GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: אני מציע שתעבירו בתוך משרדי הממשלה, ככל שהמינהל האזרחי וככל שמשרד החוץ רוצים להידרש לנושא, אז שיידרשו לנושא, כי הנושא הזה, לפחות מבחינתי, אני יודע שהיושב ראש מתנגד לעמדתי, וזה בסדר, אבל לי יש גם את הזכות כחבר כנסת להעלות את הנושא הזה לדיון בהסתייגות ואני מניח שיהיו עוד חברי כנסת שיצטרפו אליי, גם מהקואליציה.
מרב מיכאלי: לפרוטוקול, אדוני, גם אני מתנגדת להצעתו של חבר הכנסת פורר, חשוב להגיד.
<שי סומך: ההערה היא לוועדה, אם הוועדה מתכוונת לקיים דיון אז צריכים להיות כאן נציגים - - -
עודד פורר: אז אני אומר, שיבקשו להזמין אותם.
מרדכי יוגב: חד משמעית, והם גם חלק מהפתרון, אדוני היושב ראש, כי יכול להיות שיש דברים שגם צריך לתת שם תשומות.
עודד פורר: יכול להיות שיש דברים שאנחנו גם לא יודעים, אני לא אומר.
אלי אלאלוף: זה חלק מהתנועה של יום חמישי בערב?
אלי אלאלוף: שכל מה שדנים עכשיו צריך להתייחס ביו"ש?
אלי אלאלוף: לא, אני רוצה להבין, לא לשכוח איפה היה הדיון הזה.
אלי אלאלוף: טוב, בואו נמשיך.
אלי אלאלוף: אז ברשותכם אני עוזב ומתחילים בקריאה.
אלי אלאלוף: תודה רבה, טלי, על ההתנדבות שלך.
אלי אלאלוף: (היו"ר טלי פלוסקוב)
<נעה בן שבת: גברתי, כמה תיקונים שנמצאים בעקבות הדיון הקודם בנושא.
<נעה בן שבת: יש פה כמה תיקונים שמוצעים, רציתי להביא אותם בפני הוועדה.
<קריאה: זה הכנה ל - - -
<טל אמיתי-נשרי: לא, זו ממשלתית.
עודד פורר: זה לא להצעת החוק של מרב?
עודד פורר: אז אפשר להגיש הסתייגויות, לצורך העניין.
<טל אמיתי-נשרי: זה בלי שום קשר.
<טל אמיתי-נשרי: כל הצעה.
<קריאה: לא, בראשונה אין לי אפשרות להגיש הסתייגות.
<נעה בן שבת: התיקון הראשון שמתבקש זה בעמוד 2, ההגדרה 'מרפאה', משרד הבריאות ביקש להבהיר שאנחנו מדברים על מרפאה 'שבה ניתן טיפול רפואי בידי חמישה מטפלים לפחות'.
<נעה בן שבת: פה מדברים על הרופא הבודד בקליניקה שלו ואני מזכירה שמרפאה זה חלק מההגדרה של מוסד רפואי, פה לצורך החוק.
<נעה בן שבת: תיקון שני שמוצע זה להגדרה לעניין תיווך תיירות מרפאה.
<נעה בן שבת: בעמוד 3.
<נעה בן שבת: תיווך לעניין תיירות מרפאה, ההצעה היא להבהיר שאנחנו מדברים פה על שני סוגים של תיווך, האחד זה נושא של עיסוק בתיווך בין מוסד רפואי לתייר מרפא, זאת אומרת מישהו שעיסוקו בתיווך, לא משהו שקרה על דרך מקרה מיוחד שאירע, אלא מישהו שעיסוקו בתיווך.
<נעה בן שבת: זה עניין אחד, 'עיסוק בתיווך בין מוסד רפואי לתייר מרפא לעניין מתן טיפול רפואי לתייר המרפא במוסד רפואי בישראל'.
<נעה בן שבת: זה מוציא גם מקרה חד פעמי, אם אני שלחתי קרוב משפחה שלי לבית חולים מסוים אז זה לא עיסוקי, בוודאי שיכול להיות שזה גם מוציא גם חברות ביטוח שעיסוקן הוא במתן ביטוח ולא בתיווך.
<טל אמיתי-נשרי: אנחנו צריכים להוסיף פה את מרכיב התמורה בשביל חברות הביטוח ושגם האיגודים המקצועיים שמפנים לא ייכנסו לגדר התיווך בעניין תיירות מרפא.
<נעה בן שבת: אז 'עיסוק בתמורה' את רוצה שיהיה כתוב?
<טל אמיתי-נשרי: כן.
<נעה בן שבת: עיסוק בתמורה בתיווך.
<נעה בן שבת: והאפשרות השנייה זה עיסוק באיתור תיירי מרפאה.
<נעה בן שבת: היו פה בהצעת החוק כל מיני התייחסויות לנושא האיתור וזה לא היה בצורה שיטתית.
<נעה בן שבת: צריך להבהיר, העיסוק באיתור, זאת אומרת מציאת אותם לִידִים זה גם נחשב כחלק מהתיווך לעניין תיירות מרפא ואז מי שעוסק בזה הוא גם נחשב כסוכן.
<נעה בן שבת: זה 'עיסוק באיתור תיירי מרפא עבור מוסד רפואי שלא במסגרתו'.
<קריאה: איפה זה מופיע?
