GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מורן שקלאר: אני עדיין לא מבינה, גברת לוקסנבורג מדברת פה על יתרונות וחסרונות, שמשרד הבריאות לא יכול לנהל שתי מערכות מקבילות.
<מורן שקלאר: אני לא מבינה איך משרד הבריאות היום מתכחש למוצרים שהוא אישר בסטנדרטים גבוהים, הסטנדרטים שלו, במשך שבעים שנים.
<מורן שקלאר: אז פתאום הסטנדרטים אחרים?
<מורן שקלאר: הוא מתכחש להם?
סימן טוב: לא מתכחשים.
סימן טוב: נתנו חמש שנים.
<מורן שקלאר: חמש שנים זה למעשה הארכה.
<מורן שקלאר: במקום שהעסק שלנו יחוסל היום אז הוא יחוסל בעוד חמש שנים.
<מורן שקלאר: זה מה שנתת לי, אין אפשרות אחרת, כי הרי הדרישה שלכם לא ישימה.
<מורן שקלאר: חשוב לי להדגיש בפני חברי הוועדה, הדרישה לא ישימה.
<מורן שקלאר: אם היצרן שלי הוא סיני והמוצר משווק בהולנד, אין לי קשר למדינת צד שלישי, לצורך העניין: הולנד, הוא לא מכיר אותי, לא אוכל להשיג ממנו Free sale.
<מורן שקלאר: דרך אגב, אני אפילו לא יודעת, מהתקנות אי אפשר לדעת איזו רשות אמורה להנפיק את התעודה הזאת: משרד הבריאות ההולנדי, לשכת המסחר ההולנדית?
<מורן שקלאר: אי אפשר להבין.
<מורן שקלאר: עד היום אף אחד לא מבין.
סימן טוב: היצרן צריך להביא לך.
<מורן שקלאר: זה לא באמת משנה כי אני לא יכולה להשיג את המסמך הזה.
<מורן שקלאר: לי יש קשרים עסקיים רק עם היצרן הסיני, לצורך העניין, לא עם אף הולנדי ולא עם אף אירופאי אחר.
<מורן שקלאר: הוא לא מכיר אותי, הוא לא חייב לי שום דבר.
אלי אלאלוף: עד עכשיו קיבלת אישור לייבא?
<מורן שקלאר: עד היום לא הייתי צריכה לעמוד בדרישות האלה.
<מורן שקלאר: במשך שבעים שנים אותם מוצרים – אני לא מבינה למה עד היום הם היו תקינים והכול בסדר וממחר לא.
<אסנת לוקסנבורג: כי הם עברו בדיקה מלאה שלנו.
<מורן שקלאר: איך ישראל מתכחשת לסטנדרטים הגבוהים שהיא העמידה לעצמה במשך שבעים שנים?
<מורן שקלאר: למה?
כבד מאוד: עוד אנשים רצו להתייחס?
כבד מאוד: בבקשה תתקרב לשולחן.
<דן מזרחי: אני מחברת "יהודה ל.
<דן מזרחי: מזרחי".
<דן מזרחי: אני המנכ"ל בשותפות עם גברת רבקה מזרחי.
<דן מזרחי: כפי שהיא אמרה, העסק שלנו הוא משנת 1939.
<דן מזרחי: פשוט מחסלים אותו מכיוון שהיום במדינת ישראל אין שום גוף חדש.
<דן מזרחי: מאריכים את הגסיסה, מכיוון שבעוד חמש שנים לא תהיה לי אפשרות להוציא Certificate of free sale בישראל, לא יהיה שום גוף, אף אחד לא ייתן לי פה אישור להביא את מה שעד היום הבאתי.
<דן מזרחי: מעבדות בארץ שהכירו בהן היו בסדר והכול היה תקין במשך כל השנים.
<דן מזרחי: היום אף אחד בישראל לא יוכל לתת לי את האפשרות הזאת.
אלי אלאלוף: אתה לא יכול מחר להביא אישור שהמוצר של מחר דומה למוצר של אתמול?
<דן מזרחי: לא, מכיוון שהמוצרים שלי מיוצרים כמותגים פרטיים עבור לקוחות ספציפיים, הם לא משווקים ואף לקוח באירופה לא יקנה ממני.
אלי אלאלוף: אתה מדבר על ירדן.
אלי אלאלוף: בואו נישאר בדוגמה שלך, לא בתיאוריות.
<דן מזרחי: אני מדבר על המוצר באופן כללי.
אלי אלאלוף: תעזוב את הכללי.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לפתור את הבעיה שלך או את בעיית העולם?
אלי אלאלוף: אני שואל אותך: אם היום אתה מביא מוצר, יש לך אפשרות לעשות בדיקת מעבדה ולקבל את אישור משרד הבריאות.
<דן מזרחי: כן.
<רבקה מזרחי: ולהביא שתי דוגמאות.
אלי אלאלוף: דבר שני, מחר נכנסות לתוקף התקנות שאומרות שאין בדיקה מראש.
אלי אלאלוף: אתה לא יכול להמשיך ולעשות את הבדיקה הזאת באופן פרטי?
<דן מזרחי: לא, כי היא לא תקפה.
מירב בן ארי: זה בדיוק הקטע.
<רבקה מזרחי: הוא לא תקֵף כי ישראל לא מדינה מוכרת.
אלי אלאלוף: אני דיברתי על אקט טכני בלבד.
<אלון אלבז: אני מחברת "ביוטי קייר".
