GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: אתה הגעת מאוחד מדי לתוך העסקה הזאת, כי הייתה מלחמת אגו שלא היית בתוכה.
אלי אלאלוף: אז למה שיתפת פעולה עם החלק הראשון?
אילן גילאון: איך אני יודע, כי לא הבאת פרופסור.
אלי אלאלוף: למה שיתפת פעולה עם - - -
אילן גילאון: אם היה לך פרופסור, אז הייתי מבין שגם אתה היית ב - - -
אילן גילאון: לא שיתפתי פעולה עם כלום.
אילן גילאון: ניסיתי ל - - -
אלי אלאלוף: טוב, בוא, אילן.
חיים כץ: טוב, אילן, עכשיו אנחנו ברגע שאנחנו אמורים לעשות מהלך.
אילן גילאון: אני יודע מה אתה מביא, חיים.
אילן גילאון: בוא, אל תעשה צחוק, די.
אילן גילאון: אני יודע מה הבאת.
חיים כץ: מה הבאתי?
אילן גילאון: הבאתי חצי עבודה.
אילן גילאון: הבאתי בלי הצמדה, חצי עבודה, עם דיס ריגרד של 3,600.
אילן גילאון: אני קורא גם.
אילן גילאון: אני יודע לקרוא.
חיים כץ: לא, פחות.
אילן גילאון: פחות מזה.
חיים כץ: 3,500.
אילן גילאון: אה, אוקיי.
אילן גילאון: אז התפרעתי.
אילן גילאון: הפרזתי בעוד 100 שקלים.
חיים כץ: אבל עם הצמדה.
חיים כץ: ואם לא תהיה הצמדה, אז גם אני לא אהיה פה.
אילן גילאון: לא, תעזוב.
אילן גילאון: אני לא רוצה.
אילן גילאון: אני לא פרשן, אני אשב בשקט ואשמע.
חיים כץ: זה אני חושב שנכון לעשות ברגע הזה.
חיים כץ: אחר כך תגיד את מה שאתה רוצה לעשות.
חיים כץ: ואנחנו ישבנו על המתווה הזה והגענו להסכמות ואמרנו את המתווה השני, כאור, נעשה סדר אחר קצת.
חיים כץ: קראתי לביטוח הלאומי, אמרתי בואו תכתבו לי את החוק כפי שסוכם, תגדירו את הפעימה השלישית על ידי צוות שיסיים בהצעת החוק של הביטוח הלאומי וזה ישונה.
חיים כץ: צוות שצריך להיות מנכ"ל הביטוח הלאומי, נציגי האוצר, נציגי הנכים ונציגי משרד העבודה, שיראו איך הם מחלקים את שאר הכסף, כי יכול מאד היה להיות שהיה צריך לעשות את זה כמו שאני.
חיים כץ: קיבלנו 50 מיליון, באתי לעיוורים, אמרתי להם איך אתם רוצים את הכסף, כי הם כנראה יודעים טוב ממני איך הם רוצים את זה.
חיים כץ: ואיך שהם ביקשו, ככה הם יקבלו.
חיים כץ: אבל מאחר שהכסף לא הגיע אלי, אז עד שזה לא יעבור חקיקה, אני לא יכול לבצע.
חיים כץ: אם היה מגיע אלי, זה כבר היה מבוצע, ה-50 מיליון, אבל לא הגיע.
חיים כץ: אז מישהו אמר שהגיע, לא הגיע, זה לא חשוב.
חיים כץ: זה לא יכול להגיע עד שלא יעבור בחקיקה חוק התקציב או חוק אחר, אני לא יודע.
חיים כץ: הכסף לא יכול להגיע.
חיים כץ: בא תזכיר ובחוק אנחנו מכניסים שלקראת הפעימה השלישית, שאמורה להיות בינואר 2020, צריך להקים צוות שיסיים את עבודתו עד מרס 2019, יעביר את ההחלטות וממשלת ישראל צריכה לקבל החלטה על הדרך, עד יוני 2019.
חיים כץ: בחוק כתוב תאריכים אחרים, שיקולים שנמצאים, ממי הקדמתי אותם, כי אני רוצה שהממשלה הזאת תהיה בתוך מסגרת שתוכל ליישם את החוק הזה.
חיים כץ: אז במתווה של הביטוח הלאומי שכתוב, זה לא במתווה הממשלתי.
חיים כץ: במתווה הממשלתי יש כמעט הכל.
חיים כץ: אני לא מבין למה הם התעקשו על סעיף של 4 מיליארד ודיברו ודיברו, כשאני רואה אותו גם בפנים.
חיים כץ: נכון שהוא ב-50 מיליון פחות, אבל בסדר, נתקן את זה פה.
חיים כץ: התכנית הראשונית היא כזאת: באחד בינואר 2018, מהתחולה של האחד בינואר 2018, הדיס ריגארד יעלה ל-3,400 שקלים, מ-2,805.
חיים כץ: יהנו מזה 31,767 נכים.
חיים כץ: ייפגעו מזה שאנחנו לא מעלים ל-4,000 – 4,241 נכים ייפגעו.
<קריאה: למה לא מעלים להם?
חיים כץ: כי זה הכסף שידענו להביא.
חיים כץ: אני מקווה שבחלוקה האחרת אנחנו נדע להביא יותר.
חיים כץ: הקצבה תעלה ב - - -
<שמחה בניטה: אפשר להבין מה זה ייפגעו?
