GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל לב ארי: (50) במסגרת הנגשת כיתה יש להעדיף אם אפשר את מיקום הכיתה עבור התלמיד עם מוגבלות במיקום שקט עד כמה שאפשר.
<אייל לב ארי: אני חושב שיש כאן קצת כפילות עם האקוסטיקה, אבל בסדר.
<איריס גוראל: זאת לא כפילות.
<איריס גוראל: גם כשאתה מנגיש כיתה אקוסטית, אתה בוחר את הכיתה שהיא במקום שקט ואותה אתה מנגיש.
<איריס גוראל: זה בסדר.
אילן גילאון: למה כל זה לא היה בתקופה שאני היית בבית ספר?
אילן גילאון: הייתי יכול לרכוש מקצוע.
<נתי ביאליסטוק כהן: ובסוף היית חבר כנסת.
אילן גילאון: הייתי ניצל מזה.
<אייל לב ארי: (51) סיוע ותמיכה בשימוש בעזרים הטכנולוגיים הניתנים לתלמיד עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: (52) הדרכה לנותני שירות לפי פרק ז' לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות), התשע"ג-2013.
<אייל לב ארי: (53) הדרכה הניתנת לתלמידים בכתב או בעל פה תינתן לתלמיד עם מוגבלות בצורה מותאמת.
<איריס גוראל: זה נותן תשובה גם להערה של גל.
<קריאה: אני יכולה להעיר ל-(50)?
<קריאה: הייתי רוצה להוסיף את אקוסטי במסגרת הנגשת כיתה אקוסטית.
<קריאה: אם אני עם כיסא גלגלים, אני רוצה הכי קרוב נגיד למעלית ואז אני לא צריכה את המקום השקט.
<קריאה: לפי הצורך.
<אייל לב ארי: בסדר?
<אייל לב ארי: במסגרת הנגשת כיתה אקוסטית.
<אייל לב ארי: (54) דרכים חלופיות לביצוע אסיפת הורים עם הורה עם מוגבלות כגון שיחת אודיו ויזואלית באמצעות מחשב ורשת האינטרנט.
<אייל לב ארי: (55) זימון לאספות הורים באופן הנגיש להורה עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: (56) יצירת טפסים מותאמים לתלמידים עם מוגבלות והורים עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: (57) התאמות של מידע הנמסר להורים שהם עם מוגבלות, לפי פרק ח' לתקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות לשירות), התשע"ג-2013.
<אייל לב ארי: (58) תקנון בית ספר מונגש לתלמידים ולהורים עם מוגבלויות.
<אייל לב ארי: (59) אתר האינטרנט הבית ספרי ואתר האינטרנט הכיתתי יונגשו בהתאם לת"י 5568, קווים מנחים לנגישות תכנים באינטרנט.
<אייל לב ארי: (60) התאמות הקבועות לעניין פנימיות לפי תקנה 11 הנמצאות גם במוסד חינוך שאינו פנימייה.
<בועז אחד העם: הערה סמנטית לגבי עברית יפה, לסעיף (54).
<בועז אחד העם: במקום אודיו ויזואלי לומר שח שמע.
אילן גילאון: הולך אתך.
<אביבית ברקאי אהרונוף: יש כמה הנגשות בתוספת בטיוטות הקודמות ולא נכנסו כאן.
<אביבית ברקאי אהרונוף: אני מניחה שמחמת טעות.
<אביבית ברקאי אהרונוף: מקרן, ברקו, במסגרת הנגשה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: זה היה במסגרת הנגשה לתלמידים עם בעיית שמיעה, אבל זה ירד לחלוטין.
<אביבית ברקאי אהרונוף: לוח חכם, מדפסת צבעונית, תוכנות מחשב.
<אביבית ברקאי אהרונוף: זה הושמט.
<אמיתי שוחט: הטכנולוגיה עכשיו נותנת כמה דוגמאות.
<אמיתי שוחט: ההוראה הכללית היא התאמת טכנולוגיות לתלמיד שייקבעו על ידי מומחי התחום במשרד החינוך בהתאם למוגבלותו, רמת תפקוד ובהתייחס לטכנולוגיות המשתנות בעולם.
<אמיתי שוחט: אז נתנו רק כמה דוגמאות ולא הכול.
<אייל לב ארי: (39).
אילן גילאון: אני לא הבנתי.
<אביבית ברקאי אהרונוף: היה פירוט של טכנולוגיות.
<אביבית ברקאי אהרונוף: בין השאר הייתה התייחסות למקרן, ללוח חכם, למדפסת צבעונית והן הושמטו כאן.
<איריס גוראל: כל האביזרים האלה נמצאים היום בכל בית ספר במדינת ישראל.
<איריס גוראל: אין בית ספר שאין בו את האביזרים האלה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: היא הנותנת.
<אביבית ברקאי אהרונוף: אם כן, אין סיבה לא להכניס את זה בתקנות.
<אביבית ברקאי אהרונוף: אני אומר גם מה המשמעות.
אילן גילאון: אני חושש שכאשר מתחילים ברשימה, מחסירים ממנה דברים.
<אביבית ברקאי אהרונוף: מאחר והרשימה הזאת מופיעה בטופס הבקשה, חשוב שההורים ידעו שגם מקרן הוא אופציה להנגשה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: מקרן, תוכנת מחשב, כל מה שהושמט.