<אלון אלבז: כבוד היושב-ראש, עלית על הנקודה הכי חשובה, ואני נותן לך על זה "דוז פואה".
אלי אלאלוף: אדון אלבז, "דוז פואה" במרוקו לא היה ציון טוב, אז אל תיתן לי ציון רע...
<אלון אלבז: הייתי צריך לשאול את אבא שלי כי הוא גם משם, אבל אני מקבל את ההערה.
<אלון אלבז: אני מתעסק ברישום תמרוקים ולכן אני יכול לתת למשרד הבריאות תשובות מקצועיות, שהוא כל הזמן מנפנף בהן.
<אלון אלבז: קודם כול, אני רוצה לחדד את העניין.
<אלון אלבז: מוצרים שהגיעו עד היום לישראל, נבדקו ואושרו, לא יוכלו להמשיך ולהימכר בישראל.
<אלון אלבז: זה אבסורד.
<אלון אלבז: אף אחד לא ענה על זה.
<אלון אלבז: סובבו אותנו מכאן ומכאן אך לא קיבלנו תשובה ברורה.
<אלון אלבז: שנית, מה שצריך לקרות הוא מה שקורה בכל העולם: צריכות להיות דרישות ספציפיות לגבי המפעל ולגבי המוצר.
<אלון אלבז: היום הם דורשים שכל מוצר יעבור הערכת בטיחות (Safety assessment) על ידי גוף אירופאי.
<אלון אלבז: מה זה משנה אם המוצר שלי מיוצר בירח או בסין אם ה-Safety assessment הזה עובר בגוף אירופאי מוכר?
<אלון אלבז: הם דורשים שהמפעל יאושר ויהיה לו ISO 22716, או GMPC.
<אלון אלבז: מי שנותן את האישורים האלה זה גופים בין-לאומיים כמו "אינטרטק" ו-SGS.
<אלון אלבז: מה זה משנה אם המפעל ממוקם על הירח, ממוקם בסין או בצרפת?
<אלון אלבז: הם יודעים את זה טוב מאוד.
<אלון אלבז: הם לא מעלים את זה בפניכם.
<אלון אלבז: זאת הנקודה הכי חשובה.
<אלון אלבז: כיום לא ניתן להביא מוצר, גם אם הוא נבחן ונבדק על ידי גופים בין-לאומיים.
<אלון אלבז: היום מה שקורה פה הוא המצאה ישראלית שאין לה אח ורע, שמוצרים בטוחים לחלוטין, שיוכלו לעבור את כל הבדיקות במדינות שאתם רוצים על ידי הגופים שאתם מבקשים, על ידי המעבדות שאתם רוצים, לא יוכלו בכל זאת להגיע לישראל.
<אלון אלבז: זה אומר: עלייה ביוקר המחיה באופן חד-משמעי.
שרן השכל: אני מבקשת להעיר הערה קטנה, לתת עצה.
שרן השכל: אבל אנחנו צריכים לעבור על כל סעיף.
שרן השכל: אלה דברים שעלולים להשפיע על העתיד של כל המפעלים האלה.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגביל את הזמן.
אלי אלאלוף: שרן השכל, אם זה לא מספיק אז תתקני אותי.
מירב בן ארי: אנחנו כאן ביחד כבר בשלוש ישיבות, היושב-ראש עובר על הכול.
אלי אלאלוף: יש לי הרגשה לא טובה, שמה שאתמול היה טוב – מחר הוא רע, הוא לא מתאים, ללא שום בדיקה, ללא שום אפשרות לערער.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה לא הוגן.
אלי אלאלוף: החוק היה קיים, פעלו לפי החוק, התנאים לא השתנו, ומה שהשתנה זה התקנות.
אלי אלאלוף: אם אתם לא מסוגלים למצוא את הנוסחה, אני אומר לכם: אני לא מעביר את התקנות האלה.
אלי אלאלוף: (נשמעות מחיאות כפיים.
אלי אלאלוף: )
אלי אלאלוף: אני לא יכול.
אלי אלאלוף: זה אחד הדברים שבעקבותיו ישראל איבדה את מעמדה בעולם העסקי, שהחוקים משתנים מהיום למחר ומחסלים התקשרויות עסקיות לא רעות בכלל.
אלי אלאלוף: כאשר אתה בא מן העולם שאני מכיר, אני יודע מה עשית לפני כן, רק דברים שלקחו בחשבון תפיסה כוללת, ואני סומך עליך בעניין זה.
אלי אלאלוף: לכן אי אפשר כרגע להכניס תקנה שמחסלת אפשרויות שהיו אתמול.
אלי אלאלוף: אלא אם כן תגידו לי שמבחינת הבריאות זה חיוני.
אלי אלאלוף: אם צריך להקים שתי מערכות – אין לך ברירה, זה חלק מן "העונש" על השינוי של התקנות, אבל אי אפשר אחרת.
אלי אלאלוף: אם הייתי גברת מזרחי – זה הרס היסטורי, משפחתי, עסקי, כל זה.
מירב בן ארי: העסק שלה נפתח בשנת 1939.
מירב בן ארי: זה לא נורמלי.
אלי אלאלוף: כל הדברים שאנחנו חולמים, שבמדינה הזאת יהיו דברים ישנים, טובים, ששומרים עליהם.
אלי אלאלוף: אני לא רואה פסול בכך שמייצרים גם בירדן.
אלי אלאלוף: אנחנו עודדנו את זה כמדינה לפני כמה שנים.
