GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רונית אנדוולט: בגדול, תמ"לים יכולים שיהיה בהם לקטוז ויכולים שיהיה בהם סוכרוז בשלב 3.
רחל עזריה: אני מדברת על השלבים עד גיל שנה.
<רונית אנדוולט: עד גיל שנה זה בדרך כלל לקטוז ומגיל שנה ואילך, זה הרבה פעמים סוכרוז.
רחל עזריה: אני שואלת את עצמי למה עד גיל שנה יש פטור מסימון כפיות סוכר, אם יש הבדל ביניהם?
סימן טוב: כי זה המזון היחיד של הילד.
רחל עזריה: אבל אתה לא רוצה שהם יוסיפו יותר סוכר ממה שצריך.
סימן טוב: עד גיל שנה אין - - -
מירב בן ארי: זה היה גם בדיון הקודם.
יעל כהן-פארן: בסעיף 6, הפטור מחובת סימון בסמלי המזון האדומים ובכפיות סוכר, תרכובת מזון לתינוקות פטורה.
סימן טוב: תינוק זה עד גיל שנה.
סימן טוב: פעוטות זה מעל גיל שנה.
<רננה מזרחי: המצב של סימון כפיות סוכרים קצת יותר בעיה ויכול להטעות את ציבור ההורים.
<רננה מזרחי: אם שלבי 3 מכילים אך ורק לקטוז, שהוא הסוכר שנמצא באופן טבעי בחלב, האימהות עדיין לא בהכרח יידעו את זה ויהיה סימון של מספר כפיות סוכרים.
<רננה מזרחי: הן יחשבו שאולי אלה סוכרים לא טובים ויש פה איזושהי הטעיה מסוימת.
<רננה מזרחי: זה יעודד להוריד את כמויות סך הסוכרים ולשים סוכרים אולי באמת פחות טובים, שהם מתוקים יותר או שיכולים להוריד את סף כמויות הסוכרים.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את חגי.
יעל כהן-פארן: רגע, היא בלבלה אותי.
יעל כהן-פארן: הם אמרו שהכול רגולציה מוכתבת ואין להם שום מקום לשחק.
יעל כהן-פארן: עכשיו התבלבלתי לגמרי.
מירב בן ארי: חגי, מה רצית להעיר?
<חגי לוין: אני אתן לד"ר רמי בן יהודה.
<רמי בן יהודה: אני מהפורום הישראלי לאורח חיים בריא.
<רמי בן יהודה: את שוכחת שהסימון נועד כדי שההורים יוכלו לעשות את הבחירה.
<רמי בן יהודה: אנחנו צריכים לתת להם לעשות את הבחירה.
<רמי בן יהודה: צריך להנגיש להם את המידע מול העיניים כדי שהם יידעו שהם נותנים עודף סוכר לילדים.
<רמי בן יהודה: יש להם את האפשרויות האחרות והם לא צריכים את עודף הסוכר הזה.
<רננה מזרחי: למה זה עודף סוכר אם הרכב התמ"ל נקבע לפי תקנים בין-לאומיים?
<דורית אדלר: כי בגיל שלוש הם לא צריכים תמ"ל.
<רמי בן יהודה: הם לא צריכים את זה.
<רננה מזרחי: בגיל שלוש נכון, אבל לפני גיל שלוש, בגיל שנה.
מירב בן ארי: סליחה, הנקודה ברורה.
סימן טוב: גם כדי שההורים יוכלו לתכנן.
סימן טוב: אנחנו שמים פה סימון בכפיות סוכר כדי שההורים יוכלו לתכנן את צריכת הסוכר של הילדים שלהם.
סימן טוב: הורה יידע שאם הוא נתן לפעוט, לילד מעל גיל שנה, שצריך לאכול אוכל רגיל ולא צריך להיעזר בפורמולות האלה, אבל אם הוא נתן לו את זה ולגיטימי לתת את זה, שיידע כמה סוכר זה מכיל.
מירב בן ארי: צריך להגיד שהתמ"ל, כבר מסומן עליו הסוכר.
מירב בן ארי: הוא מסומן.
מירב בן ארי: כתוב שיש בתוך התמ"ל סוכר.
מירב בן ארי: אגב, קיימנו על זה דיון ארוך ולכן אני מבקשת מכם, היה דיון, אני חשבתי כפיות, ההוא רצה כפיות ובסוף תיקנו ואמרו שיהיה כתוב הסוכר.
מירב בן ארי: גם ככה, לפי התקינה הבין-לאומית כתוב להם כמה סוכר.
<קריאה: יהיה סימון כפיות?
מירב בן ארי: לא בסימון של כפית אלא יהיה כתוב כמה כפיות.
מירב בן ארי: אני שאלתי את זה, אז אני עונה.
יעל כהן-פארן: למה לא יהיה סימון של כפית?
מירב בן ארי: זו ההחלטה.
מירב בן ארי: אין סימונים של כפיות.
מירב בן ארי: אין ציורים של כפיות.
מירב בן ארי: כדי שלאנשים יהיה קל יותר, הם יכולים להבין כמה כפיות סוכר יש בתוך זה.
מירב בן ארי: בסופו של דבר הגענו לפשרה.
