GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קארין אלהרר: אני אומר בדיוק את אותם דברים.
קארין אלהרר: הדבר שאני לא מצליחה לקבל, ולא יעזרו כל ההסברים, זה מדוע משרד הבריאות לא מתפקד כרגולטור כאשר מדובר בקופות החולים.
קארין אלהרר: עם כל הכבוד לכולם, יש חוק ביטוח בריאות ממלכתי, יש צרכים של אנשים, אנחנו מחויבים להם כמדינה.
קארין אלהרר: משרד הבריאות בחר לתת את השירות באמצעות קופות החולים, זכותו.
קארין אלהרר: אני לא קובעת לו למי לתת את השירות הזה, אבל מה אני כן קובעת לו?
קארין אלהרר: שכל אדם בישראל שזכאי לשירות, יקבל אותו ויקבל אותו במידה שווה ולא משנה אם הוא הולך לבית חולים זה או לבית חולים אחר.
קארין אלהרר: איך מגיע מצב שהם מקבלים חצי מהשווי?
אלי אלאלוף: בגלל הגירעון.
אלי אלאלוף: אני אומר ולא אגן על האוצר, התקצוב של האוצר לא מאפשר מימון מלא של כל השירותים.
אלי אלאלוף: היום הקופות צריכות לשרוד וכדי לשרוד אין להן ברירה אלא לצמצם את ההוצאות שלהן בכל תחומי החיים.
אלי אלאלוף: מי שסובל ישירות מזה, זה האזרח הפשוט כי המערכות החזקות כמו הקופות, כמו משרדי הממשלה והמדיניות של האוצר – ואני אומר את זה באחריות מלאה – היא לא לתת נוחות תקציבית למשרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שכולם צריכים את השירותים ויותר ממה שאנחנו מקבלים היום.
קארין אלהרר: אני אומר לאדוני שדגם בנושא הזה של תקצוב קופות החולים, קיימנו יותר משלושה דיונים בוועדה לביקורת המדינה ואני מכירה את הטענות של האוצר שמה פתאום, הם משתמשים בתקציבים האלה לפרסום.
קארין אלהרר: אם יש לכם בעיה עם הפרסום, תתמודדו עם הבעיה עצמה.
קארין אלהרר: אל תענישו אתה חולים, אל תענישו את מי שצריך לקבל את השירות הזה.
קארין אלהרר: אני לא אומר שהבעיה היא בקופת החולים.
קארין אלהרר: אני אומרת שהבעיה היא ברגולטורים.
קארין אלהרר: הרגולטורים מבחינתי זאת ממשלת ישראל.
קארין אלהרר: זה אומר משרד הבריאות בהיבט שלו ומשרד האוצר שאמור לממן את התענוג הגדול הזה.
קארין אלהרר: אני לא חושבת שאנשים פרטיים צריכים לנהל מאבקים בדבר הזה.
קארין אלהרר: אם החלטנו כמחוקקים שאנשים זכאים לטיפול, צריך לעמוד בהתחייבות הזאת וכיום אנחנו לא עומדים בהתחייבות הזאת.
קארין אלהרר: עובדה שצריך לעשות על זה סרט ועובדה שמגיעות פניות ציבור לכל אחד ואחת מאתנו.
אלי אלאלוף: תרשו לי לבקש התייחסות של משרד הבריאות.
<אירית לקסר: אגף גריאטריה, משרד הבריאות.
<אירית לקסר: אני קודם כל רוצה לברך כי אני מאוד שמחה שהסרט הזה עלה כי אני חושבת שזה נושא חשוב שגם אנחנו במשרד הבריאות חושבים שצריך להעלות אותו על כל במה ובטח במקום החשוב הזה.
<אירית לקסר: אני ממש מברכת על כך.
<אירית לקסר: במיוחד שזה פה לאוכלוסייה כמעט הכי חסרת ישע במדינת ישראל ויום יום אנחנו חשים בזה.
<אירית לקסר: הנושא השני שסגן השר ליצמן כבר התייחס אליו הרבה פעמים בעבר.
<אירית לקסר: הרפורמה בסיעוד, בתצורתה המלאה כפי שהוצגה וכפי שאנחנו חושבים שבשנים הבאות אולי נגיע אליה, כן יכולה לתת חלק מהמענה.
<אירית לקסר: הרפורמה הזו אמורה לתת לקופות החולים את האחריות על כל רצף הטיפול, גם הבריאותי וגם התפקודי, כולל למטופלים אם הם הופכים היות סיעודיים ולכן זה ייתן את המשאב ואת התהליכים למנוע את הסיעודיות, סיעודיות בבית או סיעודיות במוסדות הסיעודיים.
<אירית לקסר: לצערנו הרב, בגלל משאבים שכנראה לא מספיקים - - -
אלי אלאלוף: אני חייב להתערב.
אלי אלאלוף: הנהלים שלכם אולי ידועים לבתי חולים אבל בטוח שלא ידועים לאזרחים.
אלי אלאלוף: כל אחד מאתנו, ולצערי גם לי היה ניסיון בשלוש השנים האחרונות שנגמר גם במוות, אני רוצה לומר לכם שזה הכול עניין של ניחוש של האזרח.
אלי אלאלוף: שום דבר לא מגיע בצורה שיטתית.
