GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אשרת חנוך: בכל תלונה ותלונה אנחנו אוספים את הנתונים.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, ברוך הבא.
<אשרת חנוך: אספנו את הנתונים ואוספים את הנתונים.
<אשרת חנוך: אני באופן אישי שוחחתי עם ניצולים ואנחנו אוספים את העדויות.
<אשרת חנוך: זה מועבר להתייחסות של עורכי הדין בכל תלונה ותלונה.
<אשרת חנוך: הוועדה תידרש לזה ובמידה שייקבע שוב – הוועדה היא סוברנית בהחלטותיה, אני בא כוחה של הוועדה – אני יכולה לבוא ולומר לכם שהוועדה פועלת ללא לאות ולא מוותרת לכל עורך דין בכל ההתנהלות הזאת.
<אשרת חנוך: חשוב לי לומר שחלק מהטענות של עורכי הדין שעוסקים בעניין הוא שהם פועלים בהתאם לסעיף 17(ה) לחוק נכי רדיפות הנאצים שמסמיך את ועדת הערערים לפסוק להם שכר טרחה במקביל למגבלת שכר טרחה שקיימת.
<אשרת חנוך: יכול להיות שזה נושא שצריך להידרש אליו בוועדה הנכבדה הזאת.
<אשרת חנוך: הרי זה מה שחברתי באה ואמרה שהייתה בקשה שנדחתה, אבל ערעור תלוי ועומד.
<אשרת חנוך: היה דיון ב-9 לינואר.
<גליה מאיר אריכא: אבל יש פסק דין.
<גליה מאיר אריכא: נכון לעכשיו יש פסק דין של בית משפט שלום.
<אשרת חנוך: ויש ערעור תלוי ועומד בבית משפט מחוז.
<אשרת חנוך: אני בשיחה אישית עם העוזר של הרשות הצענו להצטרף כידיד בית משפט.
<אשרת חנוך: לא קיבלנו בחזרה תשובה.
<אשרת חנוך: הצענו להצטרף להליך כידיד בית משפט.
<נעה בן שבת: התלונות מדברות על מקרים בהם אושר בוועדת ערר שכר טרחה או שאותם מכתבים, אותן פניות שדיברתם עליהן, 1,800 שקלים במקום 473 שקלים.
<אשרת חנוך: הפניות של 1,800 שקלים.
<נעה בן שבת: היו על סמך אישור של ועדת ערר?
<נעה בן שבת: על סמך שכר טרחה שאישרה ועדת הערר?
<נעה בן שבת: סעיף 17(ה) מדבר על כך שוועדת ערר רשאית.
<נעה בן שבת: נניח שיש אפשרות לעקוף את ההוראות בוועדת ערר.
<נעה בן שבת: נניח את הטענה הזאת.
<נעה בן שבת: האם המכתבים נעשו על סמך קביעת ועדת הערר?
<נעה בן שבת: על סמך אישור של ועדת הערר?
<נעה בן שבת: התלונות שנמצאות אצלכם.
<אשרת חנוך: המכתבים האלה למיטב הבנתנו, משיחות שלנו עם ניצולים ומהתלונות שקיבלנו, נשלחים לניצולים כאמצעי להפעלת לחץ עליהם.
<נעה בן שבת: בלי קשר לוועדת הערר.
<אשרת חנוך: אני לא יודעת אם בלי קשר, אבל על מנת לחסוך את הדיון.
<אשרת חנוך: הרי נוצר כאן מצב שעורך דין לטעמנו מנצל סעיף שקיים לו בחוק ומנצל פרצה שקיימת.
<גליה מאיר אריכא: אומרת היועצת המשפטית שכל עוד בית משפט לא פסק שכר אחר, אין לו סמכות לדרוש סכום אחר.
<אשרת חנוך: אנחנו הצענו להצטרף.
<גליה מאיר אריכא: מה זה להצטרף?
<גליה מאיר אריכא: אתם לשכת עורכי הדין.
<גליה מאיר אריכא: אתם צריכים להביע עמדה.
<אשרת חנוך: אנחנו הצענו להצטרף להליך.
<אשרת חנוך: חבל שלא מספרים לנו מה היה בערעור ומה אומר בית המשפט בהקשר הזה כי אנחנו באמת היינו רוצים וזה כן נדבך חשוב בבירור של התלונות.
אלי אלאלוף: אני מודה לך על הדברים שאמרת שהם טיפה מתקנים אבל משאיר את התמונה עגומה.
<אשרת חנוך: אני אבקש לומר עוד משפט אחד.
<אשרת חנוך: אנחנו נשמח לשתף פעולה.
אלי אלאלוף: את טיפה תיקנת את התמונה שהייתה אצלנו אבל היא עוד רחוקה מלספק את הרצון שלנו לראות דבר יותר מעשי , מהיר יותר ומובן יותר.
אלי אלאלוף: כרגע לשכת עורכי הדין היא ראש לשכת עורכי דין שפוגעת באוכלוסייה הכי חלשה שיש במדינה.
אלי אלאלוף: אתם לא יוצאים מכאן נקי.
אלי אלאלוף: אתם לא יוצאים מכאן במעמד טוב למרות התיקון ההתחלתי שלך.
אלי אלאלוף: עורכי דין למיניהם, כל מי שמתעסק בניצולי שואה, ואני אומר את זה באחריות מלאה, הם עושים את זה אך ורק כדי להוציא מהם כמה שיותר כסף.
<קריאה: איך אתה אומר דבר כזה?