מירב בן ארי: הפשרה הזו זה מה שנדון גם בשבוע שעבר, ועכשיו הסיבה היחידה שפתחנו את זה שוב היא כי בא חגי ואמר שצריך סימון אדום.
מירב בן ארי: בא משרד הבריאות ואמר: לא צריך סימון אדום.
מירב בן ארי: בנקודה הזאת אני ממשיכה הלאה.
מירב בן ארי: אם יש משהו שאתם חייבים להגיד, בבקשה.
מירב בן ארי: אם לא, בואו נמשיך כי הנקודה ברורה.
מירב בן ארי: אמרת, לא התקבלה דעתך.
מירב בן ארי: לא יהיה סימון אדום לתמ"לים.
מירב בן ארי: אדוני, תן לנו להמשיך.
מירב בן ארי: זה לא יעזור אם תמשיך, כבר אמרת.
מירב בן ארי: תקשיב, אני נותנת לך לדבר כל הזמן, ואתה כל הזמן חוזר על הדברים.
מירב בן ארי: אמרת, ביקשת סימון אדום.
מירב בן ארי: באו נציגי משרד הבריאות, רונית שיושבת לידך, המנכ"ל.
מירב בן ארי: אני מבקשת ממך, תן לי להמשיך.
<רונית דוייב: עוד הערה קטנה.
<רונית דוייב: הסימון ל-100 גרם אבקה בתמ"ל מאוד מאוד מטעה, כי 100 גרם בשלב 3 יכולים להספיק לשלושה-ארבעה ימים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת ההערה שרציתי להעלות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה להבהיר שכוונת הסימון היא לדחוף את האנשים ללכת למזון אחר ולא לתמ"ל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כל התמ"לים, בכל החברות יש אותן כמויות.
מירב בן ארי: אלה אותן כמויות כי זאת תקינה בין-לאומית לתמ"לים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך שיהיה ברור שהכוונה היא להפחית מהצריכה של התמ"לים.
מירב בן ארי: נכון, זה בדיוק העניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שמגיע לסוכר, כבר החליט שהוא הולך לתמ"ל.
מירב בן ארי: כן, והוא גם רואה כמה סוכר יש על האריזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, העניין של סימון 100 גרם יכול להטעות כי לא כל אחד ולא כל אחת הולכת עם המחשב שלה כדי לדעת.
מירב בן ארי: לכן יש סימון של כפיות, כמה זה בכפיות.
יעל כהן-פארן: גם של החומר המוכן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כמויות של החומר המוכן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשדיברנו על מרקים, אנחנו צריכים גם לראות את זה כשזה מוכן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת אותה אבקה כמו מרק.
<חגי לוין: הם מעלים טענות חדשות ואי אפשר להשאיר אותן לפרוטוקול בלי התייחסות מקצועית.
<חגי לוין: אני מדבר על תמ"ל מתחת לגיל שנה.
<חגי לוין: קודם כל, יש הבדל עד גיל חצי שנה ומחצי שנה עד שנה.
<חגי לוין: בגיל חצי שנה עד שנה, התינוק צריך להתנסות במזונות מוצקים ויש תזונה חלופית.
<חגי לוין: שלא לדבר, כמובן, שהנקה היא הטובה ביותר.
<חגי לוין: אם נלך בקו שמציעה התעשייה, בהחלט יש מקום לסמן בכפיות סוכר גם תרכובות מזון לתינוקות.
<חגי לוין: לא רצינו להעלות את הנושא הזה כדי לא לעכב, אבל אם זה גורם לתעשייה לבוא ולהגיד: למה מעל גיל שנה?
<חגי לוין: אז בואו נסמן גם מתחת לגיל שנה.
מירב בן ארי: תודה, את זה כבר אמרת.
מירב בן ארי: אתה רואה, אתה עוד פעם חוזר על הדברים.
מירב בן ארי: אני נותנת לך כל הזמן לדבר ולדבר ואתה אומר את אותו דבר.
מירב בן ארי: באמת, חגי.
<יוספה הולצשטיין: אני מחברת אבוט, סימילאק, אני רוצה שוב לחזור על ההצעה שהצענו.
<יוספה הולצשטיין: יש תמימות דעים שילד מעל גיל שנתיים לא דינו כילד מעל גיל שנה.
<יוספה הולצשטיין: ילד מעל גיל שנה וחודשיים-שלושה לפעמים כן זקוק לתזונה וכן זקוק להשלמה וזה תמ"ל.
מירב בן ארי: גם את חוזרת על הדברים שנאמרו.
מירב בן ארי: כמו שאני אומרת לו, אני אומרת גם לך.
<יוספה הולצשטיין: לא התייחסו לדברים שלנו.
<נעה בן שבת: יש לכם שלב 4 לילדים מעל גיל שנתיים?
<נעה בן שבת: אני לא מבינה בכלל את הטענה.
<יוספה הולצשטיין: אנחנו רוצים להציע להגביל את השימוש בתמ"ל שלב 3 עד גיל שנתיים.
<יוספה הולצשטיין: אני חושבת שזה משהו שאפשר לדבר עליו ואז יש תזונה אחרת.
