GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רות דיין מדר: מי אחראי על עשרת המטרים?
<רות דיין מדר: מי המחזיק בעשרה מטרים?
<רות דיין מדר: השלטון המקומי אחראי על כל העיר.
מירב בן ארי: את אחראית גם על הגנים.
<רות דיין מדר: אז מה, נשים פקח בכל גן?
מירב בן ארי: אף אחד לא ביקש ממך שתשימי פקח בכל גן.
<רות דיין מדר: אבל אם אני המחזיק, אני צריכה לעשות כל שאני יכולה על מנת לוודא שלא יהיה עישון.
מירב בן ארי: זה מה שאת צריכה לעשות בכל העיר.
<רות דיין מדר: אני לא יכולה להיות אחראית על כל העיר.
<רות דיין מדר: אני אחראית לפקח במקום שבא - - -
<שמרית שקד: צריכה לנקוט אמצעים סבירים.
<רות דיין מדר: יותר מסבירים.
<רות דיין מדר: שעשה ככל יכולתו.
<רות דיין מדר: תקריאי לה את הסעיף עד הסוף.
מירב בן ארי: אני קוראת.
<רות דיין מדר: זה לא סביר.
<רות דיין מדר: מי יקבע מה סביר?
<רות דיין מדר: בית משפט על כל תביעה?
מירב בן ארי: אני לא יכולה לדבר כשאת כל הזמן מדברת.
<רות דיין מדר: בסדר, אבל צריך לשים את הבעיה.
מירב בן ארי: כנראה שהייתי יותר מדי נחמדה.
מירב בן ארי: מעכשיו תדברי בזכות דיבור.
מירב בן ארי: אי אפשר כך.
מירב בן ארי: גם הפרוטוקול לא מבין כלום ממה שאת אומרת וגם את מפריעה.
מירב בן ארי: היחידים שיכולים להעיר כאן
מירב בן ארי: בקריאות ביניים אלה חברי כנסת, עם כל הכבוד לתפקיד שלך בשלטון המקומי.
מירב בן ארי: עכשיו תני לי לקרוא כי גם למדתי חמש וחצי שנים משפטים ואני יכולה לקרוא הצעת חוק.
מירב בן ארי: "פנה לאדם מעשן או המחזיק סיגריה, סיגרילה, נרגילה, סיגר או מקטרת שהם דלוקים במקום ציבורי, בין בעצמו ובין באמצעות אחר מטעמו, לחדול מהמעשה האסור או נקט אמצעים סבירים כדי להבטיח מניעת עבירות לפי סעיף (א) ו-(ב)".
מירב בן ארי: אני לא יודעת מאיפה המצאת את הסוף של החוק.
<שמרית שקד: אנחנו חוזרים לפרט 1 שגם כן נשארו בו סוגיות פתוחות.
<שמרית שקד: אנחנו מציגים כאן איזה נוסח מעט שונה מהנוסח שהיה בדיון הקודם.
<שמרית שקד: אני מקווה ששיפרנו את הנוסח וגם הטמענו מעט מן ההערות שנשמעו בדיון.
<שמרית שקד: "בפרט 1, אחרי "או למחול" יבוא: וכן מקום תחום שבו מתקיימת התקהלות מאורגנת של בני אדם לשם עריכת אירוע תרבות".
יהודה גליק: למה צריך את המשפט הזה?
יהודה גליק: למה לא מספיק התקהלות מאורגנת של בני אדם?
מירב בן ארי: תן ליועצת המשפטית לסיים ונקשיב להערותיך הנבונות.
<שמרית שקד: "והכול במועד קיום האירוע או בתכוף לו".
<שמרית שקד: אני רוצה לציין שתי הערות שנשמעו בדיון הקודם והן נשארו כאן בצריך עיון.
<שמרית שקד: קודם כל, הערה אחת שהתקבלה היא שהורחב העניין הזה.
<שמרית שקד: בדיון הקודם דובר רק על הופעה ועכשיו אנחנו מדברים על עריכת אירוע תרבות שזאת בעצם הגדרה הרבה יותר רחבה מהופעה.
