GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נתי ביאליסטוק כהן: האנשים עם מוגבלות, אנשים עם עיוורון, רוצים לצאת לעבוד, אז שלא יספרו לי סיפורים.
אילן גילאון: מה שלא מעודד אנשים לצאת לעבודה זה אובדן הקצבה ולא קבלתה.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה אובדן הקצבה וזאת החברה שלא מקלה.
<נתי ביאליסטוק כהן: כאשר נחיה בחברה אוטופית שבאמת תעסיק אנשים עם מוגבלות ולא תעמוד מולם עם דעות קדומות ולא תנסה להסליל אותם לתפקידים מסוימים, אתה יודע מה?
<נתי ביאליסטוק כהן: אני אשנה את הדיון.
<נתי ביאליסטוק כהן: אבל היום אנחנו מדברים על אנשים עם מסוגלות, עם יכולת ועם רצון שנאלצים להישאר בבית.
<נתי ביאליסטוק כהן: שאף אחד לא יספר לי שזה בגלל הקצבאות.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה לא בגלל הקצבאות.
<נתי ביאליסטוק כהן: תנו להם יותר קצבאות, אל תתנו להם סיכון מכיוון שאנשים עם מוגבלות, בגלל העוולות בניסיון למציאת עבודה במשך השנים גרמו להם לא להאמין אפילו בעצמם לפעמים, אבל בטח לא להאמין בחברה, שאם הם יפוטרו, המפעל ייסגר או שהם יצטרכו לשנות דירה ולהחליף מקום עבודה, יקבל אותם מהר לעבודה.
<נתי ביאליסטוק כהן: לא, לא יקבלו אותם מהר לעבודה.
<נתי ביאליסטוק כהן: בשביל אדם עם מוגבלות, הפסקה בין עבודה לבין עבודה היא הפסקה של שנים, אם הוא בכלל יזכה בעבודה הבאה.
<נתי ביאליסטוק כהן: לכן האפולוגטיקה הזאת אתה בא משרד האוצר כדי לנסות ולספר לנו למה הוא צריך להעלות את הקצבאות, אני נורא מצטער, היא ממש שלא במקומה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אדוני, אני לא סיימתי.
<נתי ביאליסטוק כהן: אמרתי שאני רוצה לקצר.
<נתי ביאליסטוק כהן: הנושא של השר"ם, אם אנחנו כבר מדברים עליו.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני אומר שוב שהשר"ם לא היה חלק מהמאבק.
אלי אלאלוף: אני מוכן לתקן את עצמי מיד.
אלי אלאלוף: אין שר"ם.
אלי אלאלוף: לא דנים בשר"ם.
אלי אלאלוף: איפה תדונו בו?
אלי אלאלוף: מי ידון בו ומתי?
אלי אלאלוף: אתם לא רוצים, זה לא משרת את אוכלוסיית הנכים.
קארין אלהרר: זאת הצעה נפרדת.
אלי אלאלוף: זה לא יהיה בדיון הזה.
אלי אלאלוף: את רוצה שזה לא יהיה בדיון הזה?
אלי אלאלוף: אין לי בעיה אבל שתבינו שהשר"ם משרת את הנכים.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה אתם רוצים להוציא אותו.
<קריאה: אין בעיה, אבל זה לא אותו תקציב.
אלי אלאלוף: לא אמרתי שזה אותו תקציב.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני רוצה להסביר את עצמי.
קארין אלהרר: אם זה לא אותו תקציב, אני חוזרת בי.
<נתי ביאליסטוק כהן: בנושא של השר"ם, אני אומר שוב, זה לא היה חלק מהמאבק אליו יצאנו.
<נתי ביאליסטוק כהן: למה?
<נתי ביאליסטוק כהן: משום שכמו ששמעת סביב השולחן, כנראה גם יש הרבה מאוד אי הסכמות בין הארגונים והרבה מאוד ארגונים והרבה מאוד אוכלוסיות מרגישות את עצמן מקופחות שם.
<נתי ביאליסטוק כהן: ראשית, השר"ם בהחלט צריך להיות מתאים לתכליתו.
<נתי ביאליסטוק כהן: אם אדם שצריך לקבל שני עובדים ביממה והוא מקבל 188 אחוזים כאשר המשמעות של 188 אחוזים, אני לא יודע, 188 אחוזים ממה, מהשכר שהם צריכים לקבל?
<נתי ביאליסטוק כהן: זה 188 אחוזים מאיזשהו שכר בסיסי שלא משקף כלום.
<קריאה: 6,000 שקלים.
<קריאה: 5,400 שקלים.
<קריאה: 4,300 שקלים.
<נתי ביאליסטוק כהן: רבותיי, זה לא משקף כלום בנוגע לצרכים.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני אומר לך אדוני שהאוכלוסייה של האנשים עם עיוורון שנים קופחה ואפילו לא הייתה מסוגלת לקבל אותו.
<נתי ביאליסטוק כהן: תוקן העוול הזה.
<נתי ביאליסטוק כהן: לכן אני אומר שאם אנחנו עוסקים כאן בנושא הזה, צריך גם לפתוח את שאלת המבחנים מכיוון שיש כאן אנשים שלא מסוגלים לתפקד בבית שלהם בלי סיוע אבל המבחנים לא מאפשרים להם לקבל שקל, ואם כן מאפשרים להם לקבל שקל, זה לא יותר מחמישים אחוזים.
