידלר: אנחנו מוכרים את כל המוצרים האלה בייבוא מקביל בלבד, זה אומר אל-סבון לתינוק, שמפו לתינוק, שמן וכל המוצרים האלה שמגיעים בייבוא מקביל.
<אדם פרידלר: לצערנו או לשמחתנו הרבה המוצרים הכי נמכרים, נתחי השוק הגדולים ביותר הם באמת של "ג'ונסון אנד ג'ונסון" ו"ולדה", אלה מותגים בין-לאומיים שמהווים את מרב השוק.
<אדם פרידלר: כל הורה צעיר פה מכיר את המותגים האלה ויודע שזה מה שהוא בסוף לוקח מן המדף.
<אדם פרידלר: לעצור את הדבר הזה – זה לא פחות מפשע.
אלי אלאלוף: למה זה עוצר?
<אדם פרידלר: כתוב שלא ייעשה ייבוא מקביל של המוצרים האלה, חד-משמעית.
סימן טוב: תעשה ייבוא רגיל.
<אדם פרידלר: אסור לעצור את הדבר הזה.
<אדם פרידלר: אציג לך דוגמה מן השטח, לא בנפנופי ידיים.
<אדם פרידלר: אני מוכר היום שמן לתינוק של "ג'ונסון אנד ג'ונסון" ב-10 שקלים לצרכן.
<אדם פרידלר: אם אתה קונה את זה היום מן היבואן הרשמי המחיר נע, אם אתה יודע לקנות באופן נורמלי אתה משלם בערך 12–13 שקלים כאשר אתה קונה את זה, לא כשאתה מוכר את זה, ואני לצרכן מוכר במחיר זול יותר ממה שהיום מכולת תקנה מהיבואן הרשמי.
<אדם פרידלר: איזו סיבה יש לעצור את זה?
עוד דבר: אסיים ואומר שאני מרגיש שיש מין משא ומתן שהתנהל: "בסדר, אנחנו נוותר על המוצרים של חלל הפה ואתם תוותרו על מוצרי תינוקות".
עוד דבר: עם מי אנחנו מנהלים משא ומתן?
עוד דבר: יש אחד שנהנה מזה, אני לא רוצה להזכיר את שמו של הנהנה, והמון נפגעים.
עוד דבר: האם מטרתכם להגן על הדבר הזה?
עוד דבר: יש אחד שנהנה מאוד, כי הוא יישאר לבד, וכל שאר הציבור ייפגע.
עוד דבר: תעשו אתם את הבחירה.
<עובדיה צוריאל: אני מחברת "אינשטיין".
<עובדיה צוריאל: רציתי לחדד, אדוני היושב-ראש, שמטעים אותך לחשוב שמדובר במוצרים עד גיל 6.
<עובדיה צוריאל: אנחנו לא מדברים על מוצרים עד גיל 6 אלא מדברים בכלל על מוצרים לתינוקות.
<עובדיה צוריאל: כל המוצרים שאנחנו מייבאים הם לגיל 8 חודשים, שנה, שנתיים, 3 שנים, 4 שנים, ואין בהם שום סיכון.
<עובדיה צוריאל: ולראיה, כבר 16 שנים אנחנו מייבאים, בהצלחה רבה, בבקרה גדולה מאוד.
<עובדיה צוריאל: אדוני היושב-ראש, אי אפשר כמובן בכלל להביא את המוצרים האלה בייבוא רגיל.
<גולן שלמה אלבז: אני מחברת "ביוטי קייר".
<גולן שלמה אלבז: אני רוצה להעלות את נושא המדינות המוכרות.
אלי אלאלוף: זה לא מופיע בסעיף הזה.
אלי אלאלוף: נגיע לזה עוד מעט.
<גולן שלמה אלבז: אני רק רוצה לחזק את ידו.
<גולן שלמה אלבז: מה שקורה כרגע- - -
אלי אלאלוף: אתה מחזק אותו בסעיף שאתה לא דן בו?
<גולן שלמה אלבז: הסעיף ההוא עוד רחוק.
אלי אלאלוף: אז בסדר, נגיע אליו.
<גולן שלמה אלבז: זה ה"פיל" שברפורמה.