אלי אלאלוף: לא, השאלות בסוף.
אלי אלאלוף: בבקשה, סליחה.
חיים כץ: הקצבה תעלה באחד בינואר ב-340 שקלים.
חיים כץ: השר"ם יעלה ב-200 שקלים.
חיים כץ: אזרחים ותיקים יקבלו 170 שקלים, פה ושם זה כבר לא חשוב.
חיים כץ: ילד נכה 50 מיליון שקלים.
חיים כץ: אני לא מתייחס פה לעיוורים, זה מחוץ לחוק הזה.
חיים כץ: הם יקבלו את שלהם.
חיים כץ: סך הכל העלות 2,141,000,000 שקלים.
חיים כץ: באחד ביולי הקצבה תעלה ל-501 שקלים.
חיים כץ: הקצבה לאזרחים ותיקים תעלה ל-251 שקלים.
חיים כץ: הדיס ריגארד יעלה ל-3,500 שקלים.
חיים כץ: בינואר 2012 ההצמדה לשכר הממוצע במשק תיכנס לפועל.
חיים כץ: יעשו התאמות על כל התקופה ומאותו תאריך ואילך ההצמדה למדד נמחקת וקבצת הנכים הופכת להיות צמודה לשכר הממוצע במשק.
חיים כץ: הפעימות השלישית והרביעית אמורות להיות בינואר 2020 ובינואר 2021.
חיים כץ: בינואר 2020 הפעימה תהיה כפי שצוות של הנכים, יחד עם המשרדים, אבל עם השפעה גדולה של הנכים, שהם כנראה יודעים יותר טוב מאיתנו מה הם צריכים, יישבו בצוות ויקבעו.
חיים כץ: וכפי שהצגתי, הם יקבעו גם את הפעימה של שנת 2021, כשהתקציב הכולל של כל המתווה הזה צריך להיות לפחות 4.2 מיליארד שקלים.
חיים כץ: אני מקווה שבדרך נעלה את הסכום הכולל הזה, כי ניתן לעשות את זה וצריך לעשות את זה.
חיים כץ: כי המטרה שלי כמו של אילן גילאון.
חיים כץ: להביא את מה שהוא הציע בהצעת החוק.
חיים כץ: שכר מינימום לנכים, כי זאת הדרך.
חיים כץ: כי אמר את זה מיקי רוזנטל על הבמה, אני מקבל - - -
<שמחה בניטה: ב-340 שקלים אתה - - -
חיים כץ: הוא לא מקבל - - -, והתרופות עולות לי יותר.
חיים כץ: הוא אמר את זה כנראה יותר טוב ממה שאני אמרתי.
חיים כץ: כנראה שהוא אמר את זה יותר טוב.
חיים כץ: היום בערב כנראה שתהיה פגישה אצל שר האוצר, אם נביא יותר.
חיים כץ: מאחר שהמגמה שלנו להעביר את זה הצעה ראשונה, עד יום שני - - -
<שמחה בניטה: אבל 340 - - -
חיים כץ: סליחה שמחה.
<שמחה בניטה: חיים, אתה שומע את עצמך?
<שמחה בניטה: 340?
חיים כץ: סליחה, שמחה.
חיים כץ: אמרתי שה-340 עולה ל-501 שקלים.
חיים כץ: באחד ביולי 501 ועם התוספת לשר"ם 701.
אלי אלאלוף: חברה, חברה, עוד לא קיבלתם רשות דיבור.
חיים כץ: תיכף האוצר יענה יותר טוב.
<שמחה בניטה: בשנת 2019 אין לך פעימה.
אלי אלאלוף: סיימת, אדוני השר?
חיים כץ: בשנת 2019 אין לי פעימה כי הבאתי אותה ליולי 2018.
<שמחה בניטה: כדי שייחשב שנתת כסף.
אלי אלאלוף: אוקיי, תרשו לי.
<שמחה בניטה: אני רוצה ל - - -
חיים כץ: אוקיי, אני בגדול סיימתי להגיד את מה שהיה לי להגיד.
חיים כץ: אם אני אצטרך להגיד פה עוד כמה דברים, אני אגיד אותם, אבל אני רוצה להגיד משפט אחד לאילן גילאון.
חיים כץ: אני דיברתי איתו במליאה.
חיים כץ: הוא אמר לי אני רוצה להתחיל.
חיים כץ: אני רוצה לקבוע, אני רוצה להתחיל.
חיים כץ: גם אני כמוהו, אולי הוא צריך את זה להשתמש ואני לא, אבל אני כמוהו רוצה ללכת למסע הזה.
חיים כץ: ואני רוצה להביא תוצאה, כי אני חושב שאני כמעט השר היחידי, להוציא את שר האוצר, שאני נכנס למלחמה הזאת.
חיים כץ: כי אף אחד לא היה.
חיים כץ: גם חלק ממחוקקי החוקים לא היו שם.
חיים כץ: כי אני, אני הלכתי למלחמה עם שר האוצר ועם ראש הממשלה ועם אנה ועם כולם.
חיים כץ: אני שלא הוזמנתי.
חיים כץ: אני שלא הוזמנתי בכלל למשחק הראשוני.
<שמחה בניטה: אבל אני רוצה להגיד לך - - -
חיים כץ: כי אני חושב שמגיע לכם.
אלי אלאלוף: שמחה, יש לך הרבה מה להגיד, אל תעבירי בטיפות, טיפות.
