GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבד אל חכים חאג' יחיא: ההערה הראשונה אומרת שפעם אחת לתמיד בכנסת צריכים להכיר שקצבת נכות היא מחויבות של המדינה כלפי אזרחיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בלי שום קשר אם הוא עבד או לא עבד, מה גובה המשכורת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא צריך להוריד לו, לא צריך לעזוב מקום עבודה כי יפגעו לו בקצבה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה שלא תהיה ההכנסה, הקצבה צריכה להיות אותה קצבה בלי שום קשר כמה הנכה מרוויח.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהגיע הזמן שכבר בחוק הזה נכניס את הסעיף הזה וניתן את האפשרות לעודד את האנשים לצאת לעבודה כי אני לא רוצה שאותו אדם יהיה במצב כלכלי קשה וגם בדידות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה שהוא יהיה בתוך האוכלוסייה, בתוך החברה ושיוכל לעבוד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: התקציב של 4.2 מיליארד שקלים הוא לא משהו קדוש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שצריך לבדוק תוך כדי חקיקה, לבדוק עם האוצר כי יש לנו הכנסות יתר ואם יש לנו את הכסף הזה, לצמצם גם את הפעימות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הכסף קיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו יודעים שיש עודפי גבייה ואם אנחנו נסתכל על מספר הפעימות, אנחנו נוכל לתכנן את התקציב הלאה, אם לא יכניסו את זה לבנק ויחכו כי הם יחלקו את זה לפי הסכמים קואליציוניים וכדי לרצות את זה ולרצות את האחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, אחד הנכים כאן פגש אותי והעלה בפני נקודה שאני ממש הזדעזעתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: האם נכה צריך לשלם מס כשהוא קונה אביזרים שהוא צריך אותם והם נחוצים לחיים היום יומיים שלו?
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכיסא גלגלים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: למיטה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא צריך לשלם מס?
עבד אל חכים חאג' יחיא: באמת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה המדינה מרוויחה מהמס הזה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא לא צריך להיות אוטומטי מוחזר?
אילן גילאון: השאלה היא האם צריך להיות מס על כיסא גלגלים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת הנקודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם צריכים לשלם מסים?
אילן גילאון: לא אם הנכה צריך לשלם אלא אם צריך להיות מס על האביזרים האלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא צריך להיות מיסוי על זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שאנחנו צריכים להעלות את זה.
אלי אלאלוף: רשמתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של השר"ם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אכנס לקצבת השר"ם אבל אם שכר המינימום עולה ומעסיקים עובדים, למה לא צריך לשפות?
עבד אל חכים חאג' יחיא: למה לא משפים אותם?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה משלם יותר, ואתה משלם או מהקצבה שאתה מקבל שהיא לא מספיקה או שאתה מבקש את העזרה מהמשפחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה להגיד שנכנסים להלוואות וכמה הבנקים יכולים לתת הלוואות ואז ללכת לשוק האפור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה להיכנס לזה אבל אני חושב שמי שהמשפחה שלו תעזור לו, הוא מושך את המשפחה שלו למטה ואולי אל מתחת לקו העוני כי אנחנו יודעים מה מצב העוני במדינה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שכאן יש הזדמנות ובוא ננצל אותה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אורן חזן, ידידי.
אורן אסף חזן: תודה רבה אדוני היושב ראש.
אורן אסף חזן: אני ישבתי כאן בשקט לא כי אין לי מה להגיד.
אורן אסף חזן: יש לי הרבה מה להגיד.
אורן אסף חזן: אבל בשעה שאני יושב ושומע אותם מספרים את החוויות הקשות, ומה הם בסך הכול מבקשים?
אורן אסף חזן: לקבל זכויות שוות, לקבל את מה שמגיע, ואני גם נזכר איך כל יום שאני יורד מהכנסת, יש עדיין אוהל מחאה ואנשים עם מוגבלות קשה, נכים קשים, יושבים שם על המדרכה ורק מחכים שמישהו ישמע את הקריאה שלהם.
אורן אסף חזן: אי אפשר גם להתעלם מהתמונות הקשות שראינו רק בשבוע שעבר וראינו גם הבוקר.
אורן אסף חזן: רציתי להסביר לאחד מצלמי העיתונות שלא ינסה לשפוט אף אחד, הוא לא נמצא במקומו.
אורן אסף חזן: אני שואל את עצמי מי שם את החומה, את הבלוק כדי לעצור את כולנו מלשים סוף לסאגה הזאת.
אורן אסף חזן: פעם אחת אומרים לי שיש כסף ואנחנו לא יכולים לתת אותו כיוון שיש תקרת הוצא.
אורן אסף חזן: תקרת ההוצאה מגבילה אותנו ולכן עכשיו אנחנו יכולים לתת בפעימה אחת רק 1.3 מיליארד שקלים.
אורן אסף חזן: אמרתי, תקרת ההוצאה היא לא גזרה משמים, אפשר לשנות את החוק ולהגדיל את תקרת ההוצאה.
אורן אסף חזן: אם באמת רוצים לעשות את זה ואם באמת רוצים לעזור, תעלו.