<גולן שלמה אלבז: אנחנו מדברים פה על הכול, אבל זה ה"פיל" שברפורמה, שאף אחד לא מדבר עליו.
<גולן שלמה אלבז: באנו לעשות סדר ובסופו של דבר יוצא שאנחנו עושים סגר.
<גולן שלמה אלבז: סגרנו את מדינת ישראל בפני 159 מדינות לייבוא.
<גולן שלמה אלבז: רק הדבר הזה כשלעצמו, ללא ספק, יגרום לעליית מחירים מטורפת בשוק.
<גולן שלמה אלבז: אני לא מבין איך אנחנו ממשיכים לדבר על הרפורמה כאשר ה"פיל" הזה נמצא באמצע החדר.
<גולן שלמה אלבז: הנושא הזה חייב להיות מטופל.
אלי אלאלוף: אל תנצל את ההתלבטות שלי כדי לומר עוד משפט ועוד משפט.
<גולן שלמה אלבז: הייתי נוכח כאן בכל הדיונים ועד היום לא דיברתי.
<גולן שלמה אלבז: פשוט זה בדמי.
<גולן שלמה אלבז: זה שמדינת ישראל אינה מדינה מוכרת, מעבר לכך שזה אבסורד זה יגרום לכך שכל המוצרים שיובאו עד היום לישראל מ-159 מדינות לא יוכלו להמשיך להימכר בה.
<גולן שלמה אלבז: מה ההיגיון?
<גולן שלמה אלבז: שמעתי את מנכ"ל משרד הבריאות אומר לפני כן: אני מאוד-מאוד רגוע לגבי המוצרים שנכנסו עד היום.
אלי אלאלוף: אתה חוזר לדיון שסגרנו על ההערות הכלליות?
אלי אלאלוף: אל תנצלו את טוב הלב שלי, יש לו מגבלות בסוף.
שרן השכל: לגבי ההגדרה "תמרוק רגיש", שתי הצעות, גם לגבי "תמרוק" וגם לגבי "תמרוק רגיש" בנוגע להגדרות.
שרן השכל: נגיע אחרי זה לתקנות ומה זה אומר, על הייבוא והכול.
שרן השכל: אני חושבת שחשוב להוסיף, אם אנחנו באמת רוצים לדאוג לתינוקות ולנשים אז בואו נוסיף פה, כפי שאמרנו: "עד גיל 3", שזה יהיה חלק מן ההגדרות, בנוגע להגדרה ""תמרוק" – כהגדרתו בסעיף 55א לפקודה".
שרן השכל: אני מציעה, משום שטרם עברה חקיקה שמחריגה מוצרי בישום וסבון, להגדיר את זה כמוצר קוסמטיקה, לא כולל מוצרי בישום וסבון, אלא אם כן הם יגישו כבר תיקוני חקיקה בהצעת חוק נפרדת.
<ענת מימון: אי אפשר בתקנות לקבוע הגדרה שסותרת את הפקודה שמכוחה התקנות האלה נכתבו.
<ענת מימון: ההגדרה "תמרוק" חייבת להיעשות במסגרת חקיקה ראשית בפקודה.
<ענת מימון: אין לנו דרך להתגבר על זה כרגע.
שרן השכל: אז אולי לדרוש להעביר לפחות בוועדת השרים לענייני חקיקה את התיקון לחוק.
גלוי מאוד: אנשי משרד הבריאות, אתם רוצים להגיד משהו לסיכום?
<אסנת לוקסנבורג: גיל 3, לפחות בעמדה המקצועית שלנו, הוא לא גיל שבו המערכות הקריטיות מסיימות להתפתח.
<אסנת לוקסנבורג: הילד נמצא בתקופת צמיחה, בתקופה שהתאים שלו מתחלקים במהירות גדולה יותר, שהוא צובר בתוך הרקמות שלו בצורה גבוהה יותר.
<אסנת לוקסנבורג: אנחנו חושבים שצריך לקבוע כאן גילאים מבוגרים יותר.
שרן השכל: אבל כמה בעיות היו עד היום?
סימן טוב: נציע לכם נוסח על העניין הזה.
אלי אלאלוף: "גנבת" לי את הסיכום שלי...
אלי אלאלוף: בנושא הזה אני מוכן להיות חלק מן ההתייעצות.