<נתי ביאליסטוק כהן: בשלב הזה סיימתי את דבריי.
<נעמי מורביה: אני מבקשת קודם כל להודות לאדוני על הסבלנות, על הרצון ועל ההשתדלות כדי שבכל זאת נוכל לדבר במסגרת מכובדת וכל אחד יוכל לומר את דברו.
<נעמי מורביה: אני לא אחזור על כל מה שאמרו כולם כי אני מניחה שמהלעיסה זה כבר יוצא, אבל העקרונות.
<נעמי מורביה: מה שהתקבל ב-28 בספטמבר, צריך לעמוד בזה, צריך לתקן את נושא הפעימות.
<נעמי מורביה: משיחה שהייתה לי עם מר כחלון, אני יודעת שאפשר לצמצם לשתי פעימות ורצוי לעשות זאת.
<נעמי מורביה: אנחנו חייבים להתחשב בפסיקת בג"ץ מ-2009 במקרה של שושנה לוי.
<נעמי מורביה: מטה מאבק הנכים היה ידיד בית המשפט ולכן זה מוכר לי היטב.
<נעמי מורביה: אין צורך לחזור לבג"ץ על משהו שהוא כבר דן בו.
<נעמי מורביה: הוא אמר מפורשות שכל מי שעובר עם קצבת הנכות לקצבת זקנה, כל הזכויות שלו נשמרות ולכן הוא עובר עם השר"ם שלו ועם הניידות שלו.
<נעמי מורביה: אם השר"ם עלה, גם השר"ם עולה למי שנמצא כבר בקצבת זקנה.
<נעמי מורביה: אותו כנ"ל לגבי הניידות ואותו כנ"ל לגבי קצבת הנכות ומה שאתם קוראים לו השלמת הכנסה.
<נעמי מורביה: זה למעשה הקח"ן.
<נעמי מורביה: אין שום צורך, זה נמצא כבר, ולימור תתקן אותי אם אני טועה, בתוך המוסד לביטוח לאומי וזה ישנו.
<נעמי מורביה: לימור מהנהנת בראשה.
<נעמי מורביה: לא צריך תקציב נפרד בשביל זה.
<נעמי מורביה: זה קיים.
<נעמי מורביה: אנשים שעברו, נשים בגיל 62 וגברים בגיל 67, אם תהיה העלאה, אנחנו זכאים לה על פי כל דין כולל בג"ץ.
<נעמי מורביה: לא צריך לעשות עוד פעם בג"ץ ולבזבז את זמנו של בית המשפט.
<נעמי מורביה: מה שאנחנו מאוד דאגנו, ואני מודה לאבי אורן על המלים היפות שהוא אמר כי זאת לא חכמה להגיע להסכמות ואחרי כן מכל מיני נסיבות לחזור מהן.
<נעמי מורביה: דבר אחד נוסף שאמרנו והוא חשוב.
<נעמי מורביה: בהסכמות ב-28 בספטמבר במסגרת 4,2 מיליארד שקלים, נכנסו בדקה האחרונה – עת חבר הכנסת דוד ביטן הכניס בתוך שיחה עם ראש הממשלה.
<נעמי מורביה: מדובר על עוד חמישים מיליון שקלים לילדים.
<נעמי מורביה: היה מדובר על 300 מיליון לאנשים שעוברים עם קצבת הנכות שלהם לקצבת זקנה, החל מה-1 בינואר 2018 כדי שלא ייווצר מצב שהם - - -
אלי אלאלוף: העלות המשוערת היום לטובת ילד נכה, היא 150 מיליון שקלים.
<נעמי מורביה: חמישים מיליון שקלים בפעימה הראשונה.
<נעמי מורביה: על זה היה מדובר.
<נעמי מורביה: חמישים מיליון שקלים כבר בפעימה הראשונה.
<נעמי מורביה: אני יודעת, גילוי נאות ומר אבי ניסנקורן יאשר את הדברים, כבר היום, לפני שהייתה הפגישה, ישבנו במשרד, דיברנו על הדברים האלה, דיברנו על הנקודות שהן חיוניות ואבי ניסנקורן יאשר את זה.
<נעמי מורביה: הילדים והקשישים בראש מעייניי ולא מסיבות אינטרסנטיות אלא מסיבות של צדק.
<נעמי מורביה: כך זה צריך להיות.
<נעמי מורביה: ילד נכה הוא ילד נכה.
<נעמי מורביה: נכון שהיום הנכות נגזרת מאי כושר השתכרות, אבל ברור שלילד אין אי כושר השתכרות, אז קוראים לזה קצבת ילד נכה.
<נעמי מורביה: אבל עדיין ההורים מממנים את כל הטיפולים ואת כל מה שמסביב ולפעמים, כן, צריך להביא עובד זר כדי שאחד מההורים לפחות יצא לעבוד ויוכל לפרנס את המשפחה.
<נעמי מורביה: ההוצאות הן ענקיות.
<נעמי מורביה: אני מבקשת באמת להסתמך על הנקודות שהסכמנו עליהן ולנסות לצמצם לשתי פעימות.
<נעמי מורביה: זה באמת ניתן, זה אפשרי, זה במסגרת האפשרויות וזה לא חלום.
<משה רוטמן: אדוני היושב ראש, חברי כנסת נכבדים.
<משה רוטמן: אני משמש כמנכ"ל עמותת בית חם לילדי SMA מונשמים.