אורן אסף חזן: פעם שנייה אומרים לי שאנחנו חייבים לחלק את זה, אמר כאן ניסנקורן, בשנים, לא בפעימות, נקרא לזה איך שנקרא לזה, אני קורא לזה בלוף כי אף אחד לא יכול להבטיח לאף אחד ממי שיושב כאן ולמי שצופה בנו בבית שהתהליך הזה באמת יגיע לסופו, בין אם הממשלה תשרוד ובין אם הממשלה לא תשרוד.
אורן אסף חזן: מציאות במדינת ישראל עולה על כל דמיון ואצלנו המציאות משתנה כל רגע.
אורן אסף חזן: לכן אני לא מצליח להבין, אם יש כסף ויש רצון, אולי חסרה רק חמלה, למה לא פותרים את זה בפעם אחת?
אורן אסף חזן: בסוף הקופה קיימת ויודעים לתכנן אותה נכון.
אורן אסף חזן: דבר נוסף.
אורן אסף חזן: אם אתם כבר לא רוצים לתת כסף, כי אין לא יכול אלא יש לא רוצה וזאת עובדה.
אורן אסף חזן: כולנו מכירים את המשפט הזה.
אורן אסף חזן: אז בואו לפחות ניתן שווה כסף.
אורן אסף חזן: אני הגשתי מספר הצעות חוק.
אורן אסף חזן: הייתי שמח לקבל את תמיכת הממשלה ואם לא, אז אולי בשיתוף פעולה עם חברי כנסת מהאופוזיציה ומהקואליציה שלא יעשו חשבון לוועדת הכספים, נצליח לקדם אותם.
אורן אסף חזן: פעם אחת, מי שרוצה לעבוד ויכול, לתת לו לעבוד.
אורן אסף חזן: לא להגביל אותו, לא להגיד שאם אתה יוצא לעבודה, אנחנו נגביל אותך, אנחנו נוריד לך, אנחנו נקזז לך.
אורן אסף חזן: זה דבר לא נורמלי.
אורן אסף חזן: כי כשבן אדם רוצה לצאת לעבוד, הוא לא עושה את זה רק בשביל הכסף.
אורן אסף חזן: הוא קודם כל עושה את זה בשביל להרגיש נורמלי.
אורן אסף חזן: הוא קודם כל עושה את זה כדי להרגיש שייך, להרגיש חלק מכולם.
אורן אסף חזן: תחשבו איזו מציאות מטורפת.
אורן אסף חזן: אני ברוך השם הולך על הרגליים, הכול בסדר, אבל יצא לי המון פעמים בחיים שלי, רק לא מזמן, לפני חודש, להיות מרותק למיטה מספר ימים, וזה טירוף.
אורן אסף חזן: אי אפשר להסביר את הדבר.
אורן אסף חזן: מגיע לבית חולים כשהריאות שלך לא עובדות או בעיה כזו או אחרת קורית – אני מדבר עלי – ואין חבל שמחזיק אותך ואתה מרותק למיטה, ארבע קירות, אתה מדבר ואולי בורא עולם מקשיב.
אורן אסף חזן: אולי.
אורן אסף חזן: הוא עסוק בכולנו ולא רק בי.
אורן אסף חזן: זה טירוף.
אורן אסף חזן: כשבן אדם רוצה, תנו לו את הכוח.
אורן אסף חזן: אני חושב שצריך להיות כאן בדיוק להפך.
אורן אסף חזן: לעודד אנשים, לא להפוך את זה למסכנות.
אורן אסף חזן: אנחנו לא יכולים לחבק מסכנות.
אורן אסף חזן: אנשים כאן הם לא מסכנים.
אורן אסף חזן: אסור לעזור להם מתוך רחמים.
אורן אסף חזן: זה בדיוק ההפך.
אורן אסף חזן: אמרנו לא כסף, שווה ערך לכסף.
אורן אסף חזן: זה לא סוד שיש מי שצריך להשתמש יותר במים.
אורן אסף חזן: לא נפרט למה, כולם מבינים.
אורן אסף חזן: תורידו את המחיר על המים.
<קריאה: חשמל.
אורן אסף חזן: לא יכול להיות מצב שבו אם כולנו משלמים על איקס קוב מחיר שווה וכל מי שחורג, המחיר קופץ בעשרות אחוזים.
אורן אסף חזן: אצל האנשים זה לא כמוצר צריכה בסיסי.
אורן אסף חזן: אנשים זקוקים למים האלה כחלק בלתי נפרד משגרת החיים שלהם.
אורן אסף חזן: חיות.
אורן אסף חזן: לכן הצעת החוק השנייה שהגשתי אומרת דבר פשוט.
אורן אסף חזן: תקרת הגובה של מחיר המים הנמוך יהיה קבוע לכל מי שהוא נכה מוכר.
אורן אסף חזן: דבר שלישי ארנונה.
אורן אסף חזן: אני יכול לפרט כאן עוד עשרות דרכים בהן אם אי אפשר להביא כסף, אפשר לתת שווי כסף.
אורן אסף חזן: הנה, צעקו חשמל ובאמת יש כאן עשרות דרכים.