<נעה בן שבת: בעמוד 3 בהגדרה 'תיווך לעניין תיירות מרפא, פסקה (1) מדברת על העיסוק בתמורה לתיווך והנושא השני זה עיסוק באיתור תיירי מרפא עבור מוסד רפואי שלא במסגרתו, זאת אומרת זה לא המוסד עצמו מאתר בשביל עצמו את תיירי המרפא.
<נעה בן שבת: אם זה היה נעשה במסגרת המוסד המשמעות היא אחרת.
טלי פלוסקוב: אדוני, אתה מבקש משהו לגבי ה - - -
<רונן סולומון: רק לגבי הסעיף הזה.
טלי פלוסקוב: רק תציג את עצמך, בבקשה.
<רונן סולומון: רונן סולומון, איגוד לשכות המסחר.
<רונן סולומון: אני רוצה שבסעיף (ב) יובהר - - -
<נעה בן שבת: סעיף (ב) אתה מתכוון פסקה (2), עיסוק באיתור?
<רונן סולומון: כן, עיסוק באיתור תיירי מרפא עבור מוסד רפואי שלא במסגרתו, שיובהר שבין אם זה בשכר ובין אם זה לא בשכר.
<רונן סולומון: כי יש כל מיני דברים שרצים כרגע בשוק וצריך להבהיר את זה.
<נעה בן שבת: אתה יכול להבהיר על מה אתה מדבר?
<רונן סולומון: אם יש גוף מסוים שמאתר תייר רפואי עבור מוסד רפואי פלוני אלמוני, בין אם הוא עושה את זה בתמורה כזו או אחרת, עדיין הוא יוגדר כעוסק בתיירות רפואית ועדיין יחולו עליו כל הוראות החוק.
<נעה בן שבת: אבל אתה יכול לתת דוגמה למה אתה מתכוון?
<רונן סולומון: כלומר מוסד רפואי מסוים מחליט שהוא לא מאתר בעצמו, אבל לוקח קבלן משנה, נקרא לזה, שזו חברה לתיירות רפואית לכל דבר.
<נעה בן שבת: לוקח אתה אומר בלי התקשרות, בלי תשלום?
<רונן סולומון: הוא יכול לקחת את זה בהתקשרות כזו - - - יש כל מיני התקשרויות, יש התקשרויות כספיות שמשלמות בצורה של לִידִים, יש בצורה של התקשרות שמשלמים בצורה של עמלות.
<נעה בן שבת: מה זה משנה?
<נעה בן שבת: לא מדובר פה בתמורה בדרך זו או אחרת, לא מוגדר - - -
<רונן סולומון: לכן אני רוצה להרחיב ושיובהר, בין אם זה בתמורה ובין אם זה לא בתמורה.
טלי פלוסקוב: אבל אם זה גם וגם אז למה לציין?
טלי פלוסקוב: אם היית יכול, כמו שעשינו בסעיף הקודם, כתבתם 'עיסוק בתמורה', אז פה ציינו.
טלי פלוסקוב: פה לא ציינו, זאת אומרת שגם וגם.
<רונן סולומון: אם בית החולים לבד מאתר בעצמו, על ידי העובדים השכירים שלו, אין לי עם זה בעיה, כי זה המוסד הרפואי בעצמו.
<רונן סולומון: כל פרוצדורה אחרת שהוא מאתר בדרך כזו או אחרת זה צריך להיכלל.
<נעה בן שבת: אני לא מבינה מה זה העיסוק שלא בתמורה.
<נעה בן שבת: אולי הכוונה היא לאותם - - - יש פה הצעה של משרד הבריאות, להחריג מקרים של אתר האינטרנט.
טלי פלוסקוב: הנה, משרד הבריאות מבקש להתייחס.
<טל אמיתי-נשרי: בדיוק רציתי להתייחס לנקודה הזו.
<טל אמיתי-נשרי: אני מפנה כבר עכשיו לסעיף 2א, שאנחנו ביקשנו להוסיף אותו, ביחס לסוגיה של פטור מרישום.
<טל אמיתי-נשרי: יש היום חברות אינטרנטיות שעוסקות רק בשיווק, הם לא מתווכים, הם לא סוכנים, זה כמו בוקינג כזה שאנשים יכולים דרכם להגיע למוסדות הפועלים בישראל.
<טל אמיתי-נשרי: אנחנו לא חושבים שהם צריכים להירשם כסוכני תיירות מרפא, הפעילות הזו היא ברובה פעילות בינלאומית ואנחנו לא רואים בכלל סיכוי שחברות בינלאומיות יבואו להירשם בישראל כסוכני תיירות מרפא.
טלי פלוסקוב: לא לזה התכוונת?
<רונן סולומון: בין היתר לזה התכוונתי.
<קריאה: אם אפשר עוד פעם.
<טל אמיתי-נשרי: אני מדברת על חברות אינטרנטיות, כמו בוקינג וכאלה ש - - -
<רונן סולומון: זה לא בוקינג, זה חברות ישראליות.
<טל אמיתי-נשרי: יש חברות ישראליות ויש חברות שהן לא ישראליות שהן בעצם עושות רק שיווק אינטרנטי למוסד הרפואי.
<טל אמיתי-נשרי: זאת אומרת הם פלטפורמה לשיווק - - -
עודד פורר: אז את בעד לא להכניס את הסעיף הזה?
<טל אמיתי-נשרי: לא להכניס אותם.