אלי אלאלוף: אני מבקש, אל תפריע לי.
<אשרת חנוך: תרשה לי לומר באחריות שאנחנו נגיע לכל עורך דין ועורך דין כזה.
<אשרת חנוך: תאפשרו לנו, תנו לנו את הכלים האלה.
אלי אלאלוף: לאור המסמכים שיש לי, עורך דין, גם אם הוא יצא זכאי באינסטנציה הראשונה, והוא ממשיך לכתוב את המכתבים שיש לנו כאן, הוא צריך להתבייש להיות עורך דין.
לאה פדידה: מצפון לא מתקנים.
אלי אלאלוף: הוא צריך להתבייש להמשיך לשאת בשם הזה ועוד להיות שייך ללשכת עורכי דין.
<אשרת חנוך: אני מסכימה לחלוטין אדוני.
אלי אלאלוף: אני חושב שהמצב הזה הוא חמור.
אלי אלאלוף: כל עורך דין שמנסה להגן על עצמו, על מעשיו הבזויים, בעיני הוא לא ראוי להיות חלק מהחברה הנאותה שלנו.
אלי אלאלוף: יש לכם תמיד תירוצים איך אתם יוצאים מזה אבל הכסף הזה הוא לא יעשה לכם טוב כי נרדוף אחריכם כי זה כסף שהוא נלקח כגזל מאוכלוסייה מסוימת.
אלי אלאלוף: המתווכים האלה למיניהם שיושבים כאן בהרגשה לא נוחה.
אלי אלאלוף: במקומכם הייתי עף מהחדר.
אלי אלאלוף: אתם מכירים אותם.
אלי אלאלוף: עשיתם תיווך בזוי ושלא תעזו לבקש רשות דיבור ושלא תעזו להופיע כאן עם פנים חשופות.
אלי אלאלוף: זה כאילו אנחנו עוזרים למסכנים המרוקאים האלה שלא יודעים קרוא וכתוב.
אלי אלאלוף: כאן נתנו עמוד שילד בכיתה ג' ממלא.
אלי אלאלוף: אני עושה חשבון מהדוח של אדון ידיד, למרות שהתחייבתי לא לומר את שמו, 8,000 תלונות במחיר רצוי לפי הסכומים הרצויים.
אלי אלאלוף: 3,7 מיליון שקלים במספר חודשים.
אלי אלאלוף: מישהו ביקר בלשכה שלו?
אלי אלאלוף: מישהו ראה את עשרות העובדים שם שתפקידם רק להוציא מהעניים את הכסף, את המעט שמגיע להם?
אלי אלאלוף: ועוד מעזים לשלוח לוביסט.
אלי אלאלוף: אין לי הערכה לשום לוביסט, אדוני.
אלי אלאלוף: אני הצעתי הצעת חוק שלצערי היא עוד במשרד המשפטים שם שוקלים אותה.
אלי אלאלוף: אני לא הייתי רוצה לראות שום לוביסט בכנסת הזאת.
אלי אלאלוף: תרשמו את עצמכם כמתווכים לעצמכם.
אלי אלאלוף: לי אין שום כבוד לשום לוביסט.
אלי אלאלוף: ראיתי מה המלחמה שעשו נגד אוכל בריא.
אלי אלאלוף: על מה עושים כסף?
אלי אלאלוף: על זה שהילדים שלנו יהיו חולים יותר?
אלי אלאלוף: אלה הלוביסטים.
אלי אלאלוף: דחפו כסף מטורף והיו פראיירים שתמכו בהם.
אלי אלאלוף: אדוני, אני מתנצל.
אלי אלאלוף: אמרתי שבאופן אישי אליך יש לי הערכה.
אלי אלאלוף: בתפקידך היום בעיני אין לך זכות דיבור.
<רוני רימון: אני הולך.
אלי אלאלוף: זה הכבוד היחיד שיש לך לעשות לטובת אדון ידיד.
<רוני רימון: אני חשבתי שהכנסת היא מקום דמוקרטי שכל אדם יכול להשמיע את דעתו.
<רוני רימון: כנראה שטעיתי.
<רוני רימון: למרות ההערכה הרבה שאני רוחש לך כיושב ראש וכחבר כנסת.
אלי אלאלוף: אני אשמח לשמוע את הסיוע המשפטי של משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: בחקיקה אז הצעתם את העזרה שלכם.
<שרי ורדי: שלום.
<שרי ורדי: אני ממונה ארצית, תחום ניצולי שואה בסיוע המשפטי, במשרד המשפטים.
<שרי ורדי: אני רוצה להגיד שהסיוע המשפטי מסוף שנת 2013, אז תוקן החוק באופן שמאפשר לסיוע המשפטי לסייע לניצולי שואה בייעוץ ובייצוג בכל ההליכים המשפטיים לזכויות שלהם.
<שרי ורדי: אנחנו עושים את זה בלי בדיקת זכאות כלכלית, בלי מבחני הכנסה, רכוש וללא עלות כספית.
<שרי ורדי: מאז תיקון החקיקה שנכנס לתוקף בסוף 2013, אנחנו מייצגים אלפי תיקים של ניצולי שואה ועוזרים להם בקבלת הזכויות, הן בהכרה, הן בקבלת מענקים והן בהעלאת הקצבאות, גם בפניות בבקשות וגם בייצוג בבתי המשפט לפי הצורך.