אלי אלאלוף: תני לסיים, תקבלי את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: אבי ניסנקורן, בבקשה.
<אבי ניסנקורן: אז אני אדבר בקצרה, כי חיים כבר הרחיב.
<אבי ניסנקורן: אנחנו הגענו לסיכום של 4.2 מיליארד שקלים.
<אבי ניסנקורן: זה צריך להשתקף בחקיקה ואני מצפה שמשרד האוצר לא יברח מזה.
<אבי ניסנקורן: אנחנו הגענו גם לסיכום של הצמדה לשכר הממוצע במשק וזה צריך להשתקף בחקיקה ואני מצפה שהאוצר לא יברח מזה.
חיים כץ: זה הסעיף הראשון במתווה, הצמדה לשכר הממוצע במשק.
אילן גילאון: זה כתוב בחוק?
אילן גילאון: זה צריך להיות כתוב בחוק.
חיים כץ: סעיף א', בחוק.
חיים כץ: במתווה של החוק, לא בדיבורים ולא בדברי הסבר, ואם לא אני לא שם, אילן.
אלי אלאלוף: ביקשתי מיושב ראש הכנסת לאפשר לנו להאריך את הדיון, הוא מבקש לסגור בשעה 11 בדיוק.
אלי אלאלוף: אז אל תבזבזו זמן על הערות ביניים.
אלי אלאלוף: בבקשה אבי, אתה יכול לסיים.
<אבי ניסנקורן: אני רק התחלתי, אתה יודע.
אלי אלאלוף: אני לא אמרתי מתי לסיים.
אלי אלאלוף: אני סומך על שיקול הדעת שלך.
<אבי ניסנקורן: בחלוקה הפנימית אני חושב שהחלוקה הפנימית זה באמת עניין של החלטה של שר העבודה והרווחה ביחד עם כל האחרים, אבל אני לא חושב ש - - -
חיים כץ: לא השאירו לי מקום להחלטה, כי חילקו את זה לפני.
<אבי ניסנקורן: שנייה, חיים תשמע, לא הפרעתי לך.
<אבי ניסנקורן: אתה דיברת.
<אבי ניסנקורן: בחלוקה הפנימית, להתייחס לאזרחים הוותיקים שהוחלט לתת להם בתוך החלוקה הפנימית, זה באמת עניין של צדק חלוקתי, שאני לא חושב שאני צריך וראוי שאני אתערב.
<אבי ניסנקורן: הדיס ריגארד, אני חושב שיש לו יתרון של עידוד לצאת לעבודה ולכן הוא חשוב.
<אבי ניסנקורן: והחשיבות של הדיס ריגארד, מעבר למספרים שהיום יכולים להנות מזה, זה איזה שהוא מסר קדימה.
<אבי ניסנקורן: ולכן אני חושב שצריך בפעימות, גם עם עכשיו לא נצליח להעלות את זה לסכומים שאני חשבתי שצריך להעלות אותם, אז בפעימות הבאות כן להתייחס לדיס ריגארד ולאפשרות להעלאה נוספת.
<אבי ניסנקורן: יש לזה יתרון גדול מאד במסר לציבור, במסר משקי, במסר לחברה הישראלית.
<אבי ניסנקורן: אז אלה בעצם ההערות שלי.
<אבי ניסנקורן: ההערות שלי, אחת, 4.2 מיליארד התחייבות, צריך לראות את זה ולא בהתחייבות שאחר כך לא מחזיקות מים.
<אבי ניסנקורן: בחקיקה.
<אבי ניסנקורן: אותו דבר שכר ממוצע במשק.
אילן גילאון: עם הצמדה.
<אבי ניסנקורן: ההצמדה והדיס ריגארד במקום באפריל, אם אפשר עכשיו.
<אבי ניסנקורן: אני מקווה שאפשר עכשיו, אבל אם אי אפשר, לבחון בעתיד עדכונים נוספים.
<אבי ניסנקורן: יש לזה חשיבות מאד גדולה, אני חושב, לא רק לציבור שיהנה מזה, אלא לכל החברה הישראלית.
מיקי רוזנטל: אני אחרי אילן.
אלי אלאלוף: לא, אתה לא קובע את הסדר.
אלי אלאלוף: היום עם אילן יש לי רגישות יתר.
אלי אלאלוף: לא, לא, אני רוצה להתנצל בפניך.
אלי אלאלוף: אלאלוף הוא אחד האנשים המשובחים שאני יותר אוהב במקום הזה ואני לא מאשים אותו בשום דבר.
אלי אלאלוף: זה הדדי.
אילן גילאון: שזה יהיה ברור לגמרי וזה גם פשוט למה אני נסער.
אילן גילאון: ובוודאי ובוודאי שהשר חיים כץ איננו אחראי לדבר הזה.
אילן גילאון: אני חושב שלו הדבר היה מתחיל אצלו, היום לא היינו נמצאים בנקודת הזמן שאנחנו נמצאים.
אילן גילאון: אבל מה שקרה כאן במהלך הזמן הזה, אחרי שכל פעם בא ראש הממשלה ואמר זה היה רגע היסטורי, זה היה רגע היסטורי ועוד רגע היסטורי ועוד רגע היסטורי.
אילן גילאון: הייתה תרמית אחת גדולה מהתחלה ועד הסוף.
אילן גילאון: קחו למשל את הזקנים, את הקשישים.
אילן גילאון: הרי זו שטות מוחלטת.