אלי אלאלוף: הבעיה המרכזית שלכם היא להבהיר את הזכויות של החולה לחולה ולמשפחתו כי כאן התפקיד של המשפחה הוא מרכזי.
אלי אלאלוף: הוא כבר לא יכול לטפל בעצמו כפי שאתם יודעים.
<אירית לקסר: חלק מהנושא הזה שאם קופת החולים תהיה אחראית למנוע את המיסוד, וכאשר לבן אדם יש אירוע לשקם אותו ולשמר את התפקוד, זה אחד הדברים העיקריים.
<אירית לקסר: ברפורמה כפי שבעצם נחתם עם הגדרת התפקיד, חלק מהדברים שכן יוכלו לתת, וזה אולי מה שסגן השר ליצמן התכוון לומר, זה שיכול להיות שנוכל בשנים הקרובות לתגבר את הטיפול שניתן בבית.
<אירית לקסר: אני מסכימה עם מה שנאמר שתחילתו של השיקום הוא בעצם לראות מי האנשים שזכאים ושלא צריך לשלוח אותם הביתה והם צריכים לקבל שיקום מוסדי או שיקום באשפוז ולהגדיר את הדברים האלה.
<אירית לקסר: אחת המצוקות המשמעותיות שקיימת, ואני אומרת את זה בצורה ברורה, היא מיטות.
<סופי צדקה: את יודעת שמדובר כמעט בארבעים אחוזים מהאוכלוסייה שצריכה ואין להם.
<אירית לקסר: אני יודעת.
<סופי צדקה: מספר שערורייתי.
<אירית לקסר: אנחנו עושים את המיפויים האלה ואנחנו רואים את המחסור.
<אירית לקסר: לא רק זה שחסרות מיטות אלא יש לנו מחסורים הרבה יותר משמעותיים.
<סופי צדקה: סליחה שאני עוצרת אותך שוב.
<סופי צדקה: אני רוצה שתדעי שמרגע שבן אדם חוטף שבץ או מרגע שהוא צריך שיקום, יש לו זמן מאוד מאוד קצר.
<סופי צדקה: אי אפשר להתמהמה.
<סופי צדקה: לשים אותו בבית, בשיקום ביתי, זה פשוט לשלוח אותו לסיעוד, מה שנקרא ברכבת ישירה.
<אירית לקסר: אני מסכימה.
<אירית לקסר: הנושא הזה, אנחנו נכנסנו אליו בשיא כבר ב-2007-2008.
<אירית לקסר: אז התחלנו עם איזשהו תהליך של רפורמה.
<אירית לקסר: באותה תקופה מיטות השיקום שהיו בארץ, התפוסה שלהם הייתה בשבעים-שמונים אחוזים, מה שאומר שלא ניצלו אותן.
<אירית לקסר: באותו תהליך עשינו בעיקר תהליכים להעלאת המודעות של הציבור ואנחנו עדיין עושים את זה, על הזכאות לשיקום כאשר יש אירוע חריף מכל סוג שהוא ויחד עם המשרד לשוויון חברתי.
איציק שמולי: גברתי, אני רוצה לשאול אותך למה את מייצרת כאן משוואה ששיקום שווה סיעוד.
<אירית לקסר: לא.
<אירית לקסר: אני מייצרת ששיקום הוא חלון הזדמנות קצר.
<אירית לקסר: אתה לא מדייק.
איציק שמולי: אני מדייק מאוד.
איציק שמולי: על הסיעוד עשיתי דוקטורט ואת מטעה את הוועדה.
איציק שמולי: עצם זה שמרכזים את שירותי הסיעוד בקופות החולים בקהילה, לא אומר שזה שיקום.
<אירית לקסר: לא אמרתי.
איציק שמולי: זה לא אומר שום דבר על השיקום הביתי וזה בוודאי לא אומר שום דבר על שיקום מוסדי.
איציק שמולי: שיקום הוא דבר אחר לחלוטין מסיעוד ואת יודעת את זה.
איציק שמולי: עצם זה שאת מדברת ברוב דבריך על רפורמה של ליצמן, שאגב, בכלל לא יוצאת אל הפועל בתקציב המדינה הקרוב, אז למה להעלות את זה בכלל?
<אירית לקסר: אני אומרת שהשיקום הוא חלון הזדמנות קצר, כמו שאתם אומרים, וחשוב ביותר כדי לשמר את התפקוד בעיקר של קשישים.
<אירית לקסר: שימור התפקוד הוא מניעת סיעוד ולזה אני מתכוונת.
איציק שמולי: מה משרד הבריאות עושה בנדון?
<אירית לקסר: אני מסבירה ואומרת.
<אירית לקסר: קודם כל, בנושא של המודעות אנחנו כל השנים, ואנחנו חוזרים על זה אחת לתקופה, מביאים למודעות של הציבור הרחב על הזכאות שלו לקבל שיקום.
<אירית לקסר: נמצא כאן לצדי גם נציג נציב תלונות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי ואנחנו עושים ביחד הרבה מאוד כדי שהציבור ידע שהוא גם זכאי להתלונן ולקבל מענה.
אלי אלאלוף: אני חייב להפסיק אותך.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לשמוע את הקופה הגדולה ביותר שיש לה גם חובות וגם זכויות, הכללית.