<יוספה הולצשטיין: מעל גיל שנתיים לא תהיה המלצה להשתמש בתמ"ל.
<יוספה הולצשטיין: האם זה משהו שנוכל לדבר עליו?
סימן טוב: זה לא הדיון הזה.
מירב בן ארי: ידבר אלי גורדון ובינתיים אני אדבר עם אלי אלאלוף.
<אלי גורדון: אני מבין שקיבלתי רשות דיבור.
<אלי גורדון: אני רוצה לחדד כמה נקודות ולהזכיר לכולם שאנחנו דנים בתקנות סימון תזונתי, שאמורות להשתלב בכל שאר הוראות הסימון הקיימות נכון להיום.
<אלי גורדון: אני רוצה להזכיר לכולנו שקיימות תקנות המחייבות על כל תמ"ל מגיל אפס ועד שנה לסמן אזהרה שהמזון הטוב ביותר לתינוק הינו חלב אם.
<אלי גורדון: זה כבר קיים.
<אלי גורדון: כשאנחנו מסתכלים בצורה צרה, אנחנו עלולים לשכוח עוד כמה עובדות, לרבות זה שבכל תמ"ל, כמו בכל שאר מוצרי המזון, קיימת חובת סימון של רשימת הרכיבים, הוראות הכנה וגם מתווספת הוראה של סימון תזונתי, שהייתה קיימת עד כה ועכשיו אנחנו נמצאים בשלב של עדכון חקיקה.
<אלי גורדון: ביחס למזון לתינוקות, תמ"לים מגיל אפס עד שנה, קיימות הוראות ברורות.
<אלי גורדון: גם הוראות הכנה שהיצרן מחויב לפרט על גבי תווית וגם כל רשימת הוויטמינים והמינרלים שנמצאים במזון.
<אלי גורדון: לכן, הפטור כאן מהסימון האדום ניתן בידיעת כל ההסדרה הקיימת.
<אלי גורדון: אני מבקש שכולנו נזכור את זה.
<אלי גורדון: לכן אנחנו לא חושבים שיש מקום לחייב מזון לתינוקות בסימונים אדומים כי למעשה כל שאר ההסדרות מחייבות היום יצרן ויבואן במדינת ישראל, שמשווק תמ"לים למיניהם, לסמן אותם.
<אלי גורדון: לעניין מזון לפעוטות, מגיל שנה ואילך, נכון לרגע זה בהסדרה הזאת הצענו שתהיה חובת סימון של מספר כפיות.
<אלי גורדון: אכן קיימת הוספה של סוכרים, וזה ידוע לכולם.
<יוספה הולצשטיין: אבל אם הסוכרים הם רק לקטוז, במה זה שונה מחלב פרה?
<אלי גורדון: יותר מפעם אחת אנחנו נמצאים במצב שבו אנחנו רוצים ליצור יותר מדי דברים שהם החרגה.
<אלי גורדון: כל מנגנוני ההחרגות האלה יגרמו לנו להגיע למצב שבו אנחנו נפספס את המהות, בסופו של דבר.
<אלי גורדון: ברמה מהותית, כל שנה מעל שנה הוא מזון שמשלים את התזונה ולא מהווה מזון - - - זה הבסיס להבנה שלנו ולדרך החשיבה שלנו ביחס למזון בשלב 3.
<יוספה הולצשטיין: אני רוצה לחזק ולומר, אלי, שאותם כללים שחלים על תמ"ל לתינוקות, מבחינת סימון והדרישות שהזכרת, חלים גם על תמ"ל לפעוטות.
<אלי גורדון: אני יודע ועם זאת, בואי לא נשכח שמגיל שישה חודשים ואילך תינוק כבר יכול להיחשף למזונות נוספים.
<יוספה הולצשטיין: בוודאי.
<יוספה הולצשטיין: זה לא אמור להיות המזון העיקרי שלו.
<אלי גורדון: מכיוון שעל זה אנחנו מסכימים, ביחס למזון לפעוטות רצינו ואנחנו עדיין רוצים להסתפק בחובת סימון כפיות סוכר.
יעל כהן-פארן: הערה לדברים האחרונים שנאמרו על ידי נציגת אבוט, שאפשר לסיים בגיל שנתיים ואמרנו שלא נפתח את זה כאן.
יעל כהן-פארן: אם אפשר לסיים תמ"ל בגיל שנתיים, שזה מה שיהיה כתוב על האריזה עם ההמלצות של כל הרופאים וכולי.
יעל כהן-פארן: אם זאת האמת, זה לא צריך להיות מותנה בסימון כזה או אחר.
יעל כהן-פארן: אני לא הבנתי איך יסומנו כפיות הסוכר.
מירב בן ארי: בדיון הוועדה הקודם הוחלט שיהיה כתוב כמה כפיות סוכר יש.
יעל כהן-פארן: באיזה גודל הפונט?
סימן טוב: יש פה תקנות לגודל פונט.
סימן טוב: נגיע לזה.
יעל כהן-פארן: מה שהוחלט, הוחלט ועבר.
יעל כהן-פארן: אני מבינה שההצעה של רופאי בריאות הציבור לסמן באדום לא עוברת, אז אני כן מחזקת אותם, אבל את ההחלטה על כפיות סוכר לא צריך להסיג לאחור.