<משה רוטמן: איבדתי את הבת לפני 15 שנים בתאונה והבן נותר משותק ומונשם ועוד שלל נכויות.
<משה רוטמן: בעל כורחי הצטרפתי לאותו מועדון מפוקפק ומתסכל שנקרא מועדון הנכים בישראל.
<משה רוטמן: לפני עשור גם איבדתי את פרנסתי כי הפכתי להיות מטפל ואת אחרי 24 שנות עבודה.
<משה רוטמן: אני מניח שמעל שלוש שנים ב-15 השנים האחרונות ישבתי בפרוזדורים של בתי חולים ולא בבית.
<משה רוטמן: בזמנו, יחד עם שותפי לדרך, ירון לוי ועוד פעילים, גיבשנו הצעת חוק להעלאת קצבאות הנכות והשוואתן לשכר המינימום, יחד עם חברת הכנסת בוקר.
<משה רוטמן: הצעת החוק הזאת נועדה לתת מענה הולם לצרכים השונים של הנכים הגבוהים משמעותית מאלו של אדם רגיל כאשר היום הפער בין הקצבה שנשחקה לשכר המינימום הוא הלך והתרחב.
<משה רוטמן: על פי הצעת החוק הזו, החתמנו 82 חברי כנסת מכלל סיעות הבית אך היא עוכבה שש פעמים בוועדת שרים על ידי שר האוצר וראש הממשלה.
<משה רוטמן: גם חבר הכנסת אילן גילאון הציע הצעה מקבילה שזכתה לעבור בקריאה טרומית בסיוע חבר מהקואליציה.
<משה רוטמן: כעת לא ברור לי כיצד הכנסת מסרסת את יוזמת החוק הזאת ומעקרת חלקים מהותיים ובנוסף לכך עוד מוסיפה ארבע פעימות ארוכות טווח.
<משה רוטמן: בהצעת החוק של חברת הכנסת בוקר קיים סעיף שמתייחס לחוק משנת 2008 שחל על כל השכירים במשק ובתקופה האחרונה גם הורחבה חקיקה לגבי עצמאים.
<משה רוטמן: במסגרת החוק נקבע כי במסגרת ההפרשות לפנסיה עבור העובד - - -
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה לא הזמן לתת פרשנות להצעת חוק שלא הגיעה לשולחן הזה.
<משה רוטמן: אבל יש כאן
<משה רוטמן: מוטיב שהוא מאוד חשוב כי הכיסוי הביטוחי יהיה על ידי חברת הביטוח, של המעסיק, יחסוך מיליארדי שקלים בטווח הארוך כי האחריות עוברת לשם.
<משה רוטמן: גם כסף שצריך להיכנס, אני לא מדבר על מה שיש שם שמסתירים, צריכים כן לדבר עליו.
<משה רוטמן: לא יצטרכו לפנות בעתיד לביטוח הלאומי בעניין הזה אלא יהיו להם חברות ביטוח.
<משה רוטמן: אל תשכח אדוני ששמונים אחוזים מהנכים עבדו ושילמו ביטוח לאומי, כך שמצד אחד משרד האוצר חסם את הצעת החוק עם עלויות נמוכות יחסית ומצד שני הוא לא נותן את המענה הנדרש, גם לא בעוד ארבע שנים מהיום.
<משה רוטמן: אני חש שזו יריקה בפרצוף שלי ושל בני ושל כל התרומה שלנו למדינה וזה עושק של כספים שהפרשנו כל חודש כעובדים.
<משה רוטמן: מעבר לכך, נקודה נוספת שחשוב להדגיש.
<משה רוטמן: הצעות אלו נועדו לטפל בקצבה בסיסית ובקח"ן לה זכאים כלל הנכים אך קיימים פערים נוספים בין המענה הנדרש עבור הצרכים השונים - - -
אלי אלאלוף: אתה לא יכול לתת לנו כאן הרצאה שלמה.
<משה רוטמן: ברשותך, אני אתן ארבע שורות אחרונות.
<משה רוטמן: לא אגע באחד התחומים.
<משה רוטמן: רבע מיליון נכים הם לא טיפשים ועוד מיליון וחצי בני משפחות, הם לא טיפשים.
<משה רוטמן: אנחנו נדע מה לעשות כי לנכות אין ימין ואין שמאל.
<משה רוטמן: הנכות בוחרת בנו ואנחנו לא בוחרים בה.
<משה רוטמן: כל פעם שאתם הולכים לישון, תדעו לכם, הייתי מנהל גדול, התעוררתי ליד קבר ואני מאז נלחם על חיי ילד שהוא משותק ומונשם ואין לי שקל אחד לפנסיה כי את הכול הוצאתי.
<משה רוטמן: המדינה מובילה אותנו, כל הממשלות מובילות אותנו למגזר שלישי ולמקומות שהיום יש לכם כולכם הזדמנות למחוק את העוול ולעשות, ויש מאין.
<משה רוטמן: כולנו יודעים שיש מאין.
<סימונה עמר: עמותת טוהר לב.
<סימונה עמר: אני גם אימא לילדה בת שבע עם נכויות קשות.
<סימונה עמר: רציתי לומר שאני קודם כל מודה לנעמי ולאחרים שכן הכניסו את הילדים שבהתחלה לא היו כלולים.
<סימונה עמר: לכל הגורמים שפנינו אמרו לנו מגיל 18 ואמרנו שעד גיל 18, איפה נהיה אנחנו ההורים.
