GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד ביטן: בוא נגן על העובד הזה שהוא לא יכול לקבל רשימה משום מקום.
<נעה בן שבת: אם הולכים צעד נוסף, אומרים בכיוון שדיברתם עליו קודם, שעובד יהיה זכאי, עובד שהוא חבר במפלגה הוא זכאי להיעדר ביום שבו מתקיים פריימריז במפלגה, ואם יש לו חופשה שנתית, הוא יכול לקחת את זה על חשבון החופשה השנתית, ואם לא, אז יכול להיות חופשה ללא תשלום.
<נעה בן שבת: מעלים פה טענה.
<נעה בן שבת: יש פה טענה שהחופשה השנתית היום יכולה להינתן רק בימים שלמים, ואז זה יוצר בעיה מבחינת איך לוקחים אותה על חשבון חופשה שנתית.
<נעה בן שבת: השאלה אם זו בעיה גם במגזר הפרטי, או - - -
דוד ביטן: במגזר הפרטי זו לא בעיה בכלל, אבל זה לא משנה.
<נעה בן שבת: ההצעה היא שזה לא יהיה בחופשה.
דוד ביטן: אני לא אסכים שבחוק הזה אתם תמרטו כל מיני נוצות.
דוד ביטן: זה יהיה על חשבון החופשה השנתית, ואם אין לו חופשה שנתית, הוא יכול להחליף, ואז יקזזו לו מהשכר.
<נעה בן שבת: לכן זה לא בחוק חופשה שנתית.
<נעה בן שבת: חבר הכנסת קיש דווקא אמר שזה יכול להיות בחוק המפלגות.
דוד ביטן: לא, זה לא מקובל.
<נעה בן שבת: ואז מה עניינו של עובד שאין לו חופשה שנתית?
דוד ביטן: אז הוא לא יבוא לעבודה וזהו?
דוד ביטן: ולא יגיד למעביד, זה עוד יותר גרוע.
דוד ביטן: אז בכל מקרה הוא מודיע.
<נעה בן שבת: תהיה חובת הודעה.
דוד ביטן: אז הוא מודיע, מה יצא מזה?
דוד ביטן: ואז מורידים לו משכורת?
דוד ביטן: אם בן-אדם מרוויח אלף שקל ליום, אז יורידו לו אלף שקל.
<נעה בן שבת: אבל מה ההצעה שלך?
דוד ביטן: על חשבון יום חופשה, כן.
דוד ביטן: הוא רוצה יום חופש.
דוד ביטן: אם אין לו חופשה, אז יורידו לו.
<נעה בן שבת: בסדר, זה מה שהתכוונו להגיד.
דוד ביטן: בחוק הזה אנחנו מורידים את זכות העמידה בבג"צ בחוק הזה?
דוד ביטן: זכות העמידה בבג"צ מבוטלת בחוק הזה?
<נעה בן שבת: סליחה, אדוני, המטרה הייתה - - -
דוד ביטן: לא יודע, כולם במלחמה.
דוד ביטן: קיבלתי את העמדה על מערכת החינוך – מה אתם רוצים עוד?
דוד ביטן: זה לא זכות העמידה בבג"צ.
<נעה בן שבת: אם אדוני יאפשר לי, אני אוכל להציג את הטיעון אם אני הבנתי נכון.
דוד ביטן: לא, לא מסכים, אין דרך.
<נעה בן שבת: אין דרך בחוק חופשה שנתית לכתוב דברים שמי שאין לו חופשה שנתית, כי החוק עוסק בחופשה שנתית.
<נעה בן שבת: ולכן, מהותית, זה צריך להיות בחוק נפרד בחוק המפלגות.
דוד ביטן: אין בעיה, מי שאין לו חופשה שנתית, לא יוכל לממש את הזכות הזאת.
<נעה בן שבת: המטרה היא לבוא ולהגיד, אני הבנתי שאתם אומרים, שמי שאין לו חופשה שנתית, יוכל בכל זאת להיעדר כדין חופשה ללא תשלום.
<נעה בן שבת: עשו הוראה כזאת לגבי עובד שבחופשת אבהות נולד לו ילד, הוא זכאי שלושה ימים הראשונים לנצל על חשבון החופשה השנתית שלו.
אלי אלאלוף: תנו לה לסיים בבקשה.
<נעה בן שבת: השאלה היא אם אנחנו מדברים על עובד, אם אנחנו מבחינים בין עובד שעובד מספר שעות מסוים, האם אנחנו מגבילים את זה, או שכל עובד, גם אם הוא עובד אותו יום ארבע שעות הוא גם לזכאות הזאת ואין לו שום בעיה לצאת ולהיות פעיל.
<נעה בן שבת: האם זה חל על כל עובד אם אנחנו מגבילים את זה להיקף משרה מסוים?
דוד ביטן: לא מגבילים.
<נעה בן שבת: לגבי הנושא של עובדי החינוך, אתם רוצים להוציא את כל החינוך?
<נעה בן שבת: להחריג את כל עובדי החינוך, ההוראה הזאת לא תחול על עובדי חינוך.
דוד ביטן: המורים.
<קריאה: הוראה וסגל אקדמי.
<נעה בן שבת: נציגת השלטון המקומי דיברה - - -
דוד ביטן: גם בשלטון המקומי זה לא משנה.