<נעה בן שבת: לגבי אבקות תיבול ואבקות או תערובות המכילות תמציות תבלינים, התנאי הוא שחל עליהם תקן 1359, שבו יש חובות סימון מסוימות.
<נעה בן שבת: אם הוא לא חל, הן לא פטורות מאותם סימנים.
<נעה בן שבת: סימון תזונתי נוסף של ויטמינים ומינרלים.
<נעה בן שבת: "(א) נוסף על הוראות תקנה 4, רשאי יצרן או יבואן לסמן ויטמינים ומינרלים מבין אלה המפורטים בחלק ב' בתוספת השנייה, כמפורט שם, ובלבד שכמויותיהם במזון אינן נמוכות מן הכמויות המפורטות בתוספת השלישית".
<נעה בן שבת: מטרת הוראה זאת שיצרנים לא יתהדרו במוצר שלהם בתכולה של ויטמינים, כשהם בעצם בכמויות מאוד מאוד פחותות.
<נעה בן שבת: בעמ' 14 ובעמ' 15 יש חלק ב', הוויטמינים ושמותיהם.
<נעה בן שבת: בעמ' 15 בתוספת השלישית יש את הערכים לציון לגביהם.
<נעה בן שבת: "(ב) יצרן או יבואן לא יכלול בסימון המזון, למעט ברשימת הרכיבים שהוא חייב לסמן לפי ת"י 1145, התייחסות לוויטמינים ומינרלים מבין אלה המפורטים בחלק ב' של התוספת השנייה, אלא אם כן כמויותיהם במזון אינן נמוכות מהכמויות המפורטות בתוספת השלישית, והן סומנו כאמור בתקנת משנה (א).
<נעה בן שבת: (ג) על אף האמור בתקנות משנה (א) ו-(ב), יצרן או יבואן של תרכובת מזון לתינוקות, תרכובת מזון לפעוטות או מזון ייעודי, יסמן את כמות הוויטמינים והמינרלים בהם, כמפורט בחלק ב' בתוספת השנייה, בכל כמות שהיא".
<נעה בן שבת: זאת הנחיה הפוכה שמחייבת לסמן כל רכיב ורכיב, בגלל הרגישות של המזונות האלה והחשיבות של הוויטמינים והמינרלים בהם.
<נעה בן שבת: "אופן הסימון 8.
<נעה בן שבת: (א) הסימון התזונתי המפורט בתוספת השנייה יסומן על אריזת המזון במקום בולט לעין, בטבלה ממוסגרת, בשפה העברית ובסדר כמצוין בתוספת השנייה.
<נעה בן שבת: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), אם האריזה קטנה מכדי לאפשר סימון תזונתי בטבלה כאמור, הוא יסומן בשורה או בשורות, לפי העניין.
<נעה בן שבת: (ג) האותיות והספרות בסימון התזונתי יהיו בגודל כמפורט להלן: (1) לגבי פריטי הסימון שבחלק א' בתוספת השנייה – 120% מהגודל המזערי הנדרש לעניין סימון רכיבים בת"י 1145; (2) לגבי פריטי הסימון שבחלק ב' בתוספת השנייה – בגודל המזערי הנדרש לעניין סימון רכיבים בת"י 1145.
<נעה בן שבת: (ד) האותיות והספרות בסימון התזונתי של האנרגיה המסומנת בקלוריות, חומצות השומן הרוויות, הנתרן, הסוכרים ומספר כפיות הסוכר, כאמור בחלק א' בתוספת השנייה, יהיו מודגשות".
<נעה בן שבת: אם נתבונן בתוספת השנייה בעמ' 14, אנחנו רואים באמת את ההדגשה גם של האנרגיה, גם של חומצות השומן הרוויות, נתרן, סוכרים וכפיות סוכר.
<נעה בן שבת: אלה הגורמים המובלטים.
<נעה בן שבת: בנוסף, יש פה סימון של שתי כוכביות לגבי אותם גורמים שהם סימון רשות.
<נעה בן שבת: הוויטמינים והמינרלים הם כמפורט בחלק ב' לפי הכמויות שבתוספת השלישית.
איתן ברושי: אפשר לשאול שאלה?
איתן ברושי: גברתי, האם הכללים האלה חלים באותה מידה על היבוא?
סימן טוב: כן, על הכול.
איתן ברושי: כל יבוא, גם בצורה של המדבקה, הצבע וכולי?
סימן טוב: כן, הכול הכול.
איתן ברושי: זה מאה אחוז זהה?
איתן ברושי: זה רשום בפרוטוקול.
<ארבל שירן: שאלת הבהרה, חטיף שהוא קטן מ-25 ס"מ, האם צריך לסמן אותו באותה טבלת ערכים תזונתיים?
<ארבל שירן: ואם אני פטור מלסמן אותו ואני מסמן אותו, האם אני צריך לשים גם את המדבקות האדומות?
מיכל בירן: זאת שאלה מעניינת.
מיכל בירן: אם הוא מסמן אותו מיוזמתו הוא מחויב גם במדבקות?
<נעה בן שבת: הסימון ביוזמה מחויב במדבקות האדומות.
