GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עוזי בן חיים: הגיע הזמן שהעסק הזה יחזור לידי אגף השיקום שלו האחריות המלאה על האנשים האלה, במיוחד לאור העניין שהם ממש לא מתפקדים.
<עוזי בן חיים: בנוסף, מדוע אין השוואה או העלאה בתחזוקה של רכב לכל מי שיש לו מנגנון יד מלא?
<עוזי בן חיים: קרי, נפגעי גפיים קשים.
<עוזי בן חיים: מדוע הם שונים?
<עוזי בן חיים: הם מחזיקים רכב רפואי לגמרי על חשבונם, שזה כולל טיפולים רפואיים ופעילות ספורטיבית.
<עוזי בן חיים: לגבי אחזקת רכב, אכן פעם היה הבדל באחזקה בין הנכים הקשים, קרי, שיש להם רכב בבעלות המדינה לבין רכב רפואי, והיום זה למעשה התהפך.
<עוזי בן חיים: צריכים לעשות השוואה שזה יישאר אותו הדבר.
<מאיר חלבי: בקשר לרכב מדינה, ברור שזה 42 חודשים.
<מאיר חלבי: רכב רפואי צריך להיות 36 חודשים כמו בעובדי מדינה.
<מאיר חלבי: יש גם לנקוב את תאריך התחלת החלפת הרכב, 90 ימים לפני המועד הנקוב.
אלי אלאלוף: חבר'ה, מה שנאמר – נאמר.
<משה אברהמי: אני ביקשתי קודם את התייחסותי של ראש האגף שיסביר לגבי תקנה 5.5.
<משה אברהמי: אנחנו הקטועים הנכים, מדוע לחלקם יש רכב מדינה ולחלקם אין רכב מדינה כאשר כולם מאה מיוחדים.
<משה אברהמי: שיבואו עקרונית ויסבירו למה הדבר הזה ועל סמך מה הם קיבלו רכב מדינה.
אלי אלאלוף: אני זוכר שאמרנו.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה מהאגף.
אלי אלאלוף: היות ושמענו את ההצעה של הנכים, אני מבין שהיא כמעט אחת, אין מי שבא להגן על עמדה אחרת, ואני נוטה רק מבחינה טכנית, אני באמת מודה לך שושן על ההסברים, אני חושב שצריך לשנות את המועדים.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתיקחו את זה ותביאו לנו את המועדים החדשים שמומלצים והעלויות הנדרשות לכך, כדי שנוכל לקבל החלטה בעניין הזה.
ענת ברקו: בהכללה של כל האנשים.
ענת ברקו: תחת אותה קטגוריה.
אלי אלאלוף: למי מגיע רכב מדינה.
ענת ברקו: לעשות סדר.
אלי אלאלוף: תעשו לנו את זה, אם אפשר לקבל את זה לפני הדיון הבא כדי שנוכל לעשות שיעורי בית אתכם.
אלי אלאלוף: אם לא, אז בוועדה נעשה דיון כי אתם רואים שקשה לצאת מכאן כי יש דעות בעיקר לכיוון מסוים.
אלי אלאלוף: לכן, תנו לנו את הנתונים כולל העלויות הכוללות, כולל ה-500 קילומטרים הראשונים וכל הסיפור הזה.
אלי אלאלוף: תביאו את העמדה שלכם.
אלי אלאלוף: ככל שתוכלו להגמיש, זה טוב יותר, ומה שלא, החקיקה תיעשה כמובן על ידי חברי הכנסת שאני מרגיש שלבם עם הנכים.
<עוזי בן חיים: התיקון לפגועי הראש.
אלי אלאלוף: כולל.
ענת ברקו: זה מתייחס לכל הדברים שהעליתם.
אלי אלאלוף: כל הנושאים שעלו.
אלי אלאלוף: אני מבקש לסיים את הדיון הזה בנקודה הזאת וממשיכים.
<יעל סלנט: יש לו עוד המשך של אותו סעיף.
<יעל סלנט: אני חייבת לפני כן לומר שני דברים שעלו כאן ולא דייקו עד הסוף.
<יעל סלנט: דבר ראשון, ההבהרה של ערן שהוועדה קיבלה מאוד בשמחה שהרכב צריך לתאום את מגבלות הנכות.
<יעל סלנט: זה לא כתוב.
אלי אלאלוף: תכתבו.
<ערן יוסף: זאת ועדת החריגים.
אלי אלאלוף: לא, לא ועדת חריגים.
<יעל סלנט: זה לא חריג.
אלי אלאלוף: זה הרכב יהיה מתאים לנכה, זה לא חריג.
אלי אלאלוף: זאת המהות.
<ערן יוסף: אדוני, זאת נקראת ועדה להתאמת רכב.
אלי אלאלוף: אני רוצה שבמהות יהיה כתוב שרכב שיוצע, מתאים לנכות של הנכה.
<חזי משיטה: מי יקבע את זה?
אלי אלאלוף: אתה המקצוען.
<חזי משיטה: זה מה שקורה.
אלי אלאלוף: אם יש חריג והרכב במחלוקת עם הנכה, אז תלכו לוועדה.
אלי אלאלוף: אבל ההתחייבות שלכם היא בסיסית.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב שנבין את זה.
אלי אלאלוף: חברים, למה אני צריך חריג אם אני יכול לספק את השירות מראש וטוב?
אלי אלאלוף: למה אני צריך חריג?