אלי אלאלוף: אז בואו נעמוד גם בזה.
אלי אלאלוף: אי אפשר לשנות.
אלי אלאלוף: זה טוב לשלום, גם אם השלום הוא קר כמו עם ירדן, אבל זה טוב לנו.
אלי אלאלוף: אז בואו נסתכל בראייה רחבה.
אלי אלאלוף: אני מציע, חברים, שתבדקו מחדש גם את הסעיף הזה.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לא לבטל משהו קיים שתפקד.
מירב בן ארי: ועובד מצוין.
אלי אלאלוף: ולהתחיל עכשיו במשהו שמחסל את הכול.
אלי אלאלוף: אין לכך שום הצדקה.
אלי אלאלוף: משרד הכלכלה רוצה להתייחס?
<אנואר חילף: אני מבין שהנקודה הזאת, הבחינה, יש לה השלכות של תיקון חקיקה.
אלי אלאלוף: אני לא נבהל מתיקון חקיקה.
אלי אלאלוף: רק בשביל זה באתי, כדי לתקן חקיקות, אני לא נבהל.
אלי אלאלוף: חברים, בטכניקה הזאת אנחנו שולטים.
אלי אלאלוף: זה לגבי הסעיף הזה.
אלי אלאלוף: לא אישרנו אותו.
אלי אלאלוף: נחזור אליו עם תיקונים נדרשים.
<ענת מימון: תקנה 27(5) זה ההסכם שהוא צריך לדווח לו על כל פגם בבטיחות.
<ענת מימון: נעצור לפני שנמשיך.
<ענת מימון: זו תקנה ארוכה מאוד.
<עובדיה צוריאל: בקשר לפסקה (4), הייתי מבקש תיקון: "מסמך חתום בידי היצרן או הספק", בייבוא נוסף, כפי שהיה עד היום.
אלי אלאלוף: אני לא רואה את הניואנס הזה כמיוחד אבל אם אתם רוצים, בבקשה.
<עידו סופר: מסמך חתום על ידי היצרן בייבוא מקביל זה דבר שלא ניתן להביא, לכן אפשר שזה יהיה או בידי היצרן או בידי הספק, או לחלופין, ככל שהדבר מפורסם באופן פומבי, אחד מן השניים צריך לתת את המסמך.
<עובדיה צוריאל: וכפי שהיה עד היום.
<אנואר חילף: שמענו הערות שאת הדבר הזה קשה מאוד ליישום.
<אנואר חילף: המשפט הזה נכנס לתקנות בהנחה שהמידע הזה קיים זמין באתרי אינטרנט ואין בעיה להשיג אותו.
<אנואר חילף: בשבוע האחרון קיבלנו פניות שזה לא נכון ושיבואנים מקבילים לא יוכלו להביא את המסמך הזה.
<אנואר חילף: לאור זאת צריך לחשוב על חלופה, כי להתנות את זה בחתימת יצרן זה בעייתי.
<אייל מנצור: חלופה קיימת היום, אנחנו מביאים היום.
<רינת בכר: אני ממשרד הבריאות.
<רינת בכר: אנחנו עושים ייבוא מקביל של תמרוקים כבר 17 שנים.
<רינת בכר: מעולם לא הייתה בעיה להביא את המסמך הזה.
<רינת בכר: יש פה יבואנים שעושים ייבוא מקביל.
<רינת בכר: זה בסך הכול מסמך שהספק נותן למי שקונה ממנו.
<רינת בכר: נכון, המסמך חתום בידי היצרן, אבל לא צריך שום קשר ישיר עם היצרן בשביל להשיג את המסמך הזה.
<רינת בכר: בסך הכול כתוב, כאשר יש לך את מספר האצווה: BN 48711, זה מסביר מה זה אומר.
אלי אלאלוף: זה נמצא באינטרנט?
<רינת בכר: אפשר להוריד מן האינטרנט.
<רינת בכר: אני לא יודעת אם כל היצרנים כבר שמים את זה באינטרנט, אבל אין שום בעיה להביא את זה מהספק שמוכר לך את הסחורה.
<רינת בכר: אף פעם לא נתקלנו בבעיה כזאת.
<עובדיה צוריאל: גברת רינת בכר, תיקון קטן.
<עובדיה צוריאל: אני אומר כיבואן מקביל, שאליהם את מתכוונת: זה נכון בחלק מן הדברים.
<עובדיה צוריאל: אנחנו למעשה מביאים מכתב מהספק, שמקבל את ההסבר מן היצרן.
<עובדיה צוריאל: הוא לא חתום בידי היצרן אלא בידי הספק על הסבר קוד האצווה.
שרן השכל: פה בדיוק מדובר על מה שאמרתי קודם, אני חוזרת על אותה דוגמה, שהוא קונה מחר מ"טרגט" כמות גדולה של קרם, אז אין לו קשר ליצרן אלא יש לו קשר ל"טרגט", לספק.
<רינת בכר: ל"טרגט" יש קשר ליצרן.
<עובדיה צוריאל: "טרגט" יחתום על המסמך.
שרן השכל: "טרגט" ספציפית כן, אבל יש אחרים שלא.
שרן השכל: אם יש בעיה אז שהחברה הזאת תחתום על המסמך.
<עובדיה צוריאל: כפי שהיה עד היום.
מירב בן ארי: גם כך היא אומרת שהיא מקבלת מהספק עד היום.