<סימונה עמר: רצינו גם לדעת איזה ילדים נכנסו.
<סימונה עמר: זה מתחלק בין הילדים הפחות קשים והקשים.
<סימונה עמר: תלות הילדים, היא 1,900 שקלים ולהביא היום עובד זר בסכום הזה, אין לאף הורה אפשרות והמשפחה מתפרקת.
<סימונה עמר: אני אישית מעלה את הבת שלי 32 מדרגות, מעלה ומורידה אותה כל יום על הגב שלי ואין לי איך להביא עובד זר.
<סימונה עמר: נכון שאמרו לנו עד גיל 18, אבל מה אתנו ההורים?
<סימונה עמר: לי אין אפשרות לצאת לעבוד.
<סימונה עמר: אני כאן ובעלי עכשיו הלך לראות מה עם הילדה בגן.
<סימונה עמר: אני כאן וגם הוא לא עובד.
<סימונה עמר: אני כאימא מתחננת שלא יתנו את הסכום בארבע פעימות כי גם אנחנו קורסים.
<מומו אלנקווה: חברים וחברות, אנחנו נמשיך להתלונן ולספר כמה קשה לנו וכמה צר לנו וכמה אנחנו לא יכולים אבל אני מייחל ליום שכולם יהיו ביחד או שנקים ארגון יציג ואז קולנו יישמע ולא נבוא לכאן לחרטט ולספר ולתת לאנשים להרגיש רע.
<מומו אלנקווה: אני חושב שזה יום ששומע אותנו כל עם ישראל וזה היום שצריך להכריז על הקמת ארגון יציג שכל הכוח יתרכז למקום אחד כי חברי הכנסת, עם כל הכבוד לכם, כואב להם.
<מומו אלנקווה: אני מכיר אותם מקרוב.
<מומו אלנקווה: כואב.
<מומו אלנקווה: הסיפורים, אף אחד לא אדיש להם.
<מומו אלנקווה: אבל כמה אפשר?
<מומו אלנקווה: אנחנו עשרים שנים עולים במעלה ההר ונופלים למטה, עולים ונופלים למטה.
<מומו אלנקווה: מתי תשכילו להבין שיש לנו כוח אדיר.
<מומו אלנקווה: אנחנו 250 אלף עם בני משפחה ועוד המון נכים שיצטרפו אלינו.
<מומו אלנקווה: אנחנו חייבים להיות כוח משפיע במדינה ולא לבקש חסדים.
<מומו אלנקווה: לא, אל תבקשו חסדים.
<מומו אלנקווה: הכסף כאן.
<מומו אלנקווה: בלי הצגות.
<מומו אלנקווה: הכסף נמצא כאן.
<מומו אלנקווה: בואו ניקח אותו, בואו נשב.
<מומו אלנקווה: תשכילו להבין.
<מומו אלנקווה: אנחנו כולנו מבוגרים, מה נשאר לנו כאן?
<מומו אלנקווה: יש אחריות לגבי הדור הצעיר.
<מומו אלנקווה: יכולתי להצטרף למאבק ולהוביל אנשים ולהביא, לא, העדפתי להיות בחוץ ולתמוך בכם.
<מומו אלנקווה: אני קורא לכם, לכולם, אחיי ואחיותיי, ציבור הנכים, בואו מהיום נקבע פגישה בלי יושב ראש, בלי מנכ"ל, בלי כל השטויות.
<מומו אלנקווה: קבוצה לוחמת לכיוון ארגון יציג.
<מומו אלנקווה: היה ניסיון לעשות, השר קיבל רגליים קרות וברח מזה.
<מומו אלנקווה: בואו ניתן כוח למי שיוביל את זה.
<מומו אלנקווה: ארגון יציג הוא הפתרון לנכים.
<מומו אלנקווה: תודה.
<משה בר: יושב ראש עמותת לנו יד לחירש, נכים למען נכים.
<משה בר: אני קודם כל רוצה לברך את היושב ראש ואת חברי הכנסת שהקדישו זמן, את יושב ראש ההסתדרות שגם הוא היה אתנו ושמע אותנו ופעל, ואת כל נציגי הנכים.
<משה בר: רציתי לדבר על הגמלאים אבל שמעתי שיש פתרון.
<משה בר: אני רק מבקש, אל תזרקו אותנו לעת זקנה.
<משה בר: אני החודש יצאתי לגמלאות ואני חושב שאני אקבל את כל מה שמגיע לי, לפי מה ששמעתי.
<משה בר: יש עוד גמלאים יותר ותיקים שגם יקבלו.
<משה בר: חלק מהם עבדו כל השנים, שילמו ביטוח לאומי, שילמו הכול ולא יתכן שכאשר הם יגיעו לגמלה, אז ההוצאות שלהם הרבה יותר גדולות, ייזרקו.
<משה בר: תודה רבה לכולם.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נתחיל עם אבי ניסנקורן ואחר כך חברי הכנסת לפי סדר כניסתם.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם סוד גלוי.
אלי אלאלוף: אני לא חבר הסתדרות.
אלי אלאלוף: אבל המאמצים של יושב ראש ההסתדרות למען תיקון חברתי, בעיני בשנים האחרונות שאני מלווה, אני מאוד מאוד נרגש מהתפקוד שלך.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה כי אני גם שומע ביקורת.
