GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: לרבות.
אילן גילאון: כך תכתוב.
אילן גילאון: מה שהוא אמר, תכתוב.
<ערן טמיר: הרעיון הוא אותו רעיון כל הזמן.
<ערן טמיר: הרשימה לא סגורה.
<אייל לב ארי: לגבי תקנה 14(א) בעמוד 12.
<אייל לב ארי: לשנות את הכותרת.
<אייל לב ארי: כרגע זה הפעלת תקנות הוראות לשירות לשם יישומן של תקנות אלה.
<אייל לב ארי: כרגע זה רק מדבר על תקנה 29, תקנות השירות לעניין התאמת נגישות במתן מידע וצריך לשנות את זה.
<אייל לב ארי: אנחנו נשנה את זה.
<אייל לב ארי: הכותרת של 14(א) היא עכשיו רחבה והיא מכילה את כל השירותים וזה לא נכון.
<קריאה: העברת מידע.
<קריאה: אלה רק טפסים ומסמכים או כל העברת מידע.
<אייל לב ארי: תקנה 19 למטה, כותרת, סמכות למתן שינויים.
<אייל לב ארי: בפסקה (3), למען הסר ספק אני אקריא אותה שוב כי היא פשוט נשמטה באחד הדיונים הקודמים.
<אייל לב ארי: "מוסד חינוך שבו קיימת דרך נגישה לפי תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התאמות נגישות למקום ציבורי שהוא בניין קיים, התשע"ו-2014, יראו בה דרך נגישה לעניין קיום הוראות תקנות אלה".
<אייל לב ארי: בתוספת הראשונה עשינו שינוי טכני לגבי שם האב, שם ההורה.
<אייל לב ארי: איתי אמר לי שבאחד הדיונים הקודמים שינו את זה משם האב ושם האם לשם ההורה.
<אייל לב ארי: החזרנו את זה.
<אייל לב ארי: אלה התיקונים הטכניים.
<אייל לב ארי: התוספת השלישית, כמו שאמרתי, נמחקה.
<אייל לב ארי: התוספת השנייה בעמוד 25 למטה היא תוספת של ההתאמות הכלליות שיינתנו.
<אייל לב ארי: ראובן, תעצור אותי היכן שצריך כי אני בחצי עין כאן וחצי עין שם.
<אייל לב ארי: התוספת השנייה הן התאמות נגישות האפשריות על פי תקנות אלה, הנגשה פרטנית במוסד חינוכי לתלמיד עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: הנגשה של חניה או תחנות הורדה אם הן מצויות בתוך שטח בית הספר.
<אייל לב ארי: אין לנו הפניה – וזו הערה שראובן העלה – לפי מה אנחנו עושים התאמת נגישות.
<אייל לב ארי: רק כותבים את ההנגשה.
<אייל לב ארי: לגבי הנגשות אחרות כמו דרך נגישה הפנינו לת"י.
<אייל לב ארי: השאלה לאן אנחנו מפנים את ההתאמה של חניה או תחנת הורדה.
<קריאה: אפשר לפי הת"י.
<אייל לב ארי: אנחנו בעמוד 26 למעלה.
<אייל לב ארי: דרך נגישה משער בית הספר או כל שבילי בית הספר תעמוד בדרישות ת"י 1918 בחלקים הנוגעים לעניין.
<אייל לב ארי: הדרכים המיועדות לשימוש הציבור ובכלל זה מדרגות ובתי אחיזה יעמדו בהוראות הת"י האמור.
<אייל לב ארי: אני חושב, אילן, שצריך לומר בכל שבילי בית הספר שהם דרך נגישה כי אחרת זה יעמוד בסתירה עם הדרכים.
<אייל לב ארי: אם אנחנו רוצים את הרציפות, הרציפות היא ביחס לדרך הנגישה.
<אייל לב ארי: שילוט עם גובה מותאם, גופן מותאם, ניגוד צבעים, מידע בסמלים ומיקומם לפי ת"י 1918 חלק 4.
<אייל לב ארי: השאלה שלי היא אם זה חלק מהעניינים שהת"י קובע לגבי השילוט או כולם.
<אייל לב ארי: אם זה כולם, אפשר להפנות באופן גורף.
<איריס גוראל: לא, זה לא כולם כי בחלק 4 יש לך גם את גובה התלייה.
<קריאה: זה אומר הכול.
<קריאה: הגובה חשוב גם בבתי ספר.
<קריאה: גם התקנה אומרת גובה.
<איריס גוראל: לכן ההפניה ל-1918 חלק 4 היא נחוצה.
<אייל לב ארי: ה-1918 חלק 4, בסדר.
<קריאה: נדמה לי ששמואל בזמנו דיבר על זה שהגובה צריך להיות בגלל שאלה ילדים, לפעמים בגלל הגובה של הילדים, צריך להיות קצת שונה מהת"י.
<איריס גוראל: מטר וחצי, זה בסדר.
<אייל לב ארי: השאלה שלי הייתה, אם מנינו את הגובה, גופן מותאם, ניגוד צבעים, מידע בסמלים ומיקומם, אם בעצם יש עוד תנאים לגבי שילוט בתוך הת"י שלא כלולים כאן בכוונה.
<אייל לב ארי: אם לא, אפשר להפנות באופן מלא לת"י.
<נתי ביאליסטוק כהן: בכוונה.