אלי אלאלוף: אדוני, היום אתה מקבל את זה חתום על ידי הספק?
<עובדיה צוריאל: על ידי הספק בלבד ולא על ידי היצרן.
אלי אלאלוף: אם אתם אומרים שמותר להשתמש במוצר שנמכר במדינה מוכרת, אז בבקשה תשאירו את הספק.
<רינת בכר: אין בעיה.
אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר את שניהם כי זה נותן לכם עוד אופציה, זה מקל.
אלי אלאלוף: אם אין, נמשיך, בבקשה.
<ענת מימון: בתקנת משנה (א) אנחנו מסבירים מה התנאים לגבי כלל התמרוקים, ובתקנת משנה (ב) אנחנו מתייחסים לגבי תמרוק לחלל הפה.
<ענת מימון: למעשה זה מסלול ביניים.
<ענת מימון: יש את התמרוקים הרגילים, יש את התמרוקים הרגישים שאסור, ולגבי חלל הפה עשו מסלול נוסף שבו נדרשים שני מסמכים נוספים: אחד, זה מסמכים שמעידים על שיווק במדינה מוכרת, כלומר לא די בזה שהספק פועל במדינה מוכרת אלא שהאצווה משווקת במדינה מוכרת; ובנוסף, היבואן המקביל צריך להצהיר שהוא מודע לכך שזה מוצר בעל רגישות יתרה ושהאכיפה תהיה מוגברת.
שרן השכל: למה המוצרים לנשים בהריון ולתינוקות לא נכנסים גם כן תחת הסעיף הזה?
שרן השכל: כך היו פותרים את הכול.
סימן טוב: כי זה לא אותה רמת רגישות.
סימן טוב: למען האמת, גם למוצרים לחלל הפה לא צריך להיות, זאת פשרה שעשינו, אבל עדיין זה לא אותה רמת רגישות.
שרן השכל: אז צריך לתת איזו אופציה.
סימן טוב: לגבי מוצרים לילדים אמרנו שנציע נוסח אחר.
סימן טוב: לגבי מוצרים לחלל הפה עשינו את זה, אגב, עם הרבה מאוד כאבי בטן.
סימן טוב: אנחנו מקווים שלתושבי ישראל לא יהיו כאבים במקומות אחרים.
סימן טוב: אנחנו לוקחים פה סיכון, אבל אנחנו מנהלים את הסיכון הזה.
סימן טוב: הדרך שבה אנחנו מנהלים את הסיכון היא שאנחנו באמת נוכל לדעת מה בדיוק קרה עם המוצר לאורך כל הדרך.
סימן טוב: כל אחד אומר באילו תנאים הוא לא מוכן שיהיו תקנות, אז אלה התנאים שאנחנו לא נסכים שיהיו בהם תקנות.
סימן טוב: יש דברים שאנחנו מוכנים לבחון מחדש ולחשוב עליהם מכאן ומכאן, ואנחנו נחשוב על הכול.
סימן טוב: אנחנו לא נפתח את המוצרים לתינוקות ולפעוטות באיזו צורה פרוצה.
סימן טוב: נביא לכם נוסח ספציפי לגבי הדבר הזה.
<אייל מנצור: אני מחברת "אינשטיין", שעוסקת כ-17 שנים בייבוא מקביל.
<אייל מנצור: רציתי לחדד את הנושא, שכבוד המנכ"ל אמר שיבהירו איזה נוהל אחר או משהו אחר.
מירב בן ארי: לא נחזור על זה.
מירב בן ארי: אתה מתכוון למוצרי ילדים?
מירב בן ארי: אנחנו כבר אחרי זה.
מירב בן ארי: כאשר הוא יביא את הנוהל, נדבר עליו.
מירב בן ארי: כפי שאתה רואה, כל פעם שהוא מביא נוהל מדברים עליו כאן.
מירב בן ארי: הוא יביא את הנוהל ונדבר עליו.
מירב בן ארי: זה לא הזמן.
<ענת מימון: אלה התנאים.
מירב בן ארי: יש עוד הערות על הסעיף הזה?
<ענת מימון: אני רוצה להסביר.
<ענת מימון: תקנת משנה (ג) אומרת שגם אם אתה רוצה להביא ייבוא מקביל ואין לך את המסמכים שמראים את המקוריות, כלומר את הסוג של השרשרת מהיצרן עד אליך, תוכל להביא תעודה של בדיקת מעבדה שמעידה על זהות בין המוצרים והצהרה על העמידה בתנאים ומסמכים נוספים, ככל שיידרשו ממך, ואז בעצם אלה מסמכי החלף שדובר עליהם, שאם אתה ממציא אותם תוכל להביא את המוצרים גם אם אין לך את הקשר הישיר הזה בשרשרת עד היצרן.
<נילי חיון דיקמן: זה לא חל על מוצרים לחלל הפה.
סימן טוב: אנחנו מציעים לסמוך על שיקול הדעת שלנו.
סימן טוב: זה "להנחת דעתו של המנהל, כי האצווה שווקה במדינה מוכרת".
סימן טוב: "המנהל" זה אני בעניין הזה.
שרן השכל: אתה תצטרך לעבור על כל מסמך ומסמך?
סימן טוב: לא, אקבע נוהל.
<עידו סופר: היות ויכול להיות שהמנכ"ל גם יתחלף באיזשהו שלב- - -
אלי אלאלוף: תמיד יהיה מנהל.
אלי אלאלוף: שר – לא בטוח.