אלי אלאלוף: תבינו, כמה שפחות המדינה תתערב בחיים של אזרח כשלהו, המדינה הזאת נעימה יותר לחיות בה.
אלי אלאלוף: אני בחיים שלי התקלקלתי שלוש שנים בשוויץ, בשליחות, לא מרצון, אתם יודעים כמה פעמים פגשתי פקיד שם?
אלי אלאלוף: אם אני אתאמץ, אולי ארבע פעמים בשלוש שנים.
אלי אלאלוף: אחד הלשין עלי שחניתי בשני מקומות ולא במקום אחד ואז נאלצתי כדי לקבל את הרכב ללכת לאיזה משרד.
אלי אלאלוף: תבינו, כמה שפחות מגע בין האזרח למערכת, כולם ייהנו מזה, גם האזרח וגם המערכת.
אלי אלאלוף: אני מציע שבמהות אתם אמורים לספק שירות כזה.
אלי אלאלוף: אם יש חילוקי דעות, זה מצוין ללכת לוועדת ערר.
<יעל סלנט: מה שהם מכוונים במשרד הביטחון ורוצים לומר שבתוך ועדת החריגים כתוב שאפשר להתאים רכב רפואי או רכב רפואי בבעלות המדינה לנכה שזקוק עקב נכותו ועקב מאפיינים מיוחדים לרכב שונה מזה שהוא זכאי לו לפי סעיף זה אף אם אינו ברשימת כלי הרכב היציגים.
<יעל סלנט: מה שבעצם משרד הביטחון מנסה לומר זה שהסעיף החריג הזה הוא לא כתוב בפרק של הרכב הרפואי ובפרק של רכב בבעלות המדינה בנפרד אלא הוא בעצם כתוב כחריג לשני הנושאים האלה ביחד.
<ערן יוסף: כיוון שיש סטנדרט.
<ערן יוסף: עד אליו אין שום בעיה.
<ערן יוסף: כאשר רוצים לחרוג מהסטנדרט, הולכים לוועדת התאמת רכב.
<ערן יוסף: אני לא מבין מה הקושי.
אלי אלאלוף: אין קושי אבל בתנאי שזה בהבנה.
אלי אלאלוף: אתה יודע, אני מאוד מעריך את העבודה, הלוואי שהנכים הכלליים היו מגיעים לרמת השירות שאתם מקבלים.
אלי אלאלוף: כי כאן זה יותר ויותר צדק, גם אם הוא לפעמים מרגיז.
אלי אלאלוף: אבל שיינתן בצורה לארג'ית, פחות חוקרת את הנכה, פחות דורשת מהנכה.
אלי אלאלוף: ההבנה צריכה להיות אצל הפקיד.
אלי אלאלוף: הוא אמור להציע את הפתרונות הטובים ביותר.
אלי אלאלוף: לא צריך שהנכה יבוא ויגיד שהוא שמע שהשכן שלו קיבל אחר.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש לכם כאן אגף מדהים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, יש לכם משימה כל יום היסטורית, לתקן את מה שאזרח פשוט נתן למדינה, חלק מגופו ונפשו.
אלי אלאלוף: אתם חייבים לרוץ ולספק לו מהכלים שאתם מספקים לו.
אלי אלאלוף: רכב הוא כלי.
<קריאה: לא מותרות.
ענת ברקו: זאת פלטפורמה לתפקוד פחות או יותר סביר.
ענת ברקו: כך צריך להתייחס לזה.
<יעל סלנט: אבל זו שאלה עקרונית.
<יעל סלנט: אם אנחנו רוצים להשאיר את זה בסעיף של ועדת החריגים.
אלי אלאלוף: אני אומר שזה חייב להיות בסעיף המהות.
אלי אלאלוף: החריג, נלך ונתווכח.
אלי אלאלוף: זה כמו שאומרים השר יחליט.
אלי אלאלוף: שהשר יתעסק באירן.
אלי אלאלוף: אני לא מבין בצבא אבל ענת מבינה.
<יעל סלנט: עוד הערה.
<יעל סלנט: זה נכון שברכב בבעלות המדינה בעצם כל העלות של האחזקה היא על משרד הביטחון וזה באמת ככל שזה נוגע לסעיף הזה, אבל ככל שזה נוגע לסעיף 9סו עליו דיברנו, מגבלת ה-500 קילומטרים, בסעיף 9סו זה רכב רפואי .
<רינת גולד גזית: אלה גם עיוורים.
<רינת גולד גזית: גם עיוורים מקבלים רכב בבעלות המדינה.
<יעל סלנט: אבל הם יכולים לבחור רכב בבעלות המדינה או לא רכב בבעלות המדינה.
<יעל סלנט: אז זה מורכב.
<יעל סלנט: אם זה לא רכב בבעלות המדינה, אני לא יודעת מה המצב הקיים כיום כשזה לא רכב בבעלות המדינה, האם גם אז יש את מגבלת ה-500 קילומטרים.
<יעל סלנט: אני מבינה שכל המגבלה הזאת בעצם נותרה עדיין בצריך עיון.
<יעל סלנט: אולי גם ראוי להבחין בין רכב שהוא בבעלות המדינה לבין רכב שהוא לא בבעלות המדינה מבחינת דמי ניידות והגבלה של ה-500 קילומטרים.
<ערן יוסף: אני חייב לומר שאני לא מבין מה מבקשים מאתנו.
<ערן יוסף: יש שתי רמות של סיוע.
<ערן יוסף: אם אנחנו מורידים את מגבלת 500 הקילומטרים, זה אומר שכולם יהיו ברמה הגבוהה ואז אין שתי רמות.