מירב בן ארי: כל אירוע תרבות.
מירב בן ארי: פסטיבל גולדסטאר?
מירב בן ארי: נלך למקרה הקיצוני.
יהודה גליק: אם זה אירוע פוליטי?
מירב בן ארי: פסטיבלים.
יהודה גליק: למה צריך להיות אירוע תרבות?
מירב בן ארי: ציינתי את המקרה היותר ברור.
יהודה גליק: מתקיימת התקהלות מאורגנת של בני אדם.
יהודה גליק: למה צריך את ההמשך?
יהודה גליק: מה אכפת לי לשם מה הם התכנסו.
מירב בן ארי: מה נשאר לך פתוח בפעם הקודמת?
<שמרית שקד: בדיון הקודם הוחלט בוועדה להחיל את זה על – שני הדברים שנשארו בצריך עיון, מה שסימנתי בצריך עיון.
מירב בן ארי: זאת אומרת, כל התקהלות מאורגנת.
מירב בן ארי: זאת אומרת, גם אנשים הולכים לפסטיבל בנגב, מידבר.
מירב בן ארי: חבר'ה כאלה שהולכים לפסטיבל או שנטי במדבר.
מירב בן ארי: לא הייתי באירועים האלה ואני רק קוראת ב"הארץ" ביקורות.
מירב בן ארי: יש לי חברים שהולכים לאירועים כאלה.
מירב בן ארי: אתה אומר לי שכל התקהלות מאורגנת של אנשים באזור תחום, אתה אוסר?
מירב בן ארי: זו שאלה משפטית.
יהודה גליק: למה האירוע שאת מדברת עליו הוא לא אירוע תרבות?
מירב בן ארי: לא אמרתי שהוא לא אירוע תרבות.
מירב בן ארי: אמרתי רק שאופי האוכלוסייה.
יהודה גליק: ברגע שאת אומרת לשם משהו, אתה מצמצם.
מירב בן ארי: אתה אומר שכל התקהלות מאורגנת.
יהודה גליק: כל התקהלות מאורגנת.
מירב בן ארי: אנשים הולכים לחגוג יום הולדת בפארק, שלושים אנשים.
<קריאה: הפגנה.
מירב בן ארי: לדעתי זאת היסחפות.
מירב בן ארי: אתה אומר גם הפגנה.
<קריאה: בהפגנה יעשנו, עם הצפיפות?
יהודה גליק: מותר לי למות כי באתי להפגנה?
יהודה גליק: אנחנו כאן מדברים על חיי אדם.
יהודה גליק: מדברים כאן על משהו שהורג.
יהודה גליק: מדובר במשהו שהורג אותי ואני לא מעשן.
יהודה גליק: אני באתי, אני צריך עכשיו למות בגלל שהחלטת שזה לא אירוע תרבות.
יהודה גליק: כל אירוע התארגנות, אתה רוצה לעשן – תלך.
מירב בן ארי: הסתדרות הרופאים, רצית להתייחס.
<מיכאל פינטו: הסתדרות המורים, גברתי.
מירב בן ארי: כבר עברנו את הגנים.
<מיכאל פינטו: אני המתנתי בסבלנות רבה, כפי שגברתי אמרה.
<מיכאל פינטו: המתנתי באופן מנומס כאיש חינוך ואני אשמח לומר את דבריי.
מירב בן ארי: אתה רוצה לדבר על הגנים?
<מיכאל פינטו: בוודאי.
<מיכאל פינטו: אני המתנתי בסבלנות רבה.
מירב בן ארי: דבר על הגנים ואז נמשיך.
<מיכאל פינטו: אני שמח לייצג באופן נאמן את מערכת החינוך בסובלנות.
<מיכאל פינטו: אני יושב ראש הסתדרות המורים, גוש דן.
<מיכאל פינטו: בתפקידי אני גם מכהן כמנהל בית ספר במדינת ישראל, חטיבה צעירה ובתפקידי הקודם הייתי מנהל מחלקת גני ילדים.