<שרי ורדי: לאחרונה, משנת 2014, אבל אחרי תיקון 22 לחוק, מגיעים אלינו אנשים שמספרים לנו שהם נרדפים על ידי עורכי דין ואחרים.
<שרי ורדי: אני רוצה לציין שוב שלא על ידי כל עורכי הדין, בוודאי שלא.
<שרי ורדי: אנחנו מדברים על מיעוט אבל מיעוט שגורם לאי נחת.
<שרי ורדי: מגיעים אנשים מבוגרים והם מתייעצים אתנו מה לעשות.
<שרי ורדי: הם מקבלים מכתבי דרישה ויותר ממכתבי דרישה, הם מקבלים טלפונים בהם הם נדרשים לשלם 1,800 שקלים.
<שרי ורדי: אגב, הסכומים בהתחלה היו יותר גבוהים והם ירדו ל-1,800 שקלים.
<שרי ורדי: זה בזמן שאנחנו יודעים שהתיקון קבע תקרה לגבי מענק שנתי, לעורך דין שהגיש את הבקשה, התקרה היא 473 שקלים במקרה הגבוה.
<שרי ורדי: אנחנו מסבירים להם מה הסכום שהם צריכים לשלם, אנחנו גם פונים ולאחרונה נתקלנו בכך שמסרבים לקבל מהם את הסכום שהם באמת נדרשים על מנת שיוכלו אחר כך בהמשך להגיש תביעה על כל הסכום שעורך דין סבור שמגיע לו עבור הטיפול.
<שרי ורדי: כמו שנאמר כאן, הייתה בקשה בוועדת ערערים בחיפה לפני הוועדה לקבל שכר טרחה שהוא מעבר לקבוע בחוק.
<שרי ורדי: כמובן שכאן סברנו שהדין הספציפי שנקבע הוא גובר על סעיף 17(ה).
<שרי ורדי: גם אנחנו סוברים שהסעיף הזה מדבר על תוצאות ההליך, אם ההליך מצליח וזה בסיום בית המשפט נדרש לפסוק ולא במידה וההליך אינו מצליח.
<שרי ורדי: בית המשפט פסק וניתן פסק דין שדחה את הבקשה לפי סעיף 17(ה) וקבע - - -
איציק שמולי: אני רוצה לשאול אותך משהו.
איציק שמולי: קודם כל, תבורכו גם על מיצוי הזכויות, גם על שאתם עוזרים וגם על העמדה שהבעתם בבית המשפט.
איציק שמולי: אבל אני שואל אותך שאלה אחרת.
איציק שמולי: בסוף צריך לחבר את כל הנקודות בקו אחד.
איציק שמולי: למה אתם לא עולים להתקפה?
איציק שמולי: הרי זה שנטפל בעוד טופס ובעוד טופס ובעוד ניצול ובעוד ניצול, כל אחד הוא עולם ומלואו אבל בואו נראה את היער שצומח לנו לנגד העיניים.
איציק שמולי: צריך כאן פעולה התקפית במובן המשפטי כנגד הדבר הזה.
אלי אלאלוף: הסברתית.
איציק שמולי: לא לחכות לפנייה שתבוא.
איציק שמולי: הרשות אמרה לנו את כל הנתונים ואת כל המספרים שהיינו צריכים לדעת.
איציק שמולי: צריכה לדעתי לבוא פנייה יזומה לאנשים.
איציק שמולי: צריך לצאת לפעולה של אכיפה מול הגורמים הללו ולא לחכות לתלונה.
<שרי ורדי: הסיוע המשפטי מייצג אנשים פרטיים שפונים אליו והסיוע המשפטי קורא לכל ניצולי השואה ונפגש עם הארגונים ופרסם מודעות בעיתונים גם לגבי נושא שכר הטרחה.
אלי אלאלוף: מותר לכתוב על טופס שצריכים למלא, כשבוחרים במסלול המינהלי, והטופס הוא בן שני עמודים אם אני לא טועה, לכתוב למעלה שאתם לא זקוקים לשום עזרה כדי למלא את הטופס.
אלי אלאלוף: אפשר לכתוב דבר פשוט כזה שיראו שאין צורך לשלם שכר טרחה במילוי הטופס הזה?
<גליה מאיר אריכא: לנו אסור לכתוב שאוסר להתייעץ עם עורך דין.
<גליה מאיר אריכא: כתבנו באותיות קידוש לבנה שהוא יכול לקבל מתנדב.
אלי אלאלוף: כותבים שיש לך את היכולת למלא את הטופס.
אלי אלאלוף: אני לא נגד אף אחד.
אלי אלאלוף: גם לא נגד השטן שאפשר להגיד שהוא נכנס כאן.
אלי אלאלוף: אני אומר שהטופס הזה לא זקוק לאף אחד כדי למלא אותו.
אלי אלאלוף: הנכד שלכם בן 11 יכול למלא אותו.
<גליה מאיר אריכא: יש את זה בטופס.
<גליה מאיר אריכא: אני אראה לך.
<גליה מאיר אריכא: מה שקרה, אתם לא תאמינו לי, נשלח רק העמוד השני.
אלי אלאלוף: הנבזות הזאת, לא יאומן.
אלי אלאלוף: יסלחו לי עורכי הדין, אף עורך דין לא יקבל היום רשות דיבור.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשמוע רק את ניצולי השואה.
<אהרון עפרוני: אני בוגר הפרהוד בעיראק, מייצג היום את הקבוצה העיראקית, דרום וצפון, היות ומרדכי בן פורת ואריה שמש לא יכלו להגיע.