<ערן יוסף: אני אומר שוב שזה מה שנעשה היום.
<ערן יוסף: אדם מדווח שהוא עושה פעילות כזו וכזו, נמדד הקילומטרג' על ידי אנשי הרכב ומחליטים אם הוא מקבל את התוספת או לא.
אלי אלאלוף: למה צריך למדוד 500 קילומטרים?
אלי אלאלוף: באמת, חבר'ה.
אלי אלאלוף: איזה מין דבר זה החטטנות הזאת?
אלי אלאלוף: ואם לא בא לי לעבור דרך הרחוב שהמפה אומרת אלא בא לי לראות קצת נוף כשאני נוסע?
אלי אלאלוף: תנו להם 500 קילומטרים בלי ויכוח ושלום על ישראל.
<ערן יוסף: אז כל הנכים מאה אחוזים יקבלו עוד 1,200 שקלים.
אלי אלאלוף: מי שאמור לקבל.
אלי אלאלוף: אתה מעוניין שילך לפעילות כזאת ואחרת, זה מה שכתבת ושם יש את כל הסעיפים.
<קריאה: או עבודה או התנדבות או שיקום בספורט.
אלי אלאלוף: כיסיתם את הכול.
אלי אלאלוף: אז תנו להם את זה.
<קריאה: מה, לקבור אותו בבית?
אלי אלאלוף: חוץ מזה תצטרכו לשלם לשני פקידים כדי שיבדקו את זה.
אלי אלאלוף: תנו את זה.
אלי אלאלוף: אני עבדתי רק בחמישה או שישה מוסדות, אף אחד לא ביקש ממני לפרט את ה-500 קילומטרים הראשונים.
אלי אלאלוף: לא אמרתי שתשלמו לי שאין רכב כמו שעושים במשרדים מסוימים.
אלי אלאלוף: את רוצה לקבל תשובה מדויקת לשאלה שלך?
<יעל סלנט: הם אמרו שהם יבדקו את כל המגבלה של ה-500 קילומטרים.
<חזי משיטה: אדוני היושב ראש, אתה הטלת עלינו ואנחנו נביא את הדברים.
<חזי משיטה: הטלת עלינו מספר דברים בנושא הרכב שאנחנו נבדוק אותם.
<חזי משיטה: אני לא רוצה שייווצר מצב של הבנה של חלק מהנכים שיושב כאן שהוא באמת בטל בשישים לעומת מספר הנכים הכללי שאנחנו עושים עבודה ואני מאמין שאנחנו עושים עבודת קודש ועושים אותה בנאמנות גדולה ורבה.
<חזי משיטה: גם בנושא הרכב.
<חזי משיטה: נושא החריגים הוא חלק קטן.
<חזי משיטה: רוב האנשים שמקבלים את הרכב על פי הזכאות, הם נוסעים בו, מסתפקים בו וזה תואם את הדרישות ואת הצרכים שלהם.
<חזי משיטה: כל ההרחבות שאנחנו נתבקשנו להביא, אנחנו נביא אותן ונשים את העלויות.
<חזי משיטה: ככל שחברי הכנסת יחליטו שצריך לשנות, זה לא התזכיר שהבאנו בפניכם כי התזכיר שהבאנו בפניכם הוא מצלם מצב.
<חזי משיטה: אנחנו מצלמים מצב ועושים את ההרחבות.
<חזי משיטה: נביא את תגי מחיר.
<חזי משיטה: ככל שחברי הכנסת יגידו שאלה הדברים שצריך לעשות ויוסיפו את התקציב לאגף שיקום, אנחנו נשמח לעשות אותם.
<חזי משיטה: זאת הרחבה גדולה מאוד.
מאיר כהן: של כמה?
מאיר כהן: אם זאת הרחבה של 30 מיליון שקלים או של 600 מיליון שקלים?
<חזי משיטה: כל מה שנתבקשנו, אנחנו נביא.
<חזי משיטה: מדובר בעשרות מיליוני שקלים ועוד לא נגענו בנושא הניידות.
אלי אלאלוף: לפני שנכנסת, מאיר, ביקשנו את כל השינויים, אם יש שינויים, שיעשו את ההערכות הכספיות כדי שנוכל לקבל החלטה במודע ולא כמו הבגרות של אתמול בלילה.
<ערן יוסף: אדוני, לגבי האמירה של לפשט ולהכניס.
<ערן יוסף: בעצם מה שאתם אומרים זה להוריד את המספר 3,800 מכאן.
אלי אלאלוף: אתה עושה לי מבחן במתמטיקה.
אלי אלאלוף: אני לא יודע מה זה ה-3,800.
<ערן יוסף: אנחנו ננסח את זה ונביא לך.
אלי אלאלוף: תביאו את זה כך שיהיה ברור לכל דכפין.
אלי אלאלוף: אם צריך להגמיש, תביאו טבלה פשוטה.
<רפי כהן צמח: זה כמו ה-1,600 וה-1,800.
<קריאה: הורדת ה-3,800 היא ללא כל תוספת תקציבית.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים לקריאת הסעיף.
<יעל סלנט: בואו נשלים את הקריאה של הסעיף ואז נעיר על כל הסעיף כולו.
<יעל סלנט: לנכה הזכאי לרכב לפי סעיף קטן (ב) – בסכום של 2,633 שקלים חדשים.