<אביבית ברקאי אהרונוף: דבר נוסף.
<אביבית ברקאי אהרונוף: הייתה בקשה שמתקנים שמתייחסים לפנימיות בלבד, תהיה הנגשה גם במקומות שאין בהם פנימייה.
<אייל לב ארי: זה (60).
<נתי ביאליסטוק כהן: אם אפשר, במקום ששינית לשח שמע, תשאיר בסוגריים אודיו ויזואל.
אילן גילאון: כל אחד יודע מה זה שח שמע.
<אייל לב ארי: תסלחו לי, זאת התייחסות לזוטות.
אילן גילאון: אם שח שמע הוא מושג לא נגיש ומבינים יותר את השני, אולי גם אתה צודק.
<אייל לב ארי: יש עוד שני עניינים שראובן ביקש להעלות.
<אייל לב ארי: אילן, דיברתי אתך.
<אייל לב ארי: נושא של בריכות שחייה ומתקני ספורט, שגם הם יעמדו בדרישות תקנה 85 לתקנות השירות.
<אייל לב ארי: אם יש.
<קריאה: יש גם לתקנות בניין קיים?
<ערן טמיר: זה לא מופיע בקיים.
<אייל לב ארי: אנחנו כרגע מגדירים.
<אייל לב ארי: אנחנו חושבים שבריכת שחייה תעמוד בדרישות של תקנה 85 וגם מתקני הספורט של תקנות השירות.
<אייל לב ארי: אם אני מבין נכון, אלה הכיוונים ואולי המקומות.
<אמיתי שוחט: אם קיים.
<אייל לב ארי: הכול אם קיים.
<אמיתי שוחט: מקובל.
<אייל לב ארי: בריכת שחייה, אם קיימת, יש את הדרישות של תקנות התכנון והבנייה מבחינת סימון ומעקה.
<אמיתי שוחט: בסדר.
<איריס גוראל: גם בבניין קיים לנושא בריכות שחייה.
<אייל לב ארי: רק אם קיים.
<אייל לב ארי: בדיוק כמו סימון משתנות, אם הן קיימות.
<אייל לב ארי: אם קיימות, צריך לעשות להן תקנות נגישות.
<אייל לב ארי: אנחנו הולכים אחורה לעמוד 10, לתקנה 11(ב).
<אייל לב ארי: הדרכה.
<אייל לב ארי: בעל מוסד חינוך שבבעלותו מוסדות חינוך בהם עובדים יותר מ-25 עובדים ומורים, ידריך את העובדים והמורים במוסד החינוך לנושא נגישות בהתאם לנושאים המפורטים להלן: איסור הפלייתם של אנשים עם מוגבלות וזכותם של אנשים עם מוגבלות ובכלל זה ילדים להשתתפות שוויונית ופעילה בחברה בכל תחומי החיים באופן שיאפשר להם לחיות בעצמאות מרבית, בפרטיות ובכבוד.
<אייל לב ארי: הכרות עם צרכיהם של תלמידים עם מוגבלויות שונות וסוגי ההנגשות הדרושות למתן מענה לצרכים אלה.
<אייל לב ארי: עיקרי החובות ולוחות הזמנים החלות על פי החוק ועל פי התקנות על המוסד החינוכי לביצוע הנגשות.
<אייל לב ארי: הסדרי הנגישות המצויים במוסד החינוכי.
<אייל לב ארי: נהלי הנגשה כגון הנגשת מידע, הנגשת טקסים ואירועים, נגישות טיולים, נהלי פינוי בחירום.
<אייל לב ארי: הפעולות שיש לנקוט לביצוע התאמות נגישות לרבות טיפול באמצעי עזר ותחזוקתם, מתן שירותי עזר או הזמנתם, תחזוקת ההתאמות שיבוצעו במוסד החינוכי.
<אייל לב ארי: הנגשה חברתית.
<אייל לב ארי: בעל מוסד חינוך ידריך את העובדים והמורים בשים לב לדרכי ההוראה המופיעות בתקנה 89 לתקנות נגישות השירות ואולם ביחס לאמור בסעיף 89(א)(2) תהיה הדרכה בדפוס או בהדרכה פרונטלית או באמצעים דיגיטליים כגון סרטוני הדרכה או לומדות, אחת לשנה לפחות.
<אייל לב ארי: ואולם לעניין תקנה 89(א)(1), במקום שבעה חודשים יקראו חמישה חודשים.
<אייל לב ארי: זה בעצם הנושא של ההדרכה הפרונטלית שבתקנות השירות הדרישה היא שמי שעובד לפחות שבעה חודשים.
<אייל לב ארי: כאן לפי בקשה של נגישות ישראל זה ירד לחמישה חודשים.
<קריאה: או זה גם ו?
<אייל לב ארי: בעל מוסד חינוך המספק שירות באמצעות עובדי קבלן או באמצעות עובדים של קבלך שירות יפעל ברוח ההנחיות של תקנה 90 בתקנות נגישות השירות.
<אייל לב ארי: ביחס לעובדים כאמור בסעיף 90, נותנים שירותים במוסד חינוך של הבעלות עד חמישה חודשים בשנת לימודים בהתאם להוראה בסעיף 90(א)(2) וביחס לעובדים המועסקים במוסד חינוך של הבעלות למעלה מחמישה חודשים בשנה, בהתאם להוראה בתקנה 90(א)(1).