אלי אלאלוף: אנחנו נגיע עם הצעה אחרת ממה שיש כרגע על השולחן.
<ענת מימון: זו למעשה המסגרת לגבי הייבוא המקביל.
<ענת מימון: זה אומר שצריך לקבל היתר מראש לצורך הייבוא ולצורך השיווק של המוצרים האלה.
<ענת מימון: פה זה ההוראה המהותית, שאומרת שמה שנגדיר כ"תמרוק רגיש" לא יוכל להיכנס למסגרת הזאת של ההיתר לצורך הייבוא והשיווק.
סימן טוב: מדברים כעת על הפרק של ייבוא מקביל שמתחיל בעמוד 15.
סימן טוב: היא פשוט קפצה אחורה בגלל ההגדרה "תמרוק רגיש".
אלי אלאלוף: תודה על העזרה של המנכ"ל.
<ענת מימון: אנחנו עוברים לתקנה 27, שמונה את התנאים, שבהתקיימם ניתן יהיה לקבל היתר לצורך ייבוא מקביל של תמרוק.
<ענת מימון: למעשה אחד התנאים אומר – אני מזכירה שבנוסח הקודם של התקנות הייתה דרישה שהתמרוק עצמו משווק במדינה מוכרת.
<ענת מימון: כרגע הקלו בדרישה הזאת, אין כבר דרישה לשיווק ממדינה מוכרת.
סימן טוב: אין דרישה לייצור אבל יש דרישה לשיווק.
<ענת מימון: צריך רק שהספק יהיה בעל עסק למכירת תמרוקים במדינה מוכרת.
<ענת מימון: השיווק נשאר רק לגבי מוצרי חלל הפה.
<ענת מימון: אנחנו נגיע לזה.
<ענת מימון: אני מזכירה, זה קשור להערות שהעלו לגבי מדינה מוכרת.
<ענת מימון: כאשר חוקקנו את הפקודה, בתוספת לפקודה קבענו רשימה של מדינות מוכרות, ואקרא אותה: מדינות החברות באיחוד האירופי, אוסטרליה, איסלנד, ארצות הברית, יפן, נורבגיה, ניו זילנד, קנדה ושווייץ.
<ענת מימון: את התוספת אפשר לתקן בצו, כלומר לא צריך חקיקה ראשית, משרד הבריאות יכול להביא צו והוועדה מאשרת ואפשר לתקן את המדינות המוכרות הנוספות, אם רוצים.
<ענת מימון: זה תקנה 27 והתנאים למתן היתר.
שרן השכל: האם זה אומר למשל שמסין, מדינה לא מוכרת היום, שיש בה כמעט את כל מפעלי הקוסמטיקה הגדולים ביותר, ממנה לא נוכל לעשות ייבוא מקביל?
<ענת מימון: אעיר רק שקודם כול לפי החוק אי אפשר גם ייבוא ראשי אלא אם כן יש לו תעודה על שיווק חופשי במדינה מוכרת, כלומר זה מתחיל עוד קודם.
<ענת מימון: לגבי הייבוא המקביל, נדרש שהספק מתגורר במדינה מוכרת.
<אסנת לוקסנבורג: צריך לתת פה הבהרה.
אלי אלאלוף: קודם כול תנו ליועצת המשפטית שלנו לסיים את דבריה.
<ענת מימון: אם לספק יש עסק במדינה מוכרת, גם אם המוצרים שאת רוצה לקנות לא משווקים באותה מדינה מוכרת, תוכלי לעשות ייבוא מקביל.
<ענת מימון: כלומר, נדרש שהספק יפעל במדינה מוכרת.
שרן השכל: כלומר, אם לחברת "שנל" יש מפעל בסין, בגלל שהיא משווקת גם בצרפת- - -
<ענת מימון: אז תוכלי לקנות ממנה.
שרן השכל: ממי אני צריכה לקבל את האישור הזה?
שרן השכל: אלה אישורים שאני צריכה עכשיו להביא מהמדינה שמשווקת את מוצרי "שנל" או שמשרד הבריאות כבר- - -
מירב בן ארי: המפעל הוא שצריך לתת ליבואן את האישור שהוא מוכר בצרפת?
<ענת מימון: המשווק, זה שאתה בקשר אתו.