<יעל סלנט: דמי הניידות לפי סעיף קטן זה יעודכנו לפי שיעור שינוי מדד השמן והדלקים, כפי שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
<יעל סלנט: נכה שזכאי לקבל רכב רפואי בבעלות המדינה יקבל, בתנאים ובסכומים שיקבע שר הביטחון, את כל הזכאויות הנוספות הפורטות להלן: מימון שיעורי נהיגה ומבחני נהיגה לנכה ולבן משפחה אחד שלו לפי קביעת קצין תגמולים.
<יעל סלנט: סיוע לרכישת מערכת איכון ואיתור לרכב ומימון דמי מנוי שנתיים.
<יעל סלנט: נכה שקיבל רכב רפואי בבעלות המדינה ובמועד החלפת הרכב קיבל אישור לרכישת רכבו הישן לפי חוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992, יהיה זכאי לרכוש את הרכב הישן שהיה בשימושו בבעלות הפחותה ב-25 אחוזים ממחיר השוק של הרכב, ובלבד שיצהיר כי יחזיק ברכב לתקופה של שלוש שנים לפחות וכי לא יעבירו לאחר במהלך תקופה זו.
אלי אלאלוף: אז הוא מאבד את הזכות לרכב חדש?
<יעל סלנט: בנוסף.
<קריאה: הוא מחזיק שני רכבים.
אלי אלאלוף: תסבירו לי מה היתרון בזה.
<קריאה: ברשותך, אני אקריא את ההסכם.
<קריאה: אני חושב שאני היחיד כאן בחדר שהיה.
<קריאה: אולי פזית תדהר הייתה.
<עידן קלימן: ההסכם הזה נעשה מול אגף השיקום בשנת 2004 עת הייתי יושב ראש ועד המשותקים.
<עידן קלימן: זה הסכם שהיה בין הנציגות הזו לבין אז רוני מורנו, ראש אגף שיקום.
<עידן קלימן: זה היה סיכום מנצח לכל הצדדים.
<עידן קלימן: אנחנו גילינו שמשרד הביטחון מאבד ערך גדול מאוד מרכבים האלה של רכבי המדינה.
<עידן קלימן: אני מדבר אתך ברמה של 50 ו-60 אחוזים ואף יותר.
<עידן קלימן: לעומת זאת נכים קשים היו נדרשים לרכוש במשפחה, בגלל בעיות ביטוחיות, עוד רכבים לבן.
<עידן קלימן: לדוגמה, הילד שלי לא יכול לנסוע על רכב מדינה.
אלי אלאלוף: ברכב מדינה אין אישור?
<עידן קלימן: רכב מדינה, אין אישור לילד לנסוע.
<עידן קלימן: נהג חדש לא יכול לנהוג בו.
<עידן קלימן: הבן שלי בן 17 וחצי והוא לא יכול לנהוג ברכב שלי.
<עידן קלימן: בסדר, זאת החלטה של המדינה ואני מכבד אותה.
<עידן קלימן: אני חושב שזה לא נכון אבל אני מכבד אותה.
אלי אלאלוף: ואם תשלם את ההשלמה של הביטוח?
<עידן קלימן: טכנית זה בלתי אפשרי.
<עידן קלימן: ביררתי את זה וטכנית זה בלתי אפשרי.
<עידן קלימן: יש עוד כמה פרמטרים.
<עידן קלימן: הנכה היה נדרש למעשה לקנות למשפחה עוד רכב.
<עידן קלימן: בנוסף היו לא מעט פעמים שרכבים התקלקלו ליום ואם היה עוד רכב כזה של האישה למשל, אתה לא נדרש לנסוע למאגר ולהחליף.
<עידן קלימן: אז באנו לאגף שיקום בהצעה שהיא מנצחת לכל הצדדים, שהנכה יוכל לרכוש את הרכב ב-25 אחוזים פחות מהמחירון כמו שהוא יוצא ישירות למכרז, משרד הביטחון לא רק שהוא לא מפסיד אלא הוא מרוויח כי זה סכום פיקס וגם אין לו הובלה ושינוע וכל הדברים האלה, ועודדנו את הנכים על ידי זה גם לשמור על ערך הרכב כשהם מחזיקים אותו ולא יחזירו גרוטאות.
אלי אלאלוף: מי שקונה אותו, הוא קונה אותו עם האבזרים?
<עידן קלימן: הוא קונה עם האבזרים כי ממילא אתה לא יכול להתקין אותם ברכב אחר אלא זה לפרק ולזרוק, וגם זה עולה להם כסף.
<עידן קלימן: הנכה מקבל את זה וזה עובר לאחריותו והוא משלם את הכול ומממן את הכול.
מאיר כהן: ואם יש לו כבר רכב שני במשפחה, הוא גם יכול לקנות?
<עידן קלימן: זה לא מוגבל.
<עידן קלימן: בסופו של דבר המרוויח הגדול מהסיפור הזה זה אגף שיקום.
<עידן קלימן: הם מרוויחים יותר כסף.
<עידן קלימן: הנכה שומר על הרכב הרבה יותר טוב.
<עידן קלימן: כולם מרוויחים כאן.
<עידן קלימן: אין כאן מפסידים.
<עידן קלימן: התוספת השנייה שכרגע קראת אותה שנכה קיבל סיוע לפי סעיף קטן זה לא יהיה זכאי לקבלת רכב חלופי, זה לא היה בסיכום וזו הרעה.
<עידן קלימן: לא צריך "אלא אם כן".
<עידן קלימן: זה לא צריך להיות.
<יעל סלנט: אני עצרתי באמצע.