<אייל לב ארי: הוראה זו תיושם באופן הדרגתי בבתי ספר בהתאם ללוח הזמנים שיקבע המנהל הכללי של משרד החינוך ובהתייעצות עם הנציבות, כך שעד שנת הלימודים תשפ"ב תיושם ההוראה בכל מוסדות החינוך.
<מרים בר ניר: אני רוצה לשאול משהו.
<מרים בר ניר: מה קורה לבתי ספר קטנים שנפתחים וגני ילדים.
<מרים בר ניר: אני יודעת שזה בתקנות נגישות, 25 עובדים.
<מרים בר ניר: איך מתייחסים למקומות קטנים?
<מרים בר ניר: הם לא צריכים הדרכות?
<מרים בר ניר: מה לגבי מורים ממלאי מקום שעובדים במשך זמן יותר קצר, הם לא מקבלים את ההדרכה?
<מרים בר ניר: כל כך חשוב ליידע את העובדים כולם.
<מרים בר ניר: או שלא הבנתי היטב את הסעיף.
<אילן שי: 25 עובדים במוסדות החינוך של הבעלות.
<אילן שי: זאת אומרת, אם לרשות מקומית אין בית ספר אבל יש לה עשרים גנים, כבר היא תהיה חייבת.
<קריאה: אבל אם יש לה פחות?
<אילן שי: לא תהיה חובה.
<קריאה: אבל תהיה חובה פרטנית.
<אילן שי: זה בעצם מדבר על בעלויות שיש להם רק גנים כי בבית ספר אחד בגודל ממוצע יש 25 עובדים אבל בעלות שיש לה רק גנים ופחות נגיד מעשרה גנים או 12-13 גנים – בכל גן יש בדרך כלל שתי עובדות, גננת וסייעת – אותן בעלויות של גנים שיש להם נגיד פחות מעשרה גנים, לא תהיה החובה.
<קריאה: לא תהיה חובה מראש אבל כן פרטני.
<אילן שי: כן פרטני.
<אילן שי: אם יש ילד עם צרכים מיוחדים, היא תהיה חייבת להדריך את הגננת ואת הסייעת שעובדות אתו.
<מרים בר ניר: גם אם היא ממלאת מקום?
<מרים בר ניר: גם אם היא בתקופה קצרה יותר?
<מרים בר ניר: כאן יש הגבלה לשנים.
<אילן שי: כשיש תלמיד עם מוגבלות, יש חובה בתוספת להדריך את כל מי שנותן לו שירות.
<מרים בר ניר: זה כתוב בהדרכות?
<אילן שי: זה כתוב בתוספת.
<איריס גוראל: יש לך גם הדרכה כללית וגם הדרכה פרטנית.
<איריס גוראל: זה גם וגם.
<מרים בר ניר: למה זה לא יהיה בסעיפים הראשונים?
<אילן שי: כי זה סעיף על הנגשה כללית.
<ערן טמיר: לגבי ההדרכה הפרטנית, בתוספת השנייה, פרט (52), ההורה לא צריך לבקש שתהיה הדרכה פרטנית.
<ערן טמיר: חייבת להיות הדרכה פרטנית בלי בקשה.
<איריס גוראל: אבל זאת לא בקשה.
<איריס גוראל: כאן זה סעיף כללי.
<ערן טמיר: אני מדבר עכשיו על הדרכה פרטנית.
<ערן טמיר: אולי אפשר להוסיף עוד תקנת משנה שאומרת שבנוסף לזה, עם כניסתו של תלמיד, תהיה הדרכה פרטנית לפי התוספת?
<ערן טמיר: להוסיף עוד תקנת משנה שתאמר בנוסף לאמור בתקנות האלה והאלה, עם כניסתו או עם הירשמו של תלמיד או הורה עם מוגבלות, תהיה הנגשה פרטנית בהתאם לאמור בתוספת.
<ראובן ברון: זה לא אם אלא טרם.
<ערן טמיר: אם יירשמו או משהו כזה.
<ראובן ברון: שלא יהיה מצב שקודם הוא יגיע ואחר כך ינגישו.
<ערן טמיר: דיברתי על רישום.
<אילן שי: ערן, זה לא אם יירשמו.
<אילן שי: זה בשלב שיודעים מי אמור לתת לו שירות.
<ערן טמיר: לפני כניסתו ללימודים.
<אייל לב ארי: לפני תחילת לימודיו במוסד החינוך.
<אייל לב ארי: אנחנו עוברים לתקנה 5 בעמוד 5.
<אייל לב ארי: בתקנה 5 יש עוד תוספת לנוסח שחולק לכם ונותרו שם כמה נושאים.
<אייל לב ארי: גם עניין התאמת הנגישות והזמנים וגם הנושא של הנגשה זמנית או התאמת נגישות זמנית מסוג מסוים שזה בנוסח היותר קצר.
<אייל לב ארי: אני אקרא לפי הסדר.
<אייל לב ארי: (א) הבעלות תגבש את המלצותיה לעניין הבקשה תוך שישים ימים לעניין התאמות נגישות הדורשות היתר בנייה בתוך שלושים ימים לעניין התאמות אחרות.
<אייל לב ארי: החלטת הבעלות תהיה מנומקת.