אילן גילאון: אתה מצפה כשאתה בא אל הריבון, אל הממשלה שלך, אל השרים שלך, שהם דואגים לך וכאשר אתה מסכם ואני רוצה להחזיר את עצמנו בחזרה לבסיס, הנושא היה קצת הנכות.
אילן גילאון: כדי לדייק את זה עוד יותר, הנושא היה 2,340 שקלים ולא שום סיפור אחר ששמעתם כאן.
אילן גילאון: הקצבה הייתה ככה, כי מישהו בשנת 2003 דאג שהיא תהיה ככה, כשהצמיד אותה למדד יוקר המחייה.
אילן גילאון: הוא היה שר האוצר אז.
אילן גילאון: קראו לו בנימין נתניהו, שמעתם עליו?
אילן גילאון: בדיוק זה אותו אחד שלפני יומיים היה צריך ללכת ולעדכן לו את השכר בשכר הממוצע במשק, כי הוא נשחק לו.
אילן גילאון: ואם זה לא פרות הבשן, מה זה?
אילן גילאון: ולכן יש כאן תרמית גדולה.
אילן גילאון: מה זה העניין הזה של הקשישים, שלא מצאנו אותם?
אילן גילאון: אתם קובעים עם האנשים מה תהיה קצבתם אחרי פשרה על פשרה על פשרה.
אילן גילאון: הראשונה הייתה עסקת ביטן, השנייה הייתה ארלוזורוב, מה שאתם רוצים.
אילן גילאון: אלי, אתה שואל אותי למה אני משתף פעולה?
אילן גילאון: כי אני לא פופוליסט, ותסלח לי על הביטוי וגם אני לא מניאק, ואני צריך לדאוג לאנשים האלה, כי החורף מגיע והם לא יכולים לשאת ולסבול.
אילן גילאון: אבל כאשר אתה מגיע בסופו של דבר עם פשרה על פשרה על פשרה, הרי אני בתור אופוזיציה אי לי אפשרות להגיד – אם לא תקבלו את זה אני אפיל את הממשלה.
אילן גילאון: הייתי צריך להצטרף לאוהל מהתחלה.
אילן גילאון: זה היה תפקידי.
אילן גילאון: זה היה נכון לי פוליטית.
אילן גילאון: אתה צריך לראות מה קרה לי אתמול.
אילן גילאון: הנכים באים אלי בטענות, כאילו אני זה שחתך להם את העניין של הקצבה.
אילן גילאון: ואז כאשר הדברים האלה קרו, אתה מבין שאין לך אמון באף אחד.
אילן גילאון: ואני קורא לזה – לא הייתי קונה מהם קלנועית משומשת ואני אומר לכם את האמת ועד הסוף.
אילן גילאון: כאשר העסקה הזאת קרתה, פתאום באתם ואמרתם לנו רגע, אבל יש עוד אוכלוסיות שלא נמצאו בפנים ואני רוצה לדבר על הקצבה שוב.
אילן גילאון: ומי שמקבל אותה שיקבל אותה בהטבה וראה הקשישים, הייתה להם אפשרות על פי חוק ללכת ולקבל את הגבוהה מבין השתיים.
אילן גילאון: לא אם היא 2,342 או 5,300 כפי שרצינו.
אילן גילאון: אבל בינתיים, ולמה אני לא מאשים אותך חיים, אני אגיד לך למה.
אילן גילאון: אני יודע שהייתה מלחמת אגו.
אילן גילאון: מה הסימן של מלחמת אגו?
אילן גילאון: כל מי שהביא לעצמו פרופסור, הוא היה בתוך המלחמה הזאת.
אילן גילאון: הנכים לא נספרים.
אילן גילאון: אני אומר לך את האמת, אדוני יושב הראש, הנכים לא נספרים כי הם לא משוואה בשיקול הפוליטי של האנשים כאן, כי מה אומר לעצמו ראש הממשלה?
אילן גילאון: הוא אומר הם ממילא ישכחו ובסופו של דבר הם יעשו את ההכרעה הפוליטית שלהם, מבלי כל קשר למציאות שלהם.
אילן גילאון: זאת האמת.
אילן גילאון: ולכן בסופו של דבר שום דבר – חיים – אבל אני אומר לך שום דבר שאיננו כתוב, כי אני לא מאמין לכם – שאיננו כתוב בחוק, כמו שאומר אבי, שאיננו כתוב בחוק – מה התחולה של הקצבאות, מתי ה יא קורית, כל הסכום, ההצמדה והדיס ריגארד.
אילן גילאון: למה לא תבינו פעם אחת ולתמיד?
אילן גילאון: אנשים לא יוצאים לעבודה לא כי הם מקבלים את הקצבה, כי הם מאבדים אותה אם הם לא יוצאים לעבודה.
אילן גילאון: כי הם יודעים שאם הם ייצאו לעבודה הם מאבדים אותה.
אילן גילאון: לכן אם היינו צריכים לעשות משהו, היינו צריכים לעשות משהו הרבה יותר מרחיק לכת.
אילן גילאון: לזרוק לעזאזל את כל ה- - - ולתת לאנשים לעבוד ולתת להם מקפצה להגיע יותר קדימה ואחרי זה לקחת להם מיסים.
נורית קורן: אבל רגע, רגע, כבוד השר, זה נכנס פה, נכון?
חיים כץ: אילן, אילן, לפני שאתה צועק.
אילן גילאון: אני צועק.