<נתי ביאליסטוק כהן: יש שם דפוס מובלט למשל, כיתוב מובלט, אבל זה בסדר.
<איריס גוראל: ברגע שתלמיד יודע ועושים לו הדרכה פעם אחת, הוא כבר יודע.
<איריס גוראל: הוא לא יתחיל למשש לכל אורך הקירות כל הזמן.
<איריס גוראל: נראה לי שזה מספק.
<איריס גוראל: גם בבנייני משרדים אין את הדרישה הזאת כשאלה מסדרונות ארוכים.
<איריס גוראל: לא יודעת.
<איריס גוראל: נראה לי שזה מספיק טוב.
<בועז אחד העם: תוספת שאומרת שאם יש צורך, אפשר לסטות מהתקן כדי להגביר את הנגישות.
<בועז אחד העם: לכן אולי לנסות לכסות את כל האפשרויות.
<איריס גוראל: אם אנחנו מסתייעים במורשי נגישות שירות שהוא נותן את ההנחיות, אם יש צורך, הוא יציף את זה בדרישות עצמן.
<איריס גוראל: אני חושבת שככל שאנחנו מרחיבים ומוסיפים, אנחנו גורעים.
<איריס גוראל: התקינה הבריטית נותנת מהות והיא אומרת מה צריך להיות ואז איך עושים את זה, זה בתקנות ובדברים אחרים.
<איריס גוראל: אם אנחנו ניכנס כאן לפירוט יתר, אנחנו עשויים לפגוע.
אילן גילאון: זה בכלל כלל חשוב בחיים.
<אייל לב ארי: אם כך, לא צריך לציין אם גובה מותאם, גופן מותאם, אלא לעשות באופן מלא לת"י חלק 4?
<נתי ביאליסטוק כהן: ודאי יש גם כתב מובלט שלא נדרש כאן.
<נתי ביאליסטוק כהן: מבחינתי שיהיה כתב מוגדל אבל כאן קצת צמצמו בגלל פרקטיקה.
<קריאה: לדעתי הפניה לתקן היא הדבר הפשוט ביותר והקצר ביותר.
<איריס גוראל: גם אני חושבת.
<איריס גוראל: אין צורך להתחיל להסביר.
<אייל לב ארי: אם כן, השילוט יהיה לפי ת"י 1918 חלק 4.
<אייל לב ארי: כיסוי עטיפה והסרה של מכשולים מסוכנים בהתאם לת"י 1918 באותם מקרים בהם לא ניתן להסיר אותם.
<אייל לב ארי: הייתה עוד הערה של ראובן בגלל ההפניות לדרכים ולדרכים הנגישות והפנינו לת"י, אם בכלל נושא של הסרת מכשולים והסוג למינהו בכלל מתייתר כי הדרך הנגישה, יש לגביה כמה דרכים אחרות.
<אייל לב ארי: יש הוראות לגבי מכשולים או סימון שלהם, נכון?
<ראובן ברון: יכול להיות שזה לא בדרך.
<ראובן ברון: יכול להיות בחצר או במגרש משחקים.
<ראובן ברון: 2(9) מיל את הכול, את כל דרך שבן אדם עושה בה שימוש וזה כבר מכוסה שם.
<ראובן ברון: הבעיה כאן היא שעטיפה של מכשולים וכולי.
<ראובן ברון: אני לא יודע מה יעשו יום אחד בבית ספר, יתחילו לעטוף כמו את החמץ לפני פסח או דברים כאלה.
<ראובן ברון: אני חושב שחבל ומיותר.
<ראובן ברון: נגעו בזה כבר קודם.
<איריס גוראל: גם אני חושבת שאפשר לוותר על זה.
<יעל וייס ריינד: למה לוותר?
<יעל וייס ריינד: לאחרונה – וגם הנציבות מכירה את המקרה הזה – ילדה שנפצעה בבית ספר בדיוק כשלא עשו את הדברים האלה.
<יעל וייס ריינד: אני חושבת שכן חשוב להשאיר את זה.
<יעל וייס ריינד: יש לנו תקדימים ואנחנו רואים שאתה חייב טו ספל אאוט.
<יעל וייס ריינד: אין מה לעשות.
<איריס גוראל: בגלל המוגבלות או בגלל המכשול בדרך?
<יעל וייס ריינד: מכשול בדרך.
<ראובן ברון: כלומר, היא נתקלה במכשול.
<ראובן ברון: סעיף 2(9) אומר לא יהיו מכשולים.
<יעל וייס ריינד: אבל אם לא כורתים אותו?
<יעל וייס ריינד: אם זה עמוד תאורה, הם לא מזיזים אותו.
<קריאה: אז מסמנים אותו.
<אייל לב ארי: הסיפור הוא לא הזזה אלא הוא סימון.
<ראובן ברון: המושג לעטוף מוצרים, לעטוף מכשולים, זה לא מתאים.
<קריאה: לרפד.
אילן גילאון: לסמן.
אילן גילאון: נקרא לזה סימון.
<אייל לב ארי: סימון מכשולים מסוכנים בהתאם לת"י באותם מקרים שלא ניתן להסיר.
<בועז אחד העם: השאלה אם אנחנו מנסים להימנע ממצב שזאת תהיה קומבינה, שעטיפת המכשולים תהווה בעצם פתרון.
<אייל לב ארי: סימון.
<אייל לב ארי: לא עוטפים.