<יעל סלנט: עוד לא קראתי את החלק הזה.
<יעל סלנט: קיבל נכה סיוע לפי סעיף קטן זה – כלומר, מי שמקבל את הרכב בהנחה של 25 אחוזים - לא יהיה זכאי לקבלת רכב חלופי לפי סעיף 9לט, אלא אם כן קבע קצין תגמולים כי הרכב שנרכש לפי סעיף קטן זה לא ניתן לשימוש בשל תקלה בו.
<יעל סלנט: סעיף 9לט הוא סעיף המאגר של הרכבים.
<עידן קלימן: זה אומר שהרכב שרכשת מכספך ועובר להיות קניינך ממשיך להיות תחת איזשהו אישור והשגחה של אגף השיקום.
<עידן קלימן: זה מצב לא חוקי.
<עידן קלימן: היותר חמור מזה זה שזאת תוספת שלא הייתה בסיכום.
<עידן קלימן: זה חדש.
<עידן קלימן: הסיפור הזה בא ושולל מהנכה רכב מדינה.
אלי אלאלוף: הוא יקנה רכב שלא מתפקד.
<עידן קלימן: הם אומרים שבמידה ורכשתי לדוגמה לאשתי את הרכב הזה או לילד, התקלקל הרכב שלי, במצב עניינים רגיל אני זכאי לקבל רכב חליפי מהמאגר.
<עידן קלימן: אומרים לך, לא, עכשיו אנחנו נלך לרכב שהוא בכלל קניינך, הרכב של אשתך, ונבדוק אם הוא תקין.
<עידן קלימן: ואם אשתי עובדת והיא צריכה את הרכב הזה?
<עידן קלימן: אני בכלל לא מבין מאיפה באה התוספת הזאת ואיך היא בכלל קשורה.
<עידן קלימן: זה דבר חדש לחלוטין.
<עידן קלימן: ברגע שרכשתי את הרכב, אני מבין את המגבלה אדוני.
אלי אלאלוף: אם זה לא היה, אני לא מבין.
אלי אלאלוף: אני קונה רכב יד שנייה ואם אני זכאי כאן לרכב בכנסת, זה הרכב של אשתי, יבוא קצין הכנסת ויבדוק את הרכב?
אלי אלאלוף: הוא יאמר, לא, אנחנו לא ניתן לך אלא לך לאשתך.
אלי אלאלוף: היא תשמח שאני אהיה בבית.
<חזי משיטה: התיאור של עידן, אני לא מסכים אתו.
<רפי כהן צמח: אבל זה מה שכתוב.
<חזי משיטה: אני לא יודע מאיפה עידן מביא את זה שאנחנו מפסידים.
<חזי משיטה: למשרד הביטחון יש אגף שמתעסק עם המכירות של הרכב.
<חזי משיטה: עידן אמר בתחילת הדברים, ויש איזושהי סתירה פנימית, שנוח לנכה מאה פלוס שיש לו רכב עם התקנות שהוא יקנה אותו ואז הוא ישמש רכב חליפי בתוך הבית ולכן גם ההתקנות נשארות.
<חזי משיטה: ההתקנות ניתנות לפירוק.
<חזי משיטה: אגף שיקום במאגר הרכב של מאה פלוס, מפרק התקנות ומתקין אותן מחדש ברכבים שיש צורך.
<חזי משיטה: אנחנו לא זורקים כל התקנה שעולה עשרות אלפי שקלים ולפעמים מאות אלפי שקלים.
<חזי משיטה: לא זורקים אותן לפח.
<חזי משיטה: אם אפשר להשתמש, אנחנו ממחזרים ומשתמשים ברכבים אחרים בהתקנות האלה.
<חזי משיטה: יש לנו מחסן - אני חושב שעידן מכיר אותו – במאגר הרכב של המאה פלוס ויש התקנות שאנחנו משתמשים ברכבים חדשים שאנחנו קונים.
<חזי משיטה: יגידו לך חלק מהאנשים שההסכמה של משרד הביטחון לתת 25 אחוזים הנחה על המחיר הזה היא מוגזמת, היא לא הגיונית לגבי השוק אבל אנחנו נותנים אותה כפי שעידן אמר, שהרכב ילך עם ההתקנה וישמש כרכב חלופי.
אלי אלאלוף: זה כתוב בחוזה?
<חזי משיטה: אין כאן חוזה.
אלי אלאלוף: אז תכתוב את זה בחוזה?
<חזי משיטה: הוא יכול לא לקנות את הרכב.
אלי אלאלוף: אבל אם הוא קנה, הוא בבעלותו.
אלי אלאלוף: למה אתה צריך לנצל את זה?
<חזי משיטה: אני לא מנצל את זה.
<חזי משיטה: שוב, הרכב ניתן בהנחה מיוחדת לאותו רוכש.
<חזי משיטה: הוא מקבל אותו עם ההתקנות.
מאיר כהן: אלי אומר דבר הגיוני.
מאיר כהן: אם זה היה מנוסח כך, אתה ראי לקנות את הרכב וההנחה של 25 אחוזים מקנה לכם את הזכות לבקש שהרכב יהיה חלופי.
מאיר כהן: אבל זה לא כך.
אלי אלאלוף: אתה לא כותב לו את זה בחוזה.
מאיר כהן: זה הקניין שלהם.
<קריאה: אבל זאת הייתה המטרה.
מאיר כהן: בחוזים אין מטרה שהיא אבסטרקטית.
<פזית תדהר: זאת לא הייתה המטרה.