חיים כץ: בוא, אני רוצה להקריא לך - - -
נורית קורן: חוק לרון נכנס פה?
חיים כץ: עם כל שקל - - -
אילן גילאון: את תזכיר החוק אני רוצה.
חיים כץ: כן, הצעת החוק.
אילן גילאון: אני לא מצאתי לא את ההצמדה ולא את ה-4.2.
נורית קורן: באיזה סעיף?
אילן גילאון: אני לא יודע איפה.
אילן גילאון: אתה מצאת?
חיים כץ: אני כתבתי את זה.
אילן גילאון: אני קיבלתי אתמול מסמך שלא היה - - -
חיים כץ: אילן, אני כתבתי.
חיים כץ: הביטוח הלאומי כתב ו - - -
אילן גילאון: אני הולך איתך ההיפך.
אילן גילאון: בוא, אני אומר מה צריך להיות כדי שפה יקדמו את זה לקריאה ראשונה.
אילן גילאון: לא 2.1, לא כלום.
אלי אלאלוף: אילן, אתה יכול לפנות - - -
אילן גילאון: ולא 3,600.
אלי אלאלוף: לא, לא, עם כל הכבוד אדוני השר, אתה כבר מזמן לא יושב ראש ועדה.
אלי אלאלוף: אני יושב ראש הוועדה.
אילן גילאון: הוא רוצה שאני אסיים.
אלי אלאלוף: לא, לא, אני רוצה רק שיהיה ברור, חלק מהדברים שאמר השר לא מדויקים בלשון המעטה.
אלי אלאלוף: אני אבוא ואגיד את האמת.
אלי אלאלוף: וכולנו מתחילים לדפוק על השולחן לגמור בדיונים.
חיים כץ: תגיד - - -
אילן גילאון: אני רוצה לסיים.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד בצורה חד משמעית, כשלא הגעת לפגישה עם שר האוצר, שר האוצר אמר אני הבטחתי 2.148, או 2.141 - - -
חיים כץ: כן, זה נכון.
אלי אלאלוף: העמדתי אותם לרשות שר העבודה והרווחה, שיעשה עם זה מה שהוא רוצה.
חיים כץ: אבל הוא לא דיבר איתי בכלל.
אלי אלאלוף: אבל אתה מצטט.
<קריאה: אתה לא הגעת לפגישה.
<קריאה: אתה כבר מתחיל - - -
חיים כץ: הוא לא העמיד.
חיים כץ: הוא אמר לך.
חיים כץ: תקשיב - - -
אלי אלאלוף: אבל אתה לא באת לפגישה.
אלי אלאלוף: אם אתה לא באת לפגישה, למה לא באת לפגישה?
אלי אלאלוף: אנחנו באנו מחיפה, מבאר שבע.
חיים כץ: אתה יודע למה לא באתי?
מיכל רוזין: זה נשמע שאתם גוררים את כל הנכים לטיפול הזוגי שלכם, חיים.
אלי אלאלוף: תרשו לי, תרשו לי.
חיים כץ: כי כתבת החלטת ממשלה שלא תואמת לסיכום.
אילן גילאון: אני אשמח לדבר.
חיים כץ: בשביל זה לא באתי לפגישה.
אלי אלאלוף: ברשותך, חיים.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה שנהפוך את הדיון הזה למלחמה בין יהודים.
אלי אלאלוף: יש לנו מספיק.
אלי אלאלוף: אני חושב ואמרת את זה אתה בעצמך בסיכום הדברים, אני רוצה שנצא מפה עם הצעת חוק ולנו חברי הכנסת יש זכות - - -
<קריאה: אבל לא בצורה הזאת.
אלי אלאלוף: רגע, רגע, חברה, תרשו לי.
אלי אלאלוף: לחפש מלחמות, אין בעיה, אפשר.
אלי אלאלוף: כל שנייה וחצי במדינה שלנו אנחנו מומחים במלחמות, רצויות ולא רצויות.
אלי אלאלוף: כרגע זה לא רצוי.
אלי אלאלוף: רצוי שנשתף פעולה ואני אומר - - -
אלי אלאלוף: רגע, אל תפריע לי.
אלי אלאלוף: אני לא אפריע לך, אני מבטיח שתקבל את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: אנחנו כחברי כנסת יש לנו גם את הסמכות לקבל, לתקן ולדחות.
אלי אלאלוף: וכשאנחנו נעבור סעיף-סעיף, אנחנו נצביע אם צריך על כל סעיף כדי שנסכים או לא נסכים.
אלי אלאלוף: יש פה מהלך אדיר.
אלי אלאלוף: לא במקרה אמר אותם אבי ניסנקורן.
אלי אלאלוף: התחייבות ממשלתית ל-4.2 מיליארד שקלים, חברים, תחשבו על המספר.
אלי אלאלוף: אל תשכחו אותו.
<קריאה: זה מספר קטן.
אלי אלאלוף: שנית, לפעימה הראשונה 2.141.
אלי אלאלוף: אל תשכחו את המספר האדיר הזה, שהוא רחוק מהמספר הראשוני של 1.2.
אלי אלאלוף: אז תדעו את זה.
אלי אלאלוף: לא שום דגר אחר.
אלי אלאלוף: וזה לא מספיק ואני מסכים איתכם, אבל יש מציאות פוליטית, כלכלית, חברתית.
אלי אלאלוף: אתם לא בנים יחידים במצוקה במדינה שלנו, לצערנו.