<קריאה: אבל צריך גם לכסות אותם, לילדים שאין להם בהכרח מוגבלות בראייה אלא מוגבלות שכלית ואז הם יכולים לחטוף מכה או משהו כזה בגלל תנועות גוף לא מבוקרות.
<קריאה: כלומר, כדאי להוסיף גם את המילה כיסוי או הסרה.
<בועז אחד העם: אבל מה זה כיסוי?
<בועז אחד העם: אם את אומרת כיסוי, את צריכה עכשיו להגיד מאיזה חומר, מה העובי, מה רמת הספיגה.
<קריאה: לא צריך לכתוב את כל הדברים האלה.
<בועז אחד העם: אפשר לכסות את זה בבד.
<קריאה: אם זה מספיק, כן.
אילן גילאון: בד לא מספיק לגזע עץ.
אילן גילאון: אני חושב שסימון גם כולל את העניין הזה.
<קריאה: ילדים יכולים להיתקע בחפצים בגלל בעיות מוטוריות.
אילן גילאון: אפשר להשאיר את זה כך.
<אייל לב ארי: להשאיר את הנוסח המקורי?
<איריס גוראל: אפשר לומר סימון.
אילן גילאון: רק סימון.
<אייל לב ארי: סימון מכשולים מסוכנים.
<אייל לב ארי: יהיה סימון.
<אייל לב ארי: הצללה בכניסות במבואות של בית הספר ובכיתה, 15 אחוזים משטח החצר ובנוסף עשרים מטרים רבועים בהתחשב במיקום מתקני משחקים ככל שישנם.
<בועז אחד העם: האם אנחנו חייבים להיצמד לנוסחה הזו או שאנחנו יכולים להשאיר את זה פתוח לצרכים?
<בועז אחד העם: למה הנוסחה הזאת?
אילן גילאון: אתה שואל למה הצללה 15?
<איריס גוראל: אני חושבת שזה נותן איזה מינימום.
אילן גילאון: יש לזה שיקול של עלות?
<אילן שי: גם עלות.
<אילן שי: קיימנו על זה דיון ארוך.
<אילן שי: לא רק בוועדה אלא גם מחוץ לוועדה קיימנו דיון בין אילנית לבין הנציבות ואני חושב שהיה עוד גורם שהשתתף.
<אילן שי: זה הנוסח אליו הגענו.
<אייל לב ארי: (8) סימון חזותי של קירות ודלתות שקופים לפי ת"י 1918 חלק 4.
<אייל לב ארי: (9) בתא שירותים אחד לפחות במוסד החינוך יהיה ניגוד חזותי בין המשתנות, אם קיימות, ביחס לקיר בהתאם לת"י 1918 חלק 6.
<ראובן ברון: רגע.
<ראובן ברון: שכחתי משהו.
<ראובן ברון: יש איזושהי הנגשה שלא מופיעה בתקנים, שזה שטח מוגבה.
<ראובן ברון: זה מופיע בתקנות מבנה קיים.
<ראובן ברון: החמצנו את זה בתקנים בזמנו.
<ראובן ברון: אני חושב שזה צריך להיות במיוחד בבתי ספר ואני אסביר למה הכוונה.
<ראובן ברון: משהו שהוא דמוי מדרגה, איזשהו שטח מוגבה שאנשים יכולים לעבור שם.
<אייל לב ארי: פודיום?
<ראובן ברון: לא פודיום.
אילן גילאון: לאיזו מטרה זה?
<ראובן ברון: מעין במה.
<ראובן ברון: נוצרה איזושהי במה, לא להופעות אלא פתאום נוצר שטח מוגבה.
<ראובן ברון: יש לך דוגמה כאן בכנסת.
<ראובן ברון: כשאתה עובר תחת שנשי השערים האלה, יש בצד ימין איזושהי הגבהה.
<ראובן ברון: כשזה לא מסומן, אנשים יכולים לפקשש.
אילן גילאון: שם שמו את זה בכוונה.
אילן גילאון: אנחנו מדברים על בית ספר.
<ראובן ברון: זה כדי להפיל, אבל בבית ספר חובה להפיל.
<ראובן ברון: סתם.
<ראובן ברון: בקיצור, זה משהו שמופיע כבר בתקנות מבנה קיים.
<ראובן ברון: אני לא זוכר את המספר.
<ראובן ברון: נדמה לי סעיף 20.
אילן גילאון: במה זה שונה מסימון כל מכשול אחר?
אילן גילאון: זה מכשול.
<ראובן ברון: כל שאר המכשולים מופיעים בתקן.
<ראובן ברון: זה לא מופיע בתקן.
<אייל לב ארי: סוג של סימון מכשול שלא מופיע בתקן והייתה התייחסות אליו.
<ראובן ברון: זה כמו סימון מדרגה אבל זאת לא מדרגה.
<ראובן ברון: סימון שטח מוגבה.
<איריס גוראל: השאלה אם זה לא משהו שיוגדר כמכשול.
<איריס גוראל: גם בחצרות בכלל בבניין קיים, אתה לא חייב את כל החצרות להנגיש אלא אחוז מסוים.
<איריס גוראל: למה אתה חושב שזה קריטי?
<ראובן ברון: קודם כל, מדובר בהנגשה, במקום שהציבור עשוי להסתובב בו.
<ראובן ברון: כלומר, אי אפשר להגדיר מה נגיש ומה לא נגיש.
<ראובן ברון: זה מקום שילדים יכולים לעבור בו.