עודד פורר: לא, את בעד לא להכניס את הסעיף הזה.
<טל אמיתי-נשרי: לא, סעיף 2א קובע פטור מרישום לחברה שהיא - - - תסתכלו על סעיף 2א, אנחנו מפנים לעמוד 4 למטה, כי זו בעצם אותה סוגיה וחשוב לנו להבהיר כבר עכשיו את מי אנחנו מבקשים להחריג.
<טל אמיתי-נשרי: אז אנחנו מבקשים להחריג חברות שפועלות באמצעות אתר אינטרנט בלבד, אם למוסד הרפואי יש שליטה מוחלטת על תוכן הפרסום, על תוכן הפרסום ועל תנאי ההתקשרות והתמורה משולמת ישירות למוסד הרפואי.
<טל אמיתי-נשרי: זאת אומרת המוסד הרפואי הוא זה שמשלם עמלה לאתר האינטרנט ולא התייר.
<טל אמיתי-נשרי: במקרים האלה אנחנו לא חושבים שמדובר בסוכן תיירות מרפא כמו שאנחנו - - - זה לִידִים.
טלי פלוסקוב: רק רגע, אני רוצה רגע לעצור אתכם כי לפי דעתי סגנון הדיון לא נכון כרגע, כי אנחנו החלטנו שאנחנו מתחילים לקרוא את החוק.
טלי פלוסקוב: אז אנחנו מתחילים לקרוא את החוק ובוודאי בכל סעיף וסעיף אני אתן התייחסויות כדי לראות איך אנחנו סוגרים אותו, כי כבר קופצים קדימה בלי להסתכל מהתחלה.
טלי פלוסקוב: אז בבקשה, אני אבקש מהיועצת המשפטית - - -
<נעה בן שבת: אז ההוראה הייתה פה 'עיסוק באיתור תיירי מרפא עבור מוסד רפואי שלא במסגרתו'.
טלי פלוסקוב: זה כבר עשינו.
<נעה בן שבת: פה הייתה האמירה, אולי גם פה צריך להיות, עיסוק בתמורה באיתור תיירי מרפא.
<נעה בן שבת: אני חושבת שלא צריכה להיות בעיה - - -
טלי פלוסקוב: אין התנגדות לכתוב בתשלום או לא בתשלום.
טלי פלוסקוב: פה בעצם אנחנו מוסיפים, אבל אני רוצה עוד פעם לחזור להתחלה.
טלי פלוסקוב: מתחילים מהתחלה, רבותיי.
<נעה בן שבת: את ההגדרה 'תייר', יש פה תיקונים מוצעים, אבל אני מבינה שבעקבות הדיון שנערך פה בפתיחת הישיבה, אז אנחנו נדלג עליה עד שבאמת יהיו פה הגורמים הנדרשים.
עודד פורר: יש לי שאלה לעניין הסעיף הזה.
עודד פורר: אם יש עמותה שעוסקת בנושאים הומניטריים, לפעמים הם מאתרים ומביאים, הומניטריים, גם ממדינות המערב, הם נכללים בתוך הסעיף הזה?
<נעה בן שבת: אבל השאלה אם הם עוסקים בתמורה.
<נעה בן שבת: אני לא בטוחה שזה ייחשב כתמורה - - -
עודד פורר: לא בתמורה, נניח.
<נעה בן שבת: אז הם לא ייכנסו.
עודד פורר: אז הם לא ייכנסו, זאת אומרת זה רק מי שעוסק בזה שכר.
טלי פלוסקוב: מה שבעצם משרד הבריאות תיקן כרגע, עיסוק בתמורה.
עודד פורר: אז זה נוסף פה ל - - -
<טל אמיתי-נשרי: זה חשוב גם בהקשר של החרגה של חברות ביטוח ואיגודים מקצועיים, שהרבה פעמים מפנים את העובדים שלהם לטיפול בישראל.
<טל אמיתי-נשרי: אנחנו לא יכולים להטיל עליהם חובה להירשם בישראל כסוכנים.
<נעה בן שבת: עכשיו, התיקון הנוסף, הצעה של משרד הבריאות, להוסיף סעיף 2א, של פטור מרישום.
<נעה בן שבת: ההצעה אומרת כך: 2א.
<נעה בן שבת: הוראות סעיף 2 לא יחולו לעניין פעילות תיווך לעניין תיירות מרפא המבוצעת באמצעות אתר אינטרנט בלבד, אם מתקיימים בפעילות התיווך כל אלה: למוסד הרפואי יש שליטה מוחלטת על תוכן הפרסום באתר האינטרנט; למוסד הרפואי יש שליטה מוחלטת על תנאי ההתקשרות עם תייר המרפא; תייר המרפא אינו משלם תמורה לגורם נוסף מלבד המוסד הרפואי.
<נעה בן שבת: זאת אומרת יש פה התקשרות שהכסף עובר, אין תשלום ישירות לאותו גורם מתווך, יש שליטה מוחלטת של המוסד הרפואי, גם על תנאי ההתקשרות וגם על תוכן הפרסום.
<טל אמיתי-נשרי: אני מבקשת לפני שנציג מקצועי מטעמנו יסביר את הסוגיה בשביל שנבין כולנו על מה אנחנו מדברים.
טלי פלוסקוב: מצוין, בבקשה.
טלי פלוסקוב: רק להציג את עצמך, בבקשה.