<אהרון עפרוני: אני הגעתי מחיפה במיוחד כדי להבהיר דברים כי כאן יש דבר.
<אהרון עפרוני: אני מאוד מעריך אותך עוד לפני שהיית חבר כנסת.
<אהרון עפרוני: אתה אלוף עם הבעיות החברתיות שלנו.
<אהרון עפרוני: אתה אלוף.
<אהרון עפרוני: לא אלאלוף אלא אלוף.
<אהרון עפרוני: לכן אם תשמע אותי לדקה, תראה עד כמה אני מתרגש ואני היום בגיל גבורות.
<אהרון עפרוני: הייתי בן חמש.
<אהרון עפרוני: אני בוגר הפרהוד.
<אהרון עפרוני: לקחת כאן ולעשות רצח אופי לאדם שלא יכול להגיע, לא יכול להתגונן, זה משהו שאסור לנו לעשות.
אלי אלאלוף: אסור לנו, מסכים אתך.
<אהרון עפרוני: אבל רגע.
אלי אלאלוף: גמרתי.
<אהרון עפרוני: אבל סליחה.
אלי אלאלוף: אני הבנתי אותך.
אלי אלאלוף: מי שבא להגן כאן על ידיד, שיצא.
<אהרון עפרוני: אני לא מגן.
אלי אלאלוף: מי שבא לייצג את ידיד, שיצא.
<אהרון עפרוני: סליחה, עובדה אחת.
<אהרון עפרוני: אנחנו ביקשנו, ראשי הארגונים שלך יהודי ארצות ערב, באנו בדבר שלא יכולנו.
<אהרון עפרוני: אנחנו מטפלים ב-21 אלף דברים ולא יכולנו לטפל בנושא של הפרהוד.
<אהרון עפרוני: ביקשנו איכשהו שגוף מסוים שהוא של משרד עורך דין שיכול לקבל מאתנו את הנושא הזה כי אסור לחתום לאדם על הטופס מבלי שעורך דין יחתום בצד שני כי יגידו אחר כך שהוא לא שפוי וזה לא נכון.
איציק שמולי: שטויות.
איציק שמולי: מאיפה הבאת את זה?
איציק שמולי: יש לי הרבה כבוד אליך אבל מה שאמרת עכשיו זה לא נכון.
איציק שמולי: אתה מטעה ניצולי שואה.
<ארנה קרצר: אני בראש ועדה בעמותה הפרלמנטרית לזכר השואה, דור שני לניצולי שואה.
<ארנה קרצר: בחיפה, בכל הצפון, אנחנו ממלאים טפסים, שמים על הטפסים חותמת.
<ארנה קרצר: אצלנו ממלאים את הטפסים ללא שום עלות.
<ארנה קרצר: אני גם יושבת ראש התאחדות עולי רומניה בחיפה והשנה יש לנו תשעים שנה להיווסדה.
<ארנה קרצר: אנחנו משתפים שיתוף פעולה עם הסיוע המשפטי.
<ארנה קרצר: לא צריך שום עזרה.
<ארנה קרצר: יש לנו 17 מתנדבים.
<ארנה קרצר: הסיוע המשפטי מעל ומעבר.
<ארנה קרצר: רציתי לשאול שאלה פשוטה.
<ארנה קרצר: איך מגיעות אל הכתובות של האנשים לעורכי הדין והם שולחים להם מכתבים?
<ארנה קרצר: מי מספק להם את הכתובות?
<אהרון עפרוני: אני מספק.
<אהרון עפרוני: אני מספק לארגון שלי שמונה 800 אלף אנשים.
לאה פדידה: השאלה כמה אתה מקבל כדי לספק כתובות.
לאה פדידה: אתה שותף לעבירה.
אלי אלאלוף: תוציאו אותו בבקשה.
אלי אלאלוף: תוציאו את האדון.
לאה פדידה: אתה בוגד במי שאתה מייצג.
אלי אלאלוף: תוציאו אותו.
אלי אלאלוף: שיירגע בחוץ.
<אהרון עפרוני: אני עושה לשם שמיים, בהתנדבות אני עושה כל חיי.
אלי אלאלוף: אדוני, תצא בבקשה.
<אהרון עפרוני: אני לא בוגד.
<אהרון עפרוני: אני יוצא.
<אהרון עפרוני: תתביישו לכם.
<קריאה: אתה תתבייש.
<יוחנן רון: אני מצטער על המהומה.
<יוחנן רון: אני חבר ההנהלה של העמותה הפרלמנטרית ויושב ראש עמותת ילדי השואה, ילדות אבודה.
<יוחנן רון: אני רוצה להרחיב קצת את היריעה.
<יוחנן רון: אנחנו כאן מדברים על גזלה שנעשית בגלוי על ידי משרדי עורכי דין שמצאו נישה ומתפרנסים ממנה.
<יוחנן רון: אבל, ראשית, ישנם משרדי עורכי דין ותיקים מאוד שפועלים במסגרת החוק ואנחנו גורמים להם עוול.
<יוחנן רון: אני לא נכנס כרגע לפרטים אבל כדאי לזכור שלא כולם זה המשרד שמוזכר כאן, ידיד.
<יוחנן רון: אבל יש כאן גופים נוספים סמויים שלוקחים כספים ומאיימים על ניצולי שואה תחת מעשה התחסדות של עזרה לניצולים.
<יוחנן רון: יש היום כי-180 ארגוניים שמציגים את עצמם כמי שמסייעים בידי השורדים או הניצולים, תקראו לזה איך שאתם רוצים.