דוד ביטן: זו טענה נכונה, כי אם הוא יעזוב מי יהיה?
<נעה בן שבת: דבר נוסף, הודעה מוקדמת של 14 ימים מראש לפחות כדי שהמעביד יוכל להיערך, כמו שדובר על זה בחופשה שנתית.
<דין ליבנה: רק לציין שלפעמים - - - המועד יותר קצר.
<דין ליבנה: למשל מפלגת העבודה - - -
אלי אלאלוף: לא, אבל יודעים מראש שיש שבעה ימים - - - לא, אין פחות מזה.
<נעה בן שבת: שבוע מראש?
דוד ביטן: יודיעו מראש.
<נעה בן שבת: עוד דבר, הנושא הזה של שמירה בסוד, כמו שנאמר, לקראת הקריאה הטרומית.
<נעה בן שבת: דבר נוסף שרצינו להציע, שרשם המפלגות הוא מקבל הודעות מכל המפלגות על הבחירות המקדימות שהן מתכוונות לערוך.
<נעה בן שבת: שהוא יפרסם את ההודעה ככל שהוא קיבל הודעה, את המידע הזה הוא יפרסם לציבור באתר האינטרנט שלו כדי שהציבור יוכל לדעת שבאמת מתנהלות בחירות באותו יום.
<נעה בן שבת: שאלה שעלתה פה, זו שאלת רישום יום חופשה – זאת השאלה אם הבנתי נכון שמעלה משרד העבודה.
<נעה בן שבת: הוא אומר ימי חופשה הם ניתנים ביום, דובר לקראת הקריאה הראשונה על חצי יום.
<רבקה ורבנר: אבל אם זה יום שלם אין לי בעיה.
<נעה בן שבת: זה השלמה.
<נעה בן שבת: אם אנחנו אומרים השלמה, הרי בחופשה שנתית אתה יכול בסופו של דבר לפדות את ימי החופשה, ואתה יכול גם לקחת את הימים ולהגיד למעסיק, תיקח את שאר הימים.
דוד ביטן: או יום או חלק ממנו, שיהיה כתוב בחוק.
<מוריה ברבי: בשם התאחדות התעשיינים.
<מוריה ברבי: אין בעיה ומקובל עלינו חצי יום עבור הפריימריז, גם חלק מהיום.
<מוריה ברבי: יחד עם זאת, מאוד חשוב לנו שתינתן הודעה מראש על מנת שציבור המעסיקים יוכל להיערך.
אלי אלאלוף: 14 יום מראש.
<מוריה ברבי: בסדר גמור.
<נעה בן שבת: לכן אין בעיה עם חצי יום חופשה.
<נעה בן שבת: אם העובד לוקח מספר שעות, הוא אומר, שלוש שעות נעדרתי, רוצה לזקוף את זה על חשבון חופשה שנתית, יש לכם בעיה?
<מוריה ברבי: לצורך העניין מספר שעות זה בסדר מבחינתנו, כל עוד ניתנת הודעה מראש, ויש אפשרות למעסיק להיערך.
<נעה בן שבת: אז מדוע יש בעיה דווקא בשרות המדינה שבו יש תקדימים לזה שאנשים לוקחים ימי חופשה בשעות, אז למה שם הבעיה?
<נעה בן שבת: יכול להיות שאין בעיה עם להגיד שהוא יכול לקחת, להיעדר מעבודתו ביום שבו מתקיימות הבחירות.
<נעה בן שבת: אנחנו לא אומרים כמה, אנחנו לא אומרים אם זה יום שלם או לא יום שלם.
<נעה בן שבת: גם את הפרשנות לגבי חופשת אבהות אפשר לבוא ולהגיד, הוא יכול לקחת עד חמישה ימים נותנים לו, ושלושת הימים הראשונים לא אומרים דווקא יום שלם יכול להיעדר, אולי אפילו חלק מיום.
<אלי בשארה: המנגנונים הקיימים היום בנציבות שרות המדינה הם גם מבוססים שהיציאה או ההיעדרות היא לא פוגעת בעבודה השוטפת של היחידות.
<אלי בשארה: נניח יש את ימי הבחירות של ההסתדרות, גם שם מתירים לעובדים לצאת להצביע כל עוד שזה לא משפיע על העבודה.
דוד ביטן: זה חוזר למעביד, הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
<אלי בשארה: כן צריכים למצוא פה את האיזון העדין הזה בין שתי הזכויות.
<אלי בשארה: אנחנו מנסים פה לשמוע עד סוף הדיון.
דוד ביטן: אתה לא מבין שבשיטה שלך זה חוזר למעביד, אז לא עשינו כלום.
<אלי בשארה: כי יש לך יחידות, כפי שציינו גם בתחילת השרות, שהן חיוניות – נותנות שרות לציבור.
<אלי בשארה: אתה לא יודע אם כולם ייצאו ביחד, אתה יכול לאפשר לכולם לצאת ביחד ושאתה צריך לחלק את זה.
<אלי בשארה: אי אפשר לבוא ולצפות מראש.
דוד ביטן: אין מצב שכל העובדים יוצאים במדינה.
דוד ביטן: כמה כבר יכול להיות?
דוד ביטן: אתם קצת מגזימים.