סימן טוב: אולי יהיה מישהו אחר שהוא חכם יותר ממני.
<אנואר חילף: אין בעיה עם הדרישה כי אני סבור שהיא לא סותרת את העיקרון שכל הזמן מדברים עליו בייבוא החדש הנוסף, שלא לדרוש מסמכים שמחייבים קשר עם היצרן.
<יוסי ברגמן: אני מהנדס, יועץ הנדסי לחברת "כמיפל", שעוסקת בהיקף גדול מאוד באחסון והפצת תרופות, בהיותה המפעילה של המרכז הלוגיסטי של רשת "סופרפארם" ובהיותה משווקת תמרוקים יום-יום ל-700 בתי מרקחת.
<יוסי ברגמן: אני רוצה להתייחס לפסקה (ג)(2), שמדברת על "הצהרה של הנציג האחראי על עמידת התמרוק בתנאי אחסון והפצה נאותים".
<יוסי ברגמן: אני מבקש בכל התקנות, לרבות בסעיפי התוספת הראשונה, להוסיף "תנאי אחסון והפצה נאותים כפי שקבע יצרן התמרוק".
<יוסי ברגמן: אני מבקש את התוספת הזאת מכיוון שמשרד הבריאות לקח לעצמו החמרה מעבר לתנאים שהיצרן עצמו, שמכיר את התמרוק, קבע.
<יוסי ברגמן: ההחמרה הזאת באה לידי ביטוי בתוספת הראשונה, שנגיע אליה בהמשך, ששם דורשים לאחסן את התמרוקים בלא יותר מ-30 מעלות צלזיוס.
<יוסי ברגמן: המשמעות של ההחמרה הזאת, שהיא מעבר למה שהיצרן כתב – היצרן לא כותב את זה על התכשיר או בהוראות – הינה צורך במיזוג אוויר גם באחסנה וגם בהובלה.
<יוסי ברגמן: המשמעות של זה היא ייקור של המחיר לצרכן, הרבה מעבר להרבה הוראות שניתנו כאן.
<יוסי ברגמן: אני לא בטוח אם אתם יודעים, אני מביא לכם את זה מהפן ההנדסי: מעטפת של מבנה או מעטפת של משאית מבודדת מקטינה את הטמפרטורה ב-2, 3, 4 מעלות צלזיוס ביחס לטמפרטורה החיצונית.
<יוסי ברגמן: כדור הארץ מתחמם, יש לנו בארץ לא מעט ימים עם 37 מעלות צלזיוס.
<יוסי ברגמן: המשמעות היא שאתה לא תעמוד בדרישה הזו אם לא תמזג את התמרוקים, ואם לא תמזג אותם גם בהובלה.
<יוסי ברגמן: התמרוקים האלה, לרבות הרגישים שנמצאים בתוספת, מובאים לארץ במכולות ימיות שנמצאות בנמלים תקופה ארוכה, לא בשום מיזוג אוויר, והטמפרטורה בתוך המכולה היא לא 30 מעלות צלזיוס, היא 40 מעלות או 45 מעלות צלזיוס, אבל ליצרן יש מבחני יציבות, כמו בתרופות, הוא יודע שהתכשיר עומד בזה.
<יוסי ברגמן: הוא לא כתב "תאחסן ותוביל את זה ב-30 מעלות".
<יוסי ברגמן: אז אם הוא לא כתב, למה משרד הבריאות צריך להחמיר מעבר להוראות היצרנים?
<יוסי ברגמן: אני, במקרה, עשיתי מחסנים גם לתרופות וגם לקוסמטיקה בארצות הברית ובאירופה.
<יוסי ברגמן: הדרישה הזו לא קיימת שם.
<יוסי ברגמן: אם אנחנו רוצים היום להוסיף עלויות חשמל, שהיבואנים וגם היצרנים יגלגלו אותן לצרכן הסופי, אין פה ספק, של האנרגיה גם למיזוג באחסנה וגם למיזוג בהובלה- - -
אלי אלאלוף: אתה חושב שעוד לא הבנו את מה שרצית להגיד?
<יוסי ברגמן: רציתי להיות בטוח שהבנתם.
<יוסי ברגמן: עכשיו אני בטוח.
<יוסי ברגמן: זה הכול, תודה רבה.
אלי אלאלוף: נציגי משרד הבריאות, בבקשה.
<רינת בכר: התקנה הזאת, מוגדרים בה תנאי אחסון והפצה נאותים לתמרוקים.
<רינת בכר: זה נמצא בהגדרות, יש הגדרה לתנאי אחסון והפצה, ויש תוספת ראשונה, ששם הגדרנו תנאי אחסון והפצה ושם נתקן את התקנה.
<רינת בכר: אין מקום לתקן פה בתקנה על הייבוא המקביל.
אלי אלאלוף: את מסכימה עם המהנדס המלומד שלנו?
<רינת בכר: תנאי אחסון והפצה מוגדרים ומופיעים גם בתוספת.
אלי אלאלוף: אם את מסכימה אז תבטאו את זה בכתב.
<רינת בכר: נעדכן בתוספת את מה שהוא ביקש.
אלי אלאלוף: יוסי ברגמן, שכנעת.
<עידו סופר: מה לגבי הבקשה שלי לגבי הסיפה?
<עידו סופר: אגב בתקנה 28 בפסקה (ג)(3) הסיפה היא אותה סיפה כפי שציינתי.
<עידו סופר: אשמח שהיא תהיה גם כאן.
סימן טוב: גם שם לא הסכמנו.
סימן טוב: אמרתי ש"המנהל" זה מספיק.
אלי אלאלוף: אנחנו סומכים על המנהלים.
אלי אלאלוף: אגב, זה משרת אמון?
סימן טוב: של השר.
סימן טוב: אבל יש ועדה ציבורית שבוחרת את המנהל.
סימן טוב: אפשר לקבוע לה את זה בתנאי הסף, שכאשר בוחרים את מנכ"ל משרד הבריאות יבדקו שיש לו שיקול דעת.
אלי אלאלוף: אני מקבל את ההצעה וההערה של מנכ"ל משרד הבריאות.
<ענת מימון: גם פה יש למנהל שיקול דעת לדרוש, לצורך קבלת היתר לייבוא מקביל, מסמכים נוספים ובדיקות מעבדה.
אלי אלאלוף: אעשה הפסקה של 5 דקות ואז נחזור לדיון.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בדיון בתקנה 29.
<עידו סופר: יש כאן לא מעט בדיקות מעבדה שיבואן מקביל נדרש לעשות שיש להן עלות משמעותית, ביניהן בדיקת הוכחת זהות.
<עידו סופר: כאן יש מעין סעיף סל שמאפשר לדרוש בדיקות נוספות.
<עידו סופר: אני חושב שהוא רחב מאוד ויש מקום לגדר אותו, שבמידה ויתעורר חשש שמשהו אינו דרך הנורמה אז ניתן יהיה לדרוש את אותם דברים ולא במצב הרגיל, בהתאם לניהול סיכונים או במידה ויתעורר חשש.
<ענת מימון: חשש לפגיעה בבריאות הציבור?
אלי אלאלוף: איך אפשר בלי לפגוע בבריאות הציבור להוזיל את המהלך.
<נילי חיון דיקמן: אני מציעה שנבחן את ההערה הזאת ונציע תיקון בנוסח.
סימן טוב: נבחן את תקנה 29(3).
<עידו סופר: דיברתי על כל תקנה 29.
אלי אלאלוף: תבדקו את תקנה 29 ותעצרו בפסקה (3).
<ענת מימון: סברנו שזה לא צריך להיות "עד למועד מתן היתר, אם יינתן", אלא פשוט לקבוע תקופה של חצי שנה, שבה הנציג האחראי לא מדווח למשווקים שפנו וביקשו מידע לגבי התמרוק הספציפי, 6 חודשים ממועד הפנייה.
סימן טוב: לנו אין בעיה עם זה.
<אורן רווח: שלום, אני יושב-ראש קבוצת החברות של "אסתי לאודר" בישראל.
<אורן רווח: אנחנו קבוצה שמעסיקה 80,000 עובדים בעולם ו-1,500 עובדים בארץ, 1,500 משפחות.
<אורן רווח: קודם כול, אנחנו בעד התקנות ואנחנו בעד לפתוח את השמיים, אבל אנחנו גם בעד שיהיה שוויון בין יבואן מקביל לבין יבואן שמעסיק פה כמות כזו של עובדים.
<אורן רווח: בתקנה הזאת מבקשים שמי שיהיה אחראי על היבואן המקביל הוא היבואן הראשי.
<אורן רווח: אין בזה שום היגיון.
אלי אלאלוף: אבל יש מצב שונה.
אלי אלאלוף: אתה כבר יצרן מקומי כמעט.
<אורן רווח: לא מקומי, אני מייבא, אני לא מייצר.
אלי אלאלוף: 1,500 עובדים בישראל – זה לא ייצור?
<אורן רווח: לא.
<אורן רווח: אלה עובדים בשיווק בלבד.
<אורן רווח: מה שיקרה, היבואן המקביל מחר ייבא סחורה.
<אורן רווח: כאשר משרד הבריאות ירצה לבדוק אותו – הוא יבוא אליי, הוא לא יבוא אליו.
<אורן רווח: שילך לבדוק אותו.
<אורן רווח: למה אותי?
<אורן רווח: שיבדקו אותו.
<רינת בכר: כי לך יש את תיק המוצר.
<אורן רווח: אבל גם הוא צריך את תיק המוצר.
<אורן רווח: מה זאת אומרת?
<רינת בכר: אבל לא מהיצרן.
<אורן רווח: עדיין הוא צריך את תיק המוצר.
<אורן רווח: המחויבות שלי היא גם המחויבות שלו.
<אורן רווח: מה שיקרה, קודם כול אני רוצה שנבין משהו – עוד משפט קטן כי פתחנו עם זה את הדיון – אנחנו לא נוכל לגייס שום גורם, אני לא רואה שום עובד במדינת ישראל שאני אוכל לגייס, עם אחריות פלילית, עובד חברה עם אחריות פלילית.
<אורן רווח: אני כיושב-ראש לא עם אחריות פלילית.
<אורן רווח: ואנחנו עוד מצפים ממנו שישמור את זה בסוד?
<אורן רווח: למה?
<אורן רווח: כדי לבדוק את היבואן המקביל.
<אורן רווח: לא נברא דבר כזה, אין דבר כזה בעולם.
<עידו סופר: אני מאגף התקציבים במשרד האוצר.
<עידו סופר: בואו נבין על מה התקנה הזאת מדברת כי לצערי אין קשר למה שנאמר כאן.
<עידו סופר: יש כאן נציג אחראי שאצלו מרוכזים הנתונים לעניין יבואן רשמי מסוים.