<אייל לב ארי: בנוסח הקצר (א1), כאשר נדרשת הנגשה מסוג כבש ולוח הזמנים הרגיל לא מאפשר את מתן ההתאמה עד להגעת הילד למוסד או כאשר הילד נמצא כבר במוסד החינוך, לאחר שמוצו חלופות הולמות ומכבדות אחרות, תגבש הבעלות את המלצותיה לעניין הבקשה תוך 14 ימים.
<אייל לב ארי: זה בעצם לוח זמנים יותר מקוצר להתאמה זמנית מסוג כבש.
<אייל לב ארי: (ב) בעל מוסד חינוך יספק התאמת הנגישות עד יום תחילת שנת הלימודים ובעת הצורך והכול בתוך פרק זמן סביר.
<אייל לב ארי: (ב1) הבעלות תבצע מיידית את התאמות הנגישות שניתן לבצע באמצעים הקיימים בבעלות.
<אייל לב ארי: (ג1) הבעלות תפנה לבעלי מקצוע רלוונטיים.
<אייל לב ארי: (ד) הבעלות תצרף לטופס הבקשה שהיא מעבירה לממונה מסמכים אלה להחלטת הממונה על פי הצורך: מסמכים רפואיים או אחרים התומכים בבקשה ועל סוגי התאמות הנגישות הנדרשות.
<אייל לב ארי: לעניין זה רשאי הממונה או מי מטעמו לפנות לגורמי מקצוע במשרד החינוך, ברשות המקומית לגבי המסמכים הרלוונטיים שצורפו לבקשה.
<אייל לב ארי: פסקה (5), תכנית התאמות נגישות שדורשות הנגשה פיזית.
<איריס גוראל: הייתי שמחה בסעיף (3) אם אפשר, משרד החינוך, להוריד את התכנית כל קומות המבנים באחד למאה או אחד למאתיים מסימון מפלסים וחתכים.
<איריס גוראל: זאת איזושהי דרישה שהיא מאוד קשה כי לא לכל בתי הספר יש תכניות שאפשר לאתר ואז צריכים להוציא תכנית מדידה שלוקחת חודשים.
<איריס גוראל: אז אתה בעצם מגיש המון תכניות שהן לא רלוונטיות.
<איריס גוראל: רק את התכניות שבעצם מתארות את השינויים או את התוספת שצריך ואת ההתאמה, זה נראה לי יותר ממוקד ויותר נכון.
<אילן שי: העמדה של גורמי המקצוע אצלנו שבלי תכנית בקנה מידה של אחד למאה, אי אפשר לבחון גבהים ומפלסים, וזה מחויב.
<ראובן ברון: אולי רק של הקומה הרלוונטית ולא של הבניין.
<איריס גוראל: מה שרלוונטי.
<אייל לב ארי: בסעיף (5) – (א) תכניות של התאמות נגישות הדרושות לפי המלצת מורשה לנגישות מבנים תשתיות וסביבה או מורשה נגישות השירות לפי העניין.
<אייל לב ארי: אנחנו עוברים לתקנה 6 בעמוד 7 למעלה.
<אייל לב ארי: גם כאן יהיה פיצול בין הנוסח הגדול יותר לבין הנוסח המקוצר יותר, בעקבות הנושא של התאמת נגישות זמנית.
<אייל לב ארי: בתקנה 6 למעלה, פסקה (ב1) בנושא החלטת הממונה: (ב1) ראה הממונה כי מסיבה כלשהי יש צורך בהשלמת מסמכים, ייתן למנהל אורכה של עשרה ימים להשלמת המסמכים.
<אייל לב ארי: (ב2) אם לא הושלמו המסמכים כאמור בתקנת משנה (ד) יחליט הממונה בהתאם לטפסים שלפניו.
<אייל לב ארי: אין באי הגשת המסמכים כדי לגרוע מחובת ההנגשה של הבעלות.
<אייל לב ארי: אנחנו מוסיפים את תקנת משנה (ג1).
<אייל לב ארי: (ג1) בהתאמת נגישות מסוג כבש המנויה בסעיף 5(א1) יודיע המנהל על החלטתו תוך 14 ימים מיום שהוגשה לו הבקשה והיא תימסר למנהל מיד לאחר נתינתה בצירוף התכנית הטכנית או אם החליט על דחיית הבקשה, בצירוף כל המסמכים שצורפו לבקשה.
<אייל לב ארי: בפסקה (ד), בסוף, אנחנו מוסיפים לגבי ההודעה על ההחלטה שאין בדחיית בקשת תקציב על ידי הממונה כדי לגרוע מחובת ההנגשה של הבעלות.
<רות דיין מדר: למה צריך להוסיף את זה?
<רות דיין מדר: עד היום לא התייחסתם לעניין המימון.
<קריאה: כל הסעיף הזה הוא מימון.
<אילן שי: לא הכול.
<אילן שי: הסעיף הזה והחובה של הרשות המקומית להנגיש.
אילן גילאון: את זה אתה צריך לרשום בכל עמוד.
<אייל לב ארי: אנחנו מורידים את הסיפא.
אילן גילאון: מה המטרה שאתה משיג בזה?
<ערן טמיר: אם יש חובה לעשות את ההנגשה, הרשות המקומית לא תגיד שהיא לא קיבלה או משרד החינוך אישר לא להקים והיא לא יכולה לבצע את התאמת הנגישות והיא לא מבצעת אותה.