מירב בן ארי: זה שאתה בקשר אתו, הוא צריך ללכת למפעל בסין ולהגיד לו?
<נילי חיון דיקמן: התשובה היא זאת: כשמבצעים ייבוא מקביל היבואן המקביל לא רוכש את המוצר מהמפעל, הוא רוכש אותו מאיזה ספק שקדם לו בשרשרת.
<נילי חיון דיקמן: ההוראה אומרת שהוא צריך לרכוש את זה מספק שיש לו אישור לשמש כספק בתחום התמרוקים במדינה מוכרת, ואז אנחנו מבטיחים שבאותה מדינה מוכרת יש רגולציה גם על אחסון והובלה ושהספק הזה עומד בתנאי אותה מדינה ביחס לאחסון והובלה.
<נילי חיון דיקמן: הרצון הוא רק לוודא שמדובר בסחורה חוקית שמגיעה מצינורות השיווק החוקיים והרגילים שקיימים.
<נילי חיון דיקמן: את לא צריכה להביא אישור מהמפעל.
מירב בן ארי: לא, כי זה נמכר בארצות הברית.
<גולן שלמה אלבז: אני רוצה להבהיר את הסוגיה.
שרן השכל: כלומר, האישור הוא מ"טרגט" לאותו מוצר שקנית בארצות הברית ואתה לא צריך להביא אישור מן המפעל בסין.
מירב בן ארי: זה כל הקטע, שזה מוצר שנמכר במדינות מוכרות.
<גולן שלמה אלבז: אני מנכ"ל חברת "ביוטי קייר", רשת הקוסמטיקה המובילה בישראל למכירה של מוצרים של "Value for money", במחירים שחברת הכנסת מירב בן ארי בישיבה הקודמת עשתה לנו קידום רציני.
אלי אלאלוף: אל תעשה פרסומת.
<גולן שלמה אלבז: אני בכוונה מדגיש את זה כי אף אחד לא יכול לחשוד בנו שאולי יש לנו איזשהם אינטרסים סמויים או משהו כזה.
<גולן שלמה אלבז: אנחנו אך ורק בעד הוזלת יוקר המחיה, והראינו את זה במשך 25 שנות קיומנו.
<גולן שלמה אלבז: אנחנו מוכרים במחירים שאין אותם בשוק.
אלי אלאלוף: מה אתה מבקש לומר?
<גולן שלמה אלבז: אני רוצה להגיד שיש הבדל בין ייבוא מקביל לבין ייבוא מותג פרטי.
<גולן שלמה אלבז: זה נופל פה בין הכיסאות.
<גולן שלמה אלבז: ייבוא מותג פרטי ממדינה לא מוכרת הוא בלתי אפשרי.
<גולן שלמה אלבז: סגרנו בפועל, דה פקטו, את ישראל לייבוא מרוב מדינות העולם.
<גולן שלמה אלבז: הדרישה להמצאת Certificate of free sale ממדינה מוכרת, הדרישה מיצרן, אם אני פונה היום ליצרן דרום קוריאני או טאייוואני, אני צריך להגיד לו: תביא לי בבקשה Certificate of free sale שמאשר שהמוצר שלך נמכר בצרפת.
<גולן שלמה אלבז: איך, לעזאזל, הוא אמור להביא לי את המסמך הזה?
<גולן שלמה אלבז: איך הוא יכול להביא את זה?
אלי אלאלוף: הוא לא מייצא לאף מדינה?
<גולן שלמה אלבז: הוא מייצא אבל הוא לא עוסק מורשה בצרפת.
אלי אלאלוף: אולי זה מוצר מורעל?
<גולן שלמה אלבז: הוא לא עוסק מורשה בצרפת, אין לו נגישות לגופים שנותנים את האישור.
<גולן שלמה אלבז: בדקתי את הנושא.
<גולן שלמה אלבז: אנחנו לא אומרים את זה סתם, הנושא הזה נבדק.
אלי אלאלוף: אני יכול לנסות להבין את מה שאתה אומר בלהט, עכשיו גם ברוגע.
אלי אלאלוף: אתה רוצה להגיד: היות וישראל היא לא מדינה מוכרת אז הייצור המקומי לא ניתן להשתמש בו?
<רבקה מזרחי: אין לגיטימציה ממשרד הבריאות הישראלי.