<ראובן ברון: מותר להם, אם זה לא חסום.
<ראובן ברון: ברגע שזה לא חסום ויש הגבהה כזאת, הם פשוט יכולים למעוד וליפול או מזה כלפי מטה או להיתקל בזה כשהם באים מהצד.
<ראובן ברון: זה דומה לסימון המדרגות אלא שמדרגה מוגדרת כרצף של שלוש מדרגות ומעלה וכאן זה משהו בודד.
<איריס גוראל: השאלה אם לא מספיק לסמל את זה.
<איריס גוראל: ניגוד חזותי כלשהו.
<ראובן ברון: הסימון הזה מופיע בתקנות מבנה קיים.
<ראובן ברון: נדמה לי סעיף 20, אייל, תראה אם רשום בהערות.
<ראובן ברון: יש הפניה לתקנות?
<ראובן ברון: לתקנה 14 בתקנות מבנה קיים.
<ראובן ברון: אולי זה בהגדרות.
<ראובן ברון: יש בעיה להפנות לתקנות בניין קיים באופן כללי ב-14(ד) ואז זה יכול לפתור גם את הבעיה הזאת?
<ראובן ברון: בהתחשב בין היתר בתקן הישראלי.
<ראובן ברון: אי אפשר לכתוב בתקנות בניין קיים?
<ראובן ברון: אילן, מה שתגידו.
<איריס גוראל: אפשר אולי ב-8 להרחיב, סימון חזותי של קירות ודלתות שקופים של הפרשי גובה בדרך.
<איריס גוראל: לדעתך אפשר להכניס את זה לשם?
<ערן טמיר: את הנושא של משטח מוגבה, סימון משטח מוגבה.
<ראובן ברון: לפי תקנות מבנה קיים.
<אייל לב ארי: (10) דלתות הכיתות והחדרים במוסד החינוך ייצבעו בצבע בניגוד חזותי לסביבה.
<אייל לב ארי: משנה לכם אם זה יהיה ייצבעו או יהיו בצבע?
<איריס גוראל: עדיף שיהיו בצבע.
<איריס גוראל: יהיו בגוון.
<אייל לב ארי: יהיו בצבע בניגוד חזותי.
<איריס גוראל: יהיו בניגוד חזותי, זה מספיק טוב.
<איריס גוראל: לא צריך להגיד צבע.
<אייל לב ארי: ידית הדלת תהיה בצבע שהוא בניגוד חזותי לכנף הדלת.
<אייל לב ארי: (11) אמצעי הפעלה ובכלל זה מתגי הפעלה של תאורה יהיו בניגוד חזותי לקיר וללא פינות חדות.
<אייל לב ארי: צריך לומר גם ניגוד מישושי ולא רק חזותי.
<אייל לב ארי: חזותי ומישושי.
<אייל לב ארי: (12) תאורה, התאמה לפי צרכיו של התלמיד.
<אייל לב ארי: (13) התאמת לוחות הקיר באמצעים סביבתיים למניעת סנוור והושבת התלמיד במקום המיטבי למניעת סנוור מהלוח שאומר ניגוד חזותי גבוה בין אמצעי הכתיבה על הלוח לבין הלוח.
<אייל לב ארי: הנמכת לוח עבור התלמיד המתנהל באמצעות כיסא גלגלים.
<אמיתי שוחט: תלמיד הזקוק לכך.
<אמיתי שוחט: אם התלמיד נמוך קומה.
<אמיתי שוחט: הייתה על זה הערה.
<אייל לב ארי: את זה עשינו במזנון.
<אמיתי שוחט: תעשה גם בלוח.
<איריס גוראל: אם אתה כותב אפשרות הנמכת לוח, זה יכול לכסות את הכול.
<איריס גוראל: אתה לא צריך להגיד בשביל מי.
<קריאה: תיקנו את זה בפעם הקודמת.
<קריאה: התייחסנו לזה.
<קריאה: זה פשוט לא תוקן כאן.
<אייל לב ארי: נתקן את זה.
<אייל לב ארי: תלמיד שזקוק לכך.
<איריס גוראל: זה יכול להיות מרצה.
<אייל לב ארי: עבור תלמיד הזקוק לכך.
<אייל לב ארי: (14) שקעי חשמל מרובים מהרגיל בכיתת האם ובחדרי ספח וחדרי טיפולים ושימוש בטכנולוגיה מותאמת לתלמיד עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: יש למקם את השקעים כך שלא ייצרו מפגע ומכשול במקומות שבהם הותקנו.
<אייל לב ארי: (15) הנגשה באמצעות ברייל או באמצעי מתאים אחר על מגירה או תא של תלמיד בהתאם לת"י 1918 חלק 4.
<אייל לב ארי: (16) כתוביות ברייל או אמצעי מתאים אחר בהתאם לת"י 1918 חלק 4 על קירות הכיתה לשיתוף תלמיד עם מוגבלות בתכני הלימוד.
<אייל לב ארי: (17) הנגשת כיתה במוסד חינוך לתלמיד עם מוגבלות תהיה לפי הוראות ת"י 2004 חלק 1, אקוסטיקת מבנים שאינם למגורים.
<אייל לב ארי: במידה ומבנה קבע, קריטריון דרישות תוכן וקווים מנחים.
<אייל לב ארי: תאורה חזקה שתאיר את הלוח ואת פני המורה או המתורגמן אך לא תסנוור.