מאיר כהן: חזי, זה נכון, זה נשמע מאוד הגיוני מה שאתם אומרים אבל זה צריך להיות כתוב.
מאיר כהן: אם זה לא כתוב, זאת הרעה.
<פזית תדהר: אני רוצה להסביר כמי שהייתה שם.
<פזית תדהר: קודם כל, זה כתוב.
<רות פרמינגר: הם קונים רכב ב-25 אחוזים הנחה.
<עידן קלימן: זאת הייתה יזומה שלי.
<עידן קלימן: זו הייתה פנייה שלי לרוני מורנו, גם בכתב.
<פזית תדהר: זה לא היה בתקופה שלך רוני מורנו.
<עידן קלימן: זה היה בתקופה של מורנו.
<עידן קלימן: ה-25 אחוזים לא נפלו משמיים.
<פזית תדהר: אני רוצה להסביר.
<פזית תדהר: לפחות לפי הזיכרון שלי ולפי המסמכים שיש אצלנו בהוראת האגף, הדברים לא היו ב-2004.
<פזית תדהר: אגב, מורנו גם לא היה ראש האגף ב-2004.
<עידן קלימן: לא אמרתי לך שזה היה ב-2004.
<פזית תדהר: לא חשוב.
<פזית תדהר: לא ניכנס לתאריכים.
<פזית תדהר: זה קטנוני ואני לא רוצה לדון בזה.
<פזית תדהר: כשהדברים הוצגו על ידי ארגון הנכים בזמנו ועל ידי הנכים, הטענה הייתה שכאשר הרכב הרפואי החדש מתקלקל וצריך להיות במוסך לצורך תיקונים, הם נאלצים לקבל רכב חלופי מהמאגר של משרד הביטחון.
<פזית תדהר: הם באו ואמרו תנו לנו את האפשרות לקנות את הרכב הישן שלנו עם הנחה כדי שאם הרכב החדש מתקלקל ואי אפשר לנסוע בו מאיזושהי סיבה, יהיה לנו כבר רכב חלופי שהוא רכב מותאם כי זה הרכב הקודם שלנו שיש עליו את כל המתקנים, שהוא כבר מותאם לנכות שלנו ספציפית.
<פזית תדהר: ממש ממש מותאם.
<פזית תדהר: כמובן שברגע שהרכב בבעלות הנכה, הוא יכול לתת את זה לאישה, לשכן, למי שהוא רוצה אבל זאת לא הייתה המטרה של כל ההסדר הזה.
<פזית תדהר: המטרה הייתה שיש לו רכב חלופי ליד הבית, למקרה שהרכב החדש מתקלקל ולכן הוא לא יקבל רכב חלופי.
מאיר כהן: את יכולה להגן על ההחלטה החדשה, זה בסדר וזאת זכותך הבלעדית אבל אי אפשר להגיד שבדיעבד זאת הייתה הכוונה.
<פזית תדהר: אז זאת הייתה הכוונה.
<רפי כהן צמח: אבל זה לא היה כתוב.
<רפי כהן צמח: זה משהו חדש.
מאיר כהן: זה היה כתוב באיזה מקום?
<קריאה: זה לא היה כתוב בשום מקום.
<פזית תדהר: למיטב זכרוני, אנחנו עכשיו בודקים ונראה את המסמכים, הדברים האלה היו כתובים.
<פזית תדהר: זאת הייתה המטרה וזה היה הרציונל של כל העניין הזה.
<פזית תדהר: אני רוצה לומר עוד משפט.
<פזית תדהר: המאגר של משרד הביטחון הוא מאגר מוגבל.
<פזית תדהר: אם במקרה כזה אנחנו באמת נוריד את הסייג כמו שעידן מבקש, זה אומר פחות רכב במאגר לנכה אחר שאולי לא ניצל את הזכאות הזאת וגם לו יש רכב מקולקל והוא צריך רכב חלופי שלא יהיה.
<פזית תדהר: קחו את זה בחשבון.
<קריאה: קורע לב.
<דני בן אבו: שמעתי את פזית והיא לוקחת את זה למקומות מאוד מאוד קיצוניים וכך לא פני הדברים.
<דני בן אבו: יש רכב מדינה עם התקנות שמקבל הנכה.
<דני בן אבו: ברגע שהרכב יוצא לטיפולים או מושבת מסיבה כלשהי, יש לו מאגר מותאם.
<דני בן אבו: אני אומר לכם שבשלוש שנים, בארבע שנים, בחמש שנים האחרונות המאגר צומצם בלמעלה מ-50 אחוזים ויאשר את זה אלי סבן.
<דני בן אבו: אני אסביר את המגמות.
<דני בן אבו: הכוונה שלי היא שנושא המאגר צומצם באופן מהותי.
<דני בן אבו: זאת אומרת, רק מאה פלוס ועוד מעטים יכולים לקבל, מה שלא היה פעם כך.
<דני בן אבו: גם העסקה הזאת שנעשתה ב-2004 היא עסקה כלכלית טובה יותר לאגף השיקום מאשר לנכים.
<דני בן אבו: המכירה של המאגר הרבה יותר גרועה.
<דני בן אבו: מה יצא מזה?
<דני בן אבו: יצא מזה שהנכה יכול לקבל חלופה שברוב המקרים אשתו תבוא ותיקח אותו עם רכב מתאים או הבן יבוא והוא קנה את הרכב מכספו במחיר טוב גם לפה וגם לשם.