<רבקה מזרחי: משרד הבריאות מבטל את עצמו.
<גולן שלמה אלבז: יש פה אבסורד נוסף בתקנות, שתיכף אראה לכם, שגם יצרן מקומי לא יוכל לאשר מוצרים בישראל אלא רק במעבדות בחוץ לארץ.
<גולן שלמה אלבז: זה תקנה 20.
אלי אלאלוף: תרשמו לכם שעליכם לענות תשובה בעניין הזה.
מירב בן ארי: אני רוצה להעיר משהו.
מירב בן ארי: אני רוצה לשאול, ושאלתי גם את משה בר סימן טוב.
מירב בן ארי: לאדם ישראלי יש מפעל בטורקיה, מפעל רק שלו.
מירב בן ארי: במקום לפתוח בישראל מפעל, שעולה הרבה כסף, ועדי עובדים וכל הדברים האלה, הוא החליט לפתוח מפעל בטורקיה, זה הכי קרוב לו, זה שעה טיסה, והוא מייבא עכשיו לארץ.
מירב בן ארי: זה מפעל שלו, רק שלו.
מירב בן ארי: הוא לא מוכר בצרפת, את כל הדברים הוא מביא לארץ.
מירב בן ארי: למה אנחנו לא מאפשרים את זה?
סימן טוב: אל"ף, זה החוק.
מירב בן ארי: זה הרבה יותר זול.
מירב בן ארי: אז נשנה את החוק, אז נוסיף הסתייגות, אם הוא מוכר רק לארץ.
סימן טוב: אסביר לכם למה.
סימן טוב: אבל זה החוק, זה לא התקנות.
<גולן שלמה אלבז: גם הבשמים זה בחוק.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם לא ממונים גם על מתן רשות הדיבור וגם על ההערות.
סימן טוב: המטרה של תיקון החקיקה – אתם עשיתם את זה, ולדעתי כמובן בצדק, ותיכף נדבר על הוראות המעבר שנתנו – היא לומר: אנחנו כמדינה לא בודקים יותר דברים בעצמנו.
סימן טוב: היום אנחנו בודקים כל מוצר לפני שהוא נכנס לארץ.
סימן טוב: זה מייצר עלויות, זה מייצר בירוקרטיה, זה מייצר יוקר מחיה, זה מייצר ריכוזיות.
מירב בן ארי: זאת בשורה.
סימן טוב: אנחנו נותנים למוצר להיכנס לארץ.
סימן טוב: אנחנו בעצם "רוכבים" על רגולציה שנעשית במדינות מפותחות, זה המהות של העניין.
סימן טוב: לכאורה, היינו רוצים שיהיה הסכם בינינו לבין אירופה.
סימן טוב: זה אפשרי וזה בר-השגה.
סימן טוב: אני לא חלילה אומר שלא צריך לעשות את מה שאנחנו עושים, אבל צריך לעבוד במקביל ובנוסף על כך שיהיה הסכם בינינו לבין אירופה, שכל מה שמשולב באירופה – ויהיה שם נציג אחראי – יהיה גם פה, כלומר שהמנגנון יהיה זהה לחלוטין.
סימן טוב: אנחנו לא בודקים דברים בעצמנו אבל אנחנו רוצים להבטיח שמוצר שהגיע לישראל נבדק במדינה שאנחנו מרגישים בטוחים במערכת הרגולטורית שלה.
סימן טוב: לכן המדינות המוכרות הן האיחוד האירופי, ארצות הברית, יפן ומדינות אחרות.
סימן טוב: יש מדינות שלא יהיו מדינות מוכרות, נקבתם בשמן פה, בשל טעמים אחרים.
סימן טוב: לא אחזור ואמנה את המדינות האלה.
סימן טוב: יש מדינות שאולי.
סימן טוב: לגבי דרום קוריאה, נצטרך ללמוד את המערכת הרגולטורית שיש בדרום קוריאה, והתחייבנו לעשות את זה.
סימן טוב: יש לי סיבה להאמין שהמערכת הרגולטורית בדרום קוריאה טובה ונוכל להכניס גם אותה לרשימת המדינות המוכרות.
סימן טוב: יש מדינות אחרות שלא.