<נעה בן שבת: מי שמסמן פריט אחד שאין חובה לגביו והוא בוחר לסמן אותו, הוא חייב בכל הסימונים, כולל המדבקות האדומות וכולל מספר כפיות הסוכר.
<נעה בן שבת: שאלת לגבי הטבלה ואם הבנתי נכון, הסברת שהשאלה שלך נובעת מזה שיש פטור ליחידת מזון ארוזה מראש, ששטח קדמת האריזה שלה לא גדול מ-25 ס"מ.
<נעה בן שבת: יש לה פטור לפי תקנה 3ב ואתה שאלת האם יש חובת סימון בתקן, מה גובר?
<ארבל שירן: ב-1145 אני מחויב לסמן טבלת ערכים תזונתיים, כמו שהיא מופיעה בכל מוצר.
<ארבל שירן: פה אתם פוטרים פריט שהוא פחות מ-25 ס"מ.
<ארבל שירן: השאלה היא מה גובר על מה וכמובן, אם אתם אומרים שאני פטור, אזי אם אני מסמן, אני צריך לסמן את כל הרכיבים.
<שרון גוטמן: למיטב ידיעתי אין סתירה כרגע בין הוראות הסימון בתקן 1145 לבין תקנות הסימון התזונתי.
<שרון גוטמן: בתקן 1145 אין הוראות לעניין סימון תזונתי אלא יש הפניה לתקנות האלה.
<רז הילמן: אני רוצה להבהיר שהרצון להגדיל את האותיות ל-120%, יש לו השפעה על המוצרים.
<רז הילמן: כרגע הם יכולים להיות בטבלה, אבל ברגע שיגדילו את האותיות ל-120%, בחלק מהמוצרים לא יהיה מספיק מקום לטבלה ואז הם יהיו מסומנים בשורות.
<רז הילמן: אני לא בטוח אם זה יותר טוב מבחינת הצרכן.
<רז הילמן: מבחינת עלות-תועלת צריך לחשוב טוב אם באמת רוצים לדרוש את הגדלת האותיות.
סימן טוב: אריזות בגודל של 25 ס"מ, סביר שיהיה להם את הסימון גם בגודל הזה.
<רז הילמן: זה לא קשור לפטור.
<רז הילמן: אולי גם.
סימן טוב: זה קשור לפטור.
סימן טוב: יש יותר שטח פנים לסמן.
יעל כהן-פארן: הטבלה היא חלק מחובת הסימון והוא לא יכול לבחור לעשות את זה בשורות.
<רז הילמן: התקנות אומרות שאם אין מקום לטבלה בגלל הגודל של התווית, מסמנים בשורות.
<רז הילמן: כשתגדילי את הגודל של האותיות תכניסי יותר מוצרים שלא מצליחים להיות בטבלה.
סימן טוב: לשים את זה בטבלה?
<רז הילמן: לא, צריך לחשוב אם רוצים להגדיל.
אלי אלאלוף: הוא אומר גם טבלה, או בשורה.
סימן טוב: או לא להגדיל.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה, האורח מאיטליה.
<Raffaele De Lutio: <(מדבר באיטלקית להלן התרגום הסימולטני) >
<Raffaele De Lutio: אנחנו שואלים אם אי אפשר להשוות את הפרופורציה, כך שהפרופורציה תישמר אחרת, לגבי האריזות הקטנות זה הופך את זה ללא-מעשי בעליל.
<Raffaele De Lutio: שוב, אם אנחנו מדברים על שטח סימון ביחס של 3% עד 5% באריזה הגדולה, זה פחות בולט באופן פרופורציוני מאשר אם אנחנו משתמשים באותו היחס לגבי אריזה קטנה.
<Raffaele De Lutio: אם אתם רוצים לגונן על אריזות קטנות, בלי קשר לשאלה של 25 סמ"ר או 30 סמ"ר, אם רוצים להגן על האריזות הקטנות יותר, צריך שהיחס של הסימון יהיה יחס דומה.
<Raffaele De Lutio: תודה.
<נעה בן שבת: האם הטענה היא רק לגבי הסמלים או גם לגבי הטבלה?
<Raffaele De Lutio: הסמלים.
<חגי לוין: אנחנו מציעים לבטל את סעיף 8 (ב).
<חגי לוין: לאור הגדלת האריזות הפטורות ל-25 סמ"ר, אין כרגע מגבלה לעשות טבלה על כל אריזה.
<חגי לוין: בעזרת עיצוב גרפי אפשר לעשות כל דבר בטבלה ולא צריך יותר את הסעיף הזה.
<חגי לוין: זה סעיף מיותר.
מאיר כהן: אם מגדילים את זה ל-120%, אומר לך היצרן שהוא לא יכול.
מאיר כהן: למה להתחכם אתו?
מאיר כהן: אומר לך היצרן: אני מבקש שעל החבילה הקטנה אל תעלו ל-120% כי אז זה הופך להיות קשה.
מאיר כהן: אנחנו רוצים להשאיר את זה בטבלה?
מאיר כהן: אז בבקשה שיתקנו ולא יעלו את זה ל-120%.
<חגי לוין: אלה שני סעיפים שונים.
מאיר כהן: זה אותו סעיף שאתה מדבר עליו.