אלי אלאלוף: מההסתדרות יצאו הרבה בבת אחת.
אלי אלאלוף: ברגע שמודיעים 14 יום, זה נותן זמן למעסיק להתארגן, ולהגיד, אתם תצאו כך וכך.
אלי אלאלוף: כל עוד שיש פריימריז - - -
<נעה בן שבת: אבל הוא לא חייב להיות - - -
<רבקה ורבנר: אולי ההצעה הכי טובה, זה אולי להיכנס לעניין של ימי חופשה, או ימי בחירה שלנו.
<נעה בן שבת: השאלה אם מגבילים בסך הכול את הימים שבהם מדובר.
<רבקה ורבנר: זה בדיוק חל"ת.
<נעה בן שבת: אז לא מגבילים, וזה יכול להיות, כי עובד יכול עקרונית לעבור ולהיות חבר במפלגות שונות, לא באותו זמן.
דוד ביטן: אי אפשר לפי חוק המפלגות.
אלי אלאלוף: כן, זה חופש הבחירה.
<נעה בן שבת: צריך לזכור שגם מפלגות שהן לא פעילות, שאין להן סיעה בכנסת, יכולות לכאורה לקיים פריימריז, וההוראה הזו תחול עליהם.
<נעה בן שבת: יכול להיות מפלגה שלא נכנסה, יכול להיות שהיא תקבע פריימריז, ושיהיה פריימריז זה יחול עליה ככל מפלגה.
אלי אלאלוף: ימי הבחירה לא התקבל.
אלי אלאלוף: לא בשיקול דעת שלהם.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים פה על הזכות.
<נעה בן שבת: זכותו תהיה כתובה כזכות להיעדרות לפי חוק המפלגות, זו לא תהיה זכות ממשפט העבודה מגן.
<נעה בן שבת: אנחנו לא קובעים פה את זכות העובד לחופשה שנתית, זה לא העניין.
<נעה בן שבת: השאלה האם העובד זכאי להיעדר בפריימריז, או לא זכאי להיעדר בפריימריז, וזו לא זכות מעולם העבודה מגן, ולכן אפשר לקבוע אותה עם חריגים.
<נעה בן שבת: אני לא רואה סיבה.
<נעה בן שבת: זה לא משפט העבודה מגן.
<נעה בן שבת: זה אומר, זכותי להיעדר, אני יכולה לתת את הזכות הזאת במגבלות שהן ענייניות.
<אורלי ישי-גנץ: לא בריא היה לנו דבריכם באשר להיקף כמות ימי הבחירה שיכולים להיות מנוצלים על ידי העובד.
אלי אלאלוף: לא דיברנו על ימי בחירה.
אלי אלאלוף: תעדכנו.
<אורלי ישי-גנץ: ימי העדרות.
<נעה בן שבת: ימי היעדרות, למעשה, אני מבינה שהם לא מוגבלים.
<נעה בן שבת: ככל שיש פריימריז בשנה מסוימת, זה יכול להיות על חשבון ימי חופשה.
<נעה בן שבת: ומי שאין לו ימי חופשה, הוא ניצל - - -
<אורלי ישי-גנץ: שיירשם, וכך אמרתי בראשית הישיבה כאן, שההודעה מראש על ה-14 גם תהיה בהתייחס לאיזה היקף הוא יכול להעדר.
<אורלי ישי-גנץ: למצער שהמעסיק יוכל לדעת למה הוא הולך.
דוד ביטן: אם זה יום או חלק ממנו.
<אורלי ישי-גנץ: האם מדובר על שעה – שמונה שעות, חמש שעות.
דוד ביטן: אני קיבלתי את רוב הטענות שלכם.
דוד ביטן: עוד משהו?...
<דיין ותד: לעניין חלקי ימים, ההצעה המקורית הייתה חצי יום, ולא הייתה התייחסות לחלקי יום.
<דיין ותד: אני מציעה שנחזיר את זה לוועדת שרים.
דוד ביטן: לא, לא מחזירים.
<דיין ותד: זה לא עלה בכלל בוועדת שרים.
<דיין ותד: בסופו של דבר, לפני כל ההצעות שעלו עכשיו, ראשונה מהמסקנות שהגענו אליהם שישבנו ודיברנו עם שאר המשרדים על חצי יום.
דוד ביטן: אמרתי שאני מוכן.
דוד ביטן: אתם יודעים מה הבעיה שלכם, באמת, אל תקבלו את זה כביקורת.
דוד ביטן: אנחנו מדברים, ואתם שוכחים מה מדברים, ועוד פעם חוזרים לטענה המקורית, ככה לא נגמור בחיים.
דוד ביטן: טענת את הטענה שלמשל הוצאות או נסיעה מה קורה כשיש חלק מהיום ולא יום שלם.
דוד ביטן: אמרתי, חוץ מביטוח שלדעתי חייב להיות
<נעה בן שבת: אדוני, השאלה אם חייבים להיכנס לפרטים האלה.
<נעה בן שבת: גם הוצאות נסיעה - - - הכתיבה של הדבר הזה, היא יכולה לסבך אותנו ולתקוע את כל החקיקה.
<נעה בן שבת: בגלל שהוצאות נסיעה בכלל קבועות בצו הרחבה.