אלי אלאלוף: כל מנהיג יודע שהוא חוטף גם ביקורת אבל שתהיה מבוססת על אמת ובכבוד.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה מפני שאני הכרת את אבי ניסנקורן רק מאז אני כאן ואני עוד לא נפגשתי אתו ויצאתי מאוכזב מהמאבקים.
אלי אלאלוף: קחו את זה בחשבון, כל מי שמתכנן מיד להתחיל בהתקפות ובנזיפות.
אלי אלאלוף: עד עכשיו אני מודה לכם על הדיון הזה כי פעם ראשונה שאני מנהל ישיבה ולא ראיתי חבר כנסת שקם ויצא באמצע, קם, דיבר והלך.
אלי אלאלוף: אני מודה לכם על זה שנתנו את הכבוד שמגיע לנכים.
אלי אלאלוף: אורן שהוא הילד שלנו, גם אם לפעמים הוא משתולל, זה שהוא יושב כאן.
אלי אלאלוף: אני מודה גם לחברי הכנסת שיושבים כאן בשקט.
אלי אלאלוף: זאת פשוט דוגמה של דיון יחד עם אוכלוסייה שבאמת אתם סובלים.
אלי אלאלוף: אף אחד מאתנו לא יודע להיכנס לסבל שלכם אבל הדיון היום מוכיח שאפשר לקיים דיון ענייני ונקיים אותו עד שנגיע לפתרון שבחלקו יהיה מקובל ובחלקו יהיה בוויכוח, אבל נגיע לזה.
<אבי ניסנקורן: איך שאני רואה את זה, הנושא של האנשים עם מוגבלות הוא נושא שמוזנח כבר הרבה מאוד שנים.
<אבי ניסנקורן: אנחנו יכולים להמשיך לקיים דיונים ולהמשיך להזניח אותו עוד הרבה שנים.
<אבי ניסנקורן: אנחנו צריכים להכיר מציאות ולקבל החלטות.
<אבי ניסנקורן: הכי קל לא לקבל החלטות.
<אבי ניסנקורן: אני לא מדבר כאן על צדק כי צדק ברור שיש.
<אבי ניסנקורן: כל מי שדיבר כאן אמר דברים צודקים.
<אבי ניסנקורן: כל מי שדיבר.
<אבי ניסנקורן: חלק מהדברים, אני מתחבר אליהם גם ברמה האישית כי גם לי יש ילד עם אוטיזם וחלק מהדברים שנאמרו כאן, יש בהם הרבה מאוד צדק.
<אבי ניסנקורן: כל אחד, יש לו את שק הצרות שלו וכל אחד בא עם המטען שלו וכל אחד מייצג אוכלוסייה ובסופו של דבר אין ספק שהרבה מהדברים שנאמרו כאן, הם צודקים.
<אבי ניסנקורן: מצד שני, צריך לקבל החלטות.
<אבי ניסנקורן: אפשר להחליט או הכול או כלום אבל זאת לא הדרך שלי.
<אבי ניסנקורן: זאת הדרך שבדרך כלל אתה נשאר עם כלום.
<אבי ניסנקורן: אפשר להחליט שחותכים.
<אבי ניסנקורן: זה לא יהיה תיקון מיטבי וזה לא אומר שלא צריך עדיין תיקונים עתידיים אבל זה אומר שאנחנו עושים שינוי חברתי ואנחנו עושים שינוי אמיתי.
<אבי ניסנקורן: זאת הגישה שלי.
<אבי ניסנקורן: באותה גישה, כשאני באתי ואמרתי לפני שלוש שנים שצריך להגדיל את שכר המינימום, ובפעימות, כי אין ברירה, היו הרבה שיצאו נגדי ואמרו מה פתאום בפעימות.
<אבי ניסנקורן: אבל הגענו וזה קרה.
<אבי ניסנקורן: אנחנו צריכים להכיר במציאות.
<אבי ניסנקורן: היום כל העלות התקציבית של הנכות הכללית היא בין שמונה לתשעה מיליארד שקלים.
<אבי ניסנקורן: באים ואומרים שיש הקצאה של עוד 4.2 מיליארד שקלים לבסיס הנושא של הנכות הכללית.
<אבי ניסנקורן: זאת אומרת, להוסיף כמעט חמישים אחוזים מהעלות הכללית.
<אבי ניסנקורן: זה דבר שצריך לקחת אותו.
<אבי ניסנקורן: אנחנו לא יודעים מה יקרה בעוד חודשיים במדינה הזאת, עוד שלושה חודשים, עוד ארבעה חודשים, אף אחד לא יודע מה יקרה עוד חודש במדינה כאוטית ואנחנו צריכים לנצל את ההזדמנות וקודם כל לקחת.
<אבי ניסנקורן: היום ה-11 בדצמבר ואנחנו מדברים על משהו שמבחינתי, בסיכום שהיה צריך להתממש כבר בקצבת ינואר.
<אבי ניסנקורן: זאת אומרת, אנחנו מדברים על משהו שצריך לקרות החודש.
<אבי ניסנקורן: החקיקה צריכה להיות מושלמת החודש.
<אבי ניסנקורן: אם אנחנו נשב ונתווכח, אנחנו יכולים להגיע למצב שלא תהיה חקיקה.
<אבי ניסנקורן: אני חושב שלכן צו השעה מחייב לקבל החלטות.
<אבי ניסנקורן: יש כמה עקרונות בסיסיים.
<אבי ניסנקורן: העיקרון הבסיסי הראשון הוא שאנחנו מדברים על מקשה אחת.
<אבי ניסנקורן: אני לא מאמין בפעימה אחת ונדבר בעוד חצי שנה, נדבר בעוד שנה, נדבר בעוד שנתיים.
<אבי ניסנקורן: אנחנו נישאר עם פעימה אחת.
<אבי ניסנקורן: לכן באנו ואמרנו שאם מדובר על 4.2 מיליארד שקלים, זה צריך להיות בחקיקה כבר עכשיו כדי שנראה את ה-4.2 מיליארד שקלים בחקיקה כבר עכשיו ולא נתווכח על זה בעוד שנה ובעוד שנתיים כי אחרת, נגיד את האמת, אנחנו יכולים להישאר עם הפעימה הראשונה, וגם אם נגדיל אותה – נישאר עם פעימה אחת.
<אבי ניסנקורן: לא הייתה התחייבות באותו ערב שתהיה מקשה אחת בסך כל 4.2 וצריך לקיים את זה.
<אבי ניסנקורן: הדבר השני, חלוקת הפעימות.
<אבי ניסנקורן: בואו נגיד קודם כל שאני לא מודד דברים בפעימות.
<אבי ניסנקורן: אני מודד דברים בזמן.
<אבי ניסנקורן: אנחנו מדברים על שלוש שנים כי אנחנו אומרים מינואר עד ינואר 2021, זה שלוש שנים.
<אבי ניסנקורן: בואו נדבר בזמן ולא בפעימות.
<אבי ניסנקורן: אני שומע בשבועות האחרונים ממשרד האוצר ניסיון לרדד את הפעימות ולהגדיל את הפעימה האחרונה.
<אבי ניסנקורן: המאבק שלנו צריך להיות שהפעימות, הפעימה הראשונה תהיה כפי שסוכם בפחות מיליארד ו-350, ושתי הפעימות, השנייה והשלישית, יהיו כפי שהוגן על ידי וכפי שדובר וכפי שאני הבנתי שגם שר האוצר אומר, שאלה יהיו פעימות שהן פעימות שוויוניות, שתיים, שלוש וארבע, ולא להשאיר את הכול לפעימה האחרונה.
<אבי ניסנקורן: זה הדבר השני שצריך לעמוד ולראות שהוא מתקיים.
<אבי ניסנקורן: הדבר השלישי, שיטת ההצמדה.
<אבי ניסנקורן: המצב שאנחנו נמצאים בו, במידה רבה נובע מכך שאין שיטת הצמדה.
<אבי ניסנקורן: אם לא תהיה שיטת הצמדה, בעוד כמה שנים נהיה בדיוק באותו מצב בו אנחנו היום.
<אבי ניסנקורן: אם תהיה שיטת הצמדה, נוכל בעוד כמה שנים לדרוש עוד תיקון ולדעת שאנחנו נמצאים כבר בנקודת מוצא חדשה ובנקודת המוצא אנחנו מתקדמים עוד שלב.
<אבי ניסנקורן: שיטת ההצמדה היא נכונה והיא גם מייצרת מצב נכון ומצב של השוויון החברתי.
<אבי ניסנקורן: כאשר כולם תקועים, גם הנכים תקועים.
<אבי ניסנקורן: כאשר כולם מתקדמים, גם הנכים מתקדמים.
<אבי ניסנקורן: זה חייב להיות שם כי אחרת נהיה עוד פעם ברגרסיה בעוד כמה שנים.
<אבי ניסנקורן: לכן שיטת ההצמדה הנכונה היא שכר ממוצע במשק וזה הוסכם.
<אבי ניסנקורן: זה הוסכם גם על ידי שר האוצר וגם על ידי שמחון שהיה נציג ראש הממשלה.
<אבי ניסנקורן: אני שומע ניסיונות של פקידי האוצר, לא של שר האוצר, לסגת מזה.
<אבי ניסנקורן: אסור לתת לזה יד.
<אבי ניסנקורן: שיטת ההצמדה חייבת להיות שכר הממוצע במשק.
<אבי ניסנקורן: הדבר הנוסף הוא אופן החלוקה הפנימית.
<אבי ניסנקורן: אני חייב להגיד את דעתי ולומר שאופן החלוקה הפנימית הוא לא קדוש.
<אבי ניסנקורן: אנחנו סגרנו באותו ערב אופן חלוקה מסוים.
<אבי ניסנקורן: יכולה הוועדה לומר שהיא חושבת שצריך לעשות הדגש ימינה והדגש שמאלה ולעשות שינויים מסוימים אבל אני רוצה להזכיר לכולם - - -
קארין אלהרר: מה הייתה החלוקה הפנימית?
<אבי ניסנקורן: החלוקה הפנימית הייתה 4,050, הגדלת הקצבה לרוב הנכים ולמקבלי השר"ם עוד כ-500 שקלים.
<אבי ניסנקורן: לא, יותר מ-500 שקלים.
<אבי ניסנקורן: השר"ם הקשה.
<אבי ניסנקורן: עוד סכום – אני לא זוכר עכשיו את הסכום המדויק – של עוד 500-600 שקלים.
<אבי ניסנקורן: זאת אומרת, זה מגיע לכ-4,600-4,800 שקלים במקרה הקיצון.