<ערן טמיר: רשות לא יכולה להגיד את זה.
<ערן טמיר: לא רשות אלא כל בעלת לא יכולה להגיד את זה.
אילן גילאון: אבל ברגע שהתקנות האלה מתקיימות, אלא אם כן כל פעם מחליטים החלטה שדוחים את הדברים עד בלי קץ, אז זה לא נכון הדבר הזה?
אילן גילאון: רשות מקומית היא יוצאת דופן מהמארג של הדיור הממשלתי או כל דבר אחר?
<ערן טמיר: בהחלט כן כי יש כאן תקנות שאין אותן במקומות אחרים.
<ערן טמיר: דרך אגב, לאו דווקא כי הייתה חובה לעשות אותן אבל לעשות איזשהו מהלך של מעבר מהחייב בחוק של הבעלים לאחראי על תחום החינוך במדינת ישראל שזה משרד החינוך.
אילן גילאון: אבל יש הגדרה על מי חובת הנטל בכל מקרה ומקרה.
<רן טמיר: כן, אבל אם הכנסנו בחקיקת המשנה, בתקנות, את כל המהלך הזה, שלא יהיה מצב שיבואו ויאמרו שאם משרד החינוך לא מממן, אנחנו לא עושים.
<רן טמיר: אלה תקנות הנגישות.
<רן טמיר: חשוב שזה יהיה ברור.
אילן גילאון: בוודאי שיהיה מצב שאם משרד החינוך לא יממן את מה שצריך לממן, הם יגידו שהם לא עושים.
<ערן טמיר: אין דבר כזה.
<ערן טמיר: זה לא.
<ערן טמיר: זה החוק.
<ערן טמיר: החוק אומר שהאחריות היא על הבעלות.
<ערן טמיר: החוק לא אומר שהאחריות היא על הבעלות רק בתנאי שמשרד החינוך מממן.
<ערן טמיר: זה לא מה שהחוק אומר.
<ערן טמיר: מזה החשש.
<ערן טמיר: בדיוק ממה שאמרת עכשיו.
אילן גילאון: תגיד לי מה בבעלות הרשויות המקומיות ומה בבעלות אורט או אחרים?
<ערן טמיר: בדרך כלל בתי ספר ממלכתיים רגילים, בתי ספר רשמיים, הם בדרך כלל של הרשויות.
<ערן טמיר: לא תמיד אבל בדרך כלל.
אילן גילאון: אני רואה את זה כמובן מאליו שהבעלות ברגע שאתה אומר שהיא צריכה להנגיש, היא צריכה להנגיש.
אילן גילאון: זה לא שאם אין לה תקציב, היא פטורה.
אילן גילאון: אין פטור.
<ערן טמיר: בוודאי שאין פטור.
<ערן טמיר: זה מה שאני אומר.
<רות דיין מדר: לשם מה לכתוב את זה?
<ערן טמיר: השאלה מה זה עוזר לך.
<רות דיין מדר: אתה אומר שבכל מקום אחר, בלי תקציב, אני אנגיש?
<ערן טמיר: לא אמרתי את זה.
<ערן טמיר: אין לך תקנות אחרות שעושות את המהלך.
<אילן שי: יש כאן תקציב של משרד החינוך ויש חשש שיבואו ויאמרו שהיות ויש כאן תקציב של משרד החינוך, המהלך הרגיל הוא שמשרד החינוך מתקצב ואם הוא לא מתקצב, אין חובת הנגשה.
<ערן טמיר: אין עוד תקנות כאלה.
<ערן טמיר: תקנות נגישות בתחבורה, האחריות על הבעלות היא להנגיש את התחנה.
<ערן טמיר: משרד התחבורה מממן את זה אבל התקנות לא כותבות.
<ערן טמיר: אין הסבר בתוך התקנות איך משרד התחבורה מקבל אלא האחריות ברורה.
אילן גילאון: התשת אותי.
אילן גילאון: ניצחת.
<רות דיין מדר: איך הוא ניצח?
<רות דיין מדר: גם אני יכולה לצעוק.
<ערן טמיר: אני לא מבין מה זה מפריע לך.
אילן גילאון: זה גורע לך משהו?
<רות דיין מדר: אני לא מבינה בשביל מה צריך להוסיף סעיף כזה.
אילן גילאון: גם אני לא הבנתי ועכשיו אני לא רוצה להתווכח אלא לסיים את הדיון הזה.
<נתי ביאליסטוק כהן: קיימות הרבה תקנות ומחזיקים את המצ'ינג כבן ערובה ולא נותנים אותו.
<רות דיין מדר: מעולם לא נדון בתקנות של הנגישות.
<רות דיין מדר: להכניס כאן את עניין התקצוב.
אילן גילאון: אבל הוא אמר לך מה הסיבה הספציפית לסעיף הזה.
<רות דיין מדר: אבל זה מיותר.
<רות דיין מדר: זה מיותר כי קיימת חובה.
<קריאה: זה ממש לא מיותר.
<רות דיין מדר: אם אין הסכמה ממשרד ממשלתי לרשות מקומית להנגשה בצורה כזאת - - -
<ערן טמיר: עוד לא ראיתי כזאת מלחמה מהלב נעל משהו שהוא בסך הכול, גם את טוענת, מיותר.