אורן אסף חזן: הבלוף הזה שמצד אחד מחזיקים אותם קצר, כנראה שלמישהו יש אינטרס שהמאבק הזה מצד אחד ימשיך ולפרקים אני רואה איך יש כאן אינטרס להעלים אותו, ומצד שני גם לנסות להכניס לקופת המדינה על הגב שלהם וזה לא נורמטיבי.
אורן אסף חזן: או שנפסיק לשקר לעצמנו, ואני קורא לחברים שלי דווקא באופוזיציה וגם בקואליציה, אם הממשלה לא רוצה לעזור, לנו יש את הדרכים לפצות אותם.
אורן אסף חזן: כשהחוק שלך אילן הגיע להצבעה במליאה, שואלים אותי הרבה – ובזה אני מסיים – על מה אני מתחרט בחיים.
אורן אסף חזן: יש דבר אחד שאני יכול להגיד עליו שאני מתחרט בכנסת הזאת.
אורן אסף חזן: כשהחוק שלך הגיע להצבעה במליאה, אני לא ברחתי לשירותים, לא היה לי כאב בטן, לא התחבאתי, עמדתי במליאה וזכרתי שהבטחתי תמיד שאם האצבע שלי תהיה האצבע המכרעת בחוקים שהם לתועלת החברה, המשמעת הציבורית שלי תבוא לפני המשמעת הקואליציונית.
אורן אסף חזן: עמדתי שם וראיתי אם אני לא מצביע, החוק עובר.
אורן אסף חזן: אם אני הייתי מצביע נגד, היה שוויון והחוק לא היה עובר.
אורן אסף חזן: למרות שידעתי שגם אם החוק יעבור, בסוף יתקעו אותו.
אורן אסף חזן: אנחנו הרי מכירים עשרות חוקים שעברו בטרומית והממשלה מחליטה להקפיא אותם.
אורן אסף חזן: אני יכול לתת עשרות דוגמאות אישיות שלי של חוקים ואילן מכיר את זה מעצמו, הוא יום-יומיים לפני בבית הזה.
אורן אסף חזן: אבל הייתה לי מחויבות ולכן אני אומר שאם הממשלה לא רוצה, בואו נכריח אותה.
אורן אסף חזן: זה לא קל.
אורן אסף חזן: זה לא פשוט לעמוד מול ראש הסיעה שלך או אני מול ראש הסיעה שלי, במקרה הזה מול ראש הממשלה, ולהגיד לו שהוא טועה, חסרה חמלה, אנחנו נעזור לך.
אילן גילאון: לא, חמלה לא חסרה בשום מקום.
אילן גילאון: הגינות חסרה.
אורן אסף חזן: תכף נגיע גם להגינות.
<קריאה: צריך לקבל את ההחלטות הנכונות.
<קריאה: לא חמלה ולא כלום.
אורן אסף חזן: אני רואה את זה אחרת מכם.
אורן אסף חזן: לא הגינות, לא אומץ ולא נעלי בית.
אורן אסף חזן: יש אנשים שיושבים כאן, מדברים לטלוויזיה, עושים תמונה יפה, מקבלים כותרת ודקה אחרי בבית לא זוכרים עם מה כל אחד אחר מתמודד.
אורן אסף חזן: רחוק מהעין, רחוב מהלב.
אורן אסף חזן: כן, אני חושב שעל בסיס חמלה.
אורן אסף חזן: אני לא מפנה אצבע מאשימה לאף אחד אבל יש מציאות.
אורן אסף חזן: כולם רוצים לעזור אבל לא עוזרים בפועל.
אורן אסף חזן: אדוני היושב ראש, אני מסיים ומבקש ממך, בוא ננסה אנחנו לעשות תיקון אמיתי לאנשים שכל מה שהם מבקשים זה להרגיש חיים.
אורן אסף חזן: זה בידיים שלנו.
אורן אסף חזן: שאלה אחת שמתבקשת, ה-75 מיליון שקלים, לאן.
אורן אסף חזן: תסלחו לי, אני חייב לרוץ לישיבת קואליציה.
אורן אסף חזן: אני אתכם.
<קריאה: אין יותר טוב ממה שאמרת.
אילן גילאון: אני רוצה לדבר עכשיו כי אני רוצה לומר משהו אחד.
אילן גילאון: אני אתחיל מהסוף.
אילן גילאון: קודם כל, המטרה שלי היא שבינואר 2018 יזרום כסף לחשבונות.
אילן גילאון: אני לגמרי עם אלה שאומרים יש מקורות לא רק שיש מקורות אלא הצבעתי על המקורות.
אילן גילאון: לשכנע את הממשלה, אני לא מתיימר כי אני שוב אומר את האמת ואני לא יכול לעשות חשבון בלי בעל הבית.
אילן גילאון: אם היה לי את הכוח הזה, וביום שיהיה לי אתה כוח הזה, אני לא אשקוט יום אחד כדי לממש את החוק שלי ככתבו וכלשונו.
אילן גילאון: אין לי את הכוח הזה.
אילן גילאון: אני לא רוצה שהוא יהיה מבוסס על חמלה של אף אחד.
אילן גילאון: המשמעות של חברה אנושית היא שאף אחד לא נושא את החבילה שלו לבד.
אילן גילאון: צדק מי שאמר כאן שאתם מצביעים גם על עצמכם בעתיד משום שלהיות אדם מוגבל זה לא סטטוס נרכש.
אילן גילאון: לא קונים את זה באוניברסיטה ולא לומדים את זה בשום מקום.
אילן גילאון: זה הסכם של ביטוח בין בני אדם שרוצים להיות חברה.
אילן גילאון: לכן הבסיס שאני קורא לו בסיס החרדה הקיומי, שכל אחד מאתנו כבני אדם מפחד ממנו, שלא יהיה לו קר בחורף ולא חם בקיץ, שיהיה לו אוכל במקרר ושיהיה לו מספיק לכל דבר, אלה הם הבסיסים של קיום בכבוד.
אילן גילאון: הכסף ישנו והכסף קיים ובמהלך הזמן היו צריכים להגיע לפשרות.
אילן גילאון: אני מודה שעשיתם דבר מדהים במהלך השנה הזאת מאז התגלגל העניין עם החוק שעבר בקריאה טרומית ולא קרה אתו בינתיים שום דבר.
אילן גילאון: התחיל מאבק שהוא היה מאבק שיותר לא ישאיר את המציאות ביבש.
אילן גילאון: אני לא מרוצה מהפשרה שעשינו אבל אני מוטרד מדבר אחד.
אילן גילאון: אני מוטרד מכך שאני רוצה היום, כאשר הברזל חם, אני רוצה להגיע למחויבות של הממשלה לאורך השנים.
אילן גילאון: אם ילכו על פעימה אחת, הלוואי כי זה מה שאני רוצה במקור.
אילן גילאון: אם ילכו על 5,30 שקלים, הלוואי.
אילן גילאון: אין בכוחי לשכנע אותם.
אילן גילאון: מצד שני אני לא רוצה שכל ההישג הזה ילך לטמיון.
אילן גילאון: אני מבקש מכם שתזכרו שבפעם האחרונה עלתה הקצבה בשבעים שקלים בלבד.
אילן גילאון: השאלה של הגמלאים בתוך הקבוצה הזאת מתייתרת מעצם העניין בו אני חשבתי שצריך להיות הסדר של הדיון.
אילן גילאון: הדיון היה צריך להיות דיון בקצבת הנכות.
אילן גילאון: חבר'ה, תאמינו לי, מי שהיה ביום הנכה הבינלאומי, הצגתי.
<קריאה: מה יהיה עם הקצבה?
אילן גילאון: מה שקורה לקצבה, זה מה שיקרה לה מעכשיו והלאה בכל הסדר.
אילן גילאון: אם הקצבה של 2,342 שקלים עלתה ל-4,000, 5,000, 8,000 שקלים, היא תחולק באותו אופן שהיא הייתה עד עכשיו.
אילן גילאון: לכולם.
אילן גילאון: למה רציתי שלא ניפול בפח הזה של הבוקסות?
אילן גילאון: מי הביא את הבוקסות האלה?
אילן גילאון: הפרופסורים, וכי למה?
אילן גילאון: כדי שלא נוכל לדון באופן נקי בקצבה.
אילן גילאון: אני מבין הכול.
אילן גילאון: אני רוצה לתת חוק חדש לביטוח לאומי, את הביטוח הלאומי לצרף למס הכנסה כמס אחד, אני רוצה לבטל את הוועדות הרפואיות ששייכות לביטוח הלאומי, אני רוצה שנכים לא יהיו יותר מעסיקים.
אילן גילאון: אני רוצה את כל הדברים האלה לבטל ולעשות הפרדה מוחלטת.
אילן גילאון: בצד אחד קצבה אתה מקבל כדי שתהיה לך מה שנקרא מקפצה מן המקום בו אתה נמצא.
אילן גילאון: מן הצד השני שלם על הכול מסים.
אילן גילאון: לא רוצה לראות את לרון, לא רוצה לראות מבחן הכנסה, לא רוצה.
אילן גילאון: אדם, ברגע שנקבע על ידי ועדה רפואית בלתי תלויה הסטטוס שלו, לאורך כל הזמן יקבל את קצבתו כדי שתהיה לו למקפצה.
אילן גילאון: מבחינתי שיהיה מיליונר.
אילן גילאון: יש לי גם כמה רעיונות לגבי מדרגות המס הגבוהות אבל נשמת אפו של החוק, ואני רוצה להסביר אותו, והוא יכול להיות מדרגה, הוא קודם כל האוניברסליות שלו ולא החמלה.
אילן גילאון: אל תתנו לי חמלה ואל תגידו לי אלה או אלה או אלה כי אלה דברים שמגיעים כחוק לכל אחד.
אילן גילאון: נשמת החוק של החוק הוא ההצמדה שלו.
אילן גילאון: אני חשבתי שצריך להיות לשכר המינימום כי אני לא יכול להתחייב שאני יכול להבטיח קצבה בגובה השכר הממוצע במשק, אבל אני מקבל את המנגנון הזה.
אילן גילאון: אין לי בעיה עם זה.
אילן גילאון: ברור לגמרי שאנחנו בסך הכול מתקנים עוול שנמשך מ-2003 ועד עכשיו, באותה עת ששר האוצר הצמיד את הקצבאות למדד יוקר המחיה.
אילן גילאון: את זה אנחנו מתקנים.
אילן גילאון: לכן אני אומר שגורם לאנשים לא לרצות לצאת לעבודה, זה לא כי הם מקבלים את הקצבה אלא כי הם מאבדים אותה.
אילן גילאון: אז עושה לעצמו שיקול, לשם מה לו בכלל לעשות את הדבר הזה ואתם מכירים את התוצאות.
אילן גילאון: אני מזהיר את כולנו.
אילן גילאון: מישהו הזכיר כאן את הנושא של נכות הנפש.
אילן גילאון: בעוד שלושים שנים כל אזרח שני יוגדר כאדם מוגבל ורוב הנכויות יהיו בתחום נכות הנפש.
אילן גילאון: אנחנו מפחדים נורא מנכות הנפש כי אין אדם אחד שלא נמצא על הספקטרום הזה של נכות הנפש.
אילן גילאון: זה הפחד.
אילן גילאון: לכן זאת החצר האחורית.
אילן גילאון: צריך לראות את הדברים נכוחה.
אילן גילאון: אני מציע כרגע להתמקד כל כולנו בתוך הקצבה הזאת ולנסות לשפר אותה ככל שאנחנו יכולים, ולפתור את הבעיה הגדולה בבוא העת.
אילן גילאון: שוב, אני מתחייב, אני נשבע, שכל עוד נשמה באפי, אני לא אשקוט לרגע אחד כדי להביא את החוק שלי למימוש שאני רציתי להביא אותו.
אילן גילאון: אם הייתי צריך לחשוב כרגע מה קרה לפני שנה כאן, איפה היו הדמויות הפועלות, כולל אנשים בתוך הקואליציה שעכשיו נמצאים אתנו ביחד באותו מאבק, כולל דוד ביטן שהוא באמת עשה מאמצים כבירים כדי לסכל את הצעת החוק, אני אומר שאני צריך להיות מרוצה מחצי הכוס המלאה.
אילן גילאון: אז מה אני צריך לעשות עכשיו?
אילן גילאון: לבכות על 1,300 השקלים שאני רוצה אותם?
אילן גילאון: וחברים, אני כל כך מבין את זה.
אילן גילאון: 1,300 שקלים זה הבדל בין עבדות לחרות.
אילן גילאון: אין לי בכלל סיבה לחשוב אחרת.
אילן גילאון: אבל לשמוח על כך שאנחנו במרחק מ-2,342 שקלים, היכן שאנחנו נמצאים היום, או שאנחנו רחוקים ב-1,300 שקלים, אפילו קצת פחות מהיכן שאנחנו אמורים וצריכים בצדק להימצא והכסף ישנו.
אילן גילאון: ככל שאנחנו מדברים, אדוני היושב ראש, אני כל הזמן מקבל מסרונים שאומרים לי איזה הנחות במסים שר האוצר נותן אבל להגיד לכם את האמת, הכסף היה עוד לפני שההנחות האלה קרו.
אילן גילאון: השאלה היא שאלה של סדר עדיפויות.
אילן גילאון: לכן אתה דברים האלה בסופו של דבר פותרים בצורה פוליטית.
אילן גילאון: סימפטיה, זה לא יעזור לנו.
אילן גילאון: לכן, בואו נתמקד בקצבה.
אילן גילאון: בואו נהיה מעשיים, בואו נזיז את העניין קדימה כדי שבינואר 2018, שלא כל תאוותנו תהיה בידינו, יזרום כסף לחשבונות וזאת תהיה מדרגה שממנה נוכל לקפוץ הלאה.
אילן גילאון: על ארבע פעימותיה, על שלוש פעימותיה, הלוואי שתי פעימות.
אילן גילאון: אני מקווה.
אילן גילאון: יהודה אמר שפגש את שר האוצר.
אילן גילאון: אדרבה ואדרבה.
אילן גילאון: תגיד לשר האוצר שאנחנו תומכים בו בכל פה.
<נתי ביאליסטוק כהן: הכוח היחיד שיש לכם בבית הזה, במדינה הזאת בכלל, זה בחקיקה והנה, יש לכם הצעת חוק.
<נתי ביאליסטוק כהן: תעשו את הכי טוב שאתם יודעים אבל תעשו את הכי טוב שאתם יודעים.
אילן גילאון: אני מצטער מאוד, החקיקה היא ברירת המחדל של חוסר ההגינות.
אילן גילאון: מי בא לנו בחמלה ועם דעה קדומה, בכלל, בשביל מה הייתה צריכה להיות הצעת חוק פרטית לנושא הזה?
אילן גילאון: תסבירו לי אתם.
אילן גילאון: הממשלה לא הבינה ולא ידעה שאנשים צריכים להתקיים?
אילן גילאון: חלוקת העושר הלאומי, במה היא נקבעת?
אילן גילאון: חקיקה היא תמיד ברירת מחדל שבאה כדי לקיים מלחמות.
אילן גילאון: תסתכלו איך אנחנו מפוזרים כאן.
אילן גילאון: אלה נכי נפש, אלה CP, אלה פוליו וכל הקבוצות האלה לוחמות אחת בשנייה במקום ללכת לאחידות בעניין הזה ולמאבק אחד.
אילן גילאון: תראו, איך שמתייחסים לנכים, זה תוצר של איך שמתייחסים בכלל בחברה שלנו לבני אדם.
אילן גילאון: קל וחומר לבני אדם שהם הרבה יותר אטיים מכל האנשים האחרים.
אילן גילאון: תבינו.
אילן גילאון: זאת המצוקה.
אילן גילאון: היכן עוברת התקרה, היכן עוברת הרצפה ומה בפער בין שני הדברים הללו.
אילן גילאון: לכן, עוני הוא חלוקה לא נכונה ולא הוגנת של עושר ואל תבלבלו לי את המוח עם חברתיות, חברתיות, חברתנות.
אילן גילאון: זה איננו מעניין.
אילן גילאון: אני לא רוצה הנחות בכלום.
אילן גילאון: אני רוצה לתכנן את הכול לקצבה אחת, תנו לי את הכסף הזה, אל תעשו לי טובות, אל תעשו לי הנחה במים, לא במגבת ולא בשום דבר.
אילן גילאון: אני רוצה שיהיה לי את הכסף לקנות את זה.
אילן גילאון: זאת הנקודה המרכזית.
אילן גילאון: כל זמן שאנחנו מתפשרים, שמעתי גם על חברה מסחרית שרוצה לעשות הנחות במגבות לאנשים נכים.
אילן גילאון: תודה רבה, אין צורך, בואו נקבע מהו הבסיס של כל אחד כדי שיוכל להתקיים בכבוד ומכאן נמשיך הלאה.
אילן גילאון: יש למדינה כסף יותר מתמיד, יו תר מכמה ממדינות ה-OECD.
אילן גילאון: ראיתי שכאן עושים הכול בסגנון צרפתי.
אילן גילאון: ובכן, בצרפת קצבת הנכות הבסיסית היא 6,400 שקלים בחודש.
<קריאה: זה החוק הצרפתי.
אילן גילאון: זה החוק הצרפתי אבל את זה לא לומדים מהצרפתים.
אילן גילאון: מה שלומדים מהצרפתים זה את הדברים האחרים.
אלי אלאלוף: שכר המינימום הוא פחות מאשר כאן.
אילן גילאון: שכר המינימום פחות מאשר כאן אבל קצבת הנכות היא יותר גבוהה.
אילן גילאון: אדוני היושב ראש, עד שנהיה אור לגויים, אני מוכן להתחלף עם הצרפתים.
אילן גילאון: אגב, גם אני בעד מדרגות מס שאני לא בטוח אם שר האוצר מוכן.
אילן גילאון: אותן מדרגות מס גרמו לדפרדייה לנטוש את פריז.
אלי אלאלוף: בנקודה זו אנחנו מתקרבים לסיום הישיבה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שהשיחות הכי מעניינות אני עושה עם אילן.
אילן גילאון: בצרפתית.
אלי אלאלוף: בצרפתית מרוקאית.
אלי אלאלוף: משכונה ג'.
אלי אלאלוף: הוא יודע גם ערבית מרוקאית יותר מאשר הרבה מרוקאים שמתיימרים להיות כאלה.
אלי אלאלוף: באמת, תודה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לומר מילה אחת לחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: נמצאים כאן נציגי משרדים ממשלתיים – האוצר, הביטוח הלאומי, הרווחה – ואני לא רציתי לתת להם את רשות הדיבור כי אני חשבתי שזה נכון קודם כל לשמוע את הנוכחים וגם לתת תשובות ביחס להתלבטויות שלכם ולנתונים שאתם מחזיקים כדי שזה יהיה דיון ענייני, לא יהיו ויכוחים וכולי.
אלי אלאלוף: במפגש הבא יבואו עם תשובות.
אלי אלאלוף: יעברו על הפרוטוקול.
אלי אלאלוף: אנחנו גם נשב אתכם ונבקש שתבואו עם תשובות לכל ההתלבטויות.
אלי אלאלוף: אני רק שיחקתי במספר.
אלי אלאלוף: כל מי שאומר את המילה שכר מינימום, הוא רק צריך למצוא עכשיו שישה מיליארד שקלים בשנה, כל שנה.
אלי אלאלוף: אלה שישה מיליארד שקלים שמצטברים לעוד שישה מיליארד שקלים ולעוד שישה מיליארד שקלים כאשר מתחילים בשישה.
אלי אלאלוף: תודה לאל, והלוואי שזה יהיה כך, אבל תבינו שמי שמתכנן לטווח קצר, יש לו בעיות לטווח ארוך.
אלי אלאלוף: שיחשוב קצת.
אלי אלאלוף: לכן אני מבקש סליחה על שלא קיבלו רשות הדיבור הנציגים של המשרדים.
אלי אלאלוף: זו החלטה אישית שלי וזה בין הסמכויות הבלעדיות שיש לי ואני מנצל אותן, אני חושב לטובה.
אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי, האוצר וכולי, יבואו עם התשובות לדיון הבא.
מיכל רוזין: חצי דקה.
מיכל רוזין: אני בריצה בין הרבה דיונים חשובים אבל היה חשוב לי לבוא לכאן ולהביע תמיכה במאבק שלכם.
מיכל רוזין: מה שההסתדרות עושה כאן הוא כמעט חסר תקדים, הוא ממש חשוב וחברי הכנסת כמו אילן גילאון שהובילו את זה ממש מהתחלה.
מיכל רוזין: במאבק הזה אני חיילת שלכם ומה שתצטרכו, אני לרשותכם.
מיכל רוזין: אלי, על הכבוד על הדיון היסודי בעניין.
מיכל רוזין: רק דבר אחד, אל תאמינו שאין כסף.
מיכל רוזין: בשנייה הוא נתן עכשיו מיליארד שקלים הכנסות של המדינה ממסים על דברים שעם כל הכבוד הם פחות חשובים מהנושא שלכם.
מיכל רוזין: צריך להמשיך להתעקש כמו שהתחלתם ולהגיע לתוצאה מיטיבה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
יוסף ג'בארין: חברים, בדיון שהיה לנו במליאה ביום המיוחד לזכויות אנשים עם מוגבלויות, אמרתי שאל מול נקודות השפל שהכנסת הזו הגיעה אליהן בהתעסקות בחקיקה כמו חוק ההמלצות, חוק העמותות והחוק הצרפתי, יכול להיות שהחוק של אילן גילאון ועוד כמה מחברינו בכנסת הוא באמת נקודת האור של העשייה בכנסת בתחום החברתי.
יוסף ג'בארין: הדיון שלנו היום מזדמן עם שני אירועים שאולי כדאי לשים לב אליהם.
יוסף ג'בארין: האחד, כל השיח של שר האוצר על ההקלות במסים.
יוסף ג'בארין: זאת עוד הוכחה שיש כסף.
<קריאה: ולאורך זמן.
יוסף ג'בארין: והדבר השני, כשאנחנו קוראים את הדוח של עמותת לתת על עוני בישראל, זה הדוח האלטרנטיבי שרק מחמיר את אותה תמונה שראינו בדוח של המוסד לביטוח לאומי וחושבים על שניים וחצי מיליון אזרחים מתחת לקו העוני, זה פשוט בלתי נתפס.
יוסף ג'בארין: לקרוא עד כמה הקצבאות החברתיות יכולות לעזור בהצלת משפחות מהעוני, אז אנחנו יודעים עד כמה חשוב הדיון הזה ועד כמה חשוב לתת את המשקל הראוי לקצבאות שיהיו ראויות כדי באמת לעזור בעניין הזה.
יוסף ג'בארין: אולי מדברים בז'רגון הציוני על גאולת אדמה אבל אני רוצה להגיד לכם שגאולת אנשים מהעוני צריכה להיות העיקר.
יוסף ג'בארין: כבודו של האדם וכבודו של האזרח צריך להיות בראש סולם העדיפות שלנו.
יוסף ג'בארין: כסף יש.
יוסף ג'בארין: אני אמר לכם שעכשיו, אחרי המאבק המאוד מבורך שלכם, והוא מאוד מבורך, כל הכבוד, אני מוריד בפניכם את הכובע על כל המאמץ, בלי להתייחס איזה ארגון זה, כל המאמץ שנעשה בתקופה האחרונה – פתאום אתם רואים שיש כסף.
יוסף ג'בארין: כשיש מאבק, יש כסף.
יוסף ג'בארין: אם אתם יודעים שבתקציב האחרון אושרה הקלה במסים לחברות ישראליות ואני יודע שההקלה הזו הייתה שווה כמה מיליארדי שקלים לשנת 2017 ו-2018, אז למה הקלות במסים לחברות ולא קצבאות לאנשים שכל כך זקוקים להן?
יוסף ג'בארין: איפה הקואליציה?
יוסף ג'בארין: איפה חברי הקואליציה כאן שיכולים לתת לנו את התשובה?
יוסף ג'בארין: זאת לא אותה ממשלה?
יוסף ג'בארין: זה לא אותו תקציב?
יוסף ג'בארין: מה סדר העדיפויות שלנו?
יוסף ג'בארין: בעלי ההון, בעלי החברות או אנשים שצריכים את הקצבאות הבסיסיות כדי לתקן עוול של עשרות שנים?
יוסף ג'בארין: לכן בהחלט זו שאלה של סדר עדיפויות ואני מקווה שבוועדה הזאת, גם בהנהגה שלך אדוני היושב ראש, נוכל באמת לקדם את הנושא הזה ולראות את השינוי כבר ב-2018 כפי שהובטח בכיוון של יישום מלא של הצעת החוק של אילן גילאון.
נורית קורן: גם בקואליציה תומכים בהצעת החוק הזאת וגם בקואליציה פועלים כדי שאפשר יהיה לשנות את מצבם של אנשים שמקבלים קצבאות.
יוסף ג'בארין: טוב שבאופוזיציה מציעים את זה.
יוסף ג'בארין: תוכלו לתמוך.
נורית קורן: יש גם הצעות חוק.
נורית קורן: קארין הלכה, אבל זאת אחת ההצעות הראשונות שאני חתמתי עליה.
יוסף ג'בארין: קארין באופוזיציה.
נורית קורן: מה זה משנה?
נורית קורן: אנחנו תמכנו בזה.
נורית קורן: זה לא שלא תמכנו.
נורית קורן: עובדה שכן חתמנו על זה.
נורית קורן: חשוב מאוד להעלות את הקצבה.
נורית קורן: אני רוצה לומר כמה דברים.
נורית קורן: אני הבאתי את ראש הממשלה לכך שצריך להעלות את הקצבה ואני העמדתי בפניו כמה אפשרויות גם לסייע בדברים אחרים, בשווה כסף כמו שאמר חברי חבר הכנסת חזן קודם לכן.
נורית קורן: אחד הדברים שצריך להוסיף לרשימה, אדוני היושב ראש - אני רואה שאתה רושם – אלה מטפלות, עובדות משק בית שאנשים לוקחים, ואפשר גם לסייע בנושא הזה.
נורית קורן: כל הנושא של מטפלים במשך 24 שעות שגם צריך לטפל בו.
נורית קורן: אני חושבת שראש הממשלה בין והיו כאן כמה נציגים שהיו בישיבה עם ראש הממשלה והם ראו שראש הממשלה כן רוצה לטפל בנושא הזה ולהעלות את הקצבה.
נורית קורן: נכון, יש כאן עוד שרים, יש כאן עוד כסף.
נורית קורן: אני בעצמי לא מבינה למה עד עכשיו מאז הוחלט ששר האוצר הקצה את הכסף, למה עד עכשיו זה לא בא לידי ביטוי, איך זה יחולק, מה ייעשה בכסף הזה.
נורית קורן: אולי מי מהנציגים כן מבין למה עד עכשיו זה לא חולק.
נורית קורן: זה לא נכון שלא רוצים בקואליציה ובממשלה לתת תוספת.
נורית קורן: כן רוצים וכן הקצו את הכסף.
נורית קורן: שמעתי את יושב ראש ההסתדרות שאמר שיש 75 מיליון שקלים למטרות אחרות.
נורית קורן: אני רוצה לדעת למה הכסף הזה הולך.
<נעמי מורביה: אני יכולה לומר לך.
<נעמי מורביה: יש לי כאן את המסמך הרשמי.
נורית קורן: אני אשמח לקבל את המסמך הרשמי.
נורית קורן: למה לא מפרסמים אותו?
אלי אלאלוף: כל אחד קורא למסמך שלו רשמי.
אלי אלאלוף: המסמך הרשמי היחיד שיהיה, זה מה שיצא מהוועדה.
נורית קורן: תודה רבה אדוני.
אלי אלאלוף: כל זה, אלה המלצות של זה והמלצות של זה אבל המסמך הרשמי יצא מכאן.
נורית קורן: אדוני יושב ראש הוועדה, אתה זה שמוסמך להוציא את כל הדברים האלה ואנחנו נדע בדיוק מה הובטח ולאן הולך הכסף.
<נעמי מורביה: זה המתווה המוסכם לפתרון הקצבאות.
נורית קורן: תגידי לנו מה עושים עם ה-75 מיליון שקלים.
<נעמי מורביה: ה-75 מיליון.
<נעמי מורביה: יוקצה סך של 75 מיליון שקלים להעלאת שכר במפעלים המוגנים.
<נעמי מורביה: פעימות ראשונות עד שלישית, עשרים מיליון שקלים.
<נעמי מורביה: פעימה רביעית, 15 מיליון שקלים.
אלי אלאלוף: זה מה שהחבר ביקש ואני מודיע לך שלא יהיה.
נורית קורן: מה, להעלות את השכר המוגן?
אלי אלאלוף: כי זה לא הסעיף.
אלי אלאלוף: זאת לא קצבה.
אלי אלאלוף: אני קודם כל מתמקד בקצבה.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שלא צריך להיאבק על זה.
אלי אלאלוף: אני מסכים אתך אבל לא מכאן.
אלי אלאלוף: אותו דבר לגבי השר"ם.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשפר את השר"ם ולא על חשבון הקצבה.
<קריאה: זה הולך להסתדרות.
אלי אלאלוף: בתפקידי הקודם הקמתי מפעלים.
נורית קורן: אני שאלתי לגבי ה-75 מיליון.
<קריאה: מה תעשו עם מפעלים מוגנים בהסתדרות?
<נעמי מורביה: מה זה קשור להסתדרות?
אלי אלאלוף: לא הייתה כוונה ואין כוונה להפריש כל סכום שהוא לשום גוף שלא קשור לקצבאות.
אלי אלאלוף: לא הייתה כוונה.
אלי אלאלוף: היו הרבה שמועות ורס"ר שמועתי כאן תפס דרגות מטופשות.
אלי אלאלוף: לכן אמרתי מה שאמרתי בנוכחות יושב ראש ההסתדרות וגם אגיד עוד פעם.
אלי אלאלוף: תגידו תודה גם למאמצים שלו.
נורית קורן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע שאם באמת אנחנו רוצים להעלות את הקצבה, צריך לקחת גם את הנושא של הגמלאים, גם לפתור את הסיפור הזה.
נורית קורן: לפתור את זה.