<מיכאל פינטו: אני רוצה להבהיר באופן מדויק ואני שמח שהבהרת את זה - עשית את זה באמת בצורה נפלאה – כי הסתדרות המורים, ואני חייב להדגיש, מתנגדת באופן מוחלט להטלת האחריות על עובדי ההוראה.
<מיכאל פינטו: חלה אחריות חד משמעות בעניין הזה ואנחנו לא ניתן יד.
מירב בן ארי: אנחנו כוועדה הגענו לזה.
<מיכאל פינטו: נפלא.
<מיכאל פינטו: באשר לרשות המקומית, יש לקחת בחשבון – אגב, גם אני, עת הייתי מנהל מחלקת גני ילדים, ידעתי בדיוק את האחריות שלי ולכן חייבת להיות הבהרה בחוק בעניין עובדי הוראה, הגננות, שזה לא יהיה באחריותן של הגננות.
<מיכאל פינטו: חד משמעית.
<מיכאל פינטו: אך ורק באחריות הרשות המקומית.
<מיכאל פינטו: אני בהחלט מסכים שעניין שטח הגן, חצר הגן, האחריות המלאה של הגננות אבל מעבר לשער, ולו סנטימטר אחד, האחריות צריכה להיות ברורה וחד משמעית: לא על ידי עובדי ההוראה.
<מיכאל פינטו: זה חייב להיות מובהר בתיקון לחוק.
<מיכאל פינטו: תודה.
מירב בן ארי: אדוני, מר פינטו היקר, תודה רבה.
מירב בן ארי: החלטה התקבלה בוועדה.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את הסתדרות הרופאים על העניין הזה של ההתקהלות המאורגנת של בני אדם.
<חגי לוין: שלום לחברת הכנסת מירב בן ארי.
<חגי לוין: זה עלה גם בדיון הקודם.
<חגי לוין: זה עלה קודם כל בהקשר שבן אדם הולך להופעה במקום ציבורי, ואני גם יכול להגיד מניסיוני האישי, מעשנים עליו כשהוא מחכה בתור לבדיקה ביטחונית ואין לו מה לעשות.
<חגי לוין: הוא צריך לספוג את העשן שפוגע באופן ישיר וברור בבריאותו.
<חגי לוין: זה נזק בריאותי של ממש.
<חגי לוין: הוא שילם במיטב כספו, נמצא בהופעה, בתוך ההופעה בן אדם מעשן לידו ואין לו מה לעשות.
<חגי לוין: הוא חייב לספוג את העישון.
<חגי לוין: לכן בהתקהלות מאורגנת של בני אדם, במקום ציבורי, וזה לא משנה אם זה להפגנה או לתפילה או לכל אירוע אחר, זה לא משנה מה תכלית האירוע, צריך להגן על אנשים שבמקום תחום – אנחנו היינו רוצים שזה יהיה גם מקום לא תחום - התקהלות מאורגנת, זו החלטה שמצמצמת ובגלל שזה מצומצם, לא צריך לצמצם עוד יותר ולומר לשם עריכת אירוע תרבות.
<חגי לוין: אירוע ספורט הוא אירוע תרבות?
<חגי לוין: יש את שרת התרבות והספורט.
מירב בן ארי: אבל יש לך אגף ספורט ואגף תרבות.
מירב בן ארי: זה לא אותו דבר.
יהודה גליק: במשחק כדורגל אפשר לעשן?
<חגי לוין: לגבי הסעיפים בצריך עיון.
<חגי לוין: בן אדם יכול לצאת, אם הוא רוצה, לעשן בחוץ ולכן אזור הכניסה והיציאה, זה מאוד חשוב שגם כאשר אתה מחכה בתור לבדיקה הביטחונית, לא תהיה חשוף.
מירב בן ארי: וכן באזור הכניסה או היציאה מהמקום.
<חגי לוין: הדבר השני הוא ביום.
<חגי לוין: באותו יום מתחילים להתארגן.