<קריאה: ש-1,300 שקלים זה הרבה?
אלי אלאלוף: עוד לא אמרתי.
אלי אלאלוף: אני עוד לא יודע.
אלי אלאלוף: אתה יודע דברים שאני לא יודע.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם, חברים, תנו לנו להתחיל - - -
<קריאה: 1,300 שקלים - - -
<קריאה: לעומת 5,000 שקלים בשנייה אחת.
אלי אלאלוף: אני מציע שבני הזוג ביחד לא, וגם לא אחד אחד ללא אישור.
אלי אלאלוף: תקבלו אישור, תדברו.
אלי אלאלוף: עכשיו אני רוצה להגיד.
אלי אלאלוף: אנחנו ניגש בצורה עניינית לדיון - - -
אילן גילאון: אדוני, אני רוצה לסיים את דברי.
אלי אלאלוף: אני רוצה בצורה עניינית לדיון.
אלי אלאלוף: חברי, חברי הכנסת, יש לכם סמכויות.
אלי אלאלוף: לא ביקשנו מכם לוותר עליהן.
אלי אלאלוף: כשניכנס לדיון, לתזכיר, על בסיס התזכיר הממשלתי, אחרי מיזוג ההצעות הפרטיות השונות, אנחנו נוכל גם לתקן.
אלי אלאלוף: ואני מכיר, אני מרשה להגיד בשמחה, אני מכיר את שר האוצר.
אלי אלאלוף: הרגישות החברתית שלו זה לא בהזמנה, זה החלק המהותי של חייו.
אלי אלאלוף: כל מי שחושב שהוא יושב על כסף שהוא רוצה לחלק לאיזה מישהו טייקוני, הוא יודע שזה לא קורה.
אלי אלאלוף: אם יש לו גרוש אחד יותר, הוא ירוץ לחפש איזה מצוקה לתקן.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש שלא נשכח את זה ואני לא מתבייש להגיד שאני חבר שלו, חבר סיעתו, חבר מפלגתו, מה שתגידו ותתחשבו בזה.
אלי אלאלוף: כמו שאני אמרתי על חיים כץ.
אלי אלאלוף: הוא נלחם - לא חשוב היה - לא היה בישיבה - נלחם כמו אריה כדי לתקן את העיוות הזה של קצבאות הנכים.
אלי אלאלוף: אז בואו לא ננסה לסכסך ביניהם, זה לא ילך.
חיים כץ: לא, לא ילך.
נורית קורן: לא, אנחנו חייבים את כולם פה.
אלי אלאלוף: לא ילך.
אלי אלאלוף: אז אני מציע שבאמת נחזור לעניין, לדיון.
אלי אלאלוף: אילן, תסיים את דבריך.
<שמחה בניטה: מה אנחנו יכולים?
אלי אלאלוף: זה הפררוגטיבה להתחיל בחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אני אשמח שיוותרו ויעבירו.
<קריאה: נשמח שישמעו אותנו גם.
אילן גילאון: אני רוצה לסיים את דברי, ברשותכם, כי זאת נקודה חשובה.
אילן גילאון: זה לא מלחמת השחרור של הנכים.
אילן גילאון: זה מלחמת השחרור של כל מי שמופלה כאן והוא קורבן לחלוקה מעוותת, לא נכונה, של העושר הלאומי.
אילן גילאון: עוני זה תוצאה של חלוקה לא נכונה של עושר.
אילן גילאון: לא לכמה אתה קורא לעצמך חברתי ואז אתה מונע מבן אדם לעלות לו את הקצבה ומוזיל לו את מכונת המיץ.
אילן גילאון: אפשר לדעת מה הוא סדר העדיפויות כאן ואתם צריכים לדעת בדיוק בסופו של דבר איך אתם מממשים את הזכויות האלה.
אילן גילאון: אני נשבע לכם כאן, לרגע אחד לא אשקוט.
אילן גילאון: הלוואי שיהיה לי יום אחד את הכוח הזה כדי לממש בדיוק את מה שאמרתי, שכל בן אדם תהיה לו את החירות להגיע למטרה שלו מכובד ועצמאי מכל מקום שבו הוא נמצא.
אילן גילאון: אני לא מכיר בדבר הזה – אנשים מוגבלים.
אילן גילאון: כל בני האדם הם מוגבלים, או נשאי מוגבלות, או מוגבלים לפארקים, או יש בסביבתם מוגבלים, או הם רוצים להזדקן להיות מוגבלים.
אילן גילאון: אני מצפה מממשלה שלי שלא תרמה אותי.
אילן גילאון: שלא תעשה לי את החשבון, תכפיל בשתיים, תחלק ברגליים ותגיד רגע, יש לך רגל אחת פחות, אני אשלם לך פחות.
אילן גילאון: את זה אני לא מוכן לקבל.
אילן גילאון: זה דו שיח לא של אנשים רציניים.
אילן גילאון: לא של הגונים, של ליסטים.
אילן גילאון: ואנחנו לא מבקשים לא מחלה, אנחנו מבקשים רק בלי דעה קדומה ובהגינות.
אילן גילאון: הגינות זה שם המשחק וזה מה שהיה חסר פה לאורך כל הדרך, עם כל הרצון הטוב של חברי.
אילן גילאון: אתם מדברים על סוברניות של הכנסת, שום דבר.
אילן גילאון: עברה כאן הצעת החלטה ברוב של הכנסת.