<יוחנן רון: מתוכם לא מעטים עושים את זה כדי להתפרנס בכבוד.
<יוחנן רון: אני אביא דוגמה לגוף אחד או שניים.
<יוחנן רון: בחיפה יש גוף שקוראים לו יד עזר לחבר.
<יוחנן רון: זה גוף שאני מוכן שיגיש נגדי תביעת הוצאת דיבה.
<יוחנן רון: גוף מושחת מן היסוד.
<קריאה: והוא לא עורך דין.
<יוחנן רון: שר הרווחה לשעבר יצחק הרצוג הלך ונתן להם פרס.
<יוחנן רון: ראש עיריית חיפה מהלל אותם.
<יוחנן רון: השורדים, כשאתה מדבר אתם בארבע עיניים, כי הם פוחדים מהם פחד מוות, בוכים.
<יוחנן רון: הגוף הזה חייב לעבור בחינה.
<יוחנן רון: וכמוהו יש גופים נוספים.
<יוחנן רון: אזכיר עוד גוף אחד שמסתתר בתוך מרכז הארגונים כמי שלכאורה מייצג ניצולי שואה.
<יוחנן רון: כן, מרים.
<יוחנן רון: אצלנו במרכז הארגונים.
<קריאה: אתה יכול להגיד לי את השם?
<יוחנן רון: בוודאי.
<יוחנן רון: ארגון נפגעי הנאצים מרחוב ז'בוטינסקי 186, צחי או איך שקוראים לבחור שם.
<יוחנן רון: הגוף הזה כופה על מי שפונה אליו לשלם דמי חבר ולכאורה כחברים ממלא לו את השאלונים ומבקש ממנו סכומי עתק.
<יוחנן רון: והיה ולא שילמת, אתה מקבל מכתבים.
<יוחנן רון: הגיעו אלי לא מעט מכתבים.
<יוחנן רון: יש לי אותם.
<יוחנן רון: כניצול אתה מקבל מכתב התרעה בפני תביעה משפטית על אי תשלום דמי החבר כשבכל הארגונים זה דבר וולנטרי לחלוטין פלוס אי תשלום על הגשת השאלון.
<יוחנן רון: יש לי עוד דוגמאות אבל אני לא אכנס אליהן.
<יוחנן רון: רבותיי, גופים סמויים אלה, אדוני היושב ראש, צריך להוקיע אותם.
<יוחנן רון: איציק שמולי, גם אתה כמי שלוחם.
איציק שמולי: אני מוקיע.
<יוחנן רון: אבל זה לא רק להוקיע אלא לדאוג שמשרד הרווחה יטפל בעניינים האלה כי זה תפקידו, לבדוק את הגופים האלה שטוענים שהם פועלים לרווחת השורדים אבל בפועל מנצלים אותם בצורה מכוערת.
<יוחנן רון: אם כן, אלה לא רק עורכי הדין שעושים כסף ממסכנותם של אנשים.
<יוחנן רון: אדוני היושב ראש, כל הסבר שתיתן לניצול שלא יפנה לעורך דין וכן הלאה, חבל על הזמן.
<יוחנן רון: האנשים האלה הם חשדנים, לא מאמינים, רוצים את הכסף כמה שיותר מהר ואת זה מנצלים כל אותם נצלנים.
איציק שמולי: גם לי אם היו גונבים 1,800 שקלים, לא הייתי מאמין לאף אחד.
איציק שמולי: אחרי שאתה מוליך מישהו בכחש.
<יוחנן רון: נכון.
<יוחנן רון: אבל הם לא מאמינים ביסוד.
<יוחנן רון: כשורדי שואה הם עם חשדנות כלפי הסביבה ותכניסו לכם את זה טוב טוב לראש.
<לבנה זמיר: אני יושבת ראש התאחדות עולי מצרים בישראל וגם יושבת ראש מרכז הארגונים של כל ארגוני היהודים יוצאי ארצות ערב.
אלי אלאלוף: את אומרת שאת מייצגת אותי?
<לבנה זמיר: בוודאי.
אלי אלאלוף: איך זה שלא פגשתי אותך?
אלי אלאלוף: אל תתיימרו לייצג את כל יוצאי ארצות ערב.
<לבנה זמיר: אמרתי הארגונים.
אלי אלאלוף: אף אחד לא מייצג אותי.
<לבנה זמיר: אתה מפסיק אתי כבוד היושב ראש?
אלי אלאלוף: אני מפסיק אותך.
אלי אלאלוף: אני רוצה שתדייקי בדבריך.
<לבנה זמיר: אני מדייקת.
אלי אלאלוף: תפסיקו להתיימר לייצג.
<לבנה זמיר: זה נקרא מרכז הארגונים.
אלי אלאלוף: מה שכתוב על הנייר.
<לבנה זמיר: הארגונים שנמצאים אצלנו במרכז הארגונים, רק הארגונים שנמצאים בפנים.
<לבנה זמיר: אני מייצגת כאן בעיקר קודם כל את יהודי מצרים.
<לבנה זמיר: אני שורדת.
<לבנה זמיר: אני מה שנקרא שורדת שואה במצרים.
אלי אלאלוף: בואי לא נדבר על החלק האישי.
<לבנה זמיר: עד היום הממשלה לא דנה אפילו בנושא הזה של שורדי השואה במצרים.
<לבנה זמיר: עירק, זה רק בזכות כמה עורכי דין כנראה.