<חגי לוין: עובדים שם כמה שעות וכבר מתחילים להתארגן.
<חגי לוין: יש שם עובדים שעובדים, יש אנשים שמתחילים להיכנס וזה לא יכול להיות רק בזמן ההופעה אלא לפעמים אתה מחכה במקום שעה לפני ההופעה.
<חגי לוין: לכן הציע אחד מחברי הכנסת בדיון הקודם שזה יהיה ביום ההופעה.
<חגי לוין: ברגע שמתחילים לתחום את האזור, זהו, זה האזור.
<נינה כהן קורן: גם אחרי שיחות עם הייעוץ המשפטי של הוועדה, זה נראה לנו מרחיב מדי וגם פוגע בוודאות לקבוע ביום של האירוע.
<נינה כהן קורן: זאת אומרת, זה משעה 7:00 בבוקר או בלילה לפני, יצטרכו לאכוף בשביל הופעה.
יהודה גליק: אני חושב שצריך לומר מועד בתכוף לו.
יהודה גליק: זה נשמע לי סביר.
מירב בן ארי: הרציונל הוא לא לפגוע בקהל שמגיע.
מירב בן ארי: חגי, אנחנו נקבל את הכניסה והיציאה.
<שמרית שקד: אני אבהיר.
<שמרית שקד: אני מבינה שקיבלנו החלטה שאנחנו הולכים על מועד קיום האירוע.
יהודה גליק: ואנחנו מורידים גם את לשם עריכת אירוע תרבות.
<שמרית שקד: אני רק אסביר מה הייתה המוטיבציה לשינוי הזה.
<שמרית שקד: מכיוון שמדובר כאן בעבירה פלילית, היה לנו חשש שבעצם ברגע שבן אדם מגיע לאירוע, האירוע עוד לא התחיל, הוא מתחיל בערב, בעצם כבר כשהוא נמצא שם בבוקר יש איסור עישון והוא לא יכול לדעת את זה.
יהודה גליק: מועד ותכוף לו.
יהודה גליק: את זה קיבלנו.
מירב בן ארי: לגבי הכניסה והיציאה.
יהודה גליק: גם בסדר.
מירב בן ארי: עשרה מטרים.
<שמרית שקד: אני רוצה לומר שכן היה לנו חשש לגבי הנושא של אזור הכניסה והיציאה למקום התחום.
<שמרית שקד: מכיוון שאנחנו מדברים לא על מבנה מסודר שיש לו כניסות ויציאות אלא יכול להיות איזשהו סרט סימון של התחימה של המקום, אני לא בטוחה שבכלל רלוונטי לדבר במקומות האלה.
<שמרית שקד: לפעמים זה יכול להיות בחוף הים, זה יכול להיות באיזה יער.
מירב בן ארי: למרות שהיום רואים את זה בכל סידור.
יהודה גליק: אם זה לא יהיה רלוונטי, זה לא יהיה רלוונטי.
מירב בן ארי: בכל מקום שיש סידורי ביטחון, יש כניסה ויציאה.
<שמרית שקד: נשאיר את זה?
<משה בר סימן טוב: אני הצעתי להשאיר את התרבות.
<משה בר סימן טוב: אפשר להוסיף ספורט.
<משה בר סימן טוב: תרבות או ספורט.
יהודה גליק: אם אנשים באים להתפלל?
<רות דיין מדר: בהלוויה המונית בה מעשנים?
<רות דיין מדר: זה גם מקום תחום.
מירב בן ארי: ניתן למנכ"ל להתייחס כי הוא צריך לעזוב.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את ההתייחסות שלו.
<משה בר סימן טוב: הדיון שהיה לנו כאן
<משה בר סימן טוב: הוא שאם אנחנו לא עושים כאן איזושהי קפיצה גדולה מדי ומייצרים איזה שהן הוראות שאו שיהיו לא ברורות או שבסוף לא תאכפנה כי זה יהיה קצת אמורפי.
<משה בר סימן טוב: זה דיון.
<משה בר סימן טוב: אפשר להחליט אחרת.