מירב בן ארי: אתה לא עונה על השאלה שלי.
סימן טוב: עניתי לך.
סימן טוב: אני לא רוצה שיוגדר מוצר אך ורק עבור ישראל שלא נבדק.
מירב בן ארי: לא דיברתי על מוצר שנמכר בטורקיה.
סימן טוב: אבל הוא לא נבדק בשום רשות רגולטורית שאני יודע לסמוך עליה.
שרן השכל: אתה לא יכול לעשות מה שאתה עושה ליצרנים מקומיים- - -
סימן טוב: עכשיו אתם מדברים על ייבוא מקביל.
סימן טוב: זאת התשובה, שאני לא עושה.
אלי אלאלוף: התשובה שכרגע נאמרה לא מחייבת תגובה.
<קריאה: תשובה לעניין בריאות הציבור, שהוא דיבר עליה כרגע.
סימן טוב: אגב, ההערה הזאת לא רלוונטית לייבוא מקביל.
סימן טוב: זה ייבוא רגיל.
מירב בן ארי: זה ייצוא, אבל במקום שהמפעל יהיה בארץ הוא בטורקיה.
<רבקה מזרחי: אני מ"יהודה ל.
<רבקה מזרחי: מזרחי בע"מ".
<רבקה מזרחי: אני יבואנית של מותג פרטי.
<רבקה מזרחי: למותר לציין שהרגולציה הזאת חיסלה את המותג הפרטי.
<רבקה מזרחי: יש לי מפעל בירדן.
<רבקה מזרחי: המכונות שלי, החומרים שלי מגיעים מאירופה ומקנדה.
<רבקה מזרחי: יש לי את כל האישורים אבל מאז כניסת החוק לתוקף אני עבריינית.
<רבקה מזרחי: העסק שלי הוא משנת 1939.
<רבקה מזרחי: אני עושה תמרוקים כבר ארבעים שנים כחוק.
<רבקה מזרחי: אני לא יבואנית מקבילה, לא מבריחה, לא מרעילה ילדים.
<רבקה מזרחי: אני לא מבינה למה עד עכשיו היה בסדר להביא את כל האישורים של המפעל, להביא שתי דוגמאות ולהיות חוקית, למה לא אוכל לעשות את זה ממחר?
<רבקה מזרחי: למה משרד הבריאות לא עומד על כך שישראל תהיה מדינה מוכרת ואז כל אחד יוכל להיות תקין ובריא ובטוח לציבור?
<רבקה מזרחי: שני מוצרים, בדיקת מעבדה מוכרת, וגמרנו, וכולם חוקיים.
<רבקה מזרחי: לא ראיתי שאסור להביא לאירופה מסין, שאסור להביא מיפן, שאסור להביא מהירח.
<רבקה מזרחי: כל עוד יש אישורים מותר לכולם להביא.
אלי אלאלוף: מישהו במשרד הבריאות יכול לענות?
אלי אלאלוף: אני לא חושב שהגון לחסל עסקים כך.
מירב בן ארי: נכון, בטח זו לא הייתה המטרה של הרפורמה הזאת.
<רבקה מזרחי: בעקבות האי-וודאות הפסדתי המון הזמנות.
<רבקה מזרחי: אני ספקית של "ביוטי קייר", של "סקארה", של הרשתות הבינוניות.
<רבקה מזרחי: סליחה, אני מדברת מדם לבי.
אלי אלאלוף: גברת מזרחי, ברור שמהלך כזה שמחסל עסקים הוא לא המטרה.
אלי אלאלוף: לא התכוונו פה לסגור עסקים.
אלי אלאלוף: בואו נאפשר תשובה.
<אסנת לוקסנבורג: קודם כול, כמובן שאנחנו לא באים לחסל עסקים או לפגוע.
<אסנת לוקסנבורג: בכלל, באמירות הכלליות פה צריך להזכיר גם את התעשייה הישראלית, שהאינטרס של הוועדה ושל כולנו פה הוא לחזק מפעלים בארץ ולא להוציא לחוץ לארץ, אבל זה דבר אחר שלא אגע בו כרגע.
אלי אלאלוף: עסקים כאלה חשובים מאוד לקידום השלום.
<אסנת לוקסנבורג: חשוב מאוד שיהיה פה אינטרס, גם של הוועדה וגם של חברי הכנסת, ליצור סיטואציה שמחזקים תעשייה ישראלית בארץ.
<אסנת לוקסנבורג: לעניין הנושא שעולה פה, אנחנו עוברים משיווי משקל אחד לשיווי משקל אחר.
<אסנת לוקסנבורג: אי אפשר לאכול את העוגה ולהשאיר אותה שלמה.
<אסנת לוקסנבורג: אנחנו מפסיקים לבדוק.
<אסנת לוקסנבורג: אם פעם היו מגיעים אלינו מוצרים, היינו מקבלים את כל התיק, היינו יודעים בדיוק מה יש שם בפנים, יודעים לעשות הערכת סיכונים- - -
מירב בן ארי: אבל את זה כבר שמענו.
מירב בן ארי: הוא אמר את זה, לא צריך לחזור על הדברים.
מירב בן ארי: את לא עונה לה.
מירב בן ארי: תעני לה.
מירב בן ארי: שמעתי את הנאום הזה, שאתם לא בודקים.
מירב בן ארי: די, כבר עשר פעמים שמענו, גם בישיבה הקודמת.
מירב בן ארי: שמענו כבר שהוא לא בודק עכשיו.
מירב בן ארי: עוד פעם?
מירב בן ארי: שוב היא תיתן את הנאום שלה.
<אסנת לוקסנבורג: זה לא ראוי שאת קוראת לי אינטליגנטית.
<אסנת לוקסנבורג: אני מכבדת אותך.
מירב בן ארי: אבל די, שמענו את הנאום, שאתם לא בודקים.
מירב בן ארי: תני לי משהו חדש.
אלי אלאלוף: תרשי לי הערה משלימה, ברשותך.
אלי אלאלוף: יש עובדה בשטח, כפי ששמענו כרגע מגברת מזרחי.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשמוע, אם יש פה כרגע החלטה שפוגעת בעוּבדות שהיו עד עכשיו טובות, למה אי אפשר לעשות חריגים למקרים מסוימים?
<אסנת לוקסנבורג: כי אנחנו מפסיקים לבדוק.
<אסנת לוקסנבורג: אם בעבר אותו גורם היה מגיע אלינו, מביא את כל הנתונים- - -
אלי אלאלוף: אבל שמת לב שאת קובעת עכשיו תקנות שמחסלות מפעלים.
אלי אלאלוף: למה להסכים לזה?
שרן השכל: ומה עם המפעלים בארץ?
שרן השכל: מה הם אמורים לעשות?
<אסנת לוקסנבורג: אנחנו עוברים לשיטת רגולציה אחרת.
<אסנת לוקסנבורג: נכון, יש לה יתרונות ויש לה חסרונות.
אלי אלאלוף: הרגולציה הזאת שפוגעת בגברת מזרחי לא יכולה להתקיים.
מירב בן ארי: היא הורסת עסקים.
סימן טוב: עשינו הוראת מעבר.
סימן טוב: צריך להבין, אנחנו לא יכולים לקיים שתי מערכות רגולטוריות.
סימן טוב: כפי שאמרתי, היום הכול לפני שהוא משווק, לפני שהוא נכנס למדפים מגיע אלינו ואנחנו בודקים אותו.
סימן טוב: מחר לא, אנחנו סוגרים את המערכת הזאת.
אלי אלאלוף: כולל הגופים שקיימים היום ומפרנסים אנשים?
סימן טוב: אסביר מה עשינו.
סימן טוב: אומר איזה מענה נתנו לאותה יצרנית ספציפית ומה אנחנו מצפים שיקרה מעבר לתקופת המעבר.
סימן טוב: דבר ראשון, הדברים כתובים בחוק.
סימן טוב: אנחנו לא אומרים את זה כדי להתחמק אלא כדי להסביר שיש פה איזשהו היגיון.
סימן טוב: אמרנו: אנחנו לא בודקים לפני אלא אנחנו מסתמכים על הודעת היצרן ובודקים על ידי כך שהוא משווק במדינה עם מערכת רגולטורית שאנחנו יכולים לסמוך עליה.
סימן טוב: מה כן עשינו?
סימן טוב: מכיוון שאנחנו ערים לסיטואציה הזאת, אמרנו שבחמש השנים הקרובות כל מי שיש לו אישור, על כל תיק המוצרים שהוא מייצר, על כל הפורטפוליו שלו, יוכל להמשיך לשווק אותו בחמש השנים הקרובות.
סימן טוב: מה אנחנו מצפים שיקרה לאחר חמש שנים?
סימן טוב: אני לא יודע לגבי המפעל הספציפי של גברת מזרחי בירדן, אבל מפעלים בטורקיה, בסין או במקומות אחרים – חלק מן המפעלים האלה משווקים גם מותגים פרטיים למדינות באירופה.
סימן טוב: לכן אנחנו רוצים שאותו מוצר שמגיע לישראל מסין או מטורקיה או מירדן יהיה מוצר שמשווק גם באירופה, ואז אני יודע כרגולטור ישראלי שהמוצר הזה עבר "אינספקשן" של רגולטור אירופאי, או אמריקאי, או יפני או מישהו אחר שאני סומך עליו.
סימן טוב: זה האיזון שאנחנו מנסים לעשות.
סימן טוב: מכיוון שאנחנו מבינים שלעשות את ה"שיפטינג" הזה – אגיד לכם מה אני לא יודע לקיים: אני לא יודע לקיים שתי מערכות רגולטוריות מקבילות.
<גולן שלמה אלבז: אתה לא צריך.
<גולן שלמה אלבז: אם ישראל מדינה מוכרת – אין צורך.
סימן טוב: מי שמייצר בישראל – אין לו בעיה.
סימן טוב: מי שמשווק בישראל ומשווק גם במדינה מוכרת ממדינה לא מוכרת – גם אין בעיה.
סימן טוב: כל עוד זה עבר את התהליך במדינה מוכרת זה בסדר.
סימן טוב: נכון, יש לנו בעיה, ולכן נתנו תקופת הסתגלות, לגבי יצרנים שמייצרים במדינה לא מוכרת וכל תוצרתם מגיעה לישראל.
סימן טוב: נתנו להם מעבר לחמש השנים האלה גם את המועד עד כניסת התקנות לתוקף – הצענו את סוף שנת 2018 – לרשום גם מוצרים חדשים וליהנות מן ההגנה הזאת לחמש שנים.
סימן טוב: זה המקסימום שהרגשנו שאנחנו יכולים לעשות באיזונים האלה.
סימן טוב: שוב, אני לא יודע לקיים שתי מערכות רגולטוריות.
<אסנת לוקסנבורג: אני רוצה להשלים, ברשותך, את דברי המנכ"ל שלי.
<אסנת לוקסנבורג: ישראל היא באמת שוק חשוב, אבל היא לא שוק גדול מאוד.
<אסנת לוקסנבורג: יצרנים שפועלים במדינות אחרות בדרך כלל מכוונים לשווקים נוספים.
<אסנת לוקסנבורג: אנחנו רוצים שהסטנדרט של המוצרים שיגיעו לפה, מעבר לכל מה שהמנכ"ל שלי אמר, שהוא עובר "אינספקשן" של גורם רגולטורי נוסף, שהסטנדרט שיגיע לפה יהיה גבוה, כמו הסטנדרט שנדרש בצרפת.
מירב בן ארי: אף אחד לא עונה על השאלה.
<גולן שלמה אלבז: איסלנד מדינה מוכרת עם 300,000 תושבים.
<אסנת לוקסנבורג: מה גם שיש סיכון.
<אסנת לוקסנבורג: צריך לראות ברקע שיש גם סיכונים ואצוות שמיועדות אך ורק למדינת ישראל, שמגיעות אך ורק לאוכלוסייה בישראל.
<אסנת לוקסנבורג: לצערנו הרב ראינו את זה גם במקרה של "רמדיה", שהייתה אצווה שמיועדת אך ורק למדינת ישראל והתוצאות שלה באו לידי ביטוי.
אלי אלאלוף: מפני שזה הוזמן כך.
<מורן שקלאר: אני יועצת משפטית של "א.פ.י חורי הפצה".
<מורן שקלאר: דיברתי כאן גם בעבר.
<מורן שקלאר: אנחנו חברה שיש לנו גם "פרייבט לייבל" ואנחנו גם עושים ייבוא מקביל.