<לבנה זמיר: גם מרוקו בזכות כמה עורכי דין.
אלי אלאלוף: אפילו היסטוריונים.
אלי אלאלוף: הכול עורכי דין.
<לבנה זמיר: היום אני פונה לכל עורך דין שמומחה בתחום ומתחננת שיעזרו וכולם מסרבים.
<לבנה זמיר: מידוע?
<לבנה זמיר: בפרט לאחר התיקון הזה של סעיף 22 שנעשה ב-2016.
<לבנה זמיר: אי הוודאות הייתה כל כך גדולה שהם לא רוצים בכלל לענות לי לטלפון.
<לבנה זמיר: לפני שנתיים התחלנו במשא ומתן עם אחד מעורכי הדין אבל הוא לא רוצה לדבר אתי.
<לבנה זמיר: חבל מאוד.
איציק שמולי: גברתי הנכבדה, אני רוצה להפנות את תשומת לבך לדבר אחד.
<לבנה זמיר: כל חבריי, כמה מאות חברים בהתאחדות עולי מצרים, אומרים לי שאני חדלת אונים ושאני לא מדברת לטובתם ושאני לא עושה שום דבר.
<לבנה זמיר: אני כבר לא רוצה לדבר על הרכוש היהודי בארצות ערב שלא דורשים אותו.
איציק שמולי: הכנסת קבעה הגבלות.
אלי אלאלוף: גברתי היקרה, שמענו.
<לבנה זמיר: עורכי הדין לא מסכימים לטפל לא רק בטיפול של שורדי שואה אלא גם ברכוש היהודי בארצות ערב.
אלי אלאלוף: גברת, את יכולה להקשיב למה שאומר היושב ראש?
אלי אלאלוף: סיימת את דבריך.
<לבנה זמיר: עושקים אותנו בממשלה הזאת.
<לבנה זמיר: צריך עורכי דין שיעבדו בהתנדבות.
<לבנה זמיר: ההיסטוריה תדון אתכם כבוד היושב ראש.
<לבנה זמיר: תדון אתכם.
<לבנה זמיר: הזהרתי.
<לבנה זמיר: אני בת שמונים היום.
<לבנה זמיר: בת שמונים ואני מוצאת את עצמי שבעים שנים בארץ הזאת.
<לבנה זמיר: בניתי אותה.
<לבנה זמיר: כבוד היושב ראש, אתה אמרת לי בדיון האחרון ב-2016 וזה כתוב בפרוטוקול: אל תדאגי גברתי, אל תדאגי, עורכי הדין עוד ירדפו אחריך בכל מחיר.
אלי אלאלוף: גברתי היקרה, את יכולה לסיים את דבריך.
<לבנה זמיר: זה לא קורה.
<לבנה זמיר: אני סיימתי.
אלי אלאלוף: גברתי היקרה, אל תגרמי לי להוציא אותך.
<דוד נאווי: אני ראש העמותה שמייצגת את יוצאי עירק.
<דוד נאווי: אני מבקש את הגנת היושב ראש וכשאני אנסה לדבר, שלא ייכנסו לדבריי.
<דוד נאווי: בספר איוב נאמר שהרוב דברים לא יענה ואיש עם איש שפתיים יסדק.
<דוד נאווי: אני מדבר על שמולי.
<דוד נאווי: הוא לא אמר את כל האמת.
<דוד נאווי: הוא לא שטח את כל הדברים.
<דוד נאווי: האנשים האלה שטיפלו, עורכי הדין, אני לא טיפלתי בניצולי שואה.
לאה פדידה: אתה עורך דין?
<דוד נאווי: כן.
<דוד נאווי: אני עורך דין.
לאה פדידה: אז תגיד בהתחלה.
לאה פדידה: אתה אומר שאתה יושב ראש הארגון.
לאה פדידה: תגיד שאתה עורך דין.
<דוד נאווי: בסדר.
<דוד נאווי: אני גם עורך דין.
<דוד נאווי: אני רוצה לציין ולהגיד שאנשים אלה שטיפלו בניצולי השואה, זה לפי החוק שחוקק אדון שמולי ואתם.
<דוד נאווי: חוקקתם חוק לניצולי השואה.
<דוד נאווי: בזכות עורכי הדין שפעלו עשרות אלפי ניצולי שואה קיבלו פיצויים.
<דוד נאווי: אני לא בעד הגזמה בתמלוגים.
<דוד נאווי: אני לא בעד הגזמה אבל זה החוק.
<דוד נאווי: מה עשיתם כדי שאנשים ניצולי שואה נוספים לא יקבלו פיצויים?
<דוד נאווי: הלכתם וחוקקתם את סעיף 21, כדי שיכו את עורכי הדין, יגידו שעורכי הדין אשמים ולא הכנסת אשמה ולא הממשלה אשמה אלא עורכי הדין אשמים, הם לוקחים הרבה כסף.
<דוד נאווי: לכן הם הגבילו אלפים שמגיע להם.
לאה פדידה: עורכי הדין אשמים והם לוקחים מעל המותר.
לאה פדידה: סיכום יפה.
<דוד נאווי: זה לא מדויק.
איציק שמולי: מה לא מדויק?
איציק שמולי: בית המשפט העליון אמר את זה.
איציק שמולי: המחוקק אמר את זה.
לאה פדידה: אני חושבת שהוא תרגם את זה יפה.
<דוד נאווי: אני מבקש לסיים בשני דברים.