אילן גילאון: הוא סמנטי.
אילן גילאון: בסדר אבל זה אותו הדבר גם לגביך.
<ערן טמיר: אני לא טוען שהוא מיותר.
<ערן טמיר: אני רוצה להבהיר.
אילן גילאון: אתה לא טוען שהוא מיותר?
<ערן טמיר: לא, בגלל שיש כאן סידור אחר שאין אותו בתקנות אחרות.
<ערן טמיר: אני מברך על הסידור הזה.
<ערן טמיר: משרד החינוך נטל על עצמו את האחריות הזאת.
אילן גילאון: אני רוצה שאתה תסביר כל כך פשוט שאפילו חבר כנסת יוכל להבין אותך.
<ערן טמיר: ההסבר הוא פשוט.
<ערן טמיר: אין לנו בשום תקנות אחרות תקנה שמסדירה איך המשרד שאחראי על הנושא מממן את החייבים.
אילן גילאון: אבל למה יש כאן?
<ערן טמיר: אין את זה בחוק.
אילן גילאון: מה הסיבה שזה קיים כאן?
אילן גילאון: למה אין במקום אחר ויש כאן?
<אמיתי שוחט: אני לא עורך דין.
<אמיתי שוחט: אני אנסה להסביר את זה.
<רות דיין מדר: זה בעייתי לשני הצדדים.
<ערן טמיר: לא הבנתי למה לצד שלך זה בעייתי.
<רות דיין מדר: תבוא הרשות המקומית ותגיד שהיא לא תוקצבה, אז היא לא תבצע.
<ערן טמיר: אבל אין עוד תקנות שמסדירות.
<אמיתי שוחט: זה חל על כל הבקשה.
<רות דיין מדר: זה חל על הכול.
<רות דיין מדר: לא רק על הסעיף הזה.
<קריאה: בחוק יש לך שחובת הרשות לבצע את ההתאמות במוסד חינוך.
<רות דיין מדר: אז גמרנו.
<רות דיין מדר: לשם מה צריך להוסיף?
אילן גילאון: כולם אומרים שזה מיותר.
<ערן טמיר: לא כולם.
<ערן טמיר: רק היא.
<רות דיין מדר: מה זה רק היא?
<רות דיין מדר: אני מרכז השלטון המקומי.
<רות דיין מדר: גם משרד החינוך אומר.
<קריאה: אדוני, זה לגמרי לא מיותר.
אילן גילאון: אילן, אתה בעל הבית של משרד החינוך.
<אילן שי: אני מסכים שגם אם לא היינו כותבים את זה, ההוראה הזאת נובעת מהחוק עצמו.
<אילן שי: זה לא שינה את המצב המשפטי.
<אילן שי: זה שכתבנו את זה כאן לא יצר את הנורמה המשפטית הנובעת מהחוק עצמו.
<אילן שי: אבל אני לא רואה מדוע אם כך להתנגד לזה שזה יהיה כתוב.
אילן גילאון: בדיוק מהסיבה שאמרת כרגע.
<ערן טמיר: אבל זה חשוב.
אילן גילאון: חבר'ה, חבל על הזמן.
אילן גילאון: מהותית זה לא מוסיף כלום וזה לא גורע כלום.
<ערן טמיר: עם כל הכבוד, אני לא מסכים שזה לא מוסיף.
<ערן טמיר: זה מוסיף הבהרה חשובה מאוד שאחרת מישהו יכול להבין את הדברים לא נכון.
<רות דיין מדר: תסתכל מה עניתם לבג"ץ.
<ערן טמיר: גם נתי יכול להסביר ואני מניח שגם ארגונים אחרים.
<ערן טמיר: יש כאן הסדר שלא קיים בתקנות נגישות אחרות, הסדר שמסביר איך המשרד מממן את החייב.
<ערן טמיר: אין את זה בשום תקנה אחרת.
<ערן טמיר: בגלל שנכנסים כאן לפרטי פרטים של איך המשרד מממן את החייב, חשוב להבין שזה לא במקום האחריות של החייב.
<ערן טמיר: זו תוספת שמשרד החינוך נתן.
אילן גילאון: זה לא במקום האחריות של החייב.
<אילן שי: אני רוצה לתמוך בערן בעוד נקודה שגם הוא מכיר.
<אילן שי: ההתנהלות שלנו – אני לא אומר עכשיו לגבי כל הרשויות המקומיות – יש רשויות מקומיות שנראה שצריכות את ההבהרה הזאת.
<קריאה: אפילו שיש להן הרשאות, הן לא מבצעות את מה שהן צריכות.
<נתי ביאליסטוק כהן: בהרבה מאוד מקומות, יש מקומות שהם לא מקבלים בגלל שלעירייה יש עדיפות אחרת למרות שהחוק אומר את זה.
<רות דיין מדר: בחקיקה אין מצ'ינג.
<רות דיין מדר: יש הסדרי ביצוע.
<אייל לב ארי: זה נשאר.
אילן גילאון: השתכנעתי.
<רות דיין מדר: אנחנו מבקשים להביע את ההתנגדות שלנו.
אילן גילאון: את רוצה לעשות רביזיה?
אילן גילאון: זה לא עובד כך.
אילן גילאון: תביעו את ההתנגדות שלכם.
אילן גילאון: אני מציע להשקיע אנרגיות במקומות יותר מהותיים.