<נעה בן שבת: להתגבר עליו ולקבוע הוראה שמתגברת עליו - - -
דוד ביטן: אז מה קורה כשיש יום חופש?
<נעה בן שבת: אם יש חצי יום חופש.
<נעה בן שבת: הטענה הייתה כשיש חצי יום חופש, אז העובד מגיע פעמיים במקום להגיע יום אחד, משלמים לו בהגעה ובחזרה, אז הוא מגיע ארבע פעמים.
<נעה בן שבת: צריך לשלם לו על פעמיים הגעה ופעמיים חזרה.
דוד ביטן: אין על זה ויכוח שלא צריך לשלם לו פעמיים.
דוד ביטן: יש לי רעיון, ההיעדרות הזאת דינה כחופשה רגילה, זאת אומרת, חוץ מביטוח.
דוד ביטן: אם הוא לוקח שעתיים, אז הדין הזה כאילו זה חופשה, אז יעלו הנסיעות, אבל אז הביטוח חייב להיות, כי אם הוא הולך ובא, אז הביטוח חייב להיות, בכל השאר אין לי בעיה בכלל אם הוא לקח עכשיו חצי יום חופש.
<נעה בן שבת: נושא הביטוח – אין חובה, המעסיק כנושא באחריות ולנזקים שנגרמים לעובד - - - אין חובה ליצור ביטוח, אין חובה לבטח.
דוד ביטן: אז תכתבי דין הזה כדין יום חופשה מבחינת המעביד.
<נעה בן שבת: דינו כדין יום חופשה?
דוד ביטן: כן, אז פתרנו את הבעיה.
דוד ביטן: אם הוא לקח חצי יום חופש, מבחינת התנאים הנלווים זה כאילו לקח יום חופש מלא.
<נעה בן שבת: זה או שהוא מפסיד את חצי היום הזה, או שהוא מרוויח את חצי היום השני שהוא מגיע לעבודה.
דוד ביטן: אנחנו רוצים רק מפלגות שאין בהן פריימריז, זה הכי טוב למדינה, אין בעיה בחופשה, אין בעיה בכלום, אין שום בעיה.
<נעה בן שבת: אתם רוצים להזכיר את ההסתייגויות של סיעת יש עתיד?
<נעה בן שבת: הסתייגות שלישית – ביקשו שההסתייגות תהיה 30 ימים מראש לפחות.
<נעה בן שבת: הודעה מראש תהיה 30 ימים מראש ולא 14 ימים מראש.
<נעה בן שבת: אני כן מציעה לא להיכנס לנושאים שנוגעים לזכויות הנלוות ולהיכנס פה לסרבולים שיכולים להיות מאוד כבדים.
<נעה בן שבת: אם העובד מגיע לעבודה באותו יום, אז דמי הנסיעות משולמות לו על זה שהוא מגיע לעבודה גם אם הוא צריך לצאת מהעבודה באותו יום, וגם אם הוא מגיע לשעתיים ביום עבודה, וזה גם קורה אם העובד יוצא בשאר ימי עבודה ליום מחלה או לכל צורה אחרת.
<נעה בן שבת: לכן, לא הייתי מציעה להיכנס לנושא הנסיעות.
<נעה בן שבת: נושא הביטוחים הוא נושא – שוב, יש הביטים של ביטוח לאומי, אבל אפשר לברר את הסוגיה הזאת ולשאול מה יהיה הדין של העובד שנוסע, אני לא בטוחה בכלל שהוא ייחשב כמישהו שהוא מבוטח בביטוח לאומי.
<נעה בן שבת: זה באמת סוגיות מורכבות, אבל אני לא חושבת שאפשר לתת לכולם פה מענה במסגרת זאת.
<נעה בן שבת: העיקר הוא, כפי שהבנתי, זה הזכות להיעדר ביום הפריימריז כדי לאפשר לצאת ולהצביע.
אלי אלאלוף: חבר'ה, החוק היה צריך להיות פשוט, הוא נהיה מסורבל ובלתי נסבל.
אלי אלאלוף: בצורה שאתם עושים את זה, למרות שכל מה שאתם אומרים, ענייני, מקצועי, זה בסוף לא לאפשר לאזרח שעובד להשתתף באקט דמוקרטי מוחלט – את זה אני לא אתן, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: הזכות להשתתף בפריימריז ניתנת לכל אחד מאתנו שרוצה להשתתף, לא קשור מאיפה הוא בא, ומה דעותיו.
אלי אלאלוף: את זה שאתם מסרבלים את זה בצורה כזאת, ככה אפשר גם לנטרל את החוק.
אלי אלאלוף: היות והמציע בהסתייגויות לא פה.
אלי אלאלוף: אני מכבד מספיק את מאיר כהן.
אלי אלאלוף: אני מבקש לדון בזה בהמשך.
אלי אלאלוף: צהריים טובים, חברים.
אלי אלאלוף: אנחנו היום ה-1 בינואר 2018, י"ד בטבת תשע"ח, השעה 12:49 דקות ואנחנו אמורים לדבר על התקנות להגברת האכיפה של דיני העבודה, הפחתה, אפשרית, של הסכום בעיצום הכספי, התשע"ח-2017.