אלי אלאלוף: מה המדיניות שלכם?
<לריסה ראם: יש לנו בכללית מדיניות ברורה מאוד לגבי שיקום.
<לריסה ראם: מתוך הבנה שככל שנשקם יותר מהר ובצורה טובה ביותר את המטופל, הרי בסופו של דבר החולה הזה יחזור לתפקיד המלא שלו והעצמאי שלו וזה רק לטובת המטופל ולטובת המערכת.
<לריסה ראם: חולה שלא משתקם והופך להיות סיעודי, בסופו של דבר הוא נשאר בבית ואנחנו יודעים ש-97 אחוזים מהקשישים נמצאים בבית והם מעדיפים להיות בבית ומעדיפים להיות בקרב המשפחה שלהם.
<לריסה ראם: החולה הזה נופל נטל כבד מאוד על הכללית.
<לריסה ראם: לכן אנחנו עושים את כל המאמצים כדי לתת לו את השיקום המקסימלי.
<לריסה ראם: יש נוהל של משרד בריאות הוא מכוון אותנו מה לעשות.
<לריסה ראם: בתוך בתי החולים, חולה שזקוק לשיקום, לפני שהוא משתחרר או לפני שמחליטים לאן להעביר אותו, יש ועדה שבודקת האם הוא בר שיקום.
<לריסה ראם: אם הוא בר שיקום, ומגיע לו שיקום, אנחנו נותנים לו את כל השיקום.
<לריסה ראם: זה יכול להיות שיקום בבית חולים, זה יכול להיות בקהילה.
<לריסה ראם: תלוי במצבו.
<לריסה ראם: מצב סיעודי, מצב שיקומי מאוד מורכב כמו חולה אחרי אירוע מוחי או כמו חולה מורכב מבחינה רפואית או חולה שאין לו משפחה תומכת, אין לו בני משפחה שיכולים לתמוך בו בבית, אין לו סביבה תומכת בבית, זאת אומרת הבית לא מתאים, הבית לא מונגש, אין את המקלחת המתאימה, חולה כזה - - -
אלי אלאלוף: סליחה שאני מפריע לך.
אלי אלאלוף: את הנאומים אנחנו שומעים ויודעים לשמוע אותם ביו-טיוב.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול שאלה פשוטה.
אלי אלאלוף: האם שיקול הדעת להפנות לשיקום בבית או לשיקום במוסד הוא שיקול כלכלי או לא?
<לריסה ראם: לא שיקול כלכלי.
<לריסה ראם: בכלל לא.
<לריסה ראם: יש ועדה בתוך בית החולים.
איציק שמולי: מי יושב בוועדה?
<סופי צדקה: מי ששלח את אבא שלי לשיקום ביתי בא לבדוק אם הבית שלנו מתאים לשיקום?
<לריסה ראם: אתם קוטעים אותי באמצע הדברים.
<לריסה ראם: יש הנחיות ברורות לצוותים.
<לריסה ראם: בתוך בית חולים יש ועדה שבוחנת לאיזו מסגרת להתאים את החולה.
<לריסה ראם: אם הוא בר שיקום או לא בר שיקום.
<לריסה ראם: אם יש אי הלימה הבין מה שרופא שיקום מחליט לבין מה שמחליטה הקופה, מכניסים נציג נוסף שהוא רופא שיקום והוא יהיה הגוף שיחליט, כדי שלא תהיה הטעיה של הקופה.
<לריסה ראם: יש נציג נוסף שהוא זה שקובע בסופו של דבר האם לשלוח אותו לבית חולים או הביתה.
<לריסה ראם: בתוך הקהילה יש היום תהליכים מאוד יפים.
<לריסה ראם: יש מדיניות מכוונת של משרד הבריאות להרחיב כמה שיותר טיפולי שיקום בקהילה.
<לריסה ראם: יותר מזה, יש אפילו מכוני תמיכה - - -
אלי אלאלוף: חבל שאתם באים עם תשובות מוכנות מראש ולא מתייחסים למציאות.
<אברהם יוסף סלומה: אני יושב ראש ארגון נכי שיתוק מוחין.
<אברהם יוסף סלומה: אני בא לכאן בשני כובעים, בכובע אחד כנכה ובכובע השני כקשיש.
<אברהם יוסף סלומה: נער הייתי וגם זקנתי.
<אברהם יוסף סלומה: עברתי את השיקום ואני רואה מה קורה היום.
<אברהם יוסף סלומה: השיקום בבית לא יותר מרבע שעה וזהו.
<קריאה: אם הם מגיעים.
<אברהם יוסף סלומה: רבע שעה ולא יותר.
<קריאה: אם הפיזיותרפיסט מגיע, זה רבע שעה.
<אברהם יוסף סלומה: מספר הטיפולים, מה שמקבלים בשנה, זה לעג לרש.
<אברהם יוסף סלומה: 12 טיפולים בשנה.
<אברהם יוסף סלומה: טיפול אחד בחודש.
<אברהם יוסף סלומה: מי יכול להשתקם בזה?
אלי אלאלוף: ראיתם את החברים שלי שנכנסו ואני בטוח שגם הנושא שלנו מעניין אותם אבל אנחנו חייבים לעבור לנושא הזה.
אלי אלאלוף: יש לי לסיכום רק נקודה אחת.
אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שאנחנו חברי הכנסת שנמצאים כאן, ומי שרוצה להצטרף, נכין את עצמנו לדיון מעמיק יותר מיד אחרי חוק ההסדרים ואתם יכולים לנחש למה.
אלי אלאלוף: אנחנו נבוא עם נתונים ונבקש מהגופים השונים להתכונן לזה, לא לתשובות משמחות כי אין שמחה במהלך הזה.
אלי אלאלוף: כרגע יש רק אתגרים.
אלי אלאלוף: תרצו, תקראו לזה בעיות.
אלי אלאלוף: אם אנחנו לא נתמודד עם המצב הזה, זו קריסה של המערכת של טיפול באנשים במצוקה בגיל השלישי.
אלי אלאלוף: לכן אני חושב שעלינו לעשות - יחד עם משרד הבריאות כמובן והאוצר - תכנית עבודה בנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני אפתיע אתכם ואומר שלא מחסור בכסף אלא מחסור בהתארגנות נכונה, חוסר בהתארגנות נכונה, חוסר בשיטתיות בעבודה הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו רואים שמישהו שאמור לעבור לשיקום, לא מקבל מכתב, אומרים לו טכנית בעל פה שכדאי לו להיות בבית.
אלי אלאלוף: לכן אני חושב שיש לנו כאן
אלי אלאלוף: בעיה מאוד קשה של ארגון המערכת הזאת שהיא באחריות מלאה של כולנו כאזרחים אבל במיוחד של משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: שמשרד הבריאות לא ינסה למצוא לנו מראש והקופות עצמן שלא יבואו לתת לנו את התשובות שהן עושות את הטוב ביותר.
אלי אלאלוף: כל אחד מאתנו שהיה לו קרוב שטיפל בו, ראה כמה עוגמת נפש הוא מקבל.
אלי אלאלוף: אני מתנצל שהדיון הזה כרגע קצר אבל יחד עם החברים שלי אנחנו ניקח על עצמנו להכין נייר מסודר, נבוא לדון ונעמיד אותו לרשות כל הגופים כדי שיפעלו בהתאם.
אלי אלאלוף: המצב של השיקום של קשישים הוא פשוט חמור.
אלי אלאלוף: הוא לא בשליטה של המערכת, לא של משרד הבריאות ולא של קופות החולים.
אלי אלאלוף: זה הסיכום שלי בשלב זה.
אלי אלאלוף: אני מודה שוב לסופי באופן מיוחד.
אלי אלאלוף: נרצה לשמוע אותך גם בדיון הבא.
אלי אלאלוף: היום ה-15 בינואר 2018, אני מוותר לכם על התאריך העברי, השעה 13:27 ואנחנו בהצעה לדיון דחוף של חברי הכנסת חמד עמאר, דוקטור אחמד טיבי, טלי פלוסקוב שהיא לא כאן ורויטל סויד.
אלי אלאלוף: הנושא הוא ברור.
אלי אלאלוף: היה פעם יותר ממחזור אחד הכנה לבחינות לסטג' וזה הופסק ונשאר רק מועד אחד, אם אני לא טועה, דבר שבולם, למרות הצורך ברופאים וחזרה לארץ של צעירים רבים שלמדו בחוץ לארץ.
אלי אלאלוף: אני שמח שנמצאים אתנו פרופסור יציב ופרופסור מימוני.
אחמד טיבי: ההצעה לדיון מהיר היא יוזמה שלי והצטרפו אליה סגני היושב ראש שקראת בשמם בישיבת הנשיאות ואני מודה להם על ההצטרפות.
אחמד טיבי: ההצעה עוסקת בצורך לפתוח עוד קורסים להכנה לבחינת הרישוי הממשלתית ברפואה ואני אומר למה הדרישה.
אחמד טיבי: מתקיימים שלושה קורסים והרופאים הבוגרים, הסטודנטים שסיימו לימודי רפואה ערב הגשת בחינת הרישוי, מבקשים להצטרף לקורסים אבל אין מקום.
אחמד טיבי: למה אין מקום?
אחמד טיבי: כי יש דרישה רבה להתקבל לקורס ומי שמצליח בו ועובר אותו, מקבל בונוס של עשר נקודות.
אחמד טיבי: לכן טבעי הדבר שרבים מהסטודנטים ירצו להתקבל לקורסים האלה.
אחמד טיבי: אני מטפל בנושא הזה, אדוני היושב ראש, כבר שנים רבות.
אחמד טיבי: אני חושב שמאז כניסתי לכנסת טיפלנו בנושא הזה של הבונוס ואני חושב שההישג הראשון והשינוי הראשון שהיה בבונוס אז, ואני מבקש להחזיר אותו, היה שהגענו אז לסיכום, לפני יותר מעשר שנים, שמי שעובר קורס רישוי ומקבל עשר נקודות, הדבר ייחשב לו בשלוש פעמים רצופות, גם אם הוא לא ניגש לקורס.
אחמד טיבי: אני זוכר שזה נמשך שנה, שנתיים, שלוש.
אחמד טיבי: אני לא יודע למה זה נפסק.
אלי אלאלוף: עשר נקודות מתוך כמה הוא צריך להשיג בסוף?