<אבי ניסנקורן: מה שעשינו באמת, אנחנו לא הסכמנו למבחני הכנסה מה שרצה משרד ראש הממשלה להכניס, כי מבחני הכנסה היו לוקחים את ציבור הנכים והיו באמת קורעים אותו לגזרים במאבקים פנימיים.
<אבי ניסנקורן: הלכנו על אוניברסליות.
<אבי ניסנקורן: היו שני מבחנים, מבחן רפואי ומבחן אי כושר עבודה.
<אבי ניסנקורן: אלה המבחנים שהיום מובילים.
<אבי ניסנקורן: יכול להיות שיש היום במבחנים האלה עיוותים, כמו שנאמר כאן, אלה עיוותים שבעתיד נצטרך לבחון אותם ולתקן אותם, אבל כרגע צריך להעביר חקיקה מהירה.
<אבי ניסנקורן: עיקר הכסף הושם בקצבה כי זה בסוף היה יעד המאבק המרכזי וזה יעד המאבק המאחד את כל הציבורים.
אלי אלאלוף: יש סעיף אחד שהוצאנו בבדיקות שלנו, כל נושא של הכשרה מקצועית.
<אבי ניסנקורן: דרך אגב, זאת לא הייתה דרישה שלנו, הכשרה מקצועית.
<אבי ניסנקורן: זאת הייתה דרישה של מי שישב כאן.
<אבי ניסנקורן: זאת דרישה שמפנה 75 מיליון שקלים לטובת מטרות אחרות.
<אבי ניסנקורן: אנחנו צריכים להתקדם, נכון שבתוך ה-4.2 מיליארד שקלים, בהערכה התקציבית שעשינו באותו לילה, נכנסו בעלי המוגבלות הקיימים שיהיו גמלאים, נכנסו בתחשיב, ולא נכנסו בתחשיב בעלי הנכות הקיימים שהם כבר גמלאים.
<אבי ניסנקורן: שמנו 300 מיליון שקלים לבעלי הנכות הקיימים שיהיו גמלאים.
אילן גילאון: זה דבר שלא הבנתי.
אילן גילאון: אולי תתעכב על זה.
<אבי ניסנקורן: זה דבר שצריך להגיד אותו בצורה אמיתית.
אילן גילאון: מה זה הגמלאים האלה?
<אבי ניסנקורן: ההצעה מטפלת בכל ה-250 אלף נכים בעלי מוגבלות שהם עדיין לא גמלאים.
קארין אלהרר: עד גיל זקנה.
<אבי ניסנקורן: היא גם מטפלת בנושא של כניסה עתידית של אותם בעלי מוגבלות למצב של נכות.
<אבי ניסנקורן: זאת אומרת, אם נניח הגענו לפעימה של 4,050 שקלים ומחר אתה יוצא לגמלאות, אתה מקבל 4,050 שקלים ולא את קצבת הזקנה בסך 2,300 שקלים.
<קריאה: ומי שהיה?
<אבי ניסנקורן: מי שהיה, הנושא התקציבי לא כלל את זה.
<קריאה: הוא צריך לסבול.
<אבי ניסנקורן: חבר'ה, אני כאן.
<אבי ניסנקורן: כל החיים אני עושה אותו הדבר.
<אבי ניסנקורן: אני אומר את האמת ואני מתמודד עם המציאות.
<אבי ניסנקורן: אני לא בורח מדברים ואני חושב שבדרך אחרת לא משיגים כלום.
<אבי ניסנקורן: צריך להגיד את האמת ולא להגיד משהו שהוא לא נכון.
<אבי ניסנקורן: לא נכלל בתקציב תקצוב של גמלאים קיימים, הגדלה של עוד אלף שקלים או 1,200 שקלים.
<אבי ניסנקורן: לא נכלל בתקציב.
<אבי ניסנקורן: המשמעות התקציבית, אם זה נכלל, כל אחד יכול לחשב אותה.
נורית קורן: כמה גמלאים כאלה יש?
<אבי ניסנקורן: כשבעים אלף.
<אבי ניסנקורן: הבנו את זה באותו לילה.
<אבי ניסנקורן: אני רוצה לסכם.
<אבי ניסנקורן: אני חושב שיש כאן כמה יעדים – אני אומר את דעתי – בסיסיים.
<אבי ניסנקורן: האחד, לראות את גודל הרגע.
<אבי ניסנקורן: 4,2 מיליארד שקלים בבסיס, זה הרבה כסף.
<אבי ניסנקורן: צריך לראות את גודל הרגע.
<אבי ניסנקורן: יש כאן תהליך שהוא תהליך מאוד מאוד משמעותי.
<אבי ניסנקורן: דרך אגב, אני חייב להגיד, אף שר אוצר קודם לא עשה את זה.
<אבי ניסנקורן: צריך גם להגיד את מה שמגיע לשר האוצר בנושא הזה.
<אבי ניסנקורן: הדבר השני, צריך להבין שבלי הצמדה לשכר במשק, מבחינתי לא עשינו הרבה.
<אבי ניסנקורן: חייבים לעשות את ההצמדה.
<אבי ניסנקורן: זה סוכם ואסור לתת לאף אחד לפורר את זה כי זה סוכם וזה בפנים.
<אבי ניסנקורן: אפשר להגיד בתקופת הביניים הגבוהה מבין השתיים, אבל השיטה כשיטה סוכמה.
<אבי ניסנקורן: הדבר השלישי הוא לסיים את המהלך הזה כמקשה אחת והחודש.