לאה פדידה: הוא סיכם את זה מצוין.
<דוד נאווי: אתם חוקקתם את חוק הפיצויים.
איציק שמולי: ואנחנו עומדים מאחוריו.
איציק שמולי: שלא יהיו לך טעויות, אנחנו עומדים מאחוריו.
<דוד נאווי: אתם הייתם צריכים אז לעמוד מאחוריו.
איציק שמולי: בית המשפט העליון עומד מאחורינו ולא מאחוריך ולא מאחורי הגזלנים האלה.
<דוד נאווי: אני מבקש הגנת היושב ראש.
אלי אלאלוף: אתה פרובוקטור של שמולי.
אלי אלאלוף: אתה מזמין אותו להגיב והוא מגיב.
אלי אלאלוף: אדוני, אתה יכול לשבת.
אלי אלאלוף: איציק, אל תענה לו.
איציק שמולי: הארגונים צריכים להגן על הניצולים ולא על עורכי הדין.
איציק שמולי: מה קיבלתם מעורכי הדין?
<דוד נאווי: החוקים שאתה חוקקת.
<דוד נאווי: הכול סיפורי הופמן.
איציק שמולי: פעם הבאה יהיה להכניס אתכם לכלא.
אלי אלאלוף: אדוני, אתה יכול לצאת מכאן.
אלי אלאלוף: כאן אין הצגות.
איציק שמולי: השלב הבא הוא לא חוק.
איציק שמולי: השלב הבא הוא כלא.
איציק שמולי: אתם צריכים להיות בכלא כולכם.
<דוד נאווי: בטח בכלא.
<מרים חיימוביץ: משפט אחד.
<מרים חיימוביץ: תודה.
<מרים חיימוביץ: אני רק רוצה לומר שאני מאוד גאה בך ומאוד גאה ביושב ראש שחוקקתם את החוק הזה מפני שעורכי הדין עשקו את האנשים משנות ה-0 המוקדמות.
<דוד נאווי: לא כולם.
<מרים חיימוביץ: ודאי שלא כולם.
<דוד נאווי: כאן זה כולל את כולם.
<דוד נאווי: עורכי הדין.
<מרים חיימוביץ: מאז שמשרד המשפטים והרשות לניצולי השואה מחוברים ביחד, הם עוזרים לניצולי השואה באופן מדהים והם עושים את זה מהר ככל שהם יכולים.
<מרים חיימוביץ: תודה רבה לך.
אלי אלאלוף: לא היה צפוי שיהיה דיון שקט.
<קריאה: תמיד זה גם בנושאים האלה.
אלי אלאלוף: זה לא תמיד כך.
<קריאה: ניהלת את הדיון באופן לא דמוקרטי.
<קריאה: לא נתת לי לדבר.
<קריאה: גם אני בוועדה הפרלמנטרית.
אלי אלאלוף: פעם נוספת, אתה יודע מה הכיוון שלך.
אלי אלאלוף: מי שיפריע – יצא.
אלי אלאלוף: כשאני אסכם, אף אחד לא יפריע לי.
אלי אלאלוף: ידעתי שהדיון לא יהיה קל.
אלי אלאלוף: ראינו כמה התנהגויות לא הולמות, לא מוסריות, לא יהודיות, לא מתאימות לחברה ולמוסר שלנו.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכל הארגונים שייצגו את מי שהם מתיימרים לייצג, כולל לשכת עורכי הדין.
אלי אלאלוף: אני יודע שהעבודה היא קשה, היא ארוכה, היא מעל ומעבר לכל צפי שהיה לנו כי מספר עורכי הדין שעברו את הקווים בתחום הזה, הוא גדול מאוד.
אלי אלאלוף: מהמעט ששמעתי אותך, אני מכבד אותך מאוד, אבל לבד לא תצליחי.
אלי אלאלוף: אם לשכת עורכי הדין לא תשחרר את האמצעים כדי להתמודד עם הסוררים האלה, היא לא תצליח למלא את תפקידה.
אלי אלאלוף: אני פונה למשרד המשפטים למצוא לנו את הדרך איך לשפוט ולהעניש את עורכי הדין האלה.
אלי אלאלוף: אם יש צורך בתיקוני חקיקה, בשם כל החברים שלי בכנסת, כולם, ללא יוצא מן הכלל, אנחנו נירתם כדי לעשות את זה במהירות.
אלי אלאלוף: אבל תנו לנו את הייעוץ הנדרש כדי לעשות את החקיקה הנדרשת.
אלי אלאלוף: לרשות לניצולי שואה תודה על העבודה.
אלי אלאלוף: תמשיכו ובעיקר תזעיקו אותנו בדברים שאנחנו יכולים לעשות.
אלי אלאלוף: אני אשמח שכל הוועדה שלנו תעמוד לרשות
אלי אלאלוף: כם כדי לקדם את הנושא.
אלי אלאלוף: תודה רבה לחברי הכנסת שלנו.
אלי אלאלוף: למרות הקשיים, אני מאמין שיהיה טוב יותר בעיקר לניצולי השואה שעוד בינינו.
אלי אלאלוף: היום ה-23 בינואר 2018, ז' בשבט התשע"ח, השעה 10:08, האיחור על חשבון הישיבה הקודמת ולא שלי, ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: על סדר היום הצעת חוק להסדרת התיירות הרפואית בישראל, התשע"ז-2017.
אלי אלאלוף: אני מבקש להבהיר הבהרה מסוימת.