<אייל לב ארי: התאמה אקוסטית של כיתה באותם מקרים בהם אין די בהושבת תלמיד במיקום מתאים.
<אייל לב ארי: ההתאמה תבוצע באמצעות סגירת מיקום שקט בכיתה, וילונות, כיסוי רגלי רהיטים בגומי, רצפה רכה ובמקרים חריגים איטום פרצות, זיגוג כפול בחלונות, דלת כבדה עם פסי אטימה והתאמה באמצעות הזזת מתקן ושימוש ברכיבים בו לקול.
<אייל לב ארי: לגבי הרצפה הרכה, הייתה הערה של ישראל אבן זהב שרצפה רכה תיצור מכשול לתלמיד שדווקא משתמש בכיסא גלגלים.
<טליה דוד: רציתי לבקש כן להוסיף בסעיף (13) לרבות תלמיד נמוך קומה.
אילן גילאון: למה תלמיד ולא כל מי שבא?
אילן גילאון: ברגע שאנחנו מגדירים את ההנגשה, זה לא קשור למי.
אילן גילאון: מי שרוצה, משתמש.
<טליה דוד: אם אתם כותבים הנמכת לוח עבור תלמיד המתנייד בכיסא גלגלים.
<אייל לב ארי: לא עקבת.
<אייל לב ארי: תיקנו.
<אייל לב ארי: זה עבור תלמיד הזקוק לכך.
<טליה דוד: למה אתם מפרטים?
<ראובן ברון: אני הייתי אומר אדם הזקוק לכך.
<אייל לב ארי: שינינו.
<אייל לב ארי: את לא עוקבת אחרי.
אילן גילאון: ברגע שאתם מגדירים את הנגישות, אתם מגדירים את האוכלוסייה לה זה מונגש.
אילן גילאון: לא צריך לפרט כי אין מישהו שצריך להשתמש בזה ונאסור עליו בגלל שהוא לא ילד או לא תלמיד.
<ראובן ברון: אדם הזקוק לכך.
<ראובן ברון: זה יכול להיות המורה.
<אייל לב ארי: רשמנו תלמיד כי זה או תלמיד או הורה.
<אייל לב ארי: מורה לא צריך את זה כי הוא מקבל את זה מכוח התקנות של מקום העבודה.
<אייל לב ארי: אלה לא התקנות האלה.
<בועז אחד העם: מה נקבע בסוף לגבי (13)?
<אייל לב ארי: את (13) סיימנו וזה השתנה.
<אייל לב ארי: הנמכת לוח עבור תלמיד הזקוק לכך.
<אייל לב ארי: (18) התאמה אקוסטית של כיתה באותם מקרים שבהם אין די בהושבת התלמיד במיקום מתאים באמצעות וילונות, כיסוי רהיטים בגומי ובמקרים חריגים התאמה באמצעות הזזת מזגן ושימוש ברכיבים בולעי קול.
<אייל לב ארי: (19) ארון אישי, מנעול הניתן לתפעול על ידי התלמיד לשם אחסון ציוד טכנולוגי, להנגשה ומערכות הגברה.
<אייל לב ארי: הארון יכלול שקעים לצורך טעינת ציוד אלקטרוני וחשמלי.
<אייל לב ארי: (20) שולחן מותאם עבור תלמיד עם מוגבלות בהתאם להמלצת הצוות המקצועי של משרד החינוך.
<בועז אחד העם: אתה יכול לחזור על הארונית?
<אייל לב ארי: ארון אישי, מנעול הניתן לתפעול על ידי התלמיד לשם אחסון ציוד טכנולוגי, להנגשה ומערכות הגברה.
<איריס גוראל: הייתי מוסיפה מנעול מותאם כי המנעול כאן הוא גם משהו חשוב בהתאם.
<אייל לב ארי: אתם רוצים לומר מותאם במקום ניתן לתפעול?
<איריס גוראל: המותאם לתלמיד.
<איריס גוראל: (21) כיסא מותאם עבור תלמיד עם מוגבלות בהתאם להמלצת הצוות המקצועי של משרד החינוך.
<איריס גוראל: (22) אמצעי מעבר מסוג מנוף למתקשים בניידות במעבר לאסלה ובחזרה, זאת בהתאם להמלצת הצוות המקצועי של משרד החינוך.
<איריס גוראל: שאל ישראל אבן זהב מי יתפעל את האמצעי הזה.
אילן גילאון: שאלה טובה.
<איריס גוראל: זה אמצעי שמופעל בתוך בתי הספר.
<אייל לב ארי: כבר היום?
אילן גילאון: מישהו מתפעל את זה?
<איריס גוראל: בוודאי.
<איריס גוראל: בדרך כלל מדובר על ילדים עם מוגבלות ויש שם סייעת שצמודה לילד והיא יודעת להפעיל את זה.
<קריאה: זה לא רק לאסלה.
<איריס גוראל: לא.
<איריס גוראל: זה גם לאסלה.
<איריס גוראל: לכל הצרכים.
<אייל לב ארי: (23) ביצוע מטלות במקום נפרד (פינות עבודה יחידניות), תך הימנעות, עד כמה שאפשר, מרעש סביבתי והפרעה.
<אייל לב ארי: וכן חדר לעבודה פרטנית עם התלמיד.
<אייל לב ארי: (24) אם יש בבית הספר שירותי הסעדה, שירותי הסעדה יונגשו לתלמידים עם מוגבלות באמצעות שילוט מונגש של סוגי המזון המוצעים לתלמידים.