<אבי ניסנקורן: לסיים את זה כי אחרת אנחנו נמשיך לדבר אבל זה לא יצא.
<קריאה: מה אתה עושה עם הגמלאים?
<אבי ניסנקורן: דרך אגב, אני הבאתי את המקסימום שיכולתי להביא.
<אבי ניסנקורן: אני אשמח אם יביאו יותר.
<אבי ניסנקורן: אני קבלן של מה שאני מסוגל להביא ומה שהצלחתי להביא, אני הבאתי.
<אבי ניסנקורן: אני לא יודע להביא יותר מ-4,2 מיליארד שקלים.
אלי אלאלוף: אנחנו נברר את זה.
נורית קורן: למה ה-75 מיליון שקלים?
נורית קורן: לאילו מטרות?
<אבי ניסנקורן: רגע.
<אבי ניסנקורן: אני אסביר לכם איך חושבו ה-4.2 מיליארד שקלים.
אלי אלאלוף: אבי, ברשותך, תסיים.
<אבי ניסנקורן: זאת בעצם הסיטואציה.
אלי אלאלוף: תודה על ההסברים המאוד מובנים.
<אבי ניסנקורן: הכי חשוב זה להתקדם.
<קריאה: הוא התעלם המשאלה.
נורית קורן: אדוני היושב ראש, למה ה-75 מיליון שקלים?
אלי אלאלוף: מרדכי יוגב, בבקשה.
מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, ראשית, אני מודה לך על הדיון ואני מודה לכולם.
מרדכי יוגב: אני מתפעל מהדיון ואני מודה שאני לא נמצא בנושא מספיק אבל מאז אני בוועדת העבודה והרווחה אני מטה חלק מהנושאים שלי גם לנושאים הללו.
מרדכי יוגב: הייתי עסוק, ועדיין עסוק, גם בנושאים רבים אחרים.
מרדכי יוגב: אני כאן ולא בוועדות המקבילות – יש ישיבת ועדת חוץ וביטחון, חינוך ועוד שתי ועדות שאני צריך להשתתף בישיבות שלהן כמחליף – משום החשיבות שאני חש ורואה.
מרדכי יוגב: אני מסתכל על אילן ומסכים אתך.
מרדכי יוגב: גם כאשר הקואליציה לא הצביעה אז, כאבתי בלבי.
מרדכי יוגב: אני גם מסכים כאן עם האנשים ואני לא אומר את זה למטרות פופוליזם ואכן שכר המינימום הוא שכר שאתו צריך להתקיים, בוודאי גם נכה על ההוצאות שיש לו וההוצאות גדלות.
מרדכי יוגב: כואב לי ושוב, אני אומר את זה לא בשביל הפופוליזם.
מרדכי יוגב: אני אומר גם לחבריי מהקואליציה שאנחנו שומעים דווקא היום על הורדות מס על מוצרי מותרות כגון משחקי וידאו, כגון טלוויזיות או צעצועים ודברים אחרים, ואני חושב שסדר העדיפויות צריך להיות אחר.
מרדכי יוגב: אם יש עודפי תקציב, יש מקומות נוספים.
מרדכי יוגב: אני חשוף יותר לצורכי ביטחון ואני חשוף היום לצרכים רפואיים בצפון ולצרכי הנכים.
מרדכי יוגב: אני חושב שזה בסיס שעומד לפני כל הדברים הללו.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר רק שני דברים.
מרדכי יוגב: האחד, וזה הובע כאן על ידי כולם, שיציאה של אדם עם מוגבלות לעבודה רק צריכה להיות דבר מעודד והיה כאן מי שאמר שהיא לא עולה למדינה דבר.
מרדכי יוגב: בזה אנחנו צריכים באמת להיות חדים ושזה לא ישפיע על קצבת הנכות המינימלית של אותו אדם.
מרדכי יוגב: כשם שיש עוד דברים שהם בגדר הכרח, ושום דבר לא משפיע עליהם.
מרדכי יוגב: יש הרבה פרטים שאפשר לרדת אליהם אבל אני אסתפק בשניים.
מרדכי יוגב: צריך לרדת יותר לעומק של הדברים כפי שאתה עושה ועושים אחרים.
מרדכי יוגב: הדבר השני שאני חושב הוא שחובתנו לקצר את הפעימות.
מרדכי יוגב: אלה הם שני הדברים שאני רוצה להתרכז בהם, האחד, שבשום פנים ואופן לא תיפגע קצבת הנכות עקב יציאה לעבודה והשני, לקצר את הפעימות אם אנחנו מודעים לבעיה ואם אנחנו שומעים כאן על המקרים.
מרדכי יוגב: לא צריך לחכות לכך שהדבר ייגע בנו אלא לראות את הבעיה ואת הצרה של אחרים.
מרדכי יוגב: לקצר את משך הפעימות הללו.
מרדכי יוגב: אם יש עודפי תקציב, הרי לשם הם צריכים להיות מופנים.
מרדכי יוגב: לא לראות את זה בארבע פעימות בארבע שנים אלא מקסימום בתקציבי 2018-2019 ואולי את זה הוועדה הזאת יכולה להביא.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, יש כמה נקודות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי רוצה להגיע לכך שהקצבה תהיה בגובה שכר מינימום ותהיה בפעימה אחת, אבל היות ואנחנו מבינים איך הנושא הזה מתנהל ויש סיכומים, אני לא אגע יותר בעניין של המתווה אלא אני אעיר כמה הערות.