GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קטלין פרדריך: פה אתם רואים את שיעור הסוכרת שאינה מאובחנת.
<קטלין פרדריך: הבעיה היותר גדולה זה איזון סוכרת וזה פחות טוב אצל הערבים מאשר אצל היהודים.
<קטלין פרדריך: זה לא בגלל שהם לא מקבלים תרופות מתאימות.
<קטלין פרדריך: הם מקבלים אינסולין כמו יהודים ואפילו יותר.
<קטלין פרדריך: יש עוד גורמים כמו תזונה שמאוד משפיעים.
<קטלין פרדריך: במחקרים מצאנו שחצי מערבים עם סוכרת לא ביקרו מעולם אצל דיאטנית ולא קיבלו ייעוץ תזונתי מדיאטנית.
<קטלין פרדריך: עוד שליש מהחולים לא קיבלו בשנה האחרונה אפילו שיש איזון.
<רונית אנדוולט: רק שליש מהחולים ראו דיאטנית בשנה האחרונה.
<רונית אנדוולט: זאת אומרת, הם בכלל לא נמצאים במעקב תזונתי.
<קריאה: כי אין דיאטניות דוברת השפה הערבית.
<רונית אנדוולט: יש אבל לא מספיק.
מירב בן ארי: תכף נעסוק בזה.
<קטלין פרדריך: אנחנו עשינו התערבות עם חולי סוכרת בעלי איזון גרוע מאוד.
<קטלין פרדריך: רק עם ארבעה מפגשים עם דיאטנית ראינו ממש שיש שיפור.
<קטלין פרדריך: זה נשאר גם שישה חודשים לאחר ההתערבות.
<קטלין פרדריך: אנחנו יודעים שהשמנה מקדימה את הסוכרת.
<קטלין פרדריך: פה ההבדלים הגדולים בין יהודים לערבים מתחילים אחרי גיל 35.
<קטלין פרדריך: 10 שנים אחרי זה אנחנו רואים גם כן הבדלים גדולים בשיעורי סוכרת בין ערבים ליהודים.
מירב בן ארי: לפני כן זה היה רק נשים מעל גיל 35?
<קטלין פרדריך: כן, פה ראינו את ההבדלים הגדולים.
<רונית אנדוולט: אנחנו רואים בכלל השמנה בנשים ערביות פי שניים מהאוכלוסייה ולכן סוכרת יותר שכיחה.
מירב בן ארי: ברור, כי השמנה באה לפני סוכר.
<קטלין פרדריך: השמנה מרכזית, שזה בעיקר בבטן, גם כן יש שיעור גבוה אצל נשים ערביות.
<קטלין פרדריך: בשקף הזה נראה לכם מודל של תכנית התערבות אינטנסיבית שמכוונת להשיג אורח חיים פעיל וירידה במשקל על-ידי ייעוץ תזונתי ופעילות גופנית.
<קטלין פרדריך: התכנית הופעלה במשך שנה במדגם של נשים ערביות מהמשולש אשר סבלו מהשמנה.
מירב בן ארי: זאת התערבות מיוחדת שעשיתם בוואדי ערה כדי לבחון.
<קטלין פרדריך: כן.
<קטלין פרדריך: ניתן לראות מהשקף מימין שבהתחלה אחוז מאוד קטן מהנשים הערביות היו עושות פעילות גופנית מספקת, בערך 6%.
<קטלין פרדריך: אבל אחרי שנה של התערבות, הנשים בהתערבות האינטנסיבית, רבע מהן הגיעו ליעד בפעילות הגופנית.
<קטלין פרדריך: אחרי 6 חודשים רבע הגיעו ליעד ירידה במשקל ושמרו את זה עד שנה.
<קטלין פרדריך: בשקף הזה אפשר לראות שגם כן היתה התערבות מתונה.
<קטלין פרדריך: ההתערבות המתונה זה לא היה מספיקה כדי להציג ירידה במשקל.
<קטלין פרדריך: גם זה לא עזר לשפר את ערכי הגלוקוז בדם או שומנים בדם.
<קטלין פרדריך: לעומת זאת ההתערבות האינטנסיבית, שזה בקו הירוק, חל שיפור מאוד טוב.
מירב בן ארי: גם אצל הילדים.
<קטלין פרדריך: גם היה שיפור במדדי איכות חיים בקרב הנשים בהתערבות האינטנסיבית וגם חלה ירידה במשקל של ילדיהם.
<קטלין פרדריך: אני רוצה להגיד מה היה המחיר של ההתערבות.
<קטלין פרדריך: הנשים השתתפו בתכנית במשך שנה.
<קטלין פרדריך: זה היה 8 שעות דיאטנית, 2 שעות מאמן כושר ו-66 שעות מזכירות.
<קטלין פרדריך: זה היה פעמיים בשבוע אבל זה היה קבוצתי.
<קטלין פרדריך: זה היה פעמיים בשבוע מאמן כושר, פעם דיאטנית אישית ופעם סדנה תזונתית.
<רונית אנדוולט: התערבות מאוד אינטנסיבית יחסית למה שקורה היום.
<רונית אנדוולט: זאת התכנית של ואדה ערה.
מירב בן ארי: רונית, אני רוצה להבין.
מירב בן ארי: התכנית הזאת היא תכנית רק של משרד הבריאות?