מירב בן ארי: תגיד לי, מי אחראי על האכיפה באירוע תרבות?
<משה בר סימן טוב: השלטון המקומי אחראי על הדבר הזה.
<משה בר סימן טוב: אירוע צריך להיות באזור תחום.
מירב בן ארי: אירוע תחום.
<משה בר סימן טוב: זה באזור תחום.
<משה בר סימן טוב: הלוויה היא לא אזור תחום.
<משה בר סימן טוב: גם תפילה בפארק הירקון לא.
<משה בר סימן טוב: גם אם נגדיר את זה כך, זה לא יהיה.
<משה בר סימן טוב: אני רוצה שיהיה משהו שיהיה ברור גם לשלטון המקומי מה הוא צריך לעשות.
<משה בר סימן טוב: אפשר להוריד את המילה תרבות.
<משה בר סימן טוב: אפשר להגיד אירוע אבל זה נראה לי קצת יותר מדי.
יהודה גליק: התקהלות מאורגנת.
מירב בן ארי: זה רחב מדי.
<משה בר סימן טוב: לכן הצעתי תרבות ולהוסיף לזה ספורט.
מוסי רז: מישהו עומד על אי תנועה ומעשן כשיש שם חמישים אנשים.
מוסי רז: זה נשמע הגיוני שהוא יעשן שם?
מוסי רז: אני מחכה לרמזור ירוק.
מירב בן ארי: אבל זה לא תחום.
<משה בר סימן טוב: זה לא תחום.
<משה בר סימן טוב: זה אירוע באזור.
מירב בן ארי: אני אמרתי משהו בדיון הראשון שניהלתי בבוקר.
מירב בן ארי: אנחנו לא צריכים ללכת למקרים החריגים.
מירב בן ארי: אנחנו צריכים ללכת לכלל.
מירב בן ארי: זה תפקיד החקיקה.
מירב בן ארי: לא לבוא ולהסתכל על זה שעומד על אי תנועה ומעשן סיגריה.
מירב בן ארי: צריך להסתכל על כלל האנשים שנפגעים מהעישון.
מירב בן ארי: אתה לוקח אותי למקרים קיצוניים.
<קריאה: ההופעה היא המקרה הקיצוני.
יהודה גליק: יש כאן הגבלה.
יהודה גליק: ההגבלה היא התקהלות מאורגנת.
יהודה גליק: אם קבוצת אנשים סתם במקרה התקבצה, התקבצה.
יהודה גליק: ברגע שהיא מאורגנת, כמו שהמארגן צריך לדאוג שתהיה שם שמירה וסדרן, הוא צריך לדאוג שלא יעשנו שם.
מירב בן ארי: יהודה היקר, ההערה שלך נאמרה פעם שלישית.
מירב בן ארי: דיברת על כך שאתה רוצה להחריג כל אירועים.
יהודה גליק: לא להחריג.
יהודה גליק: לכלול.
מירב בן ארי: אמרת כל האירועים.
מירב בן ארי: אני אישית מסכימה עם משרד הבריאות שצריך להיות לשם עריכת אירוע תרבות.
יהודה גליק: ואם האירוע פוליטי?
יהודה גליק: באירוע פוליטי מותר לעשן?
מירב בן ארי: אם זה אירוע סגור, לא.
יהודה גליק: זה אירוע פוליטי בחוץ.
מירב בן ארי: אני אומרת לך שאם אני אקבל את עמדת משרד הבריאות, אם אני רואה שזה כל כך חשוב לך, אני מוכנה להתייעץ על זה עם יושב ראש הוועדה.
מירב בן ארי: אני אישית חושבת שצריך להשאיר את זה כמו שזה, כפי שאומר משרד הבריאות.
מירב בן ארי: בגלל הנושא שלך ובגלל שאנחנו גם כך כנראה לא נצביע היום בגלל לוחות הזמנים – הייתי צריכה להתחיל את הדיון ב-12:39 אבל התחלתי אותו ב-13:15.