אלי אלאלוף: אני שמח שהמשרד בראשות השר החליטו להתמודד עם הנושא של אכיפה של העיצומים הכספיים ובכלל של אכיפה על נושא תאונות העבודה, במיוחד יחד עם החברים שלי, איל בן ראובן וחאג' יחיא, ניסינו לשנות את המצב, אני מקווה שקצת, איזה פעולה או שתיים הצלחנו, לסגור אתרי בנייה, ומצד שני גם חבר הכנסת אילן גילאון הצליח בדברים שקידם בנגישות לנסות ולתקן עיוותים.
אלי אלאלוף: אבל אנחנו, אני אומר את זה באחריות מלאה, באמת רחוקים רחוקים מאכיפה רצינית על תאונות עבודה בכלל ובבנייה בפרט, בגלל המחסור במפקחים ובגלל התנאים המוגבלים שיש להם גם כשיש מפקחים כדי שיוכלו להתמודד עם האתגר הזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר שתאונות העבודה זה הפסד של 4 מיליארד שקל בשנה בביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: זה סכום עתק, זה סכום מטורף.
אלי אלאלוף: לא חד פעמי, כל שנה.
אלי אלאלוף: זה אומר שאם מפחיתים את תאונות העבודה רק ב-10% תסתכלו כמה שמחים היינו יכולים לעשות ב-400 מיליון שקל.
אלי אלאלוף: לצערי התאונות יהיו רבות יותר, אני מקווה שלא קשות יותר, לאור הגידול האדיר של אתרי בנייה והסיכונים שלוקחים בבנייה החדשה, שכולה לגובה.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים מה זה הפיגומים והמנופים האדירים שמופעלים ולא תמיד באחריות הכי טובה.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו נמצאים פה היום כדי מצד אחד לתת איזה מין סוכריה למי שלא גורם לעצמו תאונות, אבל גם לעדכן את הקנסות שיכולים - - - אין כמו אחריות אישית.
אלי אלאלוף: אני לא אוהב אחריות כספית, אבל מי שמפעיל את הענפים השונים, תעשייה ובנייה במיוחד, הם יכולים לתקן את זה.
אלי אלאלוף: אני גר כרגע בבית שזה רק 30 שנה, אותו בית בשכונה בבאר שבע, ובונים מסביבי רק 300 וילות ומה אני עושה בשבת כשמשעמם לי?
אלי אלאלוף: אני הולך לראות מה בונים בווילות האלה, אבל כל השבוע אני רואה, כשאני מגיע בשעות נורמליות, לא ראיתי ב-300 הווילות האלה כובע הגנה אחד.
אלי אלאלוף: לצערי אני רואה מדי פעם אמבולנס שמגיע, אבל זה רק אומר לכם, וזה ידוע, זה כבר שנתיים שאנחנו באזור בנייה, אז תארו לכם באתרים שיש לא וילות, אלא בניינים גבוהים וכו', מה המצב שם.
אלי אלאלוף: זה אומר שהנושא הזה באמת, של הטיפול בהגברת הפיקוח על האתרים האלה, הוא הכרחי.
אלי אלאלוף: אז אני שמח שהבאתם לנו את זה היום וכל דבר שתביאו כדי להגביר את הפיקוח על האתרים ועל מקומות העבודה אנחנו מהר מהר מאוד נטפל בזה.
איל בן ראובן: אל"ף, אני אשמח לשמוע את עמדת האנשים לגבי הסוגיה של הפחתה.
אלי אלאלוף: הנה עבד אל חכים חאג' יחיא.
איל בן ראובן: אני רק רוצה לומר, היום אנחנו מתחילים שנה חדשה, הסתיימה לה שנה, אנחנו עם 35 הרוגים, נכון?
<קריאה: תלוי איך סופרים.
איל בן ראובן: ה-35 הרוגים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם על החניון אומרים שזו תאונת דרכים אז - - -
איל בן ראובן: עזוב, 35 הרוגים שזה 35 הרוגים יותר מדי, זה צריך קודם כל לשים בשורה התחתונה של העניין הזה.
איל בן ראובן: עם זאת בשנה שעברה היו 50 הרוגים.
איל בן ראובן: אז אני לא רוצה פה לתת איזה ציון גבוה, אני אומר שיש עשייה, יש תזוזות, יש דברים , אבל יש עוד המון המון המון המון עבודה לפנינו.
איל בן ראובן: לעצם העניין שעולה פה, אני אגיד רק במשפט אחד, ותיכף נשמע את האנשים, התפיסה שלי אומרת שאכיפה, הרתעה, היא מאוד חשובה, אבל היא לא יכולה לבוא ולעמוד בפני עצמה, היא צריכה להיות כלי מאוד מאוד חשוב לצד חינוך ותגמול של הטובים, של מי - - - ולכן יש מה לדבר, מה שנקרא, על האפשרות שמי שמצטיין, אפשר לתת לו איזה שהן הנחות בצורות כאלה ואחרות.
איל בן ראובן: רק אני מוכרח להגיד שאני רוצה קצת יותר להבין על מה מדובר, על מה ההפחתות האלה, איך מתכוונים לעשות את זה, שזה לא יהפוך להיות הדרך, כלומר שזו לא תהיה הקלה במה שאנחנו דורשים.