<עידו סופר: אגב, רוב הסיכויים שיהיו מספר יבואנים רשמיים, זו תהיה חברה שתעסוק בזה.
<עידו סופר: כאן יש שאלה, במידה ומשרד הבריאות מעוניין לבקש לתת היתר לאצווה של ייבוא מקביל ונדרשים לו עוד נתונים – ההסדר הזה נועד לספק לו את האפשרות לעיין בנתונים שנמצאים אצל הנציג האחראי, זה כל הסיפור.
<עידו סופר: יש כאן רישה, שאומרת שאותו נציג אחראי צריך לשמור על סודיות הפנייה.
<עידו סופר: כי אנחנו מכירים את הפרקטיקה, שבה ברגע שיבואן מקביל החל להביא מוצר מסוים אז היבואן הרשמי מנסה לחסום לו את הערוץ בכל הדרכים שהוא יכול.
<עידו סופר: אז יש כאן שישה חודשים של "גרייס" על מנת שהוא יוכל להביא את המוצר.
<עידו סופר: אני לא רואה בעיה בזה.
<עידו סופר: אני חוזר ואומר שאין קשר לתקנה הזאת.
<עידו סופר: אני שב ואומר דבר נוסף, עמדתי האישית הייתה שהיו צריכות להיות פה סנקציות חריפות יותר במידה והנציג האחראי יפר את זה.
<עידו סופר: העמדה שלי לא התקבלה.
<עידו סופר: אני לא רואה שום בעיה עם התקנה הזאת.
<שלמה שניזיק: אני מאיגוד לשכות המסחר.
<שלמה שניזיק: אני יבואן קטן ואצל היבואנים הקטנים הנציג האחראי יהיה בדרך כלל אחד מן הבעלים, כי אחרת זה לא יהיה כלכלי.
<שלמה שניזיק: ממי בדיוק אני אמור לשמור סודיות.
<שלמה שניזיק: מעצמי?
<שלמה שניזיק: איך אתה בדיוק רוצה שהעניין הזה יתנהל?
אלי אלאלוף: לא הבנתי את עניין הדרישה לסודיות.
<אנואר חילף: מדברים על כמה נושאים.
<אנואר חילף: אחד מהם הוא תפקיד הנציג האחראי וזהותו.
<אנואר חילף: זה לא מופיע בתקנה הזאת.
<אנואר חילף: התקנה הזאת בעצם באה לסייע למשרד הבריאות, מכל הסיבות שהוזכרו כאן, שבגלל שהיבואן הרשמי מחזיק את כל המידע הוא צריך להיות סמכות עבור משרד הבריאות, לדרוש מהיבואן הרשמי, שמחזיק את תמרוק הייחוס, שמשווק את תמרוק הייחוס ויש לו קשר עם היצרן, אפשרות לעיין בתיק, ותהיה לו יכולת לבחון את המוצרים שבאים בייבוא מקביל.
<אנואר חילף: התקנה הזאת נלקחה בכלל מחוק אחר שכבר אושר בכנסת, חוק רישוי שירותים לרכב.
<אנואר חילף: סעיף דומה הוכנס שם, עם עקרונות דומים.
<אנואר חילף: התקנה הזאת לדעתי הכרחית למשרד הבריאות כדי להצליח לנהל את כל עניין הייבוא המקביל.
<אנואר חילף: אנחנו לא מבינים את הבעיה, פרט לדבר אחד, שזה קצת מחליש את היבואן הגדול שהיום שולט בשווקים.
<אורן רווח: זה ממש לא נכון.
<אנואר חילף: זה ממש נכון.
אלי אלאלוף: ברשותך, מר אורן רווח, במה תקנת הסודיות מפריעה לך?
<אורן רווח: אסביר לך.
<אורן רווח: קודם כול, יש לנו אחריות כלפי מה שאנחנו מייצרים בעולם ועושים בעולם.
<אורן רווח: אנחנו מוכנים לשתף את משרד הבריאות בכול, מוכנים לתת את הכול, כל מה שצריך.
<אורן רווח: אנחנו אומרים רק דבר אחד פשוט מאוד: מה שיש אחריות ליבואן המרכזי, שתהיה אחריות גם ליבואן המקביל.
<אורן רווח: בסדר לפתוח את השמיים.
<אורן רווח: אם אתה רוצה לבדוק את היבואן המקביל – תבדוק אותו, כפי שעושים באירופה.
<אורן רווח: אירופה פתוחה היום בכל המדינות לייבוא מקביל.
<אורן רווח: גם ישראל תיפתח לייבוא מקביל ואנחנו מאמצים מאוד את התקנות האלה.
<אורן רווח: אנחנו חושבים, כפי שמנכ"ל משרד הבריאות ציין, שזה יפתח את השמיים.
<אורן רווח: היום כדי להשיק מוצר בארץ שמשווק באירופה אנחנו צריכים לחכות שישה חודשים.
<אורן רווח: אנחנו בעד התקנות אבל אנחנו גם בעד שאם יש ייבוא מקביל, שתהיה אותה אחריות ליבואן המקביל.
<אנואר חילף: אבל יש אחריות על היבואן המקביל.
<אורן רווח: מה האחריות של ה-Responsible person אצל היבואן המקביל?
<אנואר חילף: האחריות היא על היבואן המקביל.
<אנואר חילף: יש פה תקנה שמסמיכה את המשרד- - -
<אורן רווח: אז תפנה אליו, תיקח ממנו את הנתונים.