אילן גילאון: זה לא פגיעה ובעיטה בנכים כי הם לא נחשבים במשוואה, בתחרות האיומה הזאת מי יותר מתנחל – בנט או ביבי.
אילן גילאון: זה הנקודה, אלא זה חשוב בכל העניין הזה שאין לזה שום משמעות.
אילן גילאון: שאין בעיטה רק בנכים.
אילן גילאון: יש גם אי כבוד לדמוקרטיה עצמה ובטח ובטח להגינות ולחלוקה.
אילן גילאון: ולכן אם ההסכם הזה לא יהיה טבין ותקילין, אותו דבר שהוא היה מתווה של פשרה - - -
נורית קורן: אז זה לא הסכם - - -
חיים כץ: זה - - -
אילן גילאון: עוד פעם אני אומר לך, אני רוצה לראות את זה כתוב, חיים.
אילן גילאון: לא בפה שלך.
אלי אלאלוף: אילן, ברשותך, בוא - - -
חיים כץ: מביאים את זה הצעת חוק.
אילן גילאון: אז אין שום דבר.
נורית קורן: אפשר רק לשאול שתי שאלות?
אילן גילאון: ובסופו של דבר תגיע למצב שהקצבה תהיה הבסיס של שכר המינימום, כי זה הבייסיק - - -
אלי אלאלוף: אילן ברשותך.
נורית קורן: אדוני יושב הראש, אם אפשר - - -
אלי אלאלוף: חברים, אני שואל אתכם חברי הכנסת, יש לי הצעה – לסגור את הישיבה הזאת ולפתוח את הישיבה הבאה, למרות שאנחנו סוגרים אותה בשעה 11:00, כדי לדון בהצעת החוק אחרי שנמזג לתוך המתווה הממשלתי את ההצעות הפרטיות.
אלי אלאלוף: האם זה מקובל עליכם?
נורית קורן: אני רק - - -
אלי אלאלוף: זה אומר שאנחנו מיד נכנסים לחלק הטכני של מיזוג ושל התחלת קריאת ההצעה.
: זה הכי חשוב.
נורית קורן: אפשר רק שתי שאלות?
אלי אלאלוף: מי מחברי הכנסת בעד ההמלצה שלי?
נורית קורן: אני בעד.
נורית קורן: בעד – רוב
נורית קורן: נמנעים – אין ההצעה של היו"ר אלי אלאלוף נתקבלה.
אלי אלאלוף: אוקיי, אז אני ברשותכם - - -
נורית קורן: אדוני יושב הראש, אני רוצה לשאול רק שתי שאלות.
אלי אלאלוף: אם רוצים להתקדם מעשית, אז אני מודיע הישיבה הראשונה נעולה.
אילן גילאון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
אילן גילאון: על סדר היום תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות פרטנית לתלמיד ולהורה), התשע"ה-2015.
אילן גילאון: כל הדברים לפי הבנתי כבר הוסכמו ומוסכמים אלא שאולי יש תוספת של נושא אחד שעוד לא דיברנו עליו.
אילן גילאון: אנחנו נשתדל לחרוש קדימה כדי שנסיים את הפרק הזה ונוכל להניח אותו על שולחן הוועדה.
<אייל לב ארי: נעבור קודם על התיקונים הטכניים ונלך מהקל לקשה.
<אייל לב ארי: בעמוד 1, ההגדרה של חיית שירות, כלב שאולף באופן פרטני לסייע לאדם עם מוגבלות לרבות כלב נחיה כהגדרתו בחוק איסור אפליית עיוורים המלווים בכלבי נחיה התשנ"ג-1993 או חיה אחרת שהורה עליה המנהל הכללי של משרד החינוך בנהלי המשרד.
<אייל לב ארי: בעמוד 2 נמחקה ההגדרה של מרפא בעיסוק, פיזיותרפיסט, קלינאי תקשורת.
<אייל לב ארי: בתקנה 2 בעמוד 3 נותר הנושא של הנגשה של מי קובע את תנאי ההגשה האחידים של חומרי לימוד שאינם שייכים למשרד החינוך.
<אייל לב ארי: קבענו שזה יהיה המנהל הכללי של משרד החינוך.
<אייל לב ארי: השארנו עדיין פתוח את הנושא של כפוף לתקנות ובמידה ויהיה צורך, נשלים את זה בשלב העריכה הסופי.
<אייל לב ארי: אילן, תוך כמה זמן אתם מעריכים שתוכלו להוציא כללי הנגשה אחידים כאלה?
<אילן שי: תוך שנה.
<אייל לב ארי: תקנה 3(ב) בעמוד 4, נושא פרסום חוברת המידע.
<אייל לב ארי: יהיה לפי סוגי ההנגשה המפורטים בתקנות אלה.
<אייל לב ארי: כיוון שתוספות שלישית עד שישית, כפי שהוועדה ביקשה, אוחדה לתוספת אחת.
<אייל לב ארי: אלה התוספות שהיו התאמות לפי סוגי המוגבלויות.
<אייל לב ארי: בתקנה 4(ג) למטה, בנושא טופס בקשה להתאמות נגישות פרטנית, הבעלות מעבירה עותק של הטופס למנהל מוסד החינוך לצורך היערכות מראש.
<אייל לב ארי: על תקנה 5 כרגע נדלג כי חולקה עוד תוספת לנוסח.
אילן גילאון: אתה כרגע עוסק בתיקונים הטכניים?
אילן גילאון: אחר כך אתה עושה הקראה?