<אייל לב ארי: עובד בית הספר יסייע לתלמיד כאמור בזיהוי המזון ונשיאתו, באיתור מקום ישיבה פנוי ויתאר עבורו בקול את כלי האוכל והאביזרים על שולחן האוכל.
<אייל לב ארי: לתלמיד עם מוגבלות תבוצע בין היתר הנגשה של אחד השולחנות לפי תנאי תאי 1918 חלק 1 לעניין שטח חופשי לכיסא גלגלים (2.6.1) חללים חופשיים לברכיים וכפות רגליים (2.6.2) וטווח הגעה לחזית (2.6.3.1).
<אייל לב ארי: (25) אם יש בבית הספר שירותי הסעדה וההסעדה בחדר האוכל היא בשיטת השירות העצמי – שבה הסועד נוטל את המזון אל צלחתו בעצמו – יוודא הבעלים כי כל סוגי המזון המוצעים לציבור יהיו בטווח הגעה של אדם עם מוגבלות ובין היתר לפי הוראות ת"י 1918 חלק 1 בסעיפים הדנים בטווח הגעה (26.3.1 עד 2.6.4).
<אייל לב ארי: (26) הקצאת חדר לצורך אכילה בפרטיות.
<אייל לב ארי: (27) אם מוצבות בבית הספר מכונות למתן שירות אוטומטי או מתקנים להספקת מים חמים או קרים לשתייה – אך למעט מתקנים שנועדו לשתייה מהברז במישרין – יוודא הבעלים כי מציב המכונות האוטומטיות הציב מכונות כאמור העומדות בדרישות ת"י 1918 חלק 4 סעיף 2.11. (28) אם פועל בבית הספר לוח הודעות אלקטרוני, שרות הודעות במייל ושרות הודעות במסרונים, לרט"ן יוודא הבעלים כי שרות ההודעות נגיש לתלמיד או הורה עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: אם נעשה שימוש בשליט אלקטרוני או במסמך מידע המתחלף לאחר זמן, המידע הניתן בשלט יתחלף תוך פרק זמן סביר לקריאה נוחה.
<אייל לב ארי: נעשה שימוש באותיות זזות, מהירותו לא תעלה על מטר אחד בחמש שניות.
<אייל לב ארי: (29) בבית ספר שבו יש מערכת כריזה – המידע הנמסר במערכת הכריזה יהיה נגיש לתלמידים עם מוגבלויות.
<אייל לב ארי: המידע יימסר בדיבור איטי וברור ובשפה פשוטה עד כמה שניתן.
<גל רוקניאן: אני מהמכון לקידום החירש.
<גל רוקניאן: יש את הנקודה הזאת של הודעות כריזה.
<גל רוקניאן: איך המידע יועבר לתלמיד עם מוגבלות בשמיעה או להורה שלו?
<גל רוקניאן: איך זה יתורגם?
<גל רוקניאן: איך משהו קולי יועבר למשהו חזותי?
<אייל לב ארי: בשילוט או במסרונים.
<אייל לב ארי: זה הפרט שלפני זה.
<גל רוקניאן: אם כולם יכולים לקבל את זה במסרון, אם כן, לשם מה יש מערכת כריזה?
אילן גילאון: אבל יש כאלה שלא רואים.
<גל רוקניאן: ההודעה שתצא במסרון ובשילוט תהיה זהה לחלוטין להודעה שתהיה בכריזה?
<אייל לב ארי: אמורה להיות.
<גל רוקניאן: אם כך, אפשר לחבר את התקנה, את (28) ו-(29) כך שכל הודעה שמועברת, תועבר בהתאם לצרכי התלמיד, אם זה קולי ואם זה חזותי.
<גל רוקניאן: לשם מה לפרק את זה לתתי סעיפים?
<קריאה: זה כתוב באיזשהו מקום.
אילן גילאון: אנחנו נוטים לפרק.
<גל רוקניאן: בזמן אמת, יש עכשיו איזושהי הודעה, אך מבחינה טכנית זה יעבור למסרון?
<ערן טמיר: בסופו של דבר אנחנו לא עוסקים בעניין הטכני אלא בפונקציה שאנחנו עוסקים בנגישות.
אילן גילאון: איך זה קורה ברכב?
אילן גילאון: איך זה קורה ברכבת?
<ערן טמיר: זה מה שמשרד החינוך התחייב לתת וזה מספיק טוב לנו.
<גל רוקניאן: צריך להוסיף משפט שהם יועברו בצורה חזותית.
אילן גילאון: אבל לא רק חזותית.
אילן גילאון: גם שמע.
<גל רוקניאן: שכל הודעה בשמע, תועבר גם בצורה חזותית.
אילן גילאון: לפי מה שכתוב כאן.
<אייל לב ארי: זה בכל מקרה יקרה כי בעצם ההתאמות הן התאמות פרטניות.
אילן גילאון: זה דיון על קוצו של יוד.
<גל רוקניאן: שיהיה גם וגם.
אילן גילאון: כל האנשים מקבלים כאן את מבוקשם.
<אייל לב ארי: גם וגם.
<אייל לב ארי: (30) התאמת תכנית הלמידה לתלמיד על פי שיקול דעתו של הצוות המקצועי בהתחשב במוגבלות וברמת התפקוד של התלמיד ובצרכיו, באמצעות התאמות בדרכי הוראה ללא פגיעה במהות הנלמדת על פי תכנית הלימודים הנלמדת בכיתה.