<דני בן אבו: אגב, רוב הנכים לא לוקחים מהמאגר.
<דני בן אבו: מעט מאוד לוקחים מהמאגר.
<דני בן אבו: זה כמו לגבי ה-500 קילומטרים.
<דני בן אבו: לוקחים דברים קטנים ושוליים והופכים אותם למהות התזכיר.
<דני בן אבו: זה המקום שאני מסכים עם חיים ילין שהיה כאן קודם לכן.
מאיר כהן: למרות הוויכוחים, ונתתם את נשמת
מאיר כהן: כם למדינה הזאת ובאמת אנחנו נמצאים כאן מתוך הרבה סימפטיה, אירחתי 13 חבר'ה עובדים סוציאליים ממרוקו, מהעיר בה נולדתי, ממוגדור.
מאיר כהן: כמובן שבתחילת השיחה דיברנו בערבית שוטפת ויש מושגים בעבודה סוציאלית בערבית.
מאיר כהן: הם מצחיקים אבל יש.
מאיר כהן: בסוף שאלתי אותם מי מטפל בהם.
מאיר כהן: ואז הם אמרו לי משהו שבגללו יצאתי החוצה ואמרתי לאלי שאנחנו צריכים לנשק את האדמה עליה אנחנו חיים כאן במדינת ישראל.
מאיר כהן: הם אמרו לי שמי שנכה - לעצמו, ומי שעיוור – לעצמו, ומי שרעב – שימות.
מאיר כהן: אמרתי ברוך השם, למרות הוויכוחים ולמרות שאתם צודקים, שלא תבינו שאני מספר את זה ככה אלא שבגלל שמה שנותנים לכם – תמיד מגיע לכם.
מאיר כהן: אתם נתתם את נשמתכם.
מאיר כהן: אבל יש לנו לפעמים גם להתרומם ולהגיד ברוך השם, תודה רבה על מה שיש לנו.
מאיר כהן: יש לנו מדינה נהדרת.
<רפי כהן צמח: אפשר לקבל נתון שאומר כמה אנשים מימשו את האפשרות לקנות את הרכב ב-25 אחוזים פחות מהמחיר?
<דני בן אבו: משפט סיום, ברשותך.
<דני בן אבו: אני פונה לחברי ראש האגף.
<דני בן אבו: הנושאים האלה של 500 קילומטרים ומאגר, הם באמת שוליים מהבחינה הכלכלית אבל הם גדולים מבחינה סגולית ערכית.
<דני בן אבו: שם זה המקום לחבק את הנכים.
<איציק שושן: אני רוצה להוסיף.
<איציק שושן: הרכבים של הזכאים, של המאה פלוס, בתום השימוש, בתום השימוש, היום זה מינהל הרכב, והם נמכרים אפילו ב-40 אחוזים פחות ממחיר מחירון.
<איציק שושן: אם זה הולך לזכאי, זה טוב לשני הצדדים.
<עידן קלימן: אדוני, אני חייב נימוק אחרון שהוא היה הליבה.
<עידן קלימן: אחת הבעיות ברכבים החליפיים.
<עידן קלימן: מאגר הרכבים מטפל לעילא בנכים והכול בסדר ואין תלונות, אבל המאגר עצמו הוא מצומצם.
<עידן קלימן: מדובר בכמה יחידות בודדות.
<חזי משיטה: יחידות הבודדות הן עשרות כלי רכב.
<חזי משיטה: בוא נדייק.
<עידן קלימן: תשמע אותי, אז תבין עד הסוף.
<עידן קלימן: היחידות האלה במקרים רבים לא תואמות היכולת של הנכה לעלות ולהשתמש ברכב.
<עידן קלימן: כלומר, נכון להיום אנחנו מדברים במאגר הרכבים של משרד הביטחון, אין רכב אחד שאני אישית – אני שמדבר אתך – יכול להשתמש בו.
<עידן קלימן: אין.
אלי אלאלוף: אנחנו מבלבלים כמה נושאים בבת אחת.
אלי אלאלוף: בואו ננסה לעשות סדר ברשותכם.
אלי אלאלוף: רכב שעבר מסיבות כאלה ואחרות, בעלות כזו או אחרת, לאדם, נכה שהשתמש בו לפני כן, הוא בבעלותו הפרטית בלבד.
אלי אלאלוף: לדעתי זה מה שצריך להיות עד עכשיו.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לשנות את התנאים, זה אומר שזה צריך להופיע בשטר המכר שבו ייאמר מה התנאים של המכירה.
אלי אלאלוף: בתנאים האלה אתם יכולים להכניס את הנימוק הזה.
אלי אלאלוף: מהיום והלאה אתם רוצים לשנות את התנאים – שיהיה בשטר המכר.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור שאתם מוכרים את הרכב והרכב הזה יכול להיות רכב חליפי במידה מסוימת ליום, לשנה,, לכמה זמן.
אלי אלאלוף: זה צריך להיות התנאי של המכירה.
אלי אלאלוף: אם זה לא כלול, זה הבסיס של הוויכוח ביניכם, ההבנות שהיו ב-2004 עם מפקד זה או אחר, זה לא מחזיק מעמד.
אלי אלאלוף: שוכחים היסטוריה, במיוחד לא נעימה ולא אוהבים לזכור א ותה, ושנית, משפטית זה לא עומד בשום מבחן.
אלי אלאלוף: לכן אני מציע שבנקודה הזאת תשימו סעיף שאומר שעד עכשיו כל רכב שנמכר הוא בבעלות אוטומטית ללא שום דרישה מהאגף לקונה.