אחמד טיבי: עשר נקודות הן בונוס.
אחמד טיבי: עשר הנקודות מתווספות לתוצאה שלו בבחינה.
אחמד טיבי: הבחינה, שישים.
אחמד טיבי: אם הוא מקבל 51, הוא לא עובר, אבל עם בונוס של עשר נקודות, הוא עובר.
אחמד טיבי: נמצא כאן פרופסור שאול יציב.
אחמד טיבי: למה אני מציין אותו?
אחמד טיבי: כי, ראשית, הוא היה המורה שלי כשהייתי סטודנט לרפואה במחלקת ילדים בהדסה עין כרם ואני רוצה לומר שכמו היום, גם אז, הוא היה מאוד – חוץ מהעובדה שהוא מקצועי – אמפתי והומני ממדרגה ראשונה.
אחמד טיבי: היו לנו קשיים בשנים האחרונות במחלקה לרישוי רפואי.
אחמד טיבי: היו לנו קשיים רבים.
אחמד טיבי: אין ספק שיש לנו לשון משותפת בתחומים המקצועיים האלה עם פרופסור יציב.
אחמד טיבי: אני אומר לך שפתרנו הרבה בעיות באופן מקצועי וענייני באמצעות הישיבות שהתקיימו במשרד הבריאות בנוכחות פרופסור יציב.
אחמד טיבי: הנושא הזה הוא החלטה גם של המשרד אבל גם של בתי החולים ולא רק של המשרד, לפתוח יותר קורסים.
אחמד טיבי: בינתיים יש שלושה קורסים וסטודנטים לא יכולים היום להירשם כי 2018 כולה סגורה.
אחמד טיבי: הקורסים התמלאו.
<קריאה: אפילו 2019.
אחמד טיבי: ב-2019 אנחנו מתחילים למצוא קשיים.
אחמד טיבי: למה פתאום אתה רואה כאן את חברי הכנסת הערבים מהרשימה המשותפת?
אחמד טיבי: כי זה נושא שחשוב לכולנו.
אחמד טיבי: אני ציפיתי לראות גם חברי כנסת יהודים.
אלי אלאלוף: מרוקאי.
אחמד טיבי: אתה יהודי עם תרבות ערבית במקור.
אחמד טיבי: אתה רואה את הנוכחות כי כולם מקבלים פניות.
אחמד טיבי: כל מי שיושב כאן מקבל פניות בנושא הזה, כמעט כל יום.
אחמד טיבי: רק אתמול דיבר אתי מישהו מפרדיס, שלשום דיבר אתי מישהו מכפר קרא.
אחמד טיבי: כל יום אנחנו מקבלים פנייה בנושא הזה.
אחמד טיבי: אני מתחיל לחוש תופעה מעניינת.
אחמד טיבי: אני מקבל טלפון מרומניה לפני חודשיים, סטודנט שנה חמישית שמבקש מהיום לשריין מקום.
אחמד טיבי: אגב, הוא הצליח לשריין מקום מהיום.
אחמד טיבי: סטודנטים מתחילים לחשוב מה יקרה בעוד שנתיים או בעוד שנה וכדומה.
אחמד טיבי: לכן פנינו לשר הבריאות שהפך להיות סגן שר הבריאות.
אלי אלאלוף: באותו מעמד.
אחמד טיבי: באותו מעמד משפיע.
אחמד טיבי: שוחחנו עם פרופסור יציב בנושא הזה.
אחמד טיבי: הקורסים מתקיימים בבית חולים השרון, בצפת ובקפלן.
אחמד טיבי: אלה שלושת הקורסים הפעילים.
אחמד טיבי: אני דיברתי גם עם בית חולים סורוקה כדי שיפתחו, כדי לעזור גם לדרום.
אחמד טיבי: לא יכול להיות שהדרום יהיה ללא קורס.
אחמד טיבי: נאלצים סטודנטים לנסוע מהנגב לצפת.
אחמד טיבי: חשוב לפתוח קורס במקומות אחרים.
אחמד טיבי: למה שבבית חולים מאיר בכפר סבא לא יהיה קורס כזה?
אחמד טיבי: גם אם יש בשרון.
אחמד טיבי: או בנהריה?
אחמד טיבי: יש מספיק בתי חולים אבל אין מספיק קורסים.
אחמד טיבי: חבר הכנסת לשעבר אוסאמה סעדי ואנכי נפגשנו עם השר ועם המנכ"ל בנושא הזה והוא הבטיח טיפול מערכתי.
אחמד טיבי: נודע לי כי הייתה ישיבת מטה – לא אומר מה היה שם – במשרד הבריאות בנושא הספציפי הזה ואנחנו רוצים, אדוני היושב ראש, בשם כל הבוגרים, לפתור את הבעיה הזאת ובנוסף לחדש את הדרישה שלי שהייתה קיימת בעבר, שמי שעבר את הבחינה וקיבל בונוס פעם אחת – הדבר לא ייחשב רק פעם אחת אלא יישמר למי שלא עבר את הבחינה לפעם הבאה, לאחריה ולאחריה.
אחמד טיבי: אני מקווה שיישמר לו לתמיד.