<אייל לב ארי: שינוים בתכני הוראה כגון: קביעת סדר עדיפויות, צמצום או הרחבה של החומר הנלמד והחלפת חומרי לימוד, תוך התנסות בלמידה מבלי לפגוע ביכולתו של התלמיד להתקדם ולתפקד באופן עצמאי עד כמה שניתן.
<אייל לב ארי: (31) דרכי הוראה מותאמות – שימוש בדרכי הוראה מותאמות, בין השאר תיווך לצורך הקניית הידע והמיומנויות הנדרשות בכל מקצועות הלימוד.
<אייל לב ארי: (32) התאמת חומרי לימוד תוך שימוש בשפה המובנת לתלמיד בהתאם למוגבלות ולרמת התפקוד שלו, שימוש באמצעים כגחון: שכתוב, הכנת תקצירים, שימוש בסמלים, פישוט לשוני, פורמט אודיו ופורמט מקוון או ברייל והכול בהתאם לצורכי התלמיד.
<אייל לב ארי: התאמה בשפה פשוטה.
<אייל לב ארי: לגבי התאמה זו, בתקופה של ארבע שנים מיום התחילה, ההתאמה תינתן באופן הדרגתי של 25 אחוזים בכל שנה.
<אייל לב ארי: זה לנושא ההתאמה הפשוטה, ההחלה ההדרגתית.
<אייל לב ארי: רק לגביה.
<אייל לב ארי: (33) התאמת דרכי ההיבחנות לתלמיד על בסיס המלצות של הצוות המקצועי, בהתחשב במוגבלות וברמת התפקוד של התלמיד ובצרכיו, מבלי לפגוע במהות הנבדקת ובהתאם להנחיות משרד החינוך.
<ארנה מילוא: לסעיף (33).
<ארנה מילוא: בסעיף (30) הוא הקריא צוות מקצועי.
<ארנה מילוא: לא שמתי לב לזה בעבר אבל לדעתי אין הכוונה לאותם אנשים ואין גם הגדרה של מהו צוות מקצועי.
<ארנה מילוא: אני חושבת שב-(33) צריך להיות על בסיס המלצות של אנשי מקצוע ולא על פי צוות מקצועי.
<ארנה מילוא: זה צריך להיות פסיכולוג, מלווה.
<ארנה מילוא: מה כוונתך ב-(30) לצוות מקצועי?
אילן גילאון: אנשי מקצוע.
אילן גילאון: את אומרת להוסיף רשימה של איזה אנשי מקצוע.
<ארנה מילוא: הורדנו אותם כי אמרנו שאין צורך.
אילן גילאון: נכון, כי אז אנחנו נחסיר בסופו של דבר.
<ארנה מילוא: אין לי בעיה שיהיו אנשי מקצוע.
<ארנה מילוא: אני לא רוצה שיקימו במשרד החינוך צוות שיקראו לו צוות מקצועי והוא יקבל את ההחלטות.
<אילן שי: הכוונה בסעיפים האלה היא למורים בבית הספר.
אילן גילאון: אולי מתוך צוות בית הספר.
<ארנה מילוא: אני בעד.
אילן גילאון: תוסיפו מתוך צוות בית הספר.
<קריאה: יש איש מקצוע שאת רוצה להתייעץ אתו.
אילן גילאון: הוא אומר לך שזה יכול לגרוע כי אם נניח באנשי מקצוע צריך פונקציה שאיננה בבית הספר, בצעם את מצרה.
<קריאה: אם יש איש שמתמחה בנושא?
<אילן שי: צוות רב מקצועי זה מושג שמוכר במשרד החינוך וצריך לשנות את זה לצוות רב מקצועי.
<אילן שי: גם אנשים מבית הספר וגם מאמציה.
<אייל לב ארי: כל הצוות המקצועי?
<קריאה: גם ב-(30) וגם ב-(33).
<איריס גוראל: אני חושבת שזאת דוגמה שככל שנפרט יותר, אנחנו נפגע במגוון האפשרויות שיכולים אחר כך להשתמש בזה.
אילן גילאון: צוות מקצוע רלוונטי, זה מספיק.
<קריאה: אפשר להשאיר את זה כך.
<גל רוקניאן: אני רוצה לחדד את הנקודה.
<גל רוקניאן: אני מצטערת שאנחנו חוזרים אחורה.
<גל רוקניאן: אולי טעיתי.
<גל רוקניאן: כתוב כאן שאם יש בבית הספר לוח הודעות אלקטרוני, אז יעבירו את זה במסרון, אבל איפה כתוב שאם מה שאומר בקולי יועבר גם ויזואלי?
<גל רוקניאן: איפה זה כתוב בתקנות?
<גל רוקניאן: אולי יש בית ספר שאין בו לוח אבל יש רק כריזה?
<גל רוקניאן: איך זה יעבור לוויזואלי?
אילן גילאון: כאשר זה קורה כשאת נוסעת בתחבורה ציבורית, איך זה קורה?
אילן גילאון: אותו הדבר.
אילן גילאון: מה הטעם שיהיה לך את שני האמצעים ולא תשתמשי בהם?
אילן גילאון: אין למישהו עניין לא לתת את אחד מאלה במזיד.
אילן גילאון: זה קיים.