<חגי לוין: ל-120% יתייחס המנכ"ל.
<חגי לוין: אנחנו אומרים שברגע שהוגדל ל-25 סמ"ר, שאנחנו מתנגדים לזה – אנחנו חושבים שלא צריך לפטור אריזות קטנות, אבל אם פטרו אריזות קטנות – מתחילים מ-25 ואין שום בעיה לעשות את הטבלה.
<חגי לוין: אין בעיה.
<חגי לוין: אפשר בעזרת עיצוב גרפי לעשות את זה בטבלה.
<חגי לוין: למה לפטור אותם?
<חגי לוין: הציבור לא יבין את זה בשורות, אז למה להטעות את הציבור?
מאיר כהן: בסדר גמור, אז מראש אל תגדירו את הכתב ל-120.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה רוצה לרשום בטבלה, אתה צריך ללכת עם זכוכית מגדלת כל הזמן כדי לקרוא את מה שיש שם.
סימן טוב: יש פה ערבוב של שני נושאים.
סימן טוב: אנחנו רוצים שהערכים העיקריים החשובים יסומנו בצורה יותר גדולה מה-20% ביחס לשאר הערכים וסוכר, נתרן, שומן רווי, שומן, קלוריות, גם יודגשו, כך שיהיה יותר קל לקרוא אותם.
סימן טוב: ד"ר לוין מציע לוותר על האופציה שיש ליצרן לסמן את זה היום בשורה ולא בטבלה.
סימן טוב: מי שמכיר את זה, זה מסומן בשורה לאורך המוצר.
סימן טוב: לא מצאנו לנכון לשנות את האופציה הזאת בהזדמנות הזאת.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה לא עד כדי כך מהותי.
סימן טוב: זה עדיין יהיה גדול.
אלי אלאלוף: אוקיי, בואו נמשיך, בבקשה.
סימן טוב: היו פה הרבה דיונים ארוכים על דברים לא כל כך מהותיים.
רחל עזריה: חוץ מהעניין של אבקות המרק.
רחל עזריה: נראה לי שזה היה דיון מהותי.
אלי אלאלוף: בואו לא נחזור למה שכבר עברתם.
רחל עזריה: מתי נדון בנקודות שעלו והיו חילוקי דעות לגביהן?
מירב בן ארי: הוא יעודכן אחרי זה.
אלי אלאלוף: יש לנו עוד ישיבה ביום רביעי.
יעל כהן-פארן: יום רביעי בשמונה בבוקר זה שעה קצת לא הוגנת.
אלי אלאלוף: זה היה קשור לביקור סגן הנשיא, אז מכיוון שהביקור נדחה, אנחנו נחשוב בתנאי שתבטיחו שתבואו ביום חמישי.
<נעה בן שבת: אנחנו עוברים לתקנה 9, שמתייחסת לאותן הערות על הפרופורציות של הסמלים האדומים.
<נעה בן שבת: "הסימון בסמלי המזון האדומים.
<נעה בן שבת: סמלי המזון האדומים (בתקנה זו – הסמלים) יהיו בקדמת האריזה, באופן בולט לעין, וכמפורט להלן: (1) הסמלים יהיו זהים בצורתם, לרבות הטבעת, האיורים שבהם, אותיותיהם והדגשותיהן, וביחסי הגודל בין מרכיביהם, לאלה שבתוספת הראשונה; (2) קוטר הסמלים יותאם לשטח קדמת האריזה; לעניין זה, שטח קדמת האריזה יחושב כמפורט להלן: (א) באריזה מרובעת – כל שטח קדמת האריזה ללא שטח ההלחמות; (ב) באריזה גלילית או דומה לגליל – 40% ממכפלת גובה הגליל בהיקף הגליל; (ג) באריזה שאינה כאמור בפסקאות משנה (א) ו-(ב) – 40% מכלל שטח האריזה ללא שטחי המכסה, התחתית, צוואר וקימורים בחלקים העליונים והתחתונים של האריזה; ואולם אם צורת האריזה מצביעה בבירור על הצד שהוא קדמת האריזה – כל שטחו של אותו צד; (3) יחס הקוטר של הסמל לשטח קדמת האריזה יהיה כמפורט בפסקאות משנה (א) עד (ו) להלן: (א) אם שטח קדמת האריזה עולה על 25 סמ"ר ואינו עולה על 40 סמ"ר, קוטר הסמל יהיה 15 מ"מ לפחות; (ב) אם שטח קדמת האריזה עולה על 40 סמ"ר ואינו עולה על 60 סמ"ר, קוטר הסמל יהיה 18 מ"מ לפחות; (ג) אם שטח קדמת האריזה עולה על 60 סמ"ר ואינו עולה על 100 סמ"ר, קוטר הסמל יהיה 20 מ"מ לפחות; (ד) אם שטח קדמת האריזה עולה על 100 סמ"ר ואינו עולה על 200 סמ"ר, קוטר הסמל יהיה 25 מ"מ לפחות; (ה) אם שטח קדמת האריזה עולה על 200 סמ"ר ואינו עולה על 300 סמ"ר, קוטר הסמל יהיה 30 מ"מ לפחות; (ו) אם שטח קדמת האריזה עולה על 300 סמ"ר, קוטר הסמל יהיה 35 מ"מ לפחות; (4) צבע הטבעת והאיור שבסמלים יהיה פרוצס 0c, 95m, 100y ,0k, או אדום פנטון 485 וצבע האותיות, הרקע לאיור וקווי המתאר החיצוניים יהיו לבנים; (5) הצגת שניים או שלושה סמלים תהיה כמפורט להלן: (א) הסמלים יהיו ברצף מאוזן או מאונך, וצירוף של שלושה סמלים יכול להיות גם פינתי, הכול כפי שמובא באיורים שבתוספת הרביעית; (ב) הסמלים יהיה צמודים זה לזה כך שתהיה חפיפה בין קווי המתאר הלבנים החיצוניים, כפי שמובא באיורים שבתוספת הרביעית"
<נעה בן שבת: אנחנו מפנים לתוספת הרביעית, עם האיורים שלה – צירוף של שני סמלים, צירוף של שלושה סמלים, איך הוא אמור להיות ואיפה הם אמורים להיות מוצגים סמוכים זה לזה.