<אייל לב ארי: אחרי כן ניכנס לנושאים היותר מורכבים שעדיין יידרש לגביהם דיון של הוועדה.
<אייל לב ארי: אנחנו מגיעים ל-5.
<אייל לב ארי: בעמוד 5, 5(א), 6.
<אייל לב ארי: בעמוד 8, תקנה שדנה בנושא מעלית, תקנה 8: התקנת מעלית תהיה לפי הוראות ת"י 2481 חלק 70, מעליות, דרישות בטיחות לבנייה ולהתקנה, התאמות מיוחדות לנגישות אנשים לרבות אנשים בעלי מוגבלות ות"י 1918 על חלקיו השונים בהתאמה.
<אייל לב ארי: עמוד 9, תקנה 10(א).
<אייל לב ארי: היא חדשה.
<אייל לב ארי: היא פשוט התפצלה מנוסח שכבר הוקרא בוועדה בתקנה 10, נושא המענה המיגוני בהתאם לדרישות הג"א.
<אייל לב ארי: "במבנה של מוסד חינוך יינתן בנוסף מענה מיגוני לתלמיד עם מוגבלות בהתאם לדרישות הג"א כפי שמתעדכנות מעת לעת בשים לב לצרכיו של התלמיד עם המוגבלות".
<אייל לב ארי: הנגשת פנימיות, תקנה 11(א).
<אייל לב ארי: בעקבות ההערה של ישראל אבן זהב בוטלה התוספת השלישית ונעשתה הפנייה כוללת לחלקים השונים של ת"י 1918.
<אייל לב ארי: "הנגשה של יחידת אכסון בפנימיות תהיה לפי צרכיו של התלמיד עם המוגבלות המשתמש ביחידת האכסון בהתאם להוראות ת"י 1918, חלק 3.1, 3.2, 5.1, 5.2 ולפי צרכיו של ההורה עם המוגבלות המבקר בפנימייה".
<אייל לב ארי: תקנת משנה (ג) בתקנה 11.
<אייל לב ארי: נמחקו התוספות ויש הפניה רק לתוספת אחת, התוספת השנייה לכלל סוגי ההתאמות האפשריות כעת.
<אייל לב ארי: התיקון שם הוא תיקון טכני.
<אייל לב ארי: התוספת השנייה לגבי תכנית הנגשה עבור תלמיד עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: תקנה 12(ב) בעמוד 10, לגבי הנגשה של פעילות במוסד חינוך ומחוצה לו.
<אייל לב ארי: הוספנו שהחלופה לפעילות חוץ בית ספרית תהיה נגישה, הולמת ומכבדת, שתוחל על כלל התלמידים שישתתפו, תלמידים עם מוגבלות ותלמידים ללא מוגבלות.
<אייל לב ארי: על 11, נושא ההדרכה, אנחנו כרגע מדלגים.
<אייל לב ארי: תקנה 14 בעמוד 11 למטה שדנה בנושא התאמות נגישות לתלמיד או הורה עם מוגבלות, היא בעצם מפנה לסוגי ההתאמות והעזרים שבתוספת השנייה.
<אייל לב ארי: תקנה (ד) היא סוג של תקנת סל.
<אייל לב ארי: מדגישים שבנוסף לאמור בתקנות אלה, זכאי התלמיד או הורה עם מוגבלות להתאמת נגישות נוספת בהתאם לצורך, בין היתר בהתחשב בתקן הישראלי, בהנחיות הטכניות, במטרה לאפשר לו נגישות למוסד החינוך ולשירות הניתן בו.
<אייל לב ארי: זה כדי שיהיה ברור שהרשימה הזאת אינה רשימה סגורה ואם יש התאמה נוספת שאינה מנויה ועדיין עונה על צרכיו של התלמיד, הדבר בעצם יתאפשר לו.
<בועז אחד העם: מה אומרת המילה "ככלל".
<אייל לב ארי: ב-14(א)?
<ערן טמיר: זה אומר שאפשר לחרוג מהכלל.
<ערן טמיר: זה טוב.
<ערן טמיר: זה לא רע.
<ערן טמיר: אתה רוצה שהרשימה תהיה סגורה?
<ערן טמיר: כל הרעיון הוא שהיא לא תהיה סגורה.
<בועז אחד העם: לא.
<בועז אחד העם: אני אומר בין היתר.
<ערן טמיר: במקום ככלל?
<בועז אחד העם: אם זה לא משנה, תחליף.
אילן גילאון: כמו המרכולים.
<ערן טמיר: אם משרד החינוך מסכים, לי בטח לא אכפת.
<ערן טמיר: אלה תקנות של משרד החינוך.
<ערן טמיר: הרעיון ברור.
<ערן טמיר: רשימה לא סגורה.
<בועז אחד העם: צורם לי שזה כלל וחורג מן הכלל.
<קריאה: תשתמשו בטרמינולוגיה שמקובלת בדבר חקיקה.
<אייל לב ארי: אפשר להוריד את "ככלל".
אילן גילאון: יש לכם פלפול משפטי קטן ביניכם?
<בועז אחד העם: רצינו להבהיר.
<בועז אחד העם: יש התאמות נוספות ולכן למה צריך להיות חריג?
<בועז אחד העם: אם אפשר להחליף את המושג הזה במושג אחר.
אילן גילאון: איך אתה רוצה שיהיה כתוב?
<בועז אחד העם: לרבות או בין היתר.