אלי אלאלוף: במידה ואתם עכשיו ממחר פלוס יום מוכרים רכב מסוג זה, אלה התנאים של המכירה.
אלי אלאלוף: לא רק שאתם נותנים מפתח אלא כוללים תנאים מסוימים ואז מי שקונה, הוא מתחבר לזה – קונה, אם הוא לא מתחבר – לא קונה.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות אחר כך שיאמרו שהבינו אחרת, האגף מרוויח וכולי.
אלי אלאלוף: זה לא שיקול אם האגף מרוויח.
אלי אלאלוף: מה זה מרוויח?
אלי אלאלוף: מישהו לוקח כסף הביתה?
אלי אלאלוף: זאת המדינה מוציאה פחות כסף.
אלי אלאלוף: אמרתי את זה ואני חושב שזה גם בשם החברים.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה שזה ייכלל, שרכב שנמכר לנכה על ידי אגף השיקום בתום תקופה שהוא בוחר לעצמו, זה דבר שהופך לבעלות פרטית כל עוד אין תנאים אחרים בשטר המכר.
<חיים בר: אני מבקש להתייחס.
אלי אלאלוף: בבקשה, תתייחס, אבל העמדה ברורה.
<חיים בר: אני רוצה להסביר למה הרכב הוא בבעלותו ולמה לא זאת תהיה הסיבה שהוא לא יכול לקבל רכב אחר מהמאגר.
אלי אלאלוף: בוא נעשה סדר לעצמנו כי בסחוף מה שנזכור מהדיונים האלה, אלה הבדיחות.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לפתוח סעיף חדש, בבקשה.
<חיים בר: אני לא פותח שום דבר.
אלי אלאלוף: זה סעיף טכני.
<חיים בר: נאמר כאן שבגלל שהוא רכש את הרכב שלו ב-25 אחוזים פחות, הרכב הזה אמור להיות הרכב שישמש אותו במקרה שהרכב החדש מתקלקל.
אלי אלאלוף: זה לא מה שאמרתי כרגע.
<חיים בר: לא מה שאתה אמרת.
אלי אלאלוף: אני קובע שיהיה בחקיקה.
אלי אלאלוף: עד עכשיו רכב שנקנה, היות ולא הייתה התניה כתובה - - -
<חיים בר: אבל ההתניה הזאת לא טובה לנכה.
<חיים בר: זה אומר שאם אני קונה היום את הרכב - - -
<קריאה: אתה בכלל לא מבין על מה מדברים.
<חיים בר: ברגע שאני רכשתי את האוטו ב-25 אחוזים פחות והוא מיועד, ויהיה כתוב בהסכם שהוא מיועד לעמוד ליד הבית לחכות עד מתי שהרכב שלי יתקלקל, ואם אשתי נוסעת עם הרכב ליום או ליומיים ועכשיו התקלקל הרכב, מה אני עושה עם ההסכם שכתוב שאני לא יכול לקבל רכב מהמאגר?
<חיים בר: זו בדיוק הייתה התשובה שלא היה צריך להכניס את זה עכשיו.
<חיים בר: זה גם היה אז.
אלי אלאלוף: חיים היקר, עם כל הכבוד, זה נושא שני.
אלי אלאלוף: אתה עכשיו רוצה לדעת, במידה ולנכה יש רכב שמאושר, הוא לא יכול לנסוע, הוא צריך אלטרנטיבה שלא על חשבון הרכב השני שלו.
<רפי כהן צמח: אבל אם יהיה בשטר המכר, הם יגידו שכתוב בשטר המכר.
<עידן קלימן: הוא לא יכול.
<עידן קלימן: זה לא חוקי.
<עידן קלימן: זה קניין שלי.
<עידן קלימן: הוא לא יכול להגיד לי מה לעשות עם הקניין שלי.
אלי אלאלוף: לי יש רכב של הכנסת.
אלי אלאלוף: מחר הוא זקוק לטיפול של כמה שבועות – חס וחלילה, הוא אף פעם לא נשאר יותר מכמה שעות – אז יגידו לי שאני לא אקבל חליפי כי לאשתי יש רכב?
<חיים בר: זאת בדיוק הנקודה.
<רפי כהן צמח: זאת בדיוק הנקודה.
אלי אלאלוף: הנקודה הזאת ברורה ואני מבקש מהיועצת המשפטית לסכם אותה.
<יעל סלנט: אם אני מבינה את החלטת יושב ראש הוועדה, יושב ראש הוועדה מבקש להשאיר את ההוראה שאומרת שנכה שקיבל רכב רפואי בבעלות המדינה יוכל לרכוש את הרכב בהנחה של 25 אחוזים אבל הוא מבקש להוריד את הסיפא שאומרת שמי שקיבל את הרכב הזה בהנחה, לא יוכל לקבל רכב חלופי מהמאגר.
<יעל סלנט: אנחנו מורידים את כל הסיפא החל מהמילה "קיבל".
אלי אלאלוף: בעסקאות הבאות תשנו את הנוסחה ותעשו מה שאתם רוצים.
אלי אלאלוף: אתם קונים במודע שהרכב הזה אמור להיות חלופי והם מוכרים לכם בהנחה כזו או אחרת, זה לא מעניין אותי.
<עידן קלימן: אם הוא רכב חלופי, שיממנו את האחזקה שלו במהלך השנה.
<רות פרמינגר: אני רוצה להגיד לאנשי משרד ביטחון.