מירב בן ארי: אנחנו מתקדמים ועל זה אני מוכנה להתייעץ.
מירב בן ארי: אני מקבלת את עמדת משרד הבריאות.
יהודה גליק: לא הייתה כאן עמדה.
יהודה גליק: שמעתי כאן את המנכ"ל.
יהודה גליק: הוא אמר שאין לו התנגדות.
מירב בן ארי: אני שמעתי.
מירב בן ארי: אני רוצה להעביר את ההחלטה, אם זה אירוע תרבות או לא, ליושב ראש הוועדה.
מירב בן ארי: ברשותכם, אני רוצה להמשיך.
<לילך וגנר: אני מהמחלקה הפלילית.
<לילך וגנר: אנחנו מדברים על עבירה פלילית ויש עקרונות שצריך לעמוד בהם.
<לילך וגנר: כרגע המבנה של החוק והתוספת והצו הוא מבנה מאוד כזואיסטי שמוגדרים מקומות ספציפיים ברמת דיון מאוד גבוהה, המקומות שאסור לעשן בהם.
<לילך וגנר: זה המבנה הקיים.
<לילך וגנר: אנחנו מתלבשים על סעיף שעוסק באירועי תרבות ובהרצאות ולתוכו אפשר להכניס גם את ההצעה כאן.
<לילך וגנר: אם רוצים לפתוח את זה למקומות נוספים, למשל אירועי ספורט, יש סעיפים אחרים שעוסקים בהם.
<לילך וגנר: אצטדיונים.
<לילך וגנר: זה לא המקום כרגע לפתוח את זה.
<לילך וגנר: מבחינה עקרונית ליצור איזה סעיף כללי שהופך כל התקהלות - - -
יהודה גליק: מאורגנת.
מירב בן ארי: בדיוק, אבל יש לך כללים באצטדיוני כדורגל.
מירב בן ארי: יהודה, אתה הבהרת את הנקודה שלך ובא משרד המשפטים ונותן את העמדה שלו.
מירב בן ארי: תכף שלטון מקומי תצעק, ובצדק, הפעם אני מצדיקה אותה, ותאמר שזה פרוץ מדי.
מירב בן ארי: לכן לא כל התקהלות תחומה כרגע -- -
יהודה גליק: לא תחומה.
מירב בן ארי: זה לא משניה.
יהודה גליק: כתוב מאורגנת.
מירב בן ארי: אבל מקום תחום.
יהודה גליק: מקום תחום.
מירב בן ארי: הנה משרד המשפטים אומר לך שזה בלתי אפשרי.
<לילך וגנר: זה ודאי לא מתאים לסעיף הספציפי הזה, למבנה כרגע של התוספת שמתייחסת למקומות מאוד מסוימים, ליצור מין חריג כזה שיחול על כל התכנסות שהיא - - -
<לילך וגנר: התקהלות מאורגנת זה מונח שלא מספיק.
<לילך וגנר: אירוע תרבות שנכלל בהצעה.
יהודה גליק: כנס פוליטי.
יהודה גליק: אין לי בעיה לכנסים פוליטיים.
מירב בן ארי: אני מסתכלת על החוק.
מירב בן ארי: קולנוע זה תרבות.
מירב בן ארי: אני רוצה לקבל את הנוסח של משרד הבריאות לאור העובדה שיש כאן חברי כנסת - - -
יהודה גליק: באירוע פוליטי מותר להרוג אותי.
יהודה גליק: זאת התקהלות מאורגנת.
יהודה גליק: מה הסיפור?
<אביטל פאטו בן ארי: האגודה למלחמה בסרטן.
<אביטל פאטו בן ארי: אני רוצה לדבר על אותו סעיף אבל אני רוצה לדבר על מועד קיום האירוע.
<אביטל פאטו בן ארי: אני רוצה לחזור לנקודה הזאת.
<אביטל פאטו בן ארי: דיברנו על זה גם בפעם הקודמת.
<אביטל פאטו בן ארי: מועד קיום האירוע, זה מאוד מגביל.