<הרבי דיקאנט: שמי הרבי דיקאנט.
טלי פלוסקוב: תפקיד?
<הרבי דיקאנט: כרגע יועץ במשרד הבריאות.
<הרבי דיקאנט: הכוונה זה להתייחס אך ורק לפלטפורמת פרסום, זאת אומרת בית חולים או מוסד רפואי יכול להשתמש בפלטפורמת פרסום אינטרנט באופן ישיר.
<הרבי דיקאנט: זה יכול להיות האתר שלו או חלק מדף בתוך אתרים כלליים והוא בעצם שולט בצורה מלאה על מה הוא מפרסם שם, הוא בעצם מקדם את עצמו, הוא לא נעזר בגורם מתווך.
<הרבי דיקאנט: הכוונה זה להחריג שבצורה כזאת לא יראו פרסום כזה או אחר כתיווך.
<הרבי דיקאנט: בשונה מאתרים שהם לא ישירים ובשליטתו של מוסד רפואי כזה או אחר, שם האחריות היא לאתר עצמו, או בדרך כלל לסוכנים שמפעילים את האתרים האלה.
<הרבי דיקאנט: הכוונה זה להחריג רק את נושא הפרסום שהוא בשליטה מלאה של בית החולים.
טלי פלוסקוב: כן, התייחסויות.
טלי פלוסקוב: מרק, בבקשה.
<מרק כצנלסון: מרק כצנלסון, יו"ר אגודה ישראלית לתיירות מרפא.
<מרק כצנלסון: אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות.
<מרק כצנלסון: קודם כל הנושא של סוכנים אינטרנטיים.
<מרק כצנלסון: הם עדיין סוכנים אינטרנטיים, יש להם עדיין לידים שלא קשורים לבית חולים כזה או ספציפי, חוץ מבית החולים היחידי במדינת ישראל, שזה שיבא, שיודעים לטפל בכל המקרים, אבל עדיין יש תורים ויש ישראלים ולא תמיד יכולים לקבל.
<מרק כצנלסון: הם עדיין צריכים לשלוח את הלִידִים לבתי חולים אחרים או לרפואה פרטית, אחרת אי אפשר לעזור לבן אדם וצריך לעזור לבן אדם.
<מרק כצנלסון: ואני לא מסכים, הם כן מקבלים תמורה, ואם אנחנו רוצים שתיירות המרפא תהיה יעילה ואפקטיבית הם צריכים להיות בדיוק כמו כל סוכן תיירות מרפא.
<מרק כצנלסון: אחרת אתם גם מגבילים אותם.
<נעה בן שבת: אני רק רוצה להבין, אתה אומר שהם מקבלים תמורה, זאת אומרת לא חל עליהם החריג הזה, זאת אומרת החריג שהתייר אינו משלם תמורה לגורם נוסף מלבד המוסד הרפואי, לא - - -
<מרק כצנלסון: במקרה הזה ספציפית, כשהוא מתקשר עם בית חולים ישירות, אז זה כן יכול להיות באמת שהוא לא גובה כסף והוא לא נוגע בכסף.
<מרק כצנלסון: אבל יש מקרים, והם לא מעטים, כאשר הם רואים, וזה יוצא מן הכלל, זה רפואה, אין סטנדרטים, אין משהו ישר, כאשר צריכים לתת עזרה דחופה, הטסה רפואית ובית חולים כזה או ספציפי לא יכול לטפל בזה, הם צריכים להעביר את זה למישהו אחר.
<מרק כצנלסון: והם מתעסקים בזה, הם נאלצים להתעסק בזה.
<טל אמיתי-נשרי: הדוגמה שהבאת היא בדיוק מראה דוגמה שהסעיף לא חל לגביה, מכיוון שלמוסד הרפואי במצב הזה אין שליטה מוחלטת על תנאי ההתקשרות ואין לו שליטה מוחלטת על תוכן הפרסום.
<טל אמיתי-נשרי: אם יש לנו סוכן עצמאי שפשוט פועל באמצעות אתר אינטרנט, הוא לא פטור מרישום.
<טל אמיתי-נשרי: המצב היחיד שבו אנחנו מבקשים פטור מרישום הוא כשיש חברה שהיא לא עוסקת בתיווך, אלא היא עוסקת בפרסום.
<טל אמיתי-נשרי: בית החולים מפרסם את עצמו באמצעותה, אבל יש לו שליטה מוחלטת, גם על תנאי ההתקשרות וגם על תוכן הפרסום וזו לא הדוגמה שאתם מציגים.
<תמי קרני: אני רוצה להסתכל על זה מהיבט אחר.
<תמי קרני: יש כללי פרסום פרסומת באתיקה הרפואית ויש חוק שמדבר על פרסום פרסומת בענייני רפואה.
<תמי קרני: המעקף הזה שאנחנו משחררים ואולי יהיה שימוש בחברות בינלאומיות שתעשינה פרסום שמשדל לקבל טיפול רפואי שאסור לקבל, שמדבר על יתרונות של מערכת או בית חולים מסוים או רופא מסוים על פני רופא אחר, הדברים האלה אסורים לפי חוק ולפי האתיקה במדינת ישראל ואני חוששת שעם ההחרגה הזאת אפשר יהיה להשתמש בחברות זרות ואני כן חושבת שצריך לרשום את החברות האינטרנטיות המפרסמות רפואה ישראלית אצלנו כדי שתהיה שליטה.
<נעה בן שבת: השליטה המוחלטת על תוכן הפרסום שמיוחסת למוסד הרפואי לא מחילה עליו ממילא את כל החובות והאיסורים?
<תמי קרני: היא מחילה את זה על בית החולים שאחראי על כל מה שקורה שם, אבל אם הוא לוקח חברה אינטרנטית שלכאורה אין איתה קשר, זה מאפשר איזה שהיא התחמקות וכניסה.
<תמי קרני: אני רק מעירה - - -
<נעה בן שבת: למרות שאם אין קשר אז ממילא התנאי הזה לא - - -
<תמי קרני: לכאורה, ולכן כן אני חושבת שצריך להיות רישום של כל חברה אינטרנטית שמפרסמת.
<רונן סולומון: גברתי, לדעתי הסעיף הזה זה פשוט לעקוף את החוק ואני גם אסביר.
<רונן סולומון: יש היום שני בתי חולים, ממשלתיים במקרה, שמשתמשים באותן החברות האינטרנטיות, שני בתי החולים הממשלתיים שמשתמשים בחברות אינטרנטיות למיניהן, התייר הרפואי לא רואה את החברה, אלא הוא רואה מולו בפרונט את אתר האינטרנט של בית החולים.
<רונן סולומון: נגיד לשם הדוגמה את איכילוב או את תל השומר, הוא לא רואה אף אחד, הוא חושב שמדברים מולו מתל השומר, הוא בטוח שמדברים איתו מתל השומר, כי זה בשפה רוסית או משהו בסגנון הזה.
<רונן סולומון: זה אתר אינטרנט ברוסית.
<רונן סולומון: בית החולים, כשמגיע תייר בסופו של יום, מתגמל את אותה חברה, הזכיין שהוא בחר בו לתפעל את האתר, בדרך כזו או אחרת, עמלה או תשלום כזה או אחר.
<רונן סולומון: למעשה מה שיהיה כאן, כל בית חולים ייקח איזה שהוא זכיין שמפעיל אתר אינטרנט ואף אחד לא יהיה מפוקח על ידי החוק.
<רונן סולומון: מה עשינו כאן?
<רונן סולומון: עשינו פה חוק נפלא שאף אחד פה לא מפוקח.
<רונן סולומון: כי זה מה שיהיה, זו דרך לעקוף את החוק, דרך נפלאה לעקוף את החוק.
<נעה בן שבת: אני רק רוצה לשאול, אנחנו דיברנו פה על תיירים שדואגים ללינה ושדואגים להעברה ממקום למקום - - -
<רונן סולומון: את בית החולים לא מעניינת הלינה - - -
<נעה בן שבת: סליחה, הסוכנים, לא תיירים.
<רונן סולומון: בית החולים, לא מעניין אותו הלינה של התייר, מעניין אותו הטיפול הרפואי של התייר.
<רונן סולומון: יש מישהו שעושה לו עבודה באינטרנט, הוא פותח לו אתר אינטרנט ברוסית, או בקזחית, לא משנה באיזה שפה, בסינית, בסדר?
<רונן סולומון: מגיע תייר, בטוח שמולו הוא רואה אתר אינטרנט של איכילוב, הוא רואה את זה כתוב בשפה הרוסית, או סינית, או איזה שפה שלא תהיה, הוא בטוח שמולו עומד בית החולים עצמו, בכבודו ובעצמו.
<רונן סולומון: הוא שולח את כל המסמכים הרפואיים, מגיע לישראל לעשות את הטיפול, הכול טוב ויפה, רק בסוף - - -
<נעה בן שבת: אבל הוא שולח את הכול לבית החולים, נכון?
<נעה בן שבת: אין גורם באמצע.
<רונן סולומון: הוא שולח לאתר האינטרנט, הוא לא יודע למי הוא שולח.
<רונן סולומון: האתרים האלה קיימים היום, ברגעים האלה שאנחנו ממש יושבים כאן ומדברים בוועדה האתרים האלה קיימים בשוק.
<רונן סולומון: אלה חברות ישראליות שמתפעלות עבור בית חולים איכילוב ועבור תל השומר את הפלטפורמה הזאת.
<נעה בן שבת: אני עדיין לא מבינה, אין פה - - -
<רונן סולומון: כי אז אנחנו נעקוף את כל החוק.
<נעה בן שבת: סליחה, יכול להיות שאני לא הבנתי את כל מה שהסבירו לי, הסבירו לי שיש פה סוכנים, שהם דואגים לכל הטיפול בתייר המרפא, ומעבירים אותו, פה הוא עושה את הצילומים ושם הוא עושה את הניתוח והוא מתייעץ עם הרופא ומתאמים לו את כל הדברים האלה.
<נעה בן שבת: אתה אומר לא, כל מה שיש לנו זה אתרי אינטרנט ואתרי אינטרנט שכתוב עליהם 'בית החולים שיבא' או - - -
<רונן סולומון: נעה, נעה, אני מסביר.
טלי פלוסקוב: רבותיי, זה מאוד קשה.
<נעה בן שבת: אני רוצה להבין על מה אנחנו מדברים, אם אנחנו בדבר הזה, בהתייחסות לפלטפורמה האינטרנטית אנחנו פוטרים את כולם, אז יכול להיות שאני לא הבנתי נכון את השוק.
<רונן סולומון: אני אסביר.
<נעה בן שבת: מהו השוק?
<נעה בן שבת: בשוק שמצא ביטוי בקוד האתי, הוא לא דומה למה שאתה מדבר, הוא לא פלטפורמה אינטרנטית.
<רונן סולומון: אז אני אסביר, זה יהיה בקצרה.
טלי פלוסקוב: אחד אחד, בבקשה.
טלי פלוסקוב: זה מאוד חשוב, רבותיי, מה שאנחנו אומרים זה היסוד לחקיקה הזו ולכן אנחנו צריכים להבין את זה עד הסוף, אז אחד אחד אני אתן לכל אחד להתייחס כדי שהיועצת המשפטית גם תדע לנתח את זה נכון.
<רונן סולומון: אני אתן דוגמה מעולם אחר, עולם של נגיד, נאמר פה הנושא של הבוקינג, אני אתן דוגמה שאני רוצה להזמין חופשה בחו"ל.
<רונן סולומון: אני יכול ללכת לסוכן נסיעות, שהוא יסדר לי את הכול, מי אוסף אותי בשדה התעופה, מי לוקח אותי לבית החולים, מי עושה לי את הכול, את כל הפרוצדורה, סוכן הנסיעות ידאג לי, יחכה לי מישהו עם שלט בשדה התעופה, יסיע אותי לבית מלון, ייקח אותי לטיול ברחבי אותה מדינה בחו"ל והכול, ידאג לבית מלון, להסעות, ללינה, לאוכל, לכול.
<רונן סולומון: לעומת זאת אני יכול להיכנס לבד לבוקינג, להזמין בית מלון, להזמין טיסה לבד באינטרנט, הכול יהיה דרך האינטרנט.
<רונן סולומון: הבוקינג עצמו ישלם בחזרה אחר כך מן הסתם, בשרשור, לבית המלון, ישלם לחברת התעופה.
<רונן סולומון: אם אתם עושים את זה דרך כל מיני איסתא למיניהם, מן הסתם חברת התעופה תתגמל אותה וכו'.
<רונן סולומון: אז נכון שאף אחד לא דואג לי, אם אני מזמין לבד, אף אחד לא דואג לי, אין איזה מישהו שמלווה אותי או סוכן.
<רונן סולומון: אותו דבר יהיה גם בחוק הזה, כלומר אם אני פותח אתר אינטרנט שלשם העניין תל השומר או איכילוב, זה יהיה בשפה הסינית או בשפה הרוסית או בשפה הקזחית, לא משנה כרגע באיזה שפה, הבן אדם יבוא וייכנס לאינטרנט, יעשה גוגל, ימצא מה שימצא, ישלח את כל המסמכים הרפואיים, אפשר לעשות ב-attach file, יבוא ויקבל הצעת מחיר דרך האינטרנט והכול נפלא.
<רונן סולומון: מי שמתפעל את כל האופרציה הזו זה לא איכילוב וזה לא תל השומר, זו חברה, לרוב חברה ישראלית שעושה את זה.
<רונן סולומון: חברה לתיירות רפואית שהחליטה להיות זכיין, יש מכרזים קיימים שנעשים בבתי החולים ואותה החברה שזכתה עושה את זה, היא לא אומרת 'אני חברה כזאת וכזאת', היא אומרת 'אני איכילוב'.
<רונן סולומון: ככה זה גם מופיע באתר והיא מתוגמלת בעמלה, כלומר עכשיו ייצא שכל בית חולים - - -
טלי פלוסקוב: היא זכיינית.
<רונן סולומון: היא זכיינית, כל בית חולים, יש פה בערך 30 בתי חולים בישראל, הם יעשו תחפושת, 30 בתי חולים יעשו תחפושת, 30 בתי חולים בישראל יעשו תחפושת, ייקחו חברת אתר אינטרנט כזאת, יהפכו אותה לזכיין, קבלן משנה - - -
<נעה בן שבת: אבל מה זה משנה אם אני - - -
<רונן סולומון: אז לא יהיה חוק, אז למה אנחנו דנים על החוק?
<נעה בן שבת: אבל, סליחה, אני רק רוצה לשאול שוב.
<נעה בן שבת: אם אני הבנתי נכון המטרה של הצעת החוק היא פה להסדיר את הנושא של התיווך.
<נעה בן שבת: אם בית החולים עושה את זה, לא in house, אלא הוא מתקשר עם איזה גורם שהוא בעצמו רק עושה בשבילם את אתר האינטרנט, אז מה העניין?
<נעה בן שבת: מה זה משנה אם אנשי המחשוב נמצאים אצלי או - - -
עודד פורר: זה לא מדויק, גברתי.
<רונן סולומון: כשהחברה המתווכת צריכה משהו שבית החולים לא יודע לעשות - - -
<נעה בן שבת: אני לא מבינה, איך זה - - - למטרות?
<נעה בן שבת: סליחה - - -
טלי פלוסקוב: אדוני, קודם כל זה לא יילך ככה.
טלי פלוסקוב: קודם כל, לא ישמעו, לא אותך ולא את היועצת המשפטית לפרוטוקול, שתיים, אנחנו לא מצליחים להבין.
עודד פורר: חברי כנסת יכולים גם להשתתף?
טלי פלוסקוב: בוודאי, חברי כנסת גם יכולים להשתתף, אני רואה את היד שלך.