<רונית אנדוולט: זאת היתה תכנית של קופת החולים הכללית.
<רונית אנדוולט: רצו להראות שבעצם, התערבות אינטנסיבית עובדת גם במגזר הערבי.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יכולה לרסן את עצמי.
עאידה תומא סלימאן: זאת פעם שנייה שאני שומעת.
עאידה תומא סלימאן: הוכחנו שאפשר לעשות שינוי באוכלוסייה הערבית, אמרת בהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו את אומרת: התערבות אינטנסיבית, כאילו האוכלוסייה הערבית היא מחוץ לכל שינוי.
מירב בן ארי: ההתערבות האינטנסיבית היא בכל אוכלוסייה.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על צורת הביטוי, גברתי היושבת ראש.
עאידה תומא סלימאן: זה מקומם פשוט.
עאידה תומא סלימאן: אם התפיסה היא, שצריך מחקר להוכיח שאכן שינוי עלול לקרות בתוך האוכלוסייה הערבית, זה מעיד על תפיסה מוטעית לגמרי.
<רונית אנדוולט: אבל עושים את זה גם באוכלוסייה היהודית.
עאידה תומא סלימאן: לא לזלזל בהערה.
מירב בן ארי: אני אסביר לכם איך זה יעבוד.
מירב בן ארי: היחידים שמעירים בקריאות ביניים זה חברי הכנסת.
מירב בן ארי: כל אחד יהיה לו את הזמן שלו להתייחס, אני מבטיחה.
מירב בן ארי: תבהירי לחברת הכנסת לגבי ההערה שלה.
<רונית אנדוולט: קודם כל, תודה על ההתייחסות שלך.
<רונית אנדוולט: אנחנו לא אומרים שהחברה הערבית שונה מהיהודית במובן הזה.
<רונית אנדוולט: אנחנו אומרים שהתערבות אינטנסיבית עובדת.
<רונית אנדוולט: אם הובנתי לא נכון, אז קחי את דברי כמו שאני אומרת אותם.
מירב בן ארי: כל תכנית התערבות אינטנסיבית בחברה יהודית או ערבית היא חשובה והיא תעבוד.
<רונית אנדוולט: בכל חברה צריך לעשות התערבות אינטנסיבית, בטח בחולי סוכרת, כי זאת אוכלוסייה עם תחלואה מורכבת ועם דפוסי התנהגות קבועים וקשה לשנות דפוסי התנהגות.
<רונית אנדוולט: אנחנו יודעים את זה בכל אוכלוסייה.
<רונית אנדוולט: רק רצינו להראות שכשעושים התערבות אינטנסיבית זה עובד.
מירב בן ארי: נכון, אבל זה עובד בכל מקום, גם אצל חרדים, גם אצל חילונים, זה לא משנה.
מירב בן ארי: ברגע שיש בעיה באוכלוסייה מסוימת צריך לטפל בה.
<רונית אנדוולט: נכון.
<רונית אנדוולט: הדגש היה על האינטנסיביות של ההתערבות ולא סוג האוכלוסייה.
<רונית אנדוולט: אם הובנתי לא נכון אז אני מתקנת.
<רונית אנדוולט: אנחנו רוצים להראות את הנתונים של רשם הסוכרת, כי מה שהוצג כאן זה תכנית מאוד ספציפית באזור מסוים.
<רונית אנדוולט: אנחנו רוצים להראות את גודל המצוקה ואת גול הצמיחה של התחלואה.
<רונית אנדוולט: את זה חשוב לנו מאוד להראות.
<רונית אנדוולט: דוקטור ענבל צוקר מהמלב"ם, תציג את הנתונים.
<ענבר צוקר: חשוב להגיד שיש לנו רשם לאומי לסוכרת שמקבל דוח אחת לשנה מכל קופות החולים על כל החולים שעונים לקריטריונים של חולי סוכרת.
<ענבר צוקר: מדובר ברשם שהוא עם תעודת זהות מוצפנת, כך שאנחנו מקבלים דוח פרטני על כל חולה.
<ענבר צוקר: שוב, יש פה את הנקודה, שבגלל המגבלה של זיהוי הלאום בקופות, אין לנו נתונים פרטניים, למרות שתיאורטית היו יכולים להיות לנו.
<ענבר צוקר: לכן הזיהוי של האוכלוסייה הערבית הוא רק לפי יישוב מגורים.
<ענבר צוקר: יוצא שאנחנו בעצם מזהים רק את הערבים שגרים ביישובים ערביים בלבד.
<ענבר צוקר: כשליש מהאוכלוסייה הערבית חיה בערים מעורבות ואז הם לא מזוהים לנו ואנחנו לא יכולים להבדיל בין ערבי שגר בעיר לערבי שגר בכפר.
<ענבר צוקר: ממה שאנחנו רואים כאן, ביישובים הערביים, שיעור הימצאות הסוכרת הוא ב-40% יותר גבוה משיעורי הימצאות הסוכרת ביישובים היהודים.
<ענבר צוקר: אנחנו רואים את ההבדלים האלה בכל קבוצת גיל, במיוחד מגילאי 35 ומעלה, שזה יותר סוכרת סוג 2 שקשורה בהשמנה.
<ענבר צוקר: בנוסף, חולי הסוכרת הערביים, כפי שכבר צוין, הם צעירים יותר.
<ענבר צוקר: חלק מזה נובע מכך שהסוכרת מופיעה אצלם מוקדם יותר.
<ענבר צוקר: שיעורי ההשמנה בקרב חולי הסוכרת הם גבוהים יותר באוכלוסייה הערבית מול האוכלוסייה היהודית.
<ענבר צוקר: זה משפיע, בין השאר, על איזון הסוכרת, כפי שנראה בשקפים הבאים.
<ענבר צוקר: אחוז החולים שיש להם סוכרת שהיא מאוד לא מאוזנת, כשהסף נקבע כ-9 מיליגרם אחוז של המוגלובין הוא גבוה יותר.
<ענבר צוקר: שוב, ההבדלים האלה מופיעים בכל קבוצת גיל.
<ענבר צוקר: גם הגילאים הצעירים, שבהם ההשפעה על כל ההופעה של סיבוכי סוכרת היא הכי משמעותית.
<ענבר צוקר: באופן אופקי, אחוז הסוכרת המאוזנת הוא הרבה יותר נמוך באוכלוסייה הערבית.
<רונית אנדוולט: אנחנו רוצים להציג את הנתונים באשר למה שאנחנו עושים מבחינת בקרה ותכניות לאומיות, כי זה חלק ממטרת הדיון.
<רונית אנדוולט: זאת בדיקה שנעשתה מול הלמ"ס, כמה בעצם מקבלים הדרכה תזונתית מדיאטנית?
<רונית אנדוולט: אנחנו רואים שזה מעט מאוד יחסית.
<רונית אנדוולט: אתם יודעים שנותנים כסף לקופות החולים כדי שיעשו קבוצות לטיפול בסוכרת ובהשמנת יתר.
<רונית אנדוולט: אנחנו יכולים לראות שיחסית, האוכלוסייה שמגיעה לקבוצות האלה היא בעיקר משתייכת למעמד סוציו-אקונומי הבינוני והגבוה והרבה פחות למצב הסוציו-אקונומי הנמוך.
<רונית אנדוולט: מעניין שדווקא האוכלוסייה הערבית מתמידה בטיפול הרבה יותר.
<רונית אנדוולט: זה יתרון מאוד גדול, כשכבר יש קבוצות וכבר מגיעים, אז ההתמדה יותר גבוהה.
<רונית אנדוולט: רגדה, תציג את התכנית של משרד הבריאות.
<רונית אנדוולט: יש תכנית לאומית לטיפול באתגרים הבריאותיים של האוכלוסייה הערבית.
<רונית אנדוולט: אחד הנושאים המרכזיים שהולכים לדון בו זה נושא הסוכרת.
<רגדה בראקט: אני מאגף התזונה.
<רגדה בראקט: התכנית היא תכנית לאומית יחד עם הממשלה.
<רגדה בראקט: התכנית מכוונת לבריאות האוכלוסייה הערבית על כל הרבדים.
<רגדה בראקט: אחד הדברים שהתכנית מכוונת עליה היא סוכרת, תזונה והשמנה.
עאידה תומא סלימאן: זאת תכנית שאתם מפתחים עכשיו.
<רגדה בראקט: נכון.
<רגדה בראקט: ביום חמישי זה המפגש הראשון מכוון סוכרת השמנה.
<רגדה בראקט: אנחנו ממש בהתחלה.
<רגדה בראקט: אני לא מרכזת התכנית.
<רגדה בראקט: התכנית מרוכזת על-ידי דוקטור שלומית אבני שלא נוכחת היום.
<רגדה בראקט: מה אנחנו עושים באגף?
<רגדה בראקט: אני בעצמי בתפקיד חדש במשרד כשנה באגף לתזונה תחת פרופסור אנדוולט.
<רגדה בראקט: עשינו מיפוי לצרכים בתוך האוכלוסייה הערבית ממוקדים בסוכרת והשמנה.
<רגדה בראקט: עשינו שיתופי פעולה גם באופן עקרוני מבחינת יצירת שיתופים עם השטח, עם אנשי מפתח בתוך החברה, כדי לקדם את הנושא ולפעול בכל מיני רבדים: קופות חולים, בתי חולים.
<רגדה בראקט: יחד עם עמותות וקולגות וחברים, שאני רואה שהם גם נמצאים נכון להיום.
<רגדה בראקט: מבחינת נתונים.
<רגדה בראקט: ברשותכם, אני רק רוצה להראות את גודל הבעיה מבחינה תזונתית.
<רגדה בראקט: זה לגבי בני נוער והעיגול מראה את בני נוער מהאוכלוסייה הערבית.
<רגדה בראקט: אפשר לראות שמבחינת שתייה ממותקת, בני הנוער מגיעים לממוצע של 50% של שתייה, כשהחברים שלהם באוכלוסייה היהודית מגיעים לסביבות ה-25%.
<רגדה בראקט: אנחנו כמעט עוקפים אותם פי שניים.
<רגדה בראקט: אם אנחנו מסתכלים באוכלוסייה המבוגרת בתדירות השבועית, אנחנו גם יכולים לראות את האחוזים הגבוהים שלנו ממוקמים בתדירות השבועית לגבי צריכת משקאות ממותקים ובאוכלוסייה היהודית אפילו האחוז הגבוה לא צורכים פר שבוע.
<רגדה בראקט: מבחינת פעילות בקרב האוכלוסייה הערבית לבני נוער.
<רגדה בראקט: בני הנוער אצלנו פחות פעילים בהשוואה לאוכלוסייה היהודית.
<רגדה בראקט: אפשר לראות את זה בנתונים מבחינת האחוזים.
<רגדה בראקט: באופן עקרוני, תכניות שגם רצות וגם רצו קודם.
<רגדה בראקט: בסקר בשירות בריאות השן לתלמיד מ-2007, באוכלוסייה הערבית רק 14% מתוך התלמידים היו חופשיים מעששת ולעומתם 50% מהאוכלוסייה היהודית.
<רגדה בראקט: אנחנו אוכלוסייה הטרוגנית.
<רגדה בראקט: אם נסתכל פר אזור, למשל, לגבי רהט, 90% בתכנית התערבות בטיפת חלב לבריאות השן, היו בסכנה גבוהה לעששת בשיניים לגבי יהודים כשהתזונה היתה המקור העיקרי לבעיה.
<רגדה בראקט: תחומי הפעולה מתחלקים לשניים.
<רגדה בראקט: משרדית, מבחינה אסטרטגית, אנחנו לוקחים חלק בוועדות, עדכון הנגשת מידע לאוכלוסיית אנשי מקצוע דרך עבודה משותפת עם הפורום לעמותת עתיד.
<רגדה בראקט: יושב פה הקולגה שלי בוועדה, ד"ר נועה זידן.
<רגדה בראקט: הנגשת מידע תזונתי, אם זה באתר המשרד, אם זה בפייסבוק שהוקם בשפה הערבית.
<רגדה בראקט: נכון להיום אני עורכת האתר.
<רגדה בראקט: הוא עלה לפני מספר ימים בשפה הערבית שמכוון לאוכלוסייה בליווי תכניות לאומיות החל מהגיל הרך עד הגיל המבוגר.
<רגדה בראקט: אנחנו מנסים גם להתאים תרבותית וגם מבחינת שפה.
מירב בן ארי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושבת ראש.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, דווקא הייתי רוצה להמשיך את הדיון, זה דיון מאוד מעניין.
עאידה תומא סלימאן: לפני זה גם קיימתי דיון אצלי בוועדה בנושאים שקשורים לבריאות נשים ועלה הנושא של סוכרת בצורה מאוד ברורה.
עאידה תומא סלימאן: גם משרד הבריאות עצמם אמרו שאולי זה לא מכסה את גודל התופעה באמת.
עאידה תומא סלימאן: רואים שהנשים הערביות הן הקבוצה שהכי נפגעת, או, הכי סובלת מהתופעה או מהמחלה.
עאידה תומא סלימאן: זה מחייב פעילות מאוד אינטנסיבית ואני יודעת שיש.
עאידה תומא סלימאן: קודם התקוממתי לא במקרה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלפעמים אנחנו לא מודעים לדברים שחוזרים עליהם וכן אומרים משהו.
עאידה תומא סלימאן: ידוע שכל התערבות אינטנסיבית בכל חברה כן עושה שינוי לטוב ולרע.
עאידה תומא סלימאן: אין החברה הערבית יוצאת מן הכלל.
עאידה תומא סלימאן: להדגיש כאילו היה צריך מחקר כדי להבין את זה, אני חושבת שזה מעיד על אחת הסיבות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלא מוצא חן בעיניי חלק מה שאני אומרת, אבל אני בכל זאת אומר, כי לפעמים צריך לקלוט איך הדברים שלנו נופלים על האוזן של האחר ולא רק איך אנחנו מתכוונים להגיד אותם.
עאידה תומא סלימאן: מבחינה זאת, אני חושבת שחלק גדול מהבעיה הוא בהרגלי אכילה אבל הוא גם כן קשור במצב הסוציו-אקונומי של האוכלוסייה הערבית ובמיוחד של הנשים הערביות.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אנחנו מסתכלים ורואים את המחירים של האוכל הבריא, שיכול באמת לחסוך מאיתנו את הבעיה הזאת ומסתכלים על המחירים של האוכל שיכול להוביל אותנו בקלות לבעיה, אנחנו מבינים למה באוכלוסייה הערבית הבעיה הזאת יותר רווחת ומבינים למה אצל הנשים, שגם הן נמצאות במעגלי העוני הרבה יותר מגברים, אפילו בתוך האוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם כן אי-אפשר להתעלם מהעובדה, כאשר מדברים על פעילות גופנית, להסתכל מה המצב שלנו בכפרים ובערים הערביות ואיפה אפשר לעשות.
מירב בן ארי: איפה אפשר לעשות ריצת בוקר.
עאידה תומא סלימאן: אפילו ללכת ברחוב באזורים מוארים שאנשים יעשו בהם התעמלות או הליכה בצורה יותר בטוחה.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שאי-אפשר להתעלם ממנו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מקבלת את ההערה שאי-אפשר לזהות בין ערבי שגר בכפר או ערבי שגר בעיר בגלל ששליש מהאוכלוסייה נמצאים בערים מעורבות.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר יש ערים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לעשות השוואה בין כפרים ערביים לבין ערים ערביות כמו נצרת, אום אל פאחם, שפרעם.
<קריאה: את צודקת רק חבל שאי אפשר לזהות גם את אלה שגרים בערים מעורבות.
עאידה תומא סלימאן: זה נכון, כי בעיניי הנגשת הדרכים שאפשר להתמודד עם הבעיה והמצב הסוציו-אקונומי אצל חלק מאלה שגרים בערים מעורבות, יעדכן אותנו וייתן לנו להבין את התופעה יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאפשר לבקש.
עאידה תומא סלימאן: למשל, אני באה מהעיר עכו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהעיר עכו ונצרת – במקור אני מנצרת והיום אני גרה בעכו – שתי הערים האלה יש בהן אחוז ההשמנה הכי גבוה בין הנוער.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה צירוף קטלני במקרה הזה, מקווה שלא.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שכשנבדוק בתוך האוכלוסייה של עכו, נראה שבתוך האוכלוסייה הערבית ובתוך חלק מהאוכלוסיות היהודיות ממעמד סוציו-אקונומיות נמוך, התופעה היא יותר גבוהה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמודעות היא חשובה אבל בלי מערך שלם של שינוי התשתיות בתוך האוכלוסייה ועבודה לשינוי, אולי סובסידיה לאוכל בריא.
מירב בן ארי: אנחנו מתעסקים בסבסוד של הלחם המלא כמעט שנתיים.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת שאני צריכה לרוץ לוועדה.
מירב בן ארי: אני מבקשת לדבר בקצרה.
מירב בן ארי: חבר הכנסת מסעוד גנאים.
מירב בן ארי: נברך גם את חברי הכנסת שהצטרפו.
מסעוד גנאים: אין ספק, נברך את כל האורחים.
מירב בן ארי: נברך גם את אחמד טיבי שיש לו יום הולדת היום.
מסעוד גנאים: מזל טוב.
אחמד טיבי: ביום ההולדת שלי אני מאוד מפוייס.
מסעוד גנאים: גברתי היושבת ראש, אין ספק שהדיון הוא חשוב וגם הנתונים הם חמורים מאוד.
מסעוד גנאים: בידינו יש הרבה נתונים על האחוז הגבוה של הסוכרת וההזמנה בקרב האוכלוסייה הערבית.
מסעוד גנאים: היתה גם כתבה בעיתון לפני שלושה ימים על בני נוער.
מסעוד גנאים: העיר שלי, סחנין וגם טייבה ועוד ערים ערביות, שבהם אחוז בני הנוער הם מעל ומעבר בהשמנה.
מסעוד גנאים: מדובר בחיי אדם, מדובר בסכנת חיים.
מסעוד גנאים: כאשר מדברים על סכרת והשמנה זאת סכנת חיים.
מסעוד גנאים: כולנו צריכים בסוף להתערב.
מסעוד גנאים: בסדר, את הנתונים, את האבחון מכירים.
מסעוד גנאים: נו, אחר-כך, מה נעשה?
מסעוד גנאים: מה לעשות כדי באמת לעצור את התופעה הזאת, לעצור את הבעיה הזאת בשני המישורים.
מסעוד גנאים: המישור האחד הוא המישור הטיפולי.
מסעוד גנאים: המישור החשוב ביותר, מאחר ואנחנו מדברים על השפעת אורח החיים וכל מה שקורה במרחב ובסביבה, אז העניין של החינוך הוא חשוב מאוד.
מסעוד גנאים: הייתי רוצה שנציגים של משרד החינוך יהיו פה.
מסעוד גנאים: הייתי רוצה לשמוע אם יש להם תכנית על חינוך לבריאות בבתי הספר?
מסעוד גנאים: אנחנו רואים בעיה בחברה הערבית ועם התלמידים הערבים.
מסעוד גנאים: האם יש משהו מיוחד?
מסעוד גנאים: דובר על תכנית חירום בכל העניין של הסוכרת וההשמנה בחברה הערבית.
מסעוד גנאים: שמענו את הנתונים ואנחנו רוצים לשמוע איך מתמודדים עם הבעיה הזאת.
מירב בן ארי: בבקשה, פרופסור רז.
<איתמר רז: תודה רבה, חברת הכנסת מירב בן ארי ותודה לכם שהגעתם.
<איתמר רז: אני רוצה לברך את אלי אלאלוף ואותך.
<איתמר רז: אני חושב שאתם עושים דברים גדולים.
<איתמר רז: אני מאוד מקווה שהתקנות תאושרנה מחר.
<איתמר רז: אני חושב שזה דבר ענק ואני חושב שהכנסת הוכיחה את כוחה בעניין הזה.
<איתמר רז: באותה נשימה, אני רוצה רק להזכיר לכם ששני מיליון ילדים, בעיקר בכפרים הערביים לא יזכו לפיקוח על מזון בריא בבתי הספר בגלל 30,000 תלמידים חרדים, למרות שמשרד החינוך ומשרד הבריאות הסכימו ביניהם שני השרים להחריג את אותם 30,000.
<איתמר רז: למרות זאת, זה תקוע במשרד המשפטים.
<איתמר רז: רק להגיד לכם כמה חשובה עבודת הכנסת בדברים האלה.
<איתמר רז: אי-אפשר להשאיר את הדברים האלה על משרדים בלבד.
<איתמר רז: לסכם מה שנאמר.
<איתמר רז: השמנת יתר באוכלוסייה הערבית היא בולטת ביותר.
<איתמר רז: למעשה, פי שניים השמנת יתר.
<איתמר רז: פי שניים עד שלוש סוכרת ופי שלוש תמותה בנשים סוכרתיות ופי שנתיים תמותה בערבים סוכרתיים.
<איתמר רז: השמנת ילדים.
<איתמר רז: הילדים הכי שמנים במדינת ישראל זה או מה שאת הזכרת, אבל בעיקר הילדים הערבים.
<איתמר רז: הם בעיקר אלה שמונגשים להם המשקאות התוססים הגרועים ביותר ושמענו שהם גם אלופים בשתייה שלהם.
<איתמר רז: אנחנו יודעים את זה.
<איתמר רז: אין מה לדבר על זה, סיכמתי את זה.
<איתמר רז: מה הבעיה?
<איתמר רז: הבעיה שאין תכנית לאומית.
<איתמר רז: אנחנו שומעים פה הצעות.
<איתמר רז: למשל, אני רוצה להגיד לך, חסרים 1,000 מגרשי ספורט בבתי ספר ערביים.
<איתמר רז: מישהו הזכיר את זה פה?
<איתמר רז: אני יכול לתת לך רשימות של דברים.
<איתמר רז: דיברו פה על הנגשה של מסלולי הליכה.
<איתמר רז: אין תכנית לאומית בכלל לאורח חיים בריא ואין תכנית לאומית לאוכלוסייה הערבית לאורח חיים בריא.
<איתמר רז: אין תכנית.
<איתמר רז: אפילו מה היינו רוצים שיקרה עוד שלוש שנים, עוד חמש שנים, עוד 10 שנים.
<איתמר רז: אף אחד לא מדבר על זה, אף אחד לא יודע על זה ולכן זה גם לא יקרה.
<איתמר רז: כל שנה בוועדה יגידו את אותם מספרים, אין תוכנית.
<איתמר רז: משרד הבריאות עושה עבודה נהדרת.
<איתמר רז: תכנית לאומית צריכה לצאת ממשרד ראש הממשלה ופה אנחנו חלוקים.
<איתמר רז: אני יודע שאת חולקת עלי.
<איתמר רז: כי אמרת לי את זה פעם קודמת, אולי לא הבנתי.
<איתמר רז: זה אינטרס של משרד ראש הממשלה וכל המשרדים שתהיה בריאות במדינת ישראל.
<איתמר רז: רבותי, כל פעם שאני הולך עם אנשים אומרים לי: תראה מה קרה, נפל לי פה, קרה לי פה.
<איתמר רז: אני אומר: יש דבר אחד חשוב בחיים שלנו וזה בריאות.
<איתמר רז: מי שאין לו בריאות אין לו כלום.
<איתמר רז: אם משרד הבריאות טוען שימותו 22,000 איש יותר אם לא נעשה איזה שינוי מינימאלי, אז מה עוד צריך כדי לעורר את משרד ראש הממשלה ואת כל המשרדים שיעבדו ביניהם וישתפו פעולה?
מירב בן ארי: אני לא אמרתי דבר כזה.
<איתמר רז: בסדר, אז אני מתנצל.
<איתמר רז: את יודעת שאני אחד המעריצים שלך ואת יודעת שאם הלחם הבריא יעבור, זה יהיה בעיקר בזכותך.
<איתמר רז: אני רק רוצה להגיד שתכנית לאומית זה לא רק תזונה.
<איתמר רז: זה תזונה, זה ספורט, איך מנגישים אותם וזה חינוך.
<איתמר רז: איך נכנסים לבתי הספר ולילדים ועושים את השינוי?
<איתמר רז: זה רק בתכנית לאומית.
<איתמר רז: אפילו אם לא נצליח ליישם אותה.
<איתמר רז: אנחנו עושים הרבה דברים.
<איתמר רז: אנחנו בנינו אחודה.
<איתמר רז: האחודה הזאת נכנסת לכפרים ערבים שונים, יחד כמובן עם משרד הבריאות.
<איתמר רז: למשרד הבריאות יש תכנית "אפשרי בריא" שהיא תכנית גדולה מאוד.
<איתמר רז: גם זה עולה ויורד.
<איתמר רז: בא שר חדש, התקציב נופל.
<איתמר רז: בא זה, התקציב עולה.
<איתמר רז: אנחנו נכנסנו לכפרים ערבים.
<איתמר רז: בנינו מנהיגות דתית.
<איתמר רז: אני לא יודע אם את יודעת את זה.
<איתמר רז: היום בכל מסגד, בכל מנזר, בכל מקום של דרוזים – הרי הם מקבלים בכל שישי, אחת לחודש, אורח חיים בריא.
<איתמר רז: בנינו מנהיגות נשית במקומות האלה.
<איתמר רז: אנחנו נותנים כספים מאיתנו כדי שהם יחזיקו מרכזי בריאות.
<איתמר רז: אבל זה לא צריך להיות כך.
<איתמר רז: זה צריך להיות משהו שמנוהל על-ידי הממשלה.
<איתמר רז: יש גם את נושא מנהיגות דתית, אבל בשארה ידבר על זה.
<איתמר רז: בקיצור, חייבים תכנית לאומית.
<איתמר רז: אני רוצה לומר לכם עוד דבר.
<איתמר רז: איך אין פה היום את כל חברי הכנסת הערביים?
מירב בן ארי: דווקא יחסית יש כאן הרבה.
מירב בן ארי: אל תשכח שיש ועדות במקביל.
מאיר כהן: אם זה יעזור לך, יש חבר כנסת מרוקאי.
<איתמר רז: אני יודע.
<איתמר רז: מאיר, אני מאוד מעריך את העשייה שלך ואתה צמוד לדברים.
<איתמר רז: אני מצפה שכמוך יהיו לפחות 6-7 חברי כנסת ערביים שייקחו עליהם את המשימה הזאת לעשות את השינוי.
<איתמר רז: אני רוצה להתייחס למה שאמרה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
<איתמר רז: הייתי באבו דאבי לפני שבוע.
<איתמר רז: זה היה יום אחרי שטראמפ נשא את הנאום שלו שגרם להרבה מאוד רעש.
<איתמר רז: אני דיברתי לפני 2000 איש.
<איתמר רז: אמרתי: לפני שאני נותן לכם את ההרצאה המדעית, אני רוצה לדבר איתכם.
<איתמר רז: תיראו, זה הכול פוליטיקה.
אחמד טיבי: זה היה על סוכרת?
<איתמר רז: כן, זה היה הכנס העולמי של סוכרת.
<איתמר רז: אמרתי: תיראו, בואו רגע ניפרד.
<איתמר רז: לאן לוקחים אותנו הפוליטיקה והדת?
<איתמר רז: רק לדברים רעים.
<איתמר רז: אני מאוד אוהב את האוכלוסייה הערבית, אני מאוד אוהב את הערבים שאני פוגש.
<איתמר רז: אני חושב שגם שרובם אוהבים אותי.
<איתמר רז: אני מאוד אוהב את ערביי השטחים שאני מכיר מצוין, כמו בשאר אל מאסי או האחרים שמובילים שם.
<איתמר רז: מאוד כואב לי על אנשי עזה כמו שלכולנו, הלוואי ויכולנו לעשות יותר.
מירב בן ארי: אתה חייב לסכם.
<איתמר רז: סיכמתי.
אחמד טיבי: דווקא כשהוא מפיץ אהבה.
מירב בן ארי: כן, אבל אתה גם רוצה לאהוב את כולם ויש פה הרבה דוברים.
מירב בן ארי: יוסף עטאונה, בבקשה.
יוסף עטאונה: תודה רבה גברתי היושבת ראש.
יוסף עטאונה: אני חושב שהדיון היום הוא דיון מאוד חשוב לכלל החברה.
יוסף עטאונה: על רקע הדברים והנתונים שעלו כאן
יוסף עטאונה: בדיון אנחנו רואים בצורה הכי ברורה שגם מחלות, והסוכרת במיוחד היא נפוצה ושכיחה איפה שיש עוני, מצב סוציו-אקונומי נמוך, כשיש השכלה שהיא בנחיתות לעומת אוכלוסיות אחרות וגם אורח החיים.
יוסף עטאונה: אם הבנתי נכון לגבי 18% סוכרת באוכלוסייה הערבית לעומת 10% בקרב החברה היהודית, 18% וקרוב ל-20% מחלה באוכלוסייה מסוימת, זאת כבר לא תופעה שאפשר לעבור לסדר היום.
יוסף עטאונה: זאת מגיפה שצריך לטפל בה בכובד ראש ולהכין לה תכנית.
יוסף עטאונה: משרד הבריאות צריך להוביל תכנית כוללת עם כל המרכיבים כדי לטפל בבעיה.
יוסף עטאונה: לגבי האוכלוסייה הערבית, וני אדבר גם על האוכלוסייה הבדואית בנגב.
יוסף עטאונה: האוכלוסייה הבדואית בנגב היא הכי מוחלשת, מוזנחת וגם בתחום הבריאות.
יוסף עטאונה: המצב שם הוא יותר חמור משאר האוכלוסייה הערבית לגבי הסוכרת והמחלה עצמה.
יוסף עטאונה: כל התהליך החברתי וההתיישבות שעברה האוכלוסייה בתוך הנגב, השינוי מאורח חיים כפרי לעיור שהוא גם כפוי על האוכלוסייה עצמו.
יוסף עטאונה: כל המעבר הזה שגם לא היה מלווה בשום ליווי של תהליכים חברתיים שיתנו ייעוץ לאוכלוסייה עצמה, אנחנו היום משלמים את המחיר של המעבר הכפוי לתוך היישובים.
יוסף עטאונה: ליישובים אין את התשתית לתת את המענה.
יוסף עטאונה: דבר נוסף שרציתי להעלות וגם חברי דיברו עליו זה הנושא של מודעות במערכת החינוך.
יוסף עטאונה: אני חושב שאחד הדברים שצריך להוביל, שגם משרד החינוך צריך להיות מעורב יותר ויותר בתכניות בתוך בתי הספר לגבי הרגלי תזונה.
יוסף עטאונה: אחד הנושאים שצריכים משרד החינוך וגם משרד הבריאות לקחת אחריות, זה כל הנושא של המזון בקיוסקים בתוך בתי הספר.
יוסף עטאונה: צריך לפקח עליהם כי יש הפקרות שם והמצב הוא לא בדיוק בצורה שיכולה להביא לתוצאות יותר טובות ולשנות את המצב.
מירב בן ארי: אנחנו נשמע התייחסות לנושא הזה.
יוסף עטאונה: צריך גם לעשות תכניות בקטע של מודעות יותר ויותר לעומק באוכלוסייה הערבית.
מירב בן ארי: חבר הכנסת אחמד טיבי.
אחמד טיבי: תודה רבה גברתי יושבת הראש.
אחמד טיבי: אני מכיר ומוקיר את פרופסור רז מאז שעבדתי ב"הדסה".
אחמד טיבי: נשמע לי שמאז שהייתי סטודנט שנה חמישי אני מכיר אותך.
מירב בן ארי: אחמד, אין לנו זמן עכשיו לחיים שכאלה.
מירב בן ארי: יש לך דקה וחצי לדבר כי אני רוצה לשמוע את המשרדים.
אחמד טיבי: אני מלווה את העבודה שלו שהיא אחת העבודות הכי מסודרת בנושא סוכרת, בעיקר בנושא סוכרת בקרב האוכלוסייה הערבית.
אחמד טיבי: נפגשנו כאן לפני כמה שבועות יחד עם אלאלוף.
אחמד טיבי: גם את העבודה של דוקטור בשארה בשארה, שעושה עבודה מצוינת בכל מה שקשור בהגברת התודעה, אוכל בריא, לחם שחור וכדומה.
אחמד טיבי: שיעור הסוכרת בקרב ערבים 18.5% ו-10% בקרב יהודים.
אחמד טיבי: יותר נשים מאשר ערבים, יותר תמותה, יותר השמנה, עם כל מחלות שמלוות השמנה וסוכרת.
אחמד טיבי: זה משבר ציבורי מתמשך המחלות האלה.
אחמד טיבי: לכן, מה שאמר פרופסור רז על הצורך לגייס את הממשלה להקים תכנית ארצית לטיפול בסוכרת בחברה הערבית, הוא דבר חשוב ביותר.
אחמד טיבי: הוא הכלי החשוב ביותר כיום.
אחמד טיבי: לכן, אני רוצה להיות מגויס יחד איתך מול הממשלה, לנסות לדבר עם משרדי הממשלה, עם ראש הממשלה, עם משרד ראש הממשלה, כדי להתגייס לפרויקט הזה, יחד עם העבודה החשובה שהרופאים הערבים עושים, שהם מומחים בנושא הזה.
אחמד טיבי: מה שחסר לנו מלבד נושאים רפואיים זה מודעות.
אחמד טיבי: ביקשתי לקיים תכנית של הגברת המודעות עם תקציב מיועד.
אחמד טיבי: אגב, אפשר להביא תקציב.
אחמד טיבי: אני יכול לעזור בהקמת תקציב כזה.
אחמד טיבי: הקמת דף פייסבוק, חינוך, הפיכת תזונאיות בנושא הזה, סרטונים.
אחמד טיבי: היום הרשת היא הכלי החשוב ביותר של הדברים האלה.
אחמד טיבי: כולנו אמורים להיות מחויבים כי זה הבריאות של כולנו.
מירב בן ארי: דוקטור בשארה בשארת מההסתדרות הרפואית, יו"ר החברה לקידום בריאות האוכלוסייה הערבית.
<בשארה בשאראת: בוקר טוב ותודה על ההזמנה.
<בשארה בשאראת: תודה לכל הדוברים.
<בשארה בשאראת: אני חושב שהמודעות היא גם חסרה במערכת הבריאות ואני אבהיר.
<בשארה בשאראת: בעשרים השנה האחרונות עלה מספר החולים באוכלוסייה הערבית שצריכים דיאליזה.
<בשארה בשאראת: יש אי ספיקת כליות פי שלוש למאה אלף.
<בשארה בשאראת: עלו מ-50 ל-100,000 ל-150 ל-100,000.
<בשארה בשאראת: זה כתוצאה מסוכרת.
<בשארה בשאראת: כולם כתוצאה מסוכרת.
<בשארה בשאראת: הסיבוך מגיע 15 שנים אחרי התחלת הסוכרת, בין 10 ל-20.
<בשארה בשאראת: זאת אומרת, אלה מספרי הדיאליזה הכי גבוהים היום הם כתוצאה מסוכרת שהיתה 7%-8% לפני 20 שנה.
<בשארה בשאראת: היום מדברים על 20% סוכרתיים, מה שיקרה בעוד 15 שנים מבחינת הסיכונים של סוכרת.
<בשארה בשאראת: הבאתי את הדיאליזה כמקרה.
<בשארה בשאראת: אם יעלה עוד פעם פי 3 או פי 4, בתי חולים באוכלוסייה הערבית יהפכו להיות מרכז לדיאליזה ועל ידו עוד חדר מיון, עוד מחלקה קטנה.
<בשארה בשאראת: זאת אומרת, העלויות שהולכות לקרות הרבה יותר גבוהות.
<בשארה בשאראת: לכן, תכנית לאומית צריכה להיות מאוד דחופה.
<בשארה בשאראת: מה הבעיה בטיפול בסוכרת ומה הבעיה במערכת הבריאות?