אלי אלאלוף: כפי שהודענו לכם, הדיון היום יהיה על היערכות בתי החולים בנושא הזה של תיירות מרפא ובישיבה הבאה נתחיל עם הנושא של סוכני תיירות המרפא ונעשה את זה מאוד זריז כי אנחנו מאפשרים לכם – היות והנושא ידוע מראש – למי שיש לו רצון לתקן משהו או להוסיף משהו, לעשות זאת בכתב בשבוע הקרוב כדי שנוכל להגיע לדיון הזה של מעמד סוכני המרפא בצורה מאוד עניינית ומהירה.
אלי אלאלוף: כל המטרה שלנו היא לנסות במושב הזה – ואתם יודעים שזה מושב שיהיה כבד בגלל חוק ההסדרים והתקציב – לקדם את הצעת החוק הממשלתית ולסיים אותה.
נעה בן שבת: אנחנו בפרק ד'.
אלי אלאלוף: הפרק של מעמד בתי החולים.
נעה בן שבת: פרק ד' בעמוד 4.
נעה בן שבת: פרק ד': חובות מוסד רפואי המטפל בתיירי מרפא 16.
נעה בן שבת: תנאים למתן טיפול רפואי לתיירי מרפא מוסד רפואי לא ייתן טיפול רפואי לתייר מרפא אלא אם כן מתקיימים לגביו כל אלה: עיקר פעילותו הוא מתן טיפול רפואי למטופלים שאינם תיירי מרפא.
נעה בן שבת: יש בידו כדי להבטיח מתן טיפול רפואי נאות לתיירי מרפא.
נעה בן שבת: הוא מנהל את עיסוקו לעניין תיירות מרפא בהפרדה חשבונאית מכל עיסוק אחר, לרבות באמצעות קיום מערך נפרד של הכנסות והוצאות והכול לפי כללי חשבונאות מקובלים.
נעה בן שבת: תנאים נוספים שקבע השר באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
נעה בן שבת: כתבנו כאן באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת למרות שזה כלל שאמור לחול על כל התקנות לפי הצעת חוק.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר את העיקרון.
אלי אלאלוף: בתי חולים הוקמו והם מופעלים קודם כל לטובת אזרחי מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: תושבי מדינת ישראל, גם לא אזרחים.
אלי אלאלוף: לכן תיירות המרפא היא תוספת רצויה, מכובדת, ודאי שתקבל את מלוא היכולת של הרפואה הישראלית אבל זה לא על חשבון הרפואה הציבורית במיוחד, ולכן כל מה שזה יעשה, זה קודם כל שמירה על הרפואה הציבורית ורק לאחר מכן תיירות מרפא ושהיא תקבל את היכולות האדירות שיש לרפואה הישראלית.
אלי אלאלוף: שלום חבר הכנסת אילן גילאון, חבר שלי.
נעה בן שבת: את התנאי הזה מבהיר התנאי הראשון שעיקר פעילות המוסד היא למתן טיפול למטופלים שאינם תיירי מרפא.
נעה בן שבת: הנושא הזה של מתן טיפול רפואי נאות לתיירי מרפא, אולי משרד הבריאות יוכל להבהיר במה מדובר.
נעה בן שבת: אמרנו שאנחנו מדברים על מרפאה של חמישה רופאים לפחות, על בית חולים, שאנחנו מניחים שהם כן יכולים לתת טיפול.
נעה בן שבת: רצינו להבין למה הכוונה.
טל אמיתי נשרי: אני אבהיר.
טל אמיתי נשרי: המטרה היא שמוסד רפואי, לפני שהוא מקבל תייר מרפא לטיפולו, הוא צריך לדעת שהוא יכול לתת לו את הטיפול לו הוא זקוק בגלל שיש כאן תמריץ כלכלי גדול.
טל אמיתי נשרי: אנחנו לא רוצים שמוסדות שלא יכולים לספק מענה בתחום מסוים יתפתו להביא אליהם תיירי מרפא בתחום הזה כדי להתפתח או להשתלם על גבם של תיירי המרפא שלא יקבלו את הטיפול המתאים להם.
נעה בן שבת: זאת אומרת, שלא ייכנס לאיזו הרפתקה.
טל אמיתי נשרי: ממש כך.
טל אמיתי נשרי: הוא צריך לטפל במה שהוא מטפל בדרך כלל.
טל אמיתי נשרי: כפי שיושב ראש הוועדה אמר המטרה כאן היא להשתמש במשאבים הקיימים בצורה מושכלת, מצומצמת ולטובת המטופל הישראלי ולטובת חיזוק מערכת הרפואה הציבורית בישראל.
טל אמיתי נשרי: המטרה כאן היא לא להרחיב את המוסדות הרפואיים בצורה דרמטית, בטח לא בהקשר של תיירות מרפא, לא לייצר כאן מוסדות שעוסקים בתיירות מרפא בלבד, בוודאי שלא, ולא להציף את המשאב הציבורי המאוד חשוב של רופאים לטובת טיפול בתיירי מרפא במקום טיפול במטופלים הישראלים.
טל אמיתי נשרי: חלק מזה גם דורש שהמוסדות הרפואיים באמת יטפלו במי שהם יכולים לטפל ובדברים שהם מטפלים בהם ממילא ולא יתחילו להקים לנו מחלקות חדשות כך שאם הם לא יכולים לתת בהן מענה טוב לתייר מרפא, שהם פשוט לא יקבלו תיירי מרפא בהקשר הזה.