איל בן ראובן: אנחנו דורשים הרבה מאוד, זה הדבר המרכזי, דורשים הרבה מאוד בעניין ומי שמגיע לו עונש צריך לקבל את העונש, אבל אם מישהו עשה באמת, הצטיין בתפקידו במשך שנים וקרתה אצלו איזה שהיא תקלה, אז אפשר לדון בה.
איל בן ראובן: צריך לראות איזה תקלה, יכול להיות שצריך לדון במהות התקלה, תקלה כזאת מסוימת היא אפשרית, תקלה אחרת לא.
איל בן ראובן: את זה אני עוד לא בדיוק הבנתי, לכן אני אשמח שנשמע את הדברים.
אילן גילאון: אני גם רוצה להתמקד בעניין של העיצום הכספי, אני לא לגמרי מבין את זה.
אילן גילאון: אני לא נמנה על האנשים שמדברים על החמרת הענישה, אבל בוודאי ובוודאי במציאות הזאת להתחיל את הדיון מכך שאנחנו נותנים פטורים לנהגים שלא נהגו בשכרות, זה נראה לי מופרך, מוזר, לא נכון, לא לעניין ולכן אם אני מבין את הדבר הזה נכון, אם על כך מדובר, שמי שלא מעורב, מי שאין לו רצידיביזם בנושא הזה, הוא צריך לקבל איזה שהיא הנחה פה, זו התחלה הכי גרועה של הנושא שיכולה להיות והלוואי שאני לא מבין נכון את הנושא.
אילן גילאון: לכן אני בהחלט אבקש לדעת מה זה עיצום כספי, זה מאוד חשוב לי לדעת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, התקנות האלה, לפי אותן תקנות, היום מתחילים ליישם אותן, אז היישום עוד לא התחיל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה כזה אבסורדי שעוד לא התחלנו את היישום, באנו עם תקנות, לא התחלנו ליישם אותן, לא ראינו את התועלת שלהן, איפה טעינו, איפה עשינו, איפה לא עשינו, פתאום אנחנו מבקשים לשנות בהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשבאתם עם התקנות האלה, עם העיצומים הכספיים, באתם וביקשתם, אמרתם 'זה מה שירתיע, אנחנו לא צריכים חוקים אחרים'.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו הגשנו, למשל, חוק, שלושתנו, כבוד היושב ראש, החוק של ממוני בטיחות בפרויקטים גדולים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שמתם בצד, אפילו לא הגענו להצבעה עליו, למה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי אנחנו נלך לאקט כזה גדול שירתיע, ופתאום מה אנחנו אומרים לאנשים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: תשמעו, כוח אדם כדי ליישם את התקנות האלה אנחנו לא הוספנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי בישיבת ועדת המשנה ואמרו שלושה עובדים ייכנסו ב-18', אז כאילו לתוספת כוח אדם, כשאתה רוצה ליישם את התקנות האלה - - -
איל בן ראובן: זה על המפקחים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כן, אז אתה מוסיף עוד שלושה, זה בדיוק כמו מצלמות התנועה של המהירות, שלא מוצאים מי יפענח את הצילומים שלהם ואז לא הגישו דוחות ועל זה יש דוח של מבקר המדינה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ועכשיו אנחנו באים, רוצים גם להפחית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז קבלן, יהיה כדאי לו לקחת את הסיכון, ואני אומר כדאי לו במרכאות, כי זה חיי אדם, אני לא יכול להגיד כדאי לקבלן לזלזל בחיי אדם, אבל יהיה כדאי לו שלא ישנה כלום במצב שהוא רוצה ואותם סיכונים יישארו במקומם ואותם אנשים ימשיכו ליפול ושום דבר לא השתנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: רק אתמול אני שומע - - -
<דבורה ספיר אליעזר: אני אסביר את הסוגיה ויכול להיות ש - - -
אלי אלאלוף: אוקיי, בואו נאפשר לחברי הכנסת לסיים ומיד עוברים ל - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני אומר, אני לא יכול להבין מה השתנה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה רק מספר חודשים, זה לא שנתיים, לא שלוש.
<דבורה ספיר אליעזר: לא השתנה שום דבר, אנחנו בדיוק באותו תהליך.
<דבורה ספיר אליעזר: אני יכולה להסביר אותו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אותו תהליך של העיצום הכספי, לא הכוונה הייתה להעשיר את האוצר של המדינה מהעיצומים הכספיים, אלא הכוונה הייתה הרתעה, שאנשים יפעלו לפי החוק.
אלי אלאלוף: אוקיי, בואו נאפשר תשובה למשרד העבודה.
<דבורה ספיר אליעזר: שלום.
<דבורה ספיר אליעזר: דבי ספיר אליעזר, סגנית בכירה ליועצת המשפטית של משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
אלי אלאלוף: אני לא מצליח אף פעם לזהות, כשאתם מדברים מהר ככה.
אלי אלאלוף: מה השם ושם המשפחה.
אילן גילאון: עם דבי אתה לא יכול לא לזהות.
אלי אלאלוף: אני מכיר את דבי, עכשיו יש פרוטוקול, הפרוטוקול גם רוצה להבין, לא רק אני.