<רות דיין מדר: אולי הנציבות צריכה להשקיע אנרגיה במקומות אחרים.
<רות דיין מדר: לבוא ולדרוש שהאוצר יסייע בתקצוב.
<רות דיין מדר: שם צריכה להיות האנרגיה ולא בחקיקה כשהחובה היא ברורה.
אילן גילאון: הנה, זה נרשם בפרוטוקול.
<רות דיין מדר: טוב לדעת שההוראות לא ברורות.
<אייל לב ארי: כאשר יש צורך בהיתר בנייה, על בעל מוסד חינוך להתחיל ביצוע התאמות נגישות או לרכוש את העזרים הדרושים לתלמיד, לפי החלטת הממונה, בסמוך לאחר שנודע לו עליה ויסיים את הביצוע לפי לוח הזמנים שנקבע בתכנית בטרם יום תחילת שנת הלימודים.
<אייל לב ארי: כאשר הבקשה מחייבת היתר בנייה, ייקבע לוח זמנים של עשרה חודשים לכל היותר, כאשר יש כבר היתר בנייה או כאשר התאמת נגישות תבוצע בבניין המרכזי בלוח זמנים של 18 חודשים לכל היותר, כאשר אין היתר בנייה וכאשר יש צורך בהוצאת היתר בנייה חדש.
<אייל לב ארי: הממונה רשאי לקצר לפי שיקול דעתו או להאריך בנסיבות מיוחדות את לוח הזמנים עד חצי שנה והכול למעט עיכוב הנובע מנסיבות שאינן בשליטת בעל המוסד ובעל מוסד דיווח עליהן לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<אייל לב ארי: מוסיפים את (ה1) שהוא בנוסח השני הקצר יותר.
<אייל לב ארי: (ה1) בהתאמת נגישות מסוג כבש בסעיפים 5 עד 6ג(1), ייקבע לוח זמנים של עד 14 ימים.
<אייל לב ארי: (7) החלטת הממונה תהיה תקפה להורה או לתלמיד כל עוד התלמיד לומד במוסד החינוך ולא יהיה הצורך להגישה כל פעם מחדש.
<אייל לב ארי: מצא הממונה שהמוגבלות היא מוגבלות זמנית, יקצוב תקופת תוקף להנגשה ובסופה תיבחן הבקשה ללא צורך בהגשת בקשה מחודשת.
<אייל לב ארי: זה לעניין תקנה 6.
<אייל לב ארי: אנחנו הולכים עמוד אחורנית לעמוד 6.
<אייל לב ארי: נושא הכרעת הממונה במקרה של מחלוקת.
<אייל לב ארי: אילן העלה טענה שיש כאן בעצם כפילות.
<אייל לב ארי: אני חושב שכן ביחד לערר.
<אייל לב ארי: זו תקנה שקדמה לסעיף הערר ולכן אנחנו מוחקים אותה מהנוסח.
אילן גילאון: תסביר לי מה המשותף לדברים האלה שאתה קורא עכשיו כי אני לא מבין.
אילן גילאון: כל הדברים האלה שאתה חוזר אליהם.
אילן גילאון: אלה דברים שלא הגעתם להסכמות?
<אייל לב ארי: אני חילקתי את הדיון הזה לתיקונים הטכניים.
אילן גילאון: אותם עברנו.
<אייל לב ארי: דיונים מהותיים יותר ועכשיו אלה היו הדיונים המהותיים יותר, גם נושא ההדרכה, גם נושא לוחות הזמנים של הגשת הבקשה, גם הנושא של החלטת הממונה.
<אייל לב ארי: השארנו את הנושא שהוא יותר בליבת העניין והדיון, נושא הערר.
<אייל לב ארי: זה בעצם תקנה 6א בעמוד 7 למטה.
<אייל לב ארי: הוועדה צריכה לדון להתייחס.
<אייל לב ארי: יש כאן הצעה של משרד החינוך.
<אייל לב ארי: הייתה מחלוקת לגבי התאמת נגישות שקבעה בעלות, רשאי המבקש לערור בפני הממונה ורשאי הממונה להיוועץ עם מורשה לנגישות מבנים ותשתיות וסביבה ומומחה נגישות השירות ובלבד שלא יהיו מעורבים במתן ההחלטה עליה הוגש הערר.
<אייל לב ארי: ערר על ממונה כמי שקובע את התאמת הנגישות שאינה מנויה בתקנת משנה (א), יהיה בפני המנהל הכללי של משרד החינוך או מי מטעמו והוא רשאי להיוועץ עם מורשה נגישות מבנים, תשתיות וסביבה ומורשה נגישות השירות ובלבד שלא יהיו מעורבים במתן ההחלטה עליה הוגש הערר.
<אייל לב ארי: ניתן להגיש בכתב את הערר על החלטות לפי תקנת משנה (א) ו-(ב) בתוך 15 ימים מיום קבלת ההחלטה.
<אייל לב ארי: החלטה בערר תינתן בתוך שלושים ימים מיום קבלת הערר – ואני מוסיף – והיא תהיה מנומקת.
<אביבית ברקאי אהרונוף: אנחנו ביקשנו שהערר על החלטת הרשות לא יהיה רק בפני הממונה אלא יהיה בפני ועדה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: בדרך כלל ערר הוא במסגרת ועדה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: יש כאן רשות להתייעץ עם כל מיני מומחים.