טלי פלוסקוב: דקה, אני רוצה שהיא - - -
<נעה בן שבת: רק אני רוצה גם לשאול, אנחנו פה מגבילים את העיסוק, זה צריך להיות ברור.
<נעה בן שבת: אנחנו מגבילים את העיסוק והשאלה האם יש פה עילה להגביל את העיסוק לכל מיני פלטפורמות אינטרנטיות?
<נעה בן שבת: התקשרות שהיא בעצם התקשרות של בית החולים, אתה אומר, לא כסוכן, לא כסוכנות - - -
עודד פורר: העניין הוא, עניינה של הצעת החוק הזו, אגב, אני לא יודע, אין לי פה עמדה, כי זה נושא שהוא לא כל כך מוכר לנו - - -
טלי פלוסקוב: אנחנו לומדים אותו.
עודד פורר: אני אומר ליועצת המשפטית, עניינה של הצעת החוק הוא לא רק תיווך, עניינה הוא גם פיקוח על היקף התיירות הרפואית שנכנסת לתוך בתי החולים.
<נעה בן שבת: בפרק הזה של הסוכנות.
עודד פורר: אבל ברגע, לפחות למיטב הבנתי, אם אנחנו מחריגים גורמים אינטרנטיים, לצורך העניין, מהעניין הזה, אז בעצם מה שיעבור דרכם, אין עליו פיקוח.
טלי פלוסקוב: אינטרנט זה גם בן אדם.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אחרי האינטרנט עומד אדם, עומדת חברה, זה לא אומר שזה מהאוויר פתאום בא.
עודד פורר: הוא לא יהיה כפוף - - -
<נעה בן שבת: יש את הפרק של המוסדות הרפואיים והפרק של המוסדות הרפואיים שואל מי תיירי המרפא שטיפלת בהם וכמה הוצאת בקשר לטיפול בהם, אבל זה לא קשור לשאלת הפיקוח במוסדות הרפואיים.
<נעה בן שבת: פה השאלה היא עד כמה אנחנו - - -
טלי פלוסקוב: אני באמת רוצה לשמוע את משרד הבריאות, כי אם אנחנו מבינים שהאינטרנט זה לא אוויר, מישהו עומד מאחורי זה, אז למה אנחנו מחריגים את האינטרנט?
<טל אמיתי-נשרי: אני אסביר.
<טל אמיתי-נשרי: קודם כל יש הבדל בין אדם עצמאי שעומד מאחורי אתר האינטרנט או בית חולים שעומד מאחורי אתר האינטרנט, כשבעצם החברה האינטרנטית נותנת לו רק תשתית פרסום, היא נותנת לו תשתית טכנית, היא לא מעורבת בשאלת התיווך.
<טל אמיתי-נשרי: עכשיו, לחששות, גם של הר"י וגם של איגוד לשכות המסחר, כשאנחנו אומרים שהאדם הזה לא צריך להירשם כסוכן זה עדיין לא אומר שאין שום פיקוח על שום דבר, כי מי שעומד פה עכשיו ונתון לפיקוח הוא המוסד הרפואי, שהוא אחראי על תוכן הפרסום שלו, הוא אחראי מכוח כל ההוראות האתיות שחלות עליו וזה ממשיך להתקיים.
<טל אמיתי-נשרי: אנחנו בסך הכול מבקשים להחריג, תחשבו על מצב שבו לבית חולים יש מחלקה מחשובית, שעושה עבורו את הפרסום באינטרנט ועכשיו אנחנו אומרים, אוקיי, כשבית החולים מבקש לא להשאיר את המחלקה המחשובית in house אלא לעשות את זה בסוג של אאוט סורסינג אז אנחנו נחייב את החברה הזאת עכשיו להירשם כסוכנות תיירות מרפא.
<טל אמיתי-נשרי: זה מופרך.
<טל אמיתי-נשרי: יש גם חברות בינלאומיות שמשמשות כפלטפורמות שיווק ולא שום דבר מעבר לזה והן לא עוסקות בתיווך לעניין תיירות מרפא, זאת אומרת שהן לא גורם פה שנכנס לשאלת ההפניה, לאיזה מוסד, מה מתאים לאדם הזה, כל הדברים שבגללם חשבנו שנכון להסדיר את כל הנושא של הסוכנים.
<טל אמיתי-נשרי: החברות הללו בכלל לא נכנסות לזירה הזו.
טלי פלוסקוב: האם ההסבר הזה סיפק אותך?
<רונן סולומון: לא, זה נשמע כאילו שבן אדם מזמין חופשה ביוון והוא מתלבט אם הוא לוקח את הילטון או קרלטון.
<רונן סולומון: הוא מתלבט, הוא לא יודע.
<רונן סולומון: חבר'ה, אנחנו מדברים פה - - -
<טל אמיתי-נשרי: הוא פשוט פונה ישירות למוסד הרפואי, זאת הנקודה.
<רונן סולומון: רגע, רגע, אדם שצריך לעשות ניתוח כזה או אחר בדרך כלל יודע לאיפה הוא הולך, או שהסוכן - - - אמרתי, נסו לדמיין עולם של סוכני נסיעות, אולי זה יותר קל, או שיושב סוכן ומסביר לו את כל הפרוצדורה, את כל ההליך הרפואי, לאיזה מוסד הוא מגיע, איך הוא מגיע, מה הוא עובר, איזה טיפולים הוא צריך לעבור לפני, אחרי וכו'.
<רונן סולומון: זו פרוצדורה אחת.