<דבורה ספיר אליעזר: אני אתחיל מזה שהחוק להגברת האכיפה של דיני עבודה, כשמו כן הוא, הוא בא להגביר את האכיפה של דיני עבודה והחל מהיום גם בא להגביר את האכיפה של דיני הבטיחות בעבודה.
<דבורה ספיר אליעזר: איך החוק עושה את זה?
<דבורה ספיר אליעזר: על ידי מנגנון שונה מהמנגנון הקיים היום, שזה במסגרת הטלת עיצומים כספיים והתראות מנהליות, שזה הליך שמי שמטיל את העיצום הכספי הוא פקיד בתוך משרד ה - - - הוא מפקח עבודה, הוא לא שופט, הוא נמצא בתוך המשרד, ולמה אנחנו חושבים שההליך הזה הוא יותר יעיל, יותר מהיר ויותר אפקטיבי?
<דבורה ספיר אליעזר: מעבר לגובה העיצומים הכספיים שהם יותר גבוהים ממה שהיה קיים עד עכשיו, שלפעמים היו קנסות מנהליים ואפילו הענישה הפלילית בקשר לעבירות האלה, למה אנחנו חושבים שהוא יותר יעיל?
<דבורה ספיר אליעזר: אחת, כי אכן אנחנו חושבים שבמסגרת הזאת אנחנו יכולים לעשות שימוש גם בראיות שהן לאו דווקא ראיות שהן קבילות בבית המשפט.
<דבורה ספיר אליעזר: אנחנו לא מחויבים להוכיח את העבירות מעבר לכל ספק סביר, אנחנו בהליך מנהלי לכל דבר ועניין שכשיתקפו אותו, מי שיחשוב שהוא צריך לערער עליו, הערעור יהיה במסגרת העילות המנהליות מול בית המשפט, לא יפתחו ראיות, אלא בסופו של דבר יבחנו גם האם ההחלטה עמדה בביקורת שיפוטית, כן או לא.
<דבורה ספיר אליעזר: שאלה של סבירות ההחלטה.
<דבורה ספיר אליעזר: ולכן ההליך כהליך הוא הליך שהוא יותר יעיל, הוא נחשב להליך יותר יעיל, הוא לדעתנו נכון להוראות רגולטוריות שבאות למנוע, או באות להפחית את תאונות העבודה במקום העבודה וגם קובע סכומים שהם אבסולוטיים.
<דבורה ספיר אליעזר: אז מצד אחד אנחנו מייעלים את ההליך וקובעים סכומים להטלת העיצום הכספי.
<דבורה ספיר אליעזר: העיצומים הכספיים נעים היום בין 20,000 ל-35,300 שקל ויש בעצם שני חלקים, יש חלק ב' וחלק ג'.
<דבורה ספיר אליעזר: אם הופרה הוראה שהוכנסה לחלק ב', אז יוטל הסכום של 20,000 שקל, ואם הופרה הוראה של חלק ג' יוטל עיצום כספי של 35,000 שקל, אבל מה?
<דבורה ספיר אליעזר: כדי להבטיח הוגנות בכל מקרה בתוך ההליך הזה, שהוא יעיל והוא מהיר, לדעתנו, יותר מההליכים שהיו עד עכשיו, החוק עצמו רוצה להבטיח גם הגינות ושקיפות כלפי המפוקחים.
<דבורה ספיר אליעזר: איך הוא עושה את זה ואיך עושים כל החוקים שעוסקים בעיצומים כספיים?
<דבורה ספיר אליעזר: קובעים מנגנונים, מנגנון אחד הוא מנגנון של תקנות הפחתה, שעל זה אנחנו באים לדון היום.
<דבורה ספיר אליעזר: תקנות הפחתה, מה שאומר החוק היום הוא דבר כזה, לממונה, לאותו אדם שמופקד להטיל על העיצום, אסור לו להפעיל שיקול דעת בהפחתת העיצום הכספי אלא אם כן מדובר בעילה ובאחוזים ובסכומים שקבועים בתקנות ההפחתה שאנחנו מבקשים מכם לאשר היום, אחרת הוא לא יכול להפחית.
<דבורה ספיר אליעזר: אנחנו יודעים שלבית המשפט יש סמכות לבחון את העונשים, להרשיע ולקבוע בגזר הדין מהו העונש.
<דבורה ספיר אליעזר: שיקול הדעת של בית המשפט הוא רחב מאוד, גם לפעמים לתובע הפלילי יש סמכויות בקשר לתיקים שבאים לפניו להגשת כתבי אישום, הוא יכול להסדיר הסדרים מותנים ולא העמדה לדין.
<דבורה ספיר אליעזר: יש כל מיני סמכויות שהן רחבות.
<דבורה ספיר אליעזר: כאן הסמכויות מאוד מאוד מצומצמות ולכן ניתנת לשר סמכות להתקין בתקנות, באישור ועדה ובהסכמת שרת המשפטים ובהתייעצות עם הארגונים, סמכות לקבוע מה יהיו אותן עילות שבגינן תהיה הפחתה ומה יהיו סכומי ההפחתה.