<אביבית ברקאי אהרונוף: אני חושבת שהממונה הוא לא בהכרח איש המקצוע ועל אף שהוא רשאי להיוועץ עם מורשה נגישות המבנים ועם מורשה נגישות השירות, ראוי שתהיה ועדה מסודרת שתכריע כאשר הרשות המקומית מסרבת לבצע הנגשה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: לגבי החלטה על הממונה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: זה נראה לי לגמרי מגוחך שהשגה על החלטת משרד החינוך מוגשת בפני משרד החינוך למרות שזה מי שעומד בראשה.
<אביבית ברקאי אהרונוף: זה היינו הך.
<אביבית ברקאי אהרונוף: כאשר מדובר בסירוב על רקע תקצוב.
<אילן שי: לעניין הנקודה השנייה.
<אילן שי: ערר בפני הגורם הבכיר ביותר במשרד החינוך, זאת דרך לבחון החלטה של דרג יותר זוטר.
<אילן שי: אני לא חושב שזה היינו הך אלא זה גורם יותר בכיר שיכול לקבל החלטות ולשנות את ההחלטה של הגורם הזוטר יותר.
אילן גילאון: אני לא מכיר את ההיררכיות, מי יותר זוטר ומי יותר בכיר.
<אילן שי: המנכ"ל.
אילן גילאון: לפי מה שכתוב כאן אני יכול להבין שהממונה מבקר את הממונה.
<אייל לב ארי: המנכ"ל.
<אביבית ברקאי אהרונוף: אתה לא יכול לבקר את עצמך.
<אביבית ברקאי אהרונוף: איזו משמעות יש להחלטה הזאת?
<אילן שי: יש מקומות בהם, למשל תקנות העברה בנושא של העברת תלמידים, שהערר הוא אפילו לגורם יותר זוטר או ההשגה על ההחלטה של הגורם היא אצל מנהל המחוז.
<קריאה: אבל יש ועדת שימוע שיושבת לצד מנהל המחוז.
אילן גילאון: הבעיה שלך היא שזה דן יחיד?
<אביבית ברקאי אהרונוף: גם וגם.
<קריאה: זה אותו גוף.
<אביבית ברקאי אהרונוף: בעניין הממונה, זה דן יחיד וזה אותו גוף.
אילן גילאון: בכל מקרה, אם זה יהיה במסגרת משרד החינוך, תמיד אותה מערכת תבקר את המערכת.
<אביבית ברקאי אהרונוף: אלא אם כן מוקמת ועדת ערר שתיתן מענה לשתי הסיטואציות, גם לעניין השגה על הרשות וגם לעניין השגה על הממונה.
אילן גילאון: היא מדברת על ועדה ולא על בן אדם אחד.
<רות דיין מדר: כמו שיש ועדת ערר בהיתרי בנייה של הרשויות.
<רות דיין מדר: יש ועדת ערר בארנונה.
<רות דיין מדר: ועדות חיצוניות לארגון עצמו שהן סוברניות להחליט ואלה לא אנשים שעובדים באותו ארגון.
אילן גילאון: למה יש לכם בעיה עם זה?
<רות דיין מדר: כי הם לא רוצים איש מקצוע מבחוץ.
<אילן שי: להקמת ועדת ערר, יש עלויות.
<אילן שי: ועדה כזאת מטבע הדברים יותר מורכבת לתפעול.
אילן גילאון: יש לכם שישים מיליארד שקלים בתקציב.
<אילן שי: כשקיים כבר הגורם המקצועי שמטפל בזה, לגבי סעיף (א), מבחינת תפעול זה הרבה יותר פשוט מאשר להקים ועדת ערר.
<אילן שי: גם ביחס להשגות על ההחלטות של הממונה.
אילן גילאון: יש כאן תופעה של חתול שומר על השמנת.
אילן גילאון: יש כאן עיקרון.
<נתי ביאליסטוק כהן: מהניסיון שלי בצד ההוא של הממסד, אם אתה תקים ועדה, אתה צריך גם לקבוע תקנות שיאמרו איך מקימים אותה.
אילן גילאון: אני לא אעשה את זה.
<אסתר קרמר: יש ועדת ערר גם בחינוך העל תיכוני.
<נתי ביאליסטוק כהן: ואיך היא עובדת?
אילן גילאון: מי זו הוועדה הזאת?
אילן גילאון: ממי היא מורכבת?
<אסתר קרמר: בתקנות שהיו לנו.
אילן גילאון: גם היא מורכבת מאנשי משרד החינוך.
<ערן טמיר: לא, האמת היא ששם זה יותר גרוע.
<אסתר קרמר: נציגים גם של תלמידים, גם של משפחות, גם של איש מקצוע.
אילן גילאון: הנה לכם דרך כך שלא תהיה לכם עלות.
אילן גילאון: נציגים של מגזרים שונים.
<אסתר קרמר: תפתחו את התקנות של החינוך המקצועי והעל תיכוני ותראו את ועדת הערר שם.
<ערן טמיר: נכון שיש שם ועדת ערר, אבל זאת ועדת ערר שעדיין מי ששולט בה, זה אפילו לא המועצה להשכלה גבוהה אלא המוסד עצמו.
<אילן שי: זה להקים ועדת ערר ברשות המקומית.