טלי פלוסקוב: ובן אדם בוחר דווקא לבחור בדרך הזאת, אבל הוא יכול היה לבחור גם בדרך אחרת.
<רונן סולומון: נכון, בן אדם קם בבוקר, הוא מחליט לחסוך את העלויות של הסוכן, או אפילו שהוא קיבל הצעה מסוכן והוא אומר אוקיי, אני מרכיב את החבילה לבד, הבנתי, תודה רבה לסוכן, אני אבנה את זה לבד.
טלי פלוסקוב: אוקיי, קורה.
<רונן סולומון: כן, קורה, כמו שעושים בבוקינג.
<רונן סולומון: אני נכנס לאתר אינטרנט, לצורך העניין של איכילוב, שולח שם את כל המסמכים הרפואיים ואומר 'רוצה אני לעבור ניתוח לב פתוח', נגיד, שולחים לו בחזרה הצעת מחיר, אומרים לו 'תבוא לישראל' ביום כזה וכזה, והוא מגיע.
<רונן סולומון: מי שמתפעל פה את הכול זו אותה חברה שהייתה לפני כן סוכן.
טלי פלוסקוב: רגע, אבל מה נשאר לטפל?
טלי פלוסקוב: אם בן אדם כבר עשה את הכול לבד, מה נשאר לטפל?
<רונן סולומון: עוד פעם, הטיפול עצמו, ברגע שהבן אדם אומר, אוקיי, רק על הפרוצדורה של הניתוח סע לשלום, אם אני צריך עכשיו מעבר לזה, לעשות עוד בדיקות, הוא אומר 'רגע, תמתין, זה כבר החברה השנייה שתעשה לך' - - -
טלי פלוסקוב: אז עוד פעם הוא חוזר לסוכנים.
<רונן סולומון: לא, אבל זו אותה חברה, זו חברה בשתי תחפושות שיהיו לה.
<רונן סולומון: חברה אחת תבוא ותגיד, אוקיי, אני כביכול תחת התחפושת של בית החולים, למעשה אני לא חברה, אני בלי רישיון, אני רק המתווך, בית החולים מתגמל אותי ואז אני מתפעל לו את כל אתר האינטרנט - - -
טלי פלוסקוב: אני מצטערת, אבל אני רואה בחברה שבעצם דואגת לדברים אחרים גם, שוב, כמתווך.
טלי פלוסקוב: אוקיי, אתה עשית הסכם עם בית החולים, אז ניתוח אתה עושה בקשר ישיר, בוא נגיד ככה, אבל כל הדברים מסביב, אתה עדיין מקבל שירות של הסוכן, זה מה שהצגת כרגע.
<טל אמיתי-נשרי: אני מבקשת לענות.
<רונן סולומון: אם היא תצטרך את הסוכן, לא תמיד אתה צריך סוכן, לפעמים אתה תבוא ותעשה את זה בלי הסוכן.
טלי פלוסקוב: אם אתה מסתדר לבד אז אתה לא צריך את הסוכן.
טלי פלוסקוב: הכול, אתה יכול להזמין מלון לבד, אתה יכול - - -
<רונן סולומון: נכון, אם אתה יכול להסתדר לבד אז אתה עושה את הכול לבד.
טלי פלוסקוב: אז אנחנו לא מדברים על זה.
טלי פלוסקוב: זה לא מעניין אותנו.
<רונן סולומון: אז מה שיהיה, אז כל בית חולים, אני מסביר עוד פעם, כדי לעקוף את החוק, כדי שלא יהיה לו מצב שהוא צריך עכשיו לעבוד מול סוכנים עם רישיונות ולהתחיל לדווח וכדומה, הוא יתקשר, כי זה כבר היום, יש שני בתי חולים שעובדים על זה חזק, אפילו שלושה - - -
טלי פלוסקוב: התקשרות ישירה, הכוונה?
<רונן סולומון: כן, בתי חולים ממשלתיים, ככה הם עובדים.
<רונן סולומון: יבוא בית חולים, יש בערך 30 בישראל, פלוס מינוס, כל אחד כזה ייקח את אותו קבלן המשנה שיטפל לו באתר האינטרנט ואז אין פה למעשה שום דבר, אין פה חוק.
<רונן סולומון: כל הסוכנים לא יעבדו, כי אי אפשר לעבוד ככה, שהמתחרה זה אינטרנט, לא יעזור כלום, המתחרה שלך זה חברת אינטרנט שהיא מתחרה בך והיא תבצע - - -
טלי פלוסקוב: שוב פעם, אני לא קוראת לזה ככה, זה לא חברת אינטרנט - - -
<רונן סולומון: זה חברת אינטרנט.
טלי פלוסקוב: שוב פעם, זה מישהו שמתעסק במכירה.
טלי פלוסקוב: סליחה, זה אותו דבר, הוא פשוט עושה שירות אחר, אבל הוא אותו ספק, הוא לא סוגר לך הסכם עם בית חולים, כן, אבל הוא דואג לכל ה - - -
<רונן סולומון: הוא עושה את הכול.
טלי פלוסקוב: אני לא רואה אינטרנט כאוויר, אני רואה בו ספק לצורך העניין.
<רונן סולומון: לא, כשאני שלחתי את זה לחברת האינטרנט, היא מחזירה לי מחיר, איך היא קובעת את המחיר?
<רונן סולומון: סתם כך כי בא לה?