אחמד טיבי: משרד הבריאות אמר פעם עד שהוא יעבור, אמר שלוש פעמים, בסדר, אבל העיקרון הזה, צריך לקחת אותו בחשבון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אדוני היושב ראש, בנושא הזה גם אני טיפלתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שלחתי שאילתה וגם דיברתי עם השר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קיבלתי תשובה כאילו הבעיה נפתרה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז שלחתי עוד מכתב בהמשך לאותה שאילתה ושלחתי גם הקלטות שהגיעו אלי, שאנשים התקשרו לאותם מקומות בהם מתקיימים הקורסים ונאמר להם שהקורס מלא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: נשלחו שתי הקלטות כאלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בנוסף, יש פנייה ממכללת בית ברל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שואלים מה הן הדרישות כדי שנפתח קורס.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מבקשים לקבל את הדרישות ואת התנאים כדי שהם יוכלו כמכללה רשמית ומאושרת להעביר.
אלי אלאלוף: אין להם מומחיות ברפואה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אין להם מומחיות ברפואה אבל היא תביא את המומחים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם ירצו להביא מרצים, יביאו מרצים מתאימים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יגידו להם שהם לא יכולים, אבל שלפחות יקבלו תשובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המכתב ששלחתי וגם המכתב שקיבלתי, שהוא נשלח ישירות למשרד הבריאות, העברתי למנכ"ל משרד הבריאות אחרי שדיברתי אתו ודיברנו על סימון מוצרי מזון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי אתו ישירות בנושא הזה ועוד לא קיבלתי תשובה ומדובר בכשלושה שבועות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שאם לא ייפתחו קורסים, אנחנו נעשה אפליה בין בוגר לבוגר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עשר הנקודות האלה הן מאוד משמעותיות בנושא של המעבר.
אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה סטודנטים השתמשו בבונוס הזה כדי להמשיך?
<קריאה: כל מי שיכול.
אלי אלאלוף: לדעתי לא כולם זקוקים לזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם אני הייתי רופא והייתי מקווה שלא יצטרכו אבל גם הקורס עצמו, לא רק הבונוס, מכין אותם כי אתה נבחן על דברים שלמדת אולי בשנה ב' או ג' וזאת לא השנה האחרונה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאתה מקבל את הקורס הזה, אתה מקבל גם ריענון כדי להיות מוכן לאותה בחינה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הקורס בעצמו, אפילו אם לא היה בונוס, הוא מאוד חשוב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני חושב שצריכים לתת את התשובה ולתת את האפשרות כי חבל, אנשים שנדדו לחוץ לארץ, נשארו שם שבע שנים ולמדו, הם צריכים לחכות עוד שנה או שנתיים עד שיוכלו לגשת לבחינה עצמה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה בעייתי ואני חושב שגם להם וגם למשפחות שלהם צריך לדאוג ולתת להם את האפשרות ואת ההזדמנות.
אלי אלאלוף: אנחנו נפלה לטובה את אוסאמה סעדי כי למרות שהוא עזב אותנו, אנחנו לא נעזוב אותו.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב ראש, מדובר בנושא שהוא באמת חשוב מאוד.
אוסאמה סעדי: כולנו, כפי שאמר חברי דוקטור אחמד טיבי וכל חברי הכנסת, וגם אני, ממשיכים לקבל זרם ואין ספור בקשות של סטודנטים.
אוסאמה סעדי: אני אקריא לכם הודעה שקיבלתי לפני כמה ימים מסטודנט מהעיר סכנין, מאג'ד עותמאן.
אוסאמה סעדי: האבא שלו הוא דוקטור לביולוגיה שולח לי מכתב ואומר שהבן שלו מאג'ד מסיים את לימודיו בסלובקיה בקיץ 2019 והוא מבקש ממני לנסות לגרום לכך שהבן שלו יתקבל לקורס באוקטובר 2019.
אוסאמה סעדי: הוא דיבר עם משרד הבריאות ואמרו לו שהקורסים סגורים עד 2020.
אוסאמה סעדי: זאת רק דוגמה לפניות ובקשות שאני וחבריי מקבלים יום יום.
אוסאמה סעדי: כפי שאמר חברי, אנחנו נפגשנו גם עם השר כתוארו אז, גם עם המנכ"ל גם עם פרופסור יציב.
אוסאמה סעדי: אני חושב שיש תמימות דעים בקרב כל חבריי כאן שרוח חדשה נושבת במשרד הבריאות.
אוסאמה סעדי: יש לנו דלת פתוחה ואוזן קשבת.
אוסאמה סעדי: הוא באמת פתר בעיות רבות.
אחמד טיבי: אין ספור בעיות.
אוסאמה סעדי: אין ספור בעיות.
אוסאמה סעדי: בכניסה הודיתי לו על כך שנתן פטור לרופא ממזרח ירושלים שעשר שנים עבד בסהר האדום ובבית חולים אלמקסד ולא נתנו לו רישיון לעסוק ברפואה בישראל.
אוסאמה סעדי: הוא אפילו פטר אותו מהבחינה כי אמר שבאמת יש לו ניסיון רב בתחום הזה.
אוסאמה סעדי: פרופסור יציב, כל הכבוד.
אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים גם את העמדה שלך לגבי הקורסים, שאתה רוצה באמת קורסים מקצועיים שיכשירו רופאים טובים וכאן אין מחלוקת אתך.