<אנואר חילף: אדוני, אתה מעלה דברים שלא קיימים בתקנה הזאת.
<אנואר חילף: התקנה מסמיכה את משרד הבריאות לפנות ליבואן הרשמי, לנציג האחראי שלו, ולבקש מידע אודות התמרוק המגיע בייבוא המקביל.
<אנואר חילף: זה התקנה.
<אורן רווח: אז למה הוא לא פונה ליבואן המקביל?
<אנואר חילף: כי התיק נמצא אצלך.
<קריאה: למה הוא מחויב לשמור סודיות מהמשווק?
<אנואר חילף: הוא מחויב לכך כי זה שוק קטן וריכוזי.
<אנואר חילף: הוא יבואן מקביל חשוב וצריך לפתוח את השוק.
<שלמה שניזיק: איך אני אמור לעשות את זה כאשר אני גם הנציג האחראי וגם היבואן וגם המשווק?
<שלמה שניזיק: לכמה חלקים אתה רוצה שאני אתחלק?
<אנואר חילף: כאשר נגיע לתקנה על זהות הנציג האחראי נדבר על הבעיה שלך.
<שלמה שניזיק: כאן יש לי בעיה.
<שלמה שניזיק: כאן אני עובר עבירה פלילית.
אלי אלאלוף: מישהו ממשרד הבריאות רוצה לענות לנציג של "אסתי לאודר"?
<נילי חיון דיקמן: מבחינה משפטית, במידה והנציג האחראי הוא היבואן ויש זהות אישית בין השניים כמובן שאין חובת סודיות כשאתה האדם עצמו.
<נילי חיון דיקמן: בכל מקרה, יש למנהל סמכות לבדוק את תיק התמרוק בכל עת.
<נילי חיון דיקמן: הוא לא צריך לנמק מדוע הוא עושה את זה.
<נילי חיון דיקמן: כאן אנחנו נותנים כלי למנהל.
אלי אלאלוף: כל הנאום היפה של אורן רווח, כל מה שהוא אמר לנו בצורה משכנעת ואין מה לתקן?
<אסנת לוקסנבורג: לתקן – זה אומר שאנחנו מחייבים את היבואנים הנוספים החדשים להחזיק ולפתוח תיק תמרוק מלא, כמו כל יבואן אחר רשמי, מקורי או ישן, כך נקרא לזה.
<אורן רווח: למה לא?
<אורן רווח: אין בעיה.
<אורן רווח: אגב, אני רוצה לומר עוד משהו קטן, ברשותך.
אלי אלאלוף: שום דבר שאתה אומר הוא לא קטן.
<אורן רווח: נכון להיום, משרד הבריאות מקבל תמלוגים מן היבואנים, מכולם, של 12 מיליון ש"ח בערך על עמלות, על פי חוק.
<אורן רווח: אתה רוצה לייבא מוצר לארץ – אתה צריך לשלם 3,000 שקל למשרד הבריאות עבור הרישיון.
<אורן רווח: אגב, הדבר הזה – זה יוקר המחיה, וזה לא הולך להשתנות.
<רינת בכר: רישיון עולה 1,300 שקל.
סימן טוב: הנה, קיבלת הנחה.
<אורן רווח: תודה רבה לכם, אני מודה לכם.
<אורן רווח: ..
<אורן רווח: אגב, אנחנו גם בעד לשלם – רבותי, זה לא הנקודה.
<עידו סופר: 1,300 שקל לחמש שנים.
<אורן רווח: אגב, זה מס בירוקרטי יקר מאוד שמוסיף על עלות המוצר.
<אורן רווח: אבל גם עם זה אין בעיה.
<אורן רווח: יבואן מקביל רוצה לייבא – אין בעיה, שיפתח גם הוא תיק מוצר, שייבא, שיהיה לו את תיק המוצר שלו, שלנו יהיה את תיק המוצר שלנו ושתהיה תחרות הוגנת.
<אורן רווח: אחרת, איפה התחרות פה?
<אורן רווח: אגב, זה דבר שקיים באירופה.
<אורן רווח: אני לא ממציא את הכללים.
אלי אלאלוף: אני לא מבין בשיווק, אבל אם יש דבר שאני מבין, שכאשר אני רואה אצל מישהו אחר משהו שאני גם מחזיק, או שגם אין לי, זה מדרבן אותי לשימוש במה שאתה מייצג.
אלי אלאלוף: חבר'ה, לשמחתנו אתם לא עד כדי כך מוצלחים.
אלי אלאלוף: באמת, בואו נמשיך הלאה.
<שי סומך: רציתי לומר את הדבר הזה בסוף הפרק אבל אני חושב שלזה כיוון אורן רווח.
<שי סומך: נפלה תקלה בחוק, שצריך לתקן אותה כאשר תתקנו את נושא הבישום.
<שי סומך: בלי כוונה נקבע שבייבוא מקביל אין אגרה על קבלת הרישיון.
<שי סומך: זה טעות, ובתיקון החקיקה צריך לתקן את זה, שתהיה אגרה גם על היבואן המקביל.
אלי אלאלוף: במסגרת תיקון החקיקה נטפל בזה.
אלי אלאלוף: יש פתרון.
<נילי חיון דיקמן: זה לא מחייב תיקון חקיקה ראשית, אפשר לעשות את זה בצו.
<שי סומך: אפשר גם בצו וגם בחקיקה.