<נעה בן שבת: עלתה פה שאלה של הנציג רפאל דה לוטיו לגבי הפרופורציות, מה עושים עם הפרופורציות של האריזות הקטנות.
סימן טוב: לכאורה זה מקבל את המענה ב-9(3).
<נעה בן שבת: התשובה שלך היא בעצם שהפרופורציות מובטחות.
סימן טוב: גם מזה שעלינו ל-25.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נעשה הפסקה של הקריאה לפי הסדר ונקפוץ לאחד הנושאים שהוא במחלוקת, בלחץ.
אלי אלאלוף: מופעלים כוחות, כביכול לפי העיתונות, לובי וכולי.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שהייתה לי פגישה אחת עם אנשי תנובה.
אלי אלאלוף: הסבירו לי את הנושא ומאז אני לא פגשתי אף אחד.
אלי אלאלוף: זה הגילוי הנאות שלי כדי שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: הסבירו לי את החשיבות של הגבינה הצהובה ועכשיו זה דיון פתוח לכולם.
אלי אלאלוף: כל מי שרוצה להתייחס, זה הזמן.
אלי אלאלוף: את ההחלטה נקבל אולי במועד אחר, בפגישה הבאה, אבל נקיים את הדיון עכשיו כדי להיענות לבקשתו של המחנה הציוני, שאמור להיות בישיבת סיעה בשעה 12.
מירב בן ארי: לפני שהגעת, אדוני היושב-ראש, היה כאן איזה נציג שכבר הלך וקצת הטיח בפנינו – נעה ענתה לו, כמובן – על זה שאנחנו, חברי הכנסת, נפגשים עם לוביסטים ועם חברות במשק.
מירב בן ארי: הרגעתי אותו וגם נעה הרגיע אותו והסבירה לו שזה בסדר.
מירב בן ארי: אנחנו יכולים להיפגש, אנחנו יכולים לשמוע ועדיין יש לנו אג'נדה ודעה משלנו ואנחנו יכולים לשמוע את הדברים.
<שבי גטניו: עם מי נפגשו?
מירב בן ארי: אדוני, סליחה.
אלי אלאלוף: דיברת בטלוויזיה, השמצת אותנו כמה שאתה רוצה.
מירב בן ארי: עשית עבודה יפה מאוד.
אלי אלאלוף: זאת הוועדה היחידה שלא מרשה ללוביסטים להשתולל.
אלי אלאלוף: גם אם הם עושים את זה מאחורי הגב וגם אם הם מעבירים אינפורמציות לא קיימות לתקשורת, דברים שלא היו פה בכלל.
אלי אלאלוף: הייתי בוועדת החוץ והביטחון, אם אתם רוצים לדעת, ולכן העברתי את הדיון לניהולה של חברתי, חברת הכנסת מירב.
אלי אלאלוף: תפסיקו לנסות להשמיץ אותנו.
אלי אלאלוף: נקבל פה איזו החלטה אשר נקבל והיא תהיה בשיקול דעת מלא של כל אחד מחברי הכנסת ורק הם יחליטו.
אלי אלאלוף: אף אחד אחר.
<שבי גטניו: אבל לא בשקיפות.
אלי אלאלוף: זכותנו להקשיב וזכותנו ללמוד.
<שבי גטניו: אני רק שואל עם מי נפגשתם.
<שבי גטניו: בסדר, סותמים לי את הפה כל הזמן.
<שבי גטניו: לא נותנים לי לדבר.
אלי אלאלוף: תמשיך להתאפק, זה יעזור לך.
<שבי גטניו: תודה, תודה.
מירב בן ארי: לא רק זה, ניהלתי את הדיון בצורה אובייקטיבית לחלוטין.
מירב בן ארי: כל הזמן כל הדעות של כולם נשמעו, ויעידו על כך כל מי שחשש שלא יהיה כך.
מירב בן ארי: לעניין הגבינה הצהובה, אני חייבת לומר שבעניין הגבינה הצהובה כבר שנים אני משוחדת, ולא בגלל תנובה.
מירב בן ארי: את תנובה פגשתי לפני חודש, אבל במשך שנים ניהלתי מרכזים והיו אצלי מאות נערים.