אוסאמה סעדי: אנחנו באמת רוצים כולנו שיהיו רופאים מקצוענים ומקצועיים.
אוסאמה סעדי: לכן אנחנו אתך בעניין הזה, שהקורסים באמת נועדו להיות מכשיר לתת ידע ולהקנות ידע ומקצועיות.
אוסאמה סעדי: בעניין הזה אנחנו אתך אבל באמת אי אפשר לחכות כי סטודנט שסיים, בוגר שסיים, הוא לא יכול לחכות שנה ושנתיים עד שנעשה את הקורסים האלה.
אוסאמה סעדי: יש עבודת מטה במשרד הבריאות וכל מה שאנחנו מבקשים זה לזרז את העניין הזה, לפתוח קורסים שגם ייתנו ידע וגם ייתנו שוויון בין כל הבוגרים ולא יפלו.
אוסאמה סעדי: סטודנט משריין מעכשיו מקום, הוא למעשה חוסם מישהו אחר שסיים את לימודיו עכשיו ויכול להתקבל מיד.
אוסאמה סעדי: אנחנו מודים מאוד על כל מה שאתה עושה, אבל באמת העניין הזה הוא דחוף וצריך לתת לו עדיפות ודחיפות על מנת לעשות קורסים ושכל הבוגרים האלה ייכנסו אליו ויקבלו גם הכשרה וגם על הדרך את הבונוס.
יוסף ג'בארין: אני אומר בקיצור שבאמת הנוכחות שלנו כאן אומרת הרבה.
יוסף ג'בארין: היא מראה עד כמה הנושא הזה מעסיק אותנו כמעט באופן יום יומי.
יוסף ג'בארין: סטודנטים שלומדים בחוץ לארץ מודאגים מהעתיד שלהם.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שזאת אחת הדוגמאות לנושא שהוא וין-וין סיטיואיישן.
יוסף ג'בארין: מצד אחד, זה שהסטודנטים עוברים את הקורס, לא רק נותן להם את הבונוס של עשר הנקודות אלא זה גם מכשיר אותם יותר טוב.
יוסף ג'בארין: זה כל כך נחוץ שסטודנטים שסיימו לימודים בחוץ לארץ יקבלו את ההכשרה הזאת ויבואו מוכנים לעבודה ולא רק זה שהצליחו בבחינה.
יוסף ג'בארין: לכן יש אינטרס ציבורי שהקורס הזה באמת יתקיים והסטודנטים יעברו אותו.
יוסף ג'בארין: אני מתפלא למה הטיפול בנושא הזה כל כך מתמהמה.
יוסף ג'בארין: אם העלות היא כלכלית, הרבה מהסטודנטים מוכנים לשאת בעלות הזאת.
יוסף ג'בארין: לכן זה לא מחייב עלויות כלכליות וזה לא מצריך תקציבים.
יוסף ג'בארין: להפך, זה יכול להיות אינטרס לבתי החולים לקיים את הקורסים האלה ולהרוויח קצת הכנסה וקצת תעסוקה נוספת לחלק מהעובדים.
אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה עולה קורס כזה?
<קריאה: בין 12 אלף לעשרים אלף.
אלי אלאלוף: פר סטודנט.
<ורה אופיר: זה עולה 7,000-8,000.
יוסף ג'בארין: הקורס מכסה את עצמו.
יוסף ג'בארין: בית החולים האנגלי בנצרת, בית החולים הסקוטי בנצרת, הוא דוגמה לבית חולים שדווקא מעוניין לעשות את הקורס הזה ומוכן לעמוד בכל הסטנדרטים ובכל הדרישות ובכל הבקשות.
יוסף ג'בארין: יש הרבה ביקוש אבל זה לא קורה.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שהדיון הזה יקדם אותנו בעניין.
יוסף עטאונה: אדוני היושב ראש, אני רוצה באמת להודות לחברי דוקטור אחמד טיבי על ההצעה לדיון.
יוסף עטאונה: הנושא הוא מאוד חשוב וההתייצבות של כולנו לדיון היא מאוד משמעותית עבור הסטודנטים ועבור החברה הערבית.
יוסף עטאונה: מאות סטודנטים ערבים מסיימים כל שנה לימודים בחוץ לארץ.
יוסף עטאונה: גילוי נאות, גם הבן שלי נמצא ברומניה שנה חמישית ולומד שם.
<קריאה: שריינת לו מקום בקורס?
יוסף עטאונה: לא שריינתי לו מקום אבל צריך לשאול את השאלה למה אנחנו צריכים את הקורס הזה.
יוסף עטאונה: לפי דעתי בראש ובראשונה הסטודנטים האלה, והם סטודנטים טובים ומצוינים, נבצר מהם ללמוד רפואה באוניברסיטאות בארץ ולכן הם נוסעים לחוץ לארץ דבר שמהווה מעמסה גם על ההורים וגם על הסטודנטים עצמם במשך שש, שבע ושמונה שנים בחוץ לארץ.
יוסף עטאונה: לכן הדרישה לקורס היא עוד שלב שהם צריכים לעבור אותו בדרך לבחינת הרישוי שצריכים לעבור אותה בארץ.
יוסף עטאונה: אני מצטרף לחבריי וגם להצעה וגם לבקשה.