אילן גילאון: המערכת קיימת.
אילן גילאון: גל, את שואלת, אם המערכת קיימת, איך תדעי שהשתמשו בה.
<בועז אחד העם: היא שואלת משהו אחר.
<בועז אחד העם: היא אומרת איך אפשר לוודא שמה שעובר במערכת הכריזה, יונגש גם למי שלא שומע.
<בועז אחד העם: זה מה שהיא אומרת.
<בועז אחד העם: אומרים שיש לוח אבל היא אומרת שלא חובה שיהיה לוח, ואז מה?
<בועז אחד העם: זה נופל בין הכיסאות.
<אייל לב ארי: יש כמה חלופות.
<בועז אחד העם: זה מה שהיא שואלת, איפה החלופות.
<ערן טמיר: בפרט (29) יש מערכת כריזה, המידע נמצא במערכת הכריזה יהיה נגיש לתלמידים עם מוגבלויות.
<ערן טמיר: במקרה הזה זאת נקודה פסיק, אבל בחקיקה זה כמו נקודה.
<ערן טמיר: אז אפשר לכתוב שמידע שיימסר בכריזה, יימסר.
<ערן טמיר: זה לא במקום העובדה שאם התלמיד או ההורה הוא אדם עם מוגבלות שמיעה, אז המידע שנמצא במערכת הכריזה צריך להיות נגיש לאדם עם מוגבלות שמיעה.
<אייל לב ארי: מידע שיימסר באמצעי כריזה, יימסר בדיבורית.
<מיכל שיק הר-טוב: שאלה.
<מיכל שיק הר-טוב: חידוד להבנה שלי.
<מיכל שיק הר-טוב: בפריט (32), הסוגריים, בתקופה של ארבע שנים מיום התחילה.
<אייל לב ארי: אמרתי, זה רק להתאמה בשפה פשוטה.
<מיכל שיק הר-טוב: שפה פשוטה, לפי הבנתי, אנשי המקצוע יגידו טוב ממני, שפה פשוטה יותר קל מפישוט לשוני.
<מיכל שיק הר-טוב: זאת אומרת, יותר קל להנגיש.
<מיכל שיק הר-טוב: למה שפה פשוטה צריכה להיות הדרגתית ולא פישוט לשוני?
<בועז אחד העם: אבל יש דרישה יותר גדולה.
אילן גילאון: כשאנחנו מסיימים את התקנות, אני אבקש להנגיש אותן כך שיהיו בשפה שבני אדם ידעו על מה מדברים אתם.
<מיכל שיק הר-טוב: צריך להכניס את השפה הפשוטה גם לסוגריים כי הסוגריים הן כלליות.
<אייל לב ארי: ציינתי שהתקופה הזאת היא רק לעניין השפה הפשוטה.
<מיכל שיק הר-טוב: כן, אבל מבחינה משפטית.
<אייל לב ארי: בסוף זה לא יופיע איך שאתם רואים את זה.
<אייל לב ארי: זאת תהיה החלה הדרגתית.
<אייל לב ארי: מה החלטנו לגבי הצוות המקצועי.
אילן גילאון: הרלוונטי.
<אייל לב ארי: הצוות המקצועי הרלוונטי?
<אייל לב ארי: זה ישתנה בכל המקומות שיש צוות מקצועי.
<אייל לב ארי: (34) עזרי לימוד חזותיים – ובכלל זה שכפול דפים בהיקף מספיק לתלמיד עם מוגבלות כדי להנגיש לו את הלמידה באמצעים חזותיים.
<אייל לב ארי: (35) מתן אפשרות להגיש עבודות ושיעורי בית באמצעים דיגיטליים.
<אייל לב ארי: (36) כתוביות תקשורת תומכת חלופית (להלן – תת"ח) על מגירות ותאים של תלמידים.
<אייל לב ארי: (37) תת"ח – כולל התאמה של חומרי למידה ושימוש בסימון תת"ח.
<אייל לב ארי: (38) כתוביות תת"ח על קירות הכיתה לשיתוף תלמיד בתכני הלימוד.
<אייל לב ארי: (39) התאמות טכנולוגיות מסייעות לתלמיד שייקבעו על ידי מומחי התחום של משרד החינוך בהתאם למוגבלותו, רמת התפקוד וצרכי ההנגשה של התלמיד, ובהתייחס לטכנולוגיות המשתנות בעולם, לדוגמה: טאבלט, מחשב נייד, טמ"ס, צמג ברייל, עכברים ומקלדות מותאמים.
<אייל לב ארי: (40) שפת סימנים ותמלול.
<אייל לב ארי: (41) מעמד ספרים.
<אייל לב ארי: (42) זכוכית מגדלת.
<אייל לב ארי: (43) תוכנת ברייל.
<אייל לב ארי: (44) התקן נייד להשמעת קובצי קול.
<אייל לב ארי: (45) מדפסת ברייל למוסד לחינוך מיוחד שבו לומדים יותר מחמישה תלמידים עם מוגבלות המשתמשים בברייל.
<אייל לב ארי: (46) אמצעי עזר להמחשה.
<אייל לב ארי: (47) מחשבון ותרגומון מדברים.
<אייל לב ארי: (48) פעמון עם נורה מהבהבת לתלמידים עם מוגבלת.
<אייל לב ארי: (49) מערכת הגברה אישית, כיתתית, או ניידת, מסוג שאישר משרד החינוך.