מירב בן ארי: היושב-ראש מכיר טוב, הוא גם היה הבוס הגדול שלי.
מירב בן ארי: אני מודה שהדרך היחידה, הדרך היחידה בטיולים ובפעילויות שבהם הצלחנו לתת לילדים גבינה, הייתה אך ורק עם גבינה צהובה.
מירב בן ארי: שום דבר אחר מהגבינות שמסמרטטות את הלחם עד לגבינות אחרות לא חדר את המעטה.
מירב בן ארי: מסמרטטות, הופכות את הלחם לסמרטוט.
מירב בן ארי: מרטיבות.
מירב בן ארי: לא הייתה שום דרך לפרוץ את מחסום החלבון אצל הנערים אלא רק עם גבינה צהובה.
מירב בן ארי: לכן, כששמעתי שיש כוונה של משרד הבריאות לסמן בשני סימונים אדומים את הגבינה הצהובה, הבנתי שנפל דבר בישראל וכנראה שאנחנו הולכים להכפיש את הגבינה הצהובה.
מירב בן ארי: בעיניי זאת הדרך היחידה – אני רואה גם היום את האחיינים שלי ומאות נערים – שבה הם יכולים לקבל את החלבון שהם צריכים.
מירב בן ארי: נכון, צריך לסמן.
סימן טוב: סידן.
מירב בן ארי: סידן.
רחל עזריה: שיאכלו חביתה, זה חלבון.
מירב בן ארי: גם עם ביצים יש בעיה.
מירב בן ארי: מזל שאנחנו לא מסמנים ביצים כי אחרת גם שם הייתה בעיה.
מירב בן ארי: אמרה לי רונית משהו על הלקטוז, נכון?
מירב בן ארי: הקשבתי לך, כי זה כבר לא הדיון הראשון שלנו ביחד.
מירב בן ארי: היא אמרה לי: מירב, אבל יש לקטוז.
מירב בן ארי: היה דיבור.
מירב בן ארי: אמרתי לך שבחלב אם – ברוך השם שעדיין לא מסמנים אותו וכנראה גם לא יסמנו את האימא בסימון אדום, למרות שיש בו מלא סוכר.
<רונית אנדוולט: יש סימון ירוק.
מירב בן ארי: על האם?
מירב בן ארי: תודה, זה מרגיע אותי.
מירב בן ארי: על חלב אם, אדוני, שיש בו המון סוכר, היא אמרה שיש לקטוז.
מירב בן ארי: לכן אמרתי לה לזכור את לדיון על הגבינה הצהובה.
מירב בן ארי: אני אומרת בקצרה שאני חושבת שאת הגבינה הצהובה צריך להחריג.
מירב בן ארי: אני חושבת שאם אנחנו נסמן אותה בשני סימוני אדום אנחנו עושים נזק ובעצם נמנע מאימהות, שהדרך היחידה שלהן עד עכשיו לתת חלבון וסידן הייתה באמצעות גבינה צהובה.
מירב בן ארי: בעצם נגיד להם עכשיו שגם זה צריך לצאת מחוץ למקרר.
מירב בן ארי: אם יהיו שני סימונים אדומים, אתה קוטל את הגבינה הצהובה, ולא משנה איך תסתכל על זה.
סימן טוב: אבל זה מה שיש בזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני תומך בעמדה של מירב.
יעל כהן-פארן: אני לא אתמוך בעמדה של מירב.
יעל כהן-פארן: אני חושבת שאם נעשתה עבודה מסודרת ורצינית במשרד הבריאות, שהמסקנות שלה היו שאלה רכיבי המזון הלא בריאים ואותם אנחנו רוצים לסמן, מה לעשות, גם גבינה צהובה – אני טבעונית, אז אני בכלל לא אוכלת אותה – שנמצאת כמעט בכל בית בישראל, הגיע הזמן שנבין שמה שאכלנו עשרות שנים, לא בריא.
יעל כהן-פארן: הגיע הזמן שנבין את זה.
יעל כהן-פארן: הגיע הזמן שנגיד את זה לציבור.
יעל כהן-פארן: האמירות שלך, מירב, על כך שזה החלבון היחיד – סליחה, יש עוד הרבה חלבונים.
מירב בן ארי: סידן, סידן.
מירב בן ארי: תיקנתי לסידן.
יעל כהן-פארן: כמי שלא אוכלת מוצרי חלב, יש סידן בטחינה ויש סידן בהרבה מאוד קטניות וגם בטופו.
יעל כהן-פארן: יש סידן בעוד מוצרים, גם מן הצומח ולא רק מן החי.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר יש גבינות אחרות.
מירב בן ארי: לא עוברות הגבינות האלה.
יעל כהן-פארן: זה עניין של חינוך.
יעל כהן-פארן: בשביל טיול פעם בחצי שנה, שבו הגבינות מסמרטטות את הלחם, בגלל זה לסמן שיש פה מוצר שהוא בסדר?
מירב בן ארי: זה לא קשור לטיול.
מירב בן ארי: זה כל יום לבית הספר.
יעל כהן-פארן: יש מוצרים אחרים, יש גבינות אחרות