יוסף עטאונה: הבקשה הראשונה היא לתת עוד מספר קורסים שיכולים לתת מענה לכל הסטודנטים שמסיימים, והבקשה השנייה היא לגבי הפריסה הגיאוגרפית, גם בנגב, גם במשולש, גם בגליל, גם בנצרת.
יוסף עטאונה: לפי דעתי צריך לפתוח כמה שיותר וקרוב למקום המגורים כי הסטודנטים האלה סבלו שבע ושמונה שנים עת היו בחוץ לארץ וגם מהנגב לנסוע לנהריה לקורס למשך תקופה ארוכה, זה קשה.
יוסף עטאונה: יש את האפשרות היום בבית חולים סורוקה שהוא גם בתחום הרפואה והוא מאוד מתקדם ויכול לתת מענה.
יוסף עטאונה: אני חושב שצריך לעזור לסטודנטים האלה.
יוסף עטאונה: הוכח בשנים האחרונות, גם בנגב, שהסטודנטים האלה שעברו את הבחינה ואת בחינות ההסמכה וההתמחות והיום הם מהמובילים בבית חולים סורוקה ובבתי חולים אחרים.
יוסף עטאונה: בכלל יש מחסור ברופאים ולכן זאת גם הזדמנות לתת ליותר ויותר רופאים, יותר ויותר התמחויות, כדי לענות על הצרכים בשטח.
סעיד אלחרומי: תודה ליוזם חברי דוקטור אחמד טיבי ולחבריי.
סעיד אלחרומי: אני לא אוסיף הרבה מעבר מה שאמרו החברים אבל כאן אנחנו מדברים על צוואר הבקבוק.
סעיד אלחרומי: אנחנו יודעים בוודאות שיש מחסור ברופאים בארץ.
סעיד אלחרומי: המספר הגדול, במיוחד במגזר הערבי, שהולך ללמוד רפואה והמשפחות משקיעות המון בתחום הזה, אם הנושא הזה יימשך ויידחה, ויש הרגשה – אני מרגיש את זה מהצעירים שמדברים אתנו, הרופאים הצעירים ומי שכבר לומד רפואה – שיש משהו מכוון בקטע הזה.
סעיד אלחרומי: הדרישה היא ברורה.
סעיד אלחרומי: גיאוגרפית צריך לפרוס את זה.
סעיד אלחרומי: אני מכיר צעירים מהישוב שלי, משגב שלום, ששכרו דירה במרכז, בכפר קאסם או במקום אחר, כדי ללמוד בקורס בשרון.
סעיד אלחרומי: זאת אומרת, לא רק השכר שהוא משלם אלא גם כל ההוצאות הנלוות שכרוכות בקורס הזה.
סעיד אלחרומי: כדי להתגבר על המחסור ברופאים, ולאו דווקא אלה שיצטרכו את הקורס, זה שהסטודנט מגיע ולומד את הקורס, זה נותן לו ביטחון לעבור את הבחינה.
סעיד אלחרומי: יכול להיות שהוא יעבור בלי עשר הנקודות האלה אבל זה נותן לו עוד ביטחון ואני מאמין שגם הכשרה וההכשרה האת חשובה.
סעיד אלחרומי: תודה כבודו.
אלי אלאלוף: אני אומר דבר שלא העזת להגיד.
אלי אלאלוף: כיושב ראש אני לוקח לעצמי את הזכות.
אחמד טיבי: שים לב שיש כאן רוב.
<קריאה: הוא חלק מהרוב.
אלי אלאלוף: אני הייתי מיעוט אצל הרוב.
אלי אלאלוף: אני לא שוכח את זה.
אלי אלאלוף: אני חייב לשים דגש על מה שלא העזת לומר.
אלי אלאלוף: אם מערכת הבריאות לא תתרגל שיהיה לה יותר ויותר כוח אדם במגזר הערבי, היא לא מתכננת את עצמה נכון, בכל התחומים.
אלי אלאלוף: שנדע את זה.
אלי אלאלוף: אני מציין את זה כטובה למערכת כי הרגישות, המקצועיות, אהבת האדם שהמגזר מביא לתחום הבריאות, אלה מוצרים שמאוד חסרים.
אלי אלאלוף: לכן אני אומר ללא היסוס שמערכת הבריאות זקוקה לגל המדהים הזה של הצעירים הערבים שחוזרים הביתה כדי לשרת את המדינה.
אלי אלאלוף: את זה אני אומר בצורה חד משמעית בלי כפפות ובלי להשוות לשום דבר אחר.
אלי אלאלוף: אחמד עד לכך שאני לא עשיתי שום חוק לטובת כביכול העולים החדשים, רק לטובת אלה שחוזרים הביתה, שרוצים לחזור לארץ כדי לשרת במקצועות שהם למדו ובצורה אוניברסלית ושוויונית.
אלי אלאלוף: כדאי שנדע את זה.
אלי אלאלוף: אם לא נעשה את זה, אנחנו ניחשב כלא מוצלחים, כמדינה, וזה כדי לא לומר מלים יותר קשות.
אלי אלאלוף: לכן אני מברך ומעודד כל ילד.
אלי אלאלוף: אני לא יודע איפה לומד הבן שלך אבל גם הבן שלי לומד שם.