<דבורה ספיר אליעזר: העילות שקבענו בתקנות האלה, וזה קיים בכל ההליכים של הטלת עיצומים כספיים, בכל חוק שעוסק בעיצומים כספיים, וזה לא ייחודי לחוק להגברת אכיפה של דיני העבודה, יש עשרות תקנות הפחתה, כל חוק שנחקק בקשר להטלת עיצומים כספיים, לצדו יש תקנות הפחתה, כי מבינים שאם מצד אחד הפקיד לא יכול להחליט בעצמו מה תהיה ההפחתה לפי מיהו המפוקח שבפניו, אז צריכים להיות שיקולים אובייקטיביים שבגינם תהיה אפשרות להפחית את העיצום הכספי.
<דבורה ספיר אליעזר: זה הופך את ההליך לא רק ליעיל, אלא להליך מנהלי תקין כי הוא הופך אותו גם להוגן כלפי אותו מפוקח, שבסופו של דבר אין לו את כל הזכויות המוקנות בהליך פלילי.
<דבורה ספיר אליעזר: אין לו את זכות השתיקה ואין לו את הזכויות המוקנות שיש לחשודים ונאשמים כי זה הליך מנהלי, הוא הליך רגולטורי ולכן בנוסף לכך ניתנת זכות השימוע לפני שמטילים את העיצום הכספי, אלה בָּאפֵרים שהופכים את ההליך להליך יעיל, הליך שבא להגביר את האכיפה ומצד שני הליך הוגן.
אילן גילאון: מתי גובים את העיצום הכספי?
אילן גילאון: באיזה שלב גובים?
<דבורה ספיר אליעזר: הטלת העיצום הכספי, כמובן יש חקירה, לאחר מכן יש הודעה על כוונת חיוב, שזה סוג של שימוע למפוקח, לאחר 30 ימים המפוקח צריך להגיד את דברו ולטעון להפחתה.
<דבורה ספיר אליעזר: הוא צריך להוכיח שהוא עומד בתנאים של ההפחתה ואם רואים שהוא עומד בתנאים של ההפחתה מבחינה אובייקטיבית אפשר להפחית.
איל בן ראובן: אצל מי יהיה השימוע?
<ישראל אסל: ובינתיים נגמרה העבודה באתר.
<דבורה ספיר אליעזר: ממש לא, ממש לא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם מגיעים לאתר והכול מצוחצח והכול - - -
<ישראל אסל: התינוק עוד לא - - -
אלי אלאלוף: לא, חבר, זה לא דיאלוג איתך.
<דבורה ספיר אליעזר: זה ההליך.
<דבורה ספיר אליעזר: זה כבר ההליך שאושר.
<דבורה ספיר אליעזר: אני מסבירה - - -
<נעה בן שבת: זה הליך של העיצום הכספי, זה היה התיקון שנעשה, הוספת ההפרות האלה לתוספת של חוק הגברת האכיפה.
אילן גילאון: מי רוצה את זה?
<דבורה ספיר אליעזר: מה זאת אומרת?
אילן גילאון: מי רוצה את הפחתת העיצום הכספי?
<דבורה ספיר אליעזר: מי רוצה את הפחתת העיצום הכספי?
<דבורה ספיר אליעזר: זה משהו - - -
אילן גילאון: דבי, אני פעם ביקשתי ממך, תדברו כל כך פשוט שאפילו חברי כנסת יוכלו להבין מה אתם אומרים.
<דבורה ספיר אליעזר: החוק מבקש להתקין תקנות להפחתת העיצום הכספי בכדי להפוך את ההפחתה של העיצום הכספי למשהו שקוף, שוויוני והוגן, גם שקוף - - -
אלי אלאלוף: לפני כן לא היו - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - על השקיפות הזאת?
<דבורה ספיר אליעזר: במקום שיש אפשרות להפחתת עיצום כספי נראה שיש צורך בהתקנת התקנות האלה כדי שההליך הזה יהפוך למידתי.
<דבורה ספיר אליעזר: כי אם לא - - -
אלי אלאלוף: לפני כן לא הטלתם עיצומים כספיים אף פעם?
<דבורה ספיר אליעזר: בתקנות של הגברת האכיפה של - - -
אילן גילאון: כדאי להשקיע יותר מאמצים ב - - -
אלי אלאלוף: סליחה, אני רוצה להבין.
<דבורה ספיר אליעזר: אני רק רוצה להזכיר שכשהיינו בסיפור של - - -
אלי אלאלוף: אני שאלתי שאלה פשוטה, אני רוצה לקבל תשובה שאפילו אני אבין אותה, כמו שאומר אילן.
<דבורה ספיר אליעזר: גם בהגברת אכיפה של - - - היום אנחנו מתחילים עם החקירות שיובילו או לא יובילו להטלת עיצומים כספיים.
<דבורה ספיר אליעזר: מהיום יש לנו סמכות להטיל עיצום כספי.
<דבורה ספיר אליעזר: לפני כן לא הייתה לנו - - -
<נעה בן שבת: מ-1 בינואר 18'.
<דבורה ספיר אליעזר: לפני כן לא הייתה לנו סמכות להטיל עיצום כספי, לעניין בטיחות בעבודה.
<דבורה ספיר אליעזר: לעניין דיני עבודה, שאני רוצה להזכיר שבשנות ה-2000 הייתה באמת תרעומת ציבורית מאוד מאוד גדולה על אי אכיפה של זכויות עובדים שבעקבותיה עבר החוק להגברת אכיפה של דיני עבודה.