GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יערית אשכנזי: אנחנו קמות בלילות בגלל שהם קמים, אנחנו מטפלות בילדים כי הם לא מסוגלים, אנחנו מחפות עליהם בפרנסה, מחפות עליהם בעבודה, שלא לדבר על זה שהם לא מצליחים לספק את הצרכים הרגשיים, הפיזיים והכלכליים שלנו ושל הילדים.
<יערית אשכנזי: זה נושא שאני לא יכולה לתאר לכם.
<יערית אשכנזי: מקודם דיברתם על זה שנלך ונבקש טיפול פסיכולוגי מקופת החולים.
<יערית אשכנזי: אנחנו נמצאות במלחמה תמידית.
<יערית אשכנזי: מאז שבעלי חזר הביתה מ"צוק איתן" אני פשוט ברעידת אדמה שלא מפסיקה.
<יערית אשכנזי: אנחנו לא מסוגלות לפעמים לקום בבוקר.
<יערית אשכנזי: זה מאבק שהוא יום יומי, הוא בלתי נגמר.
<יערית אשכנזי: לדרוש מאיתנו ללכת ולכתת את רגלנו ולנסות לבקש סיוע מקופת חולים, שזה לא תמיד מתאפשר כי לא נותנים, זה כאילו להיות אטומים לבעיות שלנו.
<יערית אשכנזי: טיפול שמוגבל ל-3 שנים זה כמו להגיד לבן אדם שיתנו לו רגל תותבת ל-3 שנים ושאחר כך ילך לממן את זה בעצמו.
<יערית אשכנזי: איך אפשר להגיד לי שאני לא אהיה זכאית לטיפול פסיכולוגי?
<יערית אשכנזי: הבעיה של בעלי, לצערי, היא לא משהו שיעבור.
<יערית אשכנזי: בשביל לקום בבוקר לילדים שלי ובשביל לחייך לבעלי ולא להיות ממורמרת עליו אני צריכה תמיכה כל הזמן.
<יערית אשכנזי: זה לא רק טיפול פסיכולוגי.
<יערית אשכנזי: יש הרבה נשים שמשתמשות בכלים אחרים בשביל להחזיק את עצמן.
<יערית אשכנזי: אנחנו הרגל התותבת של הבעלים שלנו.
<יערית אשכנזי: אנחנו חייבות להחזיק את עצמנו בשביל הילדים שלנו ובשבילם.
<יערית אשכנזי: אני חושבת שאגף שיקום נכים חייב להבין שאם לא אנחנו הרבה מהם היו מאושפזים ואבודים.
<יערית אשכנזי: אנחנו מחזיקות אותם.
<יערית אשכנזי: אני יודעת לגבי בעלי שאני באופן אישי סובלת.
<יערית אשכנזי: אני אוהבת אותו והכל, אבל הטיפול בו מאוד קשה, ההתמודדות מאוד קשה, היא יום יומית.
<יערית אשכנזי: אני לא חושבת שבעוד 3 שנים המצב ישתפר.
<יערית אשכנזי: אני חושבת שזה כמו קטיעה.
<יערית אשכנזי: ברגע שהכרתם בזה שזו חבלה, שזה משהו שהוא קבוע, שזו נכות נפש שנשארת, אי אפשר להגביל את זה ל-3 שנים.
אלי אלאלוף: אל"ף, אני מודה לך על הדברים המרגשים שלך.
אלי אלאלוף: אני מאוד מתרגש ממה שאת אומרת.
אלי אלאלוף: צריכים למצוא פתרונות נוספים.
אלי אלאלוף: נכה צה"ל הוא לא רק נכה של מערכת הביטחון, הוא נכה של החברה האזרחית כולה.
אלי אלאלוף: אני קיבלתי את הנימוקים של ואלרי.
אלי אלאלוף: מערכת הבריאות צריכה לדעת לתת עדיפות לנכי צה"ל.
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים לבוא במו"מ – במקרה הזה הוועדה הזאת היא גם ועדת הבריאות - ולקיים את הדיון איתם.
אלי אלאלוף: אני אבדוק למה מערכת הבריאות לא יודעת להתייחס בעדיפות מיוחדת לנכי צה"ל.
אלי אלאלוף: המדינה צריכה לדעת להתייחס למי שיש לו תעודה של נכה צה"ל.
אלי אלאלוף: אני בא מחינוך מרוקאי צרפתי.
אלי אלאלוף: אתם יודעים איך קוראים לילד שאביו הלך לעולמו במסגרת צבאית?
אלי אלאלוף: האישון בעיניים של המדינה.
אלי אלאלוף: זה רק אומר שהמערכת צריכה לדעת להתייחס.
אלי אלאלוף: לא להתייחס אליכן כמו שאני שומע שאומרים: אלה מקבלים כל כך הרבה כסף, תעזוב אותם, תטפל במשהו אחר.
<קריאה: זו הדעה הרווחת.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה איזו בעיה ממלכתית.
אלי אלאלוף: צריכים לדעת להתייחס לנכי צה"ל בשונה מהנכים האחרים שגם הם זקוקים ליחס.
אלי אלאלוף: אני חושב שזו נקודה אחת שצריכה טיפול.
אלי אלאלוף: אני חושב שבשלב הזה יש פה טיפול.
אלי אלאלוף: שאגף השיקום יתחיל לחשוב איך הוא משתף פעולה עם גופים אחרים, כולל בנושא דיור, ותאמינו לי, על כל המצוקות עבדתי איזה שנתיים פלוס כל החיים שלי.
אלי אלאלוף: אני אומר שכרגע משרד הביטחון ימצא את הפתרון.
אלי אלאלוף: מצד שני, שיפתח שיח עם קופות החולים, משום שקופות החולים מקבלות כסף גם בשביל הילדים שזקוקים לזה.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שנוותר על זה.
אלי אלאלוף: אולי זה צריך להיות איזו מערכת משולבת - כרגע הדמיון שלי לא מסוגל לבנות אותה - אבל זה מה שצריך להיות.
אלי אלאלוף: למה שלא תיהנו משירותים כאלה?
אלי אלאלוף: למה שהילדים שלכם יקבלו רק אם הם הולכים דרך משרד הביטחון?
אלי אלאלוף: ההרגשה היא שהם לא כמו כולם.
אלי אלאלוף: למה שלא ילכו לצהרון כמו כל ילד?
אלי אלאלוף: למה אתם צריכים לרוץ על הבירוקרטיה של משרד הביטחון ועל הבירוקרטיה של המשרד העירוני שמטפל בשירות זה או אחר?
אלי אלאלוף: בואו נשנה.
אלי אלאלוף: אני מוכן להיות יועץ ביום שאני לא פה - בהתנדבות כמובן - כדי לשפר את מערכת היחסים בין המערכת האזרחית למערכת של משרד הביטחון.
אלי אלאלוף: יש פה שירותים קיימים.
אלי אלאלוף: אני משווה כל הזמן.
אלי אלאלוף: סליחה על הראש הדפוק שלי, אבל אני מחפש את זה, זה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: המדינה התחייבה לתת שירות - זה עבר פה, בוועדה הזאת - לכל אזרח בתחום בריאות הנפש, גם לילדים וגם לכולם.
אלי אלאלוף: אם צריך להוסיף, אז נפנה למערכת הביטחון.
אלי אלאלוף: גם אם תקציב מערכת הביטחון הוא הגדול ביותר, הוא אף פעם לא מספיק.
אלי אלאלוף: זה עניין של ניהול מדינה, זו אחריות מדינה, זה שיח שצריך לקיים עם הממשלה כדי למצוא את הפתרונות.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים שכל המסגרות האלו יטופלו רק דרך משרד הביטחון, מראש אני אומר לכם שזה תמיד יהיה מוגבל.
אלי אלאלוף: אין ברירה, מדובר בשירותים שקיימים בשאר המשרדים.
אלי אלאלוף: בנושא של פנימיות ולא פנימיות, למה שמשרד החינוך לא ייכנס לתמונה?
אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה תקציבים מיוחדים יש לו לפנימיות?
אלי אלאלוף: תנהלו מו"מ איתו.
אלי אלאלוף: למה השירותים האלה בשלטון המקומי לא יודעים?
אלי אלאלוף: כל המערכת צריכה להיות אחראית על נכי צה"ל, לא רק משרד הביטחון.
<יערית אשכנזי: אבל הרעיון הוא פשוט להכיר בזה שהנשים כאן משלמות מחיר, המשפחות.
אלי אלאלוף: גברת, אני לא יכול לנחם אותך.
אלי אלאלוף: אני רק יכול להגיד לך שתצטרכי להתמודד כל החיים עם המצב.
אלי אלאלוף: אף אחד מאיתנו לא מסוגל לתקן לך, רק את.
אלי אלאלוף: לתקן מבחינה טכנית אפשר, אבל העול הגדול והבלתי ניתן להבנה למי שלא נמצא שם - -
<קריאה: מי שלא חי את זה - לא מבין את זה.
אלי אלאלוף: אני משתדל כל הזמן לראות באחר - - תתנו לנו לעשות הפסקה.
אלי אלאלוף: נחזור ב-12:00.
אלי אלאלוף: אנחנו פותחים מחדש את הישיבה.
אלי אלאלוף: אנחנו נפתח עם הודעה של משרד הביטחון.
אלי אלאלוף: רצית להודיע על משהו מיוחד?
<פזית תדהר: לגבי הזכאות לנכים פדויי שבי עשינו בדיקה.
<פזית תדהר: אכן הסיוע האוטומטי היום ניתן לילדים עד גיל 30.
<פזית תדהר: אנחנו מסכימים להוסיף פה את ההורים ואת בן או בת הזוג.
<חזי משיטה: אדוני היושב-ראש, פדויי השבי מקבלים את ההטבה הזאת בגלל היותם פדויי שבי, לא מתוך הפגימה של פוסט טראומה.
<חזי משיטה: זו נקודה אחת.
<חזי משיטה: נקודה שנייה שמישהו אמר ולא קיבל עליה התייחסות היא בנושא של ה-2,000 שקל לסיוע.
<חזי משיטה: אתה גם התייחסת אליה בדבריך.
<חזי משיטה: אנחנו שמנו את המחיר הזה, הוא לא היה.
<חזי משיטה: הוא בין הגבוהים שיש.
<חזי משיטה: הוא לא הממוצע, הוא הרבה יותר.
<חזי משיטה: זו העלות הגבוהה שמצאנו שאנחנו נדרשים לשלם.
<חזי משיטה: שמנו אותה כמחיר.
<נעים עזרי: זה היה על פי קבלות מקור.
<נעים עזרי: אני חושב שזה בסדר.
<נעים עזרי: למה לשנות את זה לסכום?
<ערן יוסף: ברגע שאנחנו מכניסים את זה לחקיקה, אי אפשר שלא יהיה רף עליון.
<ערן יוסף: הכנסנו רף עליון בתיאום עם ארגון הנכים.
<ערן יוסף: הוא שמשקף את המצב בפועל.
<חזי משיטה: קבלות מקור בכל ארגון הן הדבר היחיד שבגינו המדינה יכולה להחזיר כסף.
אלי אלאלוף: המערכת צריכה לדעת להיפתח, לדעת לנצל את המערכות הממלכתיות האחרות.
אלי אלאלוף: חבל שאגף התקציבים לא פה.
אלי אלאלוף: זה צריך להתחיל באגף התקציבים.
<חיים בר: אני רוצה להתייחס לנושא של הטיפול הפסיכולוגי ל-3 שנים.
<חיים בר: זו לא פרוטזה כפי שהוצג פה, ממש לא, אבל זה טיפול רפואי.
<חיים בר: זה לא ציוד רפואי.
<חיים בר: הטיפול הרפואי צריך להימשך כמו טיפול רפואי כל עוד האדם לא הוגדר אחרת - לא 3 שנים, לא 5 שנים, לא שנה.
<חיים בר: אם המצב שלו אחרי שנה מצוין, לא צריך, ואם הוא לא, צריך להמשיך.
<חיים בר: אם יפסיקו את זה, לא עשו כלום.
<חיים בר: יש לי מאות נושאים שאני יכול להעלות אותם פה, מאות רעיונות, מאות שינויים, לשנות כל דבר מקצה לקצה.
<חיים בר: זה לא מופיע פה.
<חיים בר: גם לא התכוונתי לזה.
<חיים בר: צריך היה להתחיל את זה בזה שיביאו אותנו עם משרד הביטחון ועם משרד האוצר למקום שיש משהו מובנה שממנו אפשר להמשיך.
<חיים בר: זו הכוונה הייתה, על זה אני הולך.
<חיים בר: אני בטוח שאם אנחנו נביא את הדברים, זה ימשוך זמן שאני חושש ממנו.
<חיים בר: אולי יש אנשים שמעוניינים בעניין הזה.
<חיים בר: אני לא מעונין.
<חיים בר: אני מעונין להתמקד בהסכם על הדברים שאפשר.
<חיים בר: אמרת כבר, אדוני היושב-ראש, למה שמינורי, למה שהגיוני יש את המקורות, אפשר למצוא את הדרך אולי לעשות את זה.
<חיים בר: יש לנו נושאים, יש לנו הידברות.
<חיים בר: אנחנו צריכים לגמור את זה, כדי שלא ניתקע בסיטואציה שזה יימשך עוד 7 שנים.
<מאיר חלבי: אני רוצה לחדד את מה שאתה אמרת, על כך ש-70 שנים לא היה תזכיר נכים ועכשיו הולכים לעגן את זה בחוק.
<מאיר חלבי: גם היועץ המשפטי לממשלה שאמר לעגן את זה בחוק, אמר שתוך כדי תנועה יתקנו את מה שמעוות.
<מאיר חלבי: לא באים ואומרים לפרוץ את התקציב.
<מאיר חלבי: זה בקטנה.
<מאיר חלבי: קהילת נכי צה"ל חוששת מזה שנצטרך לחכות עוד 70 שנה לתיקונים גם אחרי שתזכיר החוק יעבור.
אלי אלאלוף: תשמע, אנחנו עם חרד, אנחנו עם מתלבט.
<חיים בר: יש הנהגה בארגון נכי צה"ל, לא צריכים להיות חרדים.
אלי אלאלוף: מי יעז לפגוע בנכי צה"ל?
אלי אלאלוף: אני לא מכיר אדם שמתיימר להיות נציג ציבור שיחפש לפגוע.
<מאיר חלבי: אדוני היושב-ראש, אתה לא יודע כמה פוגעים בהם.
<מרדכי רוזנברגר: ברור לי לחלוטין מה שאמרת בסיכום על הנושא הזה, אבל יש דברים שהם ברורים מעצמם.
<מרדכי רוזנברגר: נושא הטיפול הרפואי והטיפול בילדים של אלה שחולים בפוסט טראומה, שפצועים בפוסט טראומה, הוא חד משמעי.
<מרדכי רוזנברגר: הוא לא בתחום האפור, הוא בתחום הברור והבהיר.
<מרדכי רוזנברגר: על זה צריך לתת את הדעה ולסדר את זה.
אלי אלאלוף: אני מסכים, אין לי בעיה.
אלי אלאלוף: ברשותכם נמשיך.
<יעל סלנט: אנחנו אמנם עוד לא בהצבעות, אבל יש לנו שתי הסתייגויות של חברת הכנסת שרן השכל.
<יעל סלנט: הן עלו כאן כנושא לדיון, אבל עוד לא התקבלה עמדה.
<יעל סלנט: אחת ההסתייגויות מדברת על זה שהסיוע יינתן ל-3 שנים לפחות וכל עוד יש צורך בסיוע.
<יעל סלנט: זו נקודה שגם עלתה פה ועדיין לא התקבלה בעניינה החלטה.
<יעל סלנט: הסתייגות נוספת שיש פה היא בנוגע לילדים של נפגעי פוסט טראומה.
<יעל סלנט: כמובן שכשנצביע על הנוסח, נצביע גם על ההסתייגויות.
<יעל סלנט: אנחנו לא בשלב הזה עדיין.
<רינת גולד גזית: סעיף (8) עוסק בהחזר הוצאות לבן משפחה של נכה מאושפז או שוהה ליד מיטתו.
<רינת גולד גזית: בסעיף קטן (2) מדובר על החזר בשל אובדן הכנסה בעבור בן משפחה אחד.
<רינת גולד גזית: ההוראה בעבר דיברה על יותר מבן משפחה.
<רינת גולד גזית: דיברו על הורה ו /או אישה.
<רינת גולד גזית: הסיטואציה שנותנים החזר עבור אובדן הכנסה רק לבן משפחה אחד יוצרת הרבה מאוד בעיות.
<רינת גולד גזית: נכון ששמו כאן אפשרות לשיקול דעת חריג, אבל זה מסרבל מאוד את העניין.
<רינת גולד גזית: אני חושבת שאם אנחנו משקפים מצב קיים, המינימום צריך להיות שני בני משפחה לפחות, ואם יש צורך, גם יותר, כי אנחנו מדברים פה על מצב של פגועים מאוד קשה שבני המשפחה יושבים ליד מיטתם בבתי החולים.
אלי אלאלוף: מה היית רוצה שיהיה?
<רינת גולד גזית: שלא יהיה רק לבן משפחה אחד, שיינתן, כמו שהיה בעבר בהוראות, לבן משפחה לפי הצורך.
<רינת גולד גזית: זה לא מוגבל לבן משפחה אחד בהכרח.
אלי אלאלוף: יש שינוי לעומת - -?
<חזי משיטה: אין שינוי.
<חזי משיטה: אנחנו נותנים לבן משפחה החזר הטבה כדי שיהיה ליד מיטת הפצוע, לא משנה מי הוא הפצוע.
<חזי משיטה: יש את הסעיף שגם רינת אמרה שהוא מתקיים, שאם יש חריג שמצדיק שניתן לשני ההורים, אז ניתן לשני ההורים, וזו לא בירוקרטיה ולא ארוך.
<חזי משיטה: אם זה מנומק ומצדיק, אז אנחנו עושים את זה.
<חזי משיטה: זה קרה לפני חודשיים, שהורים, לא משנה מאיזה נסיבות, אני לא אפרט אותן פה, כל אחד מהם בנפרד רצה להיות ליד הילד שהוא היה פצוע והוכר כשהוא הגיע לבית חולים כנכה 100%.
<חזי משיטה: אישרנו את זה.
<חזי משיטה: אני אגיד משהו שהוא נכון גם מבחינת העובדים הסוציאליים.
<חזי משיטה: משפחה לא צריכה לשתק את חייה.
<חזי משיטה: אם יש פצוע, לא כולם צריכים להיות ליד מיטתו, זה מה שאני חושב.
<חזי משיטה: אנחנו נותנים להורה אחד שמאבד את פרנסתו.
<חזי משיטה: הם בוחרים מי זה יהיה, אנחנו נותנים את זה.
<חזי משיטה: במקרים חריגים, כפי שאמרתי, וזה מופיע בסעיף הזה, אנחנו עושים את זה לא ביתר בירוקרטיה.
<חזי משיטה: זה קרה בחודש האחרון.
אלי אלאלוף: מוצדק על ידי עובד סוציאלי, עם חוות דעת של עובד סוציאלי?
<חזי משיטה: יש לנו עובדי שיקום שהם עובדים סוציאליים.
<חזי משיטה: בהתייעצות עם המחוז אנחנו עושים את זה.
ענת ברקו: מי הגורם המאשר?
<חזי משיטה: רופא ועובד סוציאלי.
<נעים עזרי: האם ההגדרה של בן משפחה מתייחסת גם להורים מאמצים של חייל בודד?
אלי אלאלוף: מה זה "מאמצים"?
<נעים עזרי: יש חיילים בודדים שיש להם פה הורים מאמצים.
<נעים עזרי: האם זה כולל את זה?
<ערן יוסף: במקרה שאין בן משפחה, אדם אחר לפי בחירתו של הנכה.
<ערן יוסף: זה עונה על זה.
<רינת גולד גזית: אני מחזיקה כאן את ההוראה שמדברת על אישה ו/או הורה.
<רינת גולד גזית: כך בעבר זה היה.
<רינת גולד גזית: המשמעות היא שהורה צריך לבוא ולהסביר לאגף השיקום למה הוא צריך לשבת ליד מיטת בנו שנפצע במלחמה.
<רינת גולד גזית: אני חושבת שזה משהו שאפשר לחסוך.
אלי אלאלוף: הוא לא בא לאגף השיקום.
אלי אלאלוף: העובדת הסוציאלית תהיה אצלו.
<רינת גולד גזית: זה אישור חריג.
<רינת גולד גזית: למה באופן חריג צריך לתת את זה?
<רינת גולד גזית: אני חושבת שזה לא ראוי.
אלי אלאלוף: יש אנושיות באגף השיקום, תאמינו לי.
<חיים בר: אני מבקש בנושא הזה להוריד את העניין של מקרים חריגים, כי במקרים חריגים צריך להסביר למה צריך להיות בן הזוג השני.
<חיים בר: אחד עובד בבוקר, השני צריך ללכת לעבודה בערב.
אלי אלאלוף: אני לא מסכים, כי אוטומטית זה יהיה שניהם.
<חזי משיטה: בוודאי.
<חיים בר: זה יהיה חריג.
אלי אלאלוף: זו בושה להגיד, אבל גם כלכלית זה לא - -
<יעל סלנט: אנחנו קצת מדלגים בתוך פרק שני 1 ועוברים לפרק שני 2: טיפול פסיכוסוציאלי ושיקום בלימודים ובתעסוקה.
סימן א': החלת הוראות 9נו.
סימן א': הוראות סעיף 9א יחולו, בשינויים המחויבים, גם על סיוע לפי פרק זה.
סימן א': בקשה לסיוע.
סימן א': בקשות לסיוע לפי סימנים ג' ו-ד' יוגשו לקצין תגמולים.
סימן ב': טיפול פסיכוסוציאלי.
סימן ב': 9נז.
סימן ב': (א) לנכה יינתן טיפול פסיכוסוציאלי בנכותו, לפי שיקול דעת עובד האדף שהוא עובד סוציאלי, בדרך ובתנאים שקבע שר הביטחון לפי סעיף 9א.
סימן ב': (ב)נכה הרואה עצמו נפגע מהחלטת עובד סוציאלי לפי סעיף קטן (א) רשאי להשיג עליה לפני העובד הסוציאלי הראשי שמינה שר הביטחון מקרב עובדי האגף שהם עובדים סוציאליים, שיהיה רשאי לאשרה, לשנותה או לבטלה; השר יקבע הוראות לעניין הגשת ההשגה וסדרי הדיון בה.
סימן ב': בסעיף זה, "טיפול פסיכוסוציאלי" – טיפול וייעוץ תומך רגשי וקוגניטיבי בנכות, לשיפור תפקודו האישי, המשפחתי והחברתי של הנכה ושילובו במסגרות חברתיות ותעסוקתיות, בשיטות טיפול מקצועיות הנהוגות בתחום העבודה הסוציאלית, לרבות טיפול פסיכולוגי, אבחון, תעסוקה מוגנת, השמה במסגרת דיור מוגנת, חנוכות ושיעורים פרטיים.
<רינת גולד גזית: אני חושבת שהפרק הזה הוא אחד מהפרקים המרכזיים, הוא לב ליבו של חוק הנכים.
<רינת גולד גזית: הוא מדבר על שיקום בחוק הנכים ובחוק הנכים (תגמולים ושיקום).
<רינת גולד גזית: זה מפתיע ומצער שעד היום הדברים שכתובים כאן נחשבו הטבה מעבר לקבוע בחוק.
<רינת גולד גזית: אני מאוד מברכת על כך שזה עוגן עכשיו בחקיקה ראשית, אבל יחד עם זאת הסעיף הראשון שמדבר על החלת הוראות של סעיף 9א שיחולו, בשינויים המחויבים, על סיוע לפי פרק זה, משאיר את הסיוע שניתן לפי הפרק הזה באוריינטציה של הטבות, לא באוריינטציה של זכאות לפי חוק.
<רינת גולד גזית: יש כל מיני מגבלות, כמו למשל שנותנים את זה רק לנכה מוכר, כמו למשל שיש שיקול דעת לתת את זה בארץ או בחו"ל, שאלה דברים שלא נכון ולא ראוי שלא יינתנו באופן מלא ולא יחולו גם על טיפול פסיכוסוציאלי וגם על שיקום בלימודים ובתעסוקה.
<רינת גולד גזית: אני חושבת שלא צריך להחיל על הפרק הזה את הוראות סעיף 9א.
<רינת גולד גזית: היום נותנים טיפול פסיכולוגי.
<רינת גולד גזית: נכון שבמידה מסויגת ובמגבלות - עליהן יש לי ביקורת נפרדת - אבל נותנים טיפול פסיכולוגי גם בשלב של הגשת התביעה, בדומה לטיפול רפואי.
<רינת גולד גזית: אני חושבת, וזה חלק מההערות בהמשך, שטיפול פסיכולוגי לנכה צה"ל צריך להיות כטיפול רפואי לכל דבר ועניין.
<רינת גולד גזית: גם פסיקה אומרת את הדברים האלה.
<רינת גולד גזית: יכול להיות שאפשר להשאיר את זה כאן כי מבחינה טכנית ומסורתית משרד הביטחון נותן את זה באמצעות עובדי שיקום, אבל מבחינה מהותית זה צריך להיות חובה של משרד הביטחון.
<רינת גולד גזית: זה כמו טיפול רפואי - חובה מאוד רחבה.
<רינת גולד גזית: אני מדברת על טיפול ביחס לנכה עצמו.
אלי אלאלוף: כל טיפול פסיכולוגי הוא טיפול רפואי?
<רינת גולד גזית: טיפול רפואי שמוגדר בחוק כולל טיפולי בית, כולל טיפולים פיזיותרפיים.
<רינת גולד גזית: אין שום סיבה, וגם הפסיקה אומרת את זה - -
אלי אלאלוף: זה לא טיפול פסיכולוגי.
<עידן קליימן: כדי להיות פסיכולוג אתה צריך לקבל אישור ממשרד הבריאות.
<עידן קליימן: כל טיפול פסיכולוגי הוא תחת הגדרה של משר הבריאות.
<עידן קליימן: זו התשובה לשאלה החוקית.
<קריאה: אנחנו לגמרי לא מסכימים.
<ערן יוסף: יש סעיף בחוק שמגדיר טיפול רפואי, רינת הקריאה חלק מתוכו.
<ערן יוסף: טיפול פסיכולוגי לא מופיע בו.
<ערן יוסף: טיפול רפואי ניתן באחריות הרופאים.
<ערן יוסף: יש תקנות שמגדירות את העניין הזה.
<ערן יוסף: טיפול פסיכולוגי הוא זכאות נפרדת.
<ערן יוסף: הוא באחריות העובדים הסוציאליים, עם משמעות אחרת, עם כללים אחרים.
<ערן יוסף: אי אפשר לחבר בין הדברים.
<ערן יוסף: לפעמים יש סיטואציות שהטיפול הוא משולב – האדם מקבל טיפול פסיכיאטרי יחד עם טיפול פסיכולוגי.
ענת ברקו: פסיכיאטרי תמיד יהיה רפואי, על זה אין חילוקי דעות.
ענת ברקו: פסיכיאטר הוא רופא.
<ערן יוסף: גברתי, זה בדיוק מה שרציתי לומר.
<ערן יוסף: אם זה חלק מטיפול רפואי זה דבר אחד.
<ערן יוסף: ברגע שמדובר בטיפול פסיכולוגי שהוא חלק מהטיפול התומך השיקומי, זה במסגרת הזאת.
אלי אלאלוף: ערן, תעביר ליועצת המשפטית את ההגדרה שלך.
אלי אלאלוף: גם אתה, דן, תעביר לנו את ההגדרה שלך.
אלי אלאלוף: אנחנו נשקול את זה.
<יעל סלנט: עידן, גם בתוך החוק הזה הטיפול הפסיכולוגי מוזכר ברחל בתך הקטנה בתוך הטיפול הפסיכוסוציאלי.
<עידן קליימן: זו הטעות.
<עידן קליימן: הטיפול הפסיכולוגי חייב להיות תחת סעיף 43.
אלי אלאלוף: אני מציע שתעבירו לנו את שתי ההגדרות כדי שנשקול.
ענת ברקו: מתי השר יקבע הוראות?
ענת ברקו: למתי?
ענת ברקו: האם אנחנו מגבילים אותו בזמן?
ענת ברקו: מה אם הוא לא יקבע?
<ערן יוסף: אני חוזר על מה שנאמר בדיונים הקודמים.
<ערן יוסף: התקנות שהשר אמור להתקין אמורות להחליף את ההוראות הקיימות.
<ערן יוסף: יש הוראת מעבר בחוק שאומרות שכל עוד לא הותקנו תקנות ההוראות משקפות ומחייבות.
<אלון דהן: סעיף (ג) מאוד בעייתי מבחינת הלשון.
<אלון דהן: אנחנו לא תומכים בנכות, אנחנו תומכים בנכה.
<אלון דהן: מה שכתוב פה זה טיפול וייעוץ תומך רגשי וקוגניטיבי בנכות.
<אלון דהן: מי שקורא את זה בפשט שבפשט יכול להבין שאנחנו רוצים - -
אלי אלאלוף: מה הצעת במקום?
<אלון דהן: בנכה, לא בנכות.
<אלון דהן: אנחנו לא רוצים לפתח את הנכות, אנחנו רוצים לעזור לנכה.
אלי אלאלוף: צודק מאוד.
<רות פרמינגר: אדוני, לעניין סעיף ההשגה.
<רות פרמינגר: איך זה יבוא לידי ביטוי לגבי נכי פעולות איבה?
<רות פרמינגר: אנחנו לא מול שר הביטחון.
<רות פרמינגר: צריך להידרש לנושא של איך אנחנו נקבל את ההשגות שלנו.
אלי אלאלוף: אמרנו שכל מה שטוב לנכי צה"ל גם טוב - - זה אוטומטי.
<רות פרמינגר: אז שיהיה עובד סוציאלי שימנה שר הרווחה, כי אנחנו לא כפופים לשר הביטחון.
<יעל סלנט: יש החלה על נפגעי פעולות איבה.
<ערן יוסף: יש סעיף החלה לנפגעי פעולות איבה, זה יגיע לפה בהמשך.
ענת ברקו: זה כולל הכל.
<יעל סלנט: זה נותן את המענה?
<חיים בר: בטח.
<ערן יוסף: בהמשך החוק יש תיקון עקיף לחוק נפגעי פעולות איבה.
<ערן יוסף: הוא מסדיר את כל ההיקשים בין החוק הזה, בין התיקון הזה לבין חוק פעולות איבה - איזה סעיפים צריך להחיל, מה הדברים שנגזרים, למשל ששר הרווחה מחליף את שר הביטחון וכו'.
<ערן יוסף: הכל יהיה בהמשך.
<עידן קליימן: אני אעביר לאדוני את ההגדרה כמו שאנחנו רואים אותה.
<עידן קליימן: פיזיותרפיסט, הידרותרפיסט, כירופרקט הם אנשים שמקבלים הפניה מהרופא.
<עידן קליימן: הם לא דוקטורים.
<עידן קליימן: הם מקבלים הפניה מהרופא המחוזי.
<עידן קליימן: הפסיכולוג חייב להיות תחת הדבר הזה, תחת סעיף 43, לא תחת - -
אלי אלאלוף: ההבהרה במקום.
אלי אלאלוף: ברגע שנקבל נשקול יחד.
<רינת גולד גזית: הערה נוספת שלי נוגעת לבקשה לסיוע.
<רינת גולד גזית: אני רוצה להפנות את תשומת הלב דווקא בפרק הזה שבו מגדירים את מקומם של העובדים הסוציאליים בחוק, שזה מקום חשוב מאוד ואני שמחה שהם קיבלו את המעמד הנכון והראוי.
<רינת גולד גזית: יש חובות שחלות על עובדים סוציאליים במדינה, ואדוני התעסק בזה רבות גם לאחרונה ,אם הבנתי נכון, בנוגע לסיוע במיצוי זכויות.
<רינת גולד גזית: אני חושבת שנכון להחיל את אותן הוראות שחלות על עובדים סוציאליים גם על עובדים סוציאליים שמטפלים בנכי צה"ל, כדי שהם ידאגו שנכי צה"ל ימצו את הזכויות שלהם.
<רינת גולד גזית: צריך להחיל את זה בהתאמה.
אלי אלאלוף: את יודעת איזה חזית את פותחת פה?
<רינת גולד גזית: לא שנכי צה"ל יידרשו לבוא ולבקש סיוע בתעסוקה וסיוע בפסיכולוג.
<רינת גולד גזית: זה צריך להיות הפוך.
<יעל סלנט: אני חושבת שראש אגף שיקום התייחס, אם לא בדיון הקודם, אז בזה שלפניו, למערך מיצוי הזכויות שמשרד הביטחון בתוך משרד הביטחון נותן.
<יעל סלנט: התייחסת למעטפת של הנכה בעת קביעת הנכות.
<רינת גולד גזית: אפשר לקבוע את זה בחוק.
<חזי משיטה: אל"ף, היושב-ראש הטיל עלינו, ואנחנו עשינו עבודה, לשדרג ולשפר את הנגשת המידע לנכי צה"ל.
<חזי משיטה: יש היום, ולא בעקבות דיוני הוועדה אלא הרבה לפניה, לכל נכה בוועדה שבכל מחוז, לא משנה מה נכותו, רופא, עובדת סוציאלית, עובדת רווחה ועובדת תעסוקה שמספרים לו על כל הזכויות שלו.
<חזי משיטה: מכיוון שאנחנו יודעים שזה עומס של נושאים, אז אחרי שהוא הולך עם זה הביתה מזמינים אותו שוב לעובדת השיקום, שהיא ה-case management שלו, שנותנת לו את הדברים.
<חזי משיטה: אנחנו עוד נרחיב ונשדרג.
אלי אלאלוף: עובדי השיקום הם עובדים סוציאליים?
<חזי משיטה: כן, הם עובדים סוציאליים.
<חזי משיטה: אני רוצה להעיד על איזו שהיא סתירה.
<חזי משיטה: אתם נותנים מחמאה לעובדים סוציאליים מצוינים שיש לנו שהם אחראים על מתן ההמלצה לטיפול פסיכולוגי, אבל עכשיו אתם רוצים לקחת את זה מהם ולהעביר את זה לרופא.
<רינת גולד גזית: להיפך.
<רינת גולד גזית: אם זה יהיה טיפול רפואי, זה בסמכות רפואית.
<חזי משיטה: כרגע זה כך נמצא.
<חזי משיטה: ככה זה גם מוגדר בתחום הרפואי לא רק באגף שיקום, גם מחוץ לאגף שיקום.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לפתוח - -
<רינת גולד גזית: רק לקשר בין הדברים.
<רינת גולד גזית: קודם כל, אם הדברים ממילא נעשים, קל וחומר שלא צריכה להיות בעיה לכתוב אותם בחוק, מה גם שהסעיף הזה אומר בדיוק ההיפך.
<רינת גולד גזית: מבחינת טיפול פסיכולוגי וטיפול רפואי, אני חושבת, ואני יכולה להציע לתקן את הסעיף בצורה כזאת שכל נכה יקבל על חשבון המדינה, בתנאים שייקבעו, טיפול פסיכולוגי שהינו חלק מטיפול כמשמעו בסעיף 43, לפי שיקול דעת עובד באגף שהוא עובד סוציאלי.
<רינת גולד גזית: בצורה כזאת נותנים לזה את המעמד היותר גבוה, היותר משודרג של טיפול רפואי, וגם מתיישרים לפי הנוהג באגף שזה נעשה באישור של עובד שיקום.
<רינת גולד גזית: אני לא חושבת שזה יפגע, אני לא חושבת שזה יגרע, זה רק יוסיף.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שיש לי חולשה למערכת הזאת של מיצוי זכויות.
אלי אלאלוף: לצערי, חלק גדול מהזכויות - חוץ מהאוניברסאליות - לא ידועות לציבור.
אלי אלאלוף: הצעתי תיקון בדוח העוני.
אלי אלאלוף: אני תמיד מסתכל על סטף ורטהיימר, על כך שהוא "זקוק" לקצבת זיקנה והנינים שלו "זקוקים" לקצבת ילדים, בזמן שהילדים של אדון כהן במקום זה או אחר היו צריכים לקבל קצבה יותר גבוהה.
אלי אלאלוף: מה שמרגיז הוא שאנשים יודעים את הזכויות שלהם - בביטוח הלאומי למשל – ובכל זאת רואים אי ניצול של מיליארדים.
אלי אלאלוף: בוועדה עשו עליהום על איזו עובדת של ביטוח לאומי שאמרה שמדובר בשלושה מיליארד שקל בשנה.
אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה אנחנו נלחמים כדי להשיג גרושים?
אלי אלאלוף: תיקנו אותה בכך שאמרו שיש מיליארד וחצי.
אלי אלאלוף: זה כל שנה.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך להיות תפקיד של מיצוי זכויות, כמובן בהכשרה מתאימה.
אלי אלאלוף: אתה אומר לי על עובדי השיקום שלכם.
אלי אלאלוף: עם הדרכה נכונה הם יכולים למלא את התפקיד של מיצוי זכויות.
אלי אלאלוף: ועדה זה בסדר, אבל לא מספיק.
אלי אלאלוף: מיצוי זכויות זאת כתובת אישית לכל אחד.
אלי אלאלוף: אני מזדהה איתך בזה.
אלי אלאלוף: תמצאו איזה נוסח, לא עכשיו.
אלי אלאלוף: אומרת לי יעל שגם פה יש לה מה לתקן.
אלי אלאלוף: אם תמצאו, אנחנו נעשה תיקון.
אלי אלאלוף: תכניסו את המושג הזה.
<יעל סלנט: אפשר אולי לכלול את זה במסגרת הטיפול הפסיכוסוציאלי.
<יעל סלנט: אם זה מה שאתם ממילא נותנים והעובד הסוציאלי מעורב בו, אולי זה יהיה מינורי אם נכניס את זה לתוך - -
אלי אלאלוף: אבל גם מי שלא מקבל שירות פסיכולוגי צריך לדעת את הזכויות שלו ולקבל אותן.
<אורי ארנהפלד: יש לי שתי הערות.
<אורי ארנהפלד: ההערה הראשונה לגבי דבריך, אדוני היושב-ראש, היא לגבי מיצוי זכויות.
<אורי ארנהפלד: יש בעיה לגבי מיצוי זכויות, מכיוון שהזכויות אינן ידועות.
<אורי ארנהפלד: אני כבר 45 שנה נכה צה"ל, מאז מלחמת יום כיפור.
<אורי ארנהפלד: אף אחד אף פעם לא אמר לי מה הן זכויותיי.
אלי אלאלוף: אמרנו שעכשיו יצא פמפלט מסודר, מוסבר.
<אורי ארנהפלד: אני מקווה שאנחנו עוד נהיה בחיים.
<אורי ארנהפלד: ההערה השנייה שלי היא לגבי טיפול פסיכולוגי שמאושר על ידי עובד סוציאלי.
<אורי ארנהפלד: אני, כמו חברי וידידי עידן, רואה בטיפול פסיכולוגי באיזה שהוא מקום טיפול רפואי.
<אורי ארנהפלד: הייתי מצפה שרופא יאשר טיפול פסיכולוגי.
<אורי ארנהפלד: לא שאני מזלזל, חס וחלילה - -
אלי אלאלוף: אנחנו נחזור לזה.
אלי אלאלוף: אמרנו שנחזור לזה.
אלי אלאלוף: אחרי שנקבל את החומר נחזור לזה, לא בהחלטה של מילה פה מילה שם.
אלי אלאלוף: זה מהותי מידי.
<יערית אשכנזי: רציתי רק להוסיף מבחינת החוויה האישית.
<יערית אשכנזי: דבר ראשון, מה שחזי אמר זה נכון.
<יערית אשכנזי: יש עובדות שיקום, ובאמת כשהגענו קראו לנו לשיחה, אבל בין זה לבין מיצוי זכויות אמיתי יש קצת הבדל.
<יערית אשכנזי: אולי הם יכולים להשתפר בעניין.
אלי אלאלוף: אנחנו נוסיף את המושג הזה.
<יערית אשכנזי: באתי כבר פעמיים לוועדה וגיליתי עוד המון זכויות שלא היה לי מושג עליהן.
<יערית אשכנזי: לבוא כל הזמן לעובדות הרווחה ולעובדות השיקום זו הרגשה כזאת שאתה מנסה להוציא איזה משהו או לסחוט.
<יערית אשכנזי: אנחנו סך הכל רוצים לחיות בכבוד.
<יערית אשכנזי: אסור להם כמו ברווחה לעזור במילוי טפסים, לעזור בדברים שבירוקרטית זה מאוד קשה.
<יערית אשכנזי: גם אם יש איזו זכות שכבר מגיעה לך או איזה משהו שאתה יודע שאתה צריך לקבל, אתה צריך לכתוב מכתבים.
אלי אלאלוף: אל תמשכי אותי בנושא הזה.
אלי אלאלוף: יש הגדרות חדשות.
אלי אלאלוף: החוק, לצערי, לא עבר השבוע בגלל הפיליבסטרים למיניהם.
<יערית אשכנזי: יש התחלה טובה.
<יערית אשכנזי: אפשר לשפר את זה, כי ההרגשה האישית שלנו זה שקשה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להתקדם ברשותכם.
אלי אלאלוף: המצב הנוכחי ניתן לשיפור, אני בעד.
סימן ג': שום תעסוקתי.
סימן ג': 9נח.
סימן ג': (א) בסימן זה, "נכה זכאי לשיקום" – כל אחד מאלה: נכה שלאחר שחרורו מהשירות לא שולב או השתלב בעבודה, או בעסק ואין לו מקור פרנסה אחר; נכה שאין לו השכלה או מקצוע המאפשרים לו לעבוד; נכה שאושר לו שיקום תעסוקתי נוסף לפי סעיף 9סב.
סימן ג': (ב) נכה זכאי לשיקום יקבל אחד מסוגי הסיוע כמפורט להלן לשם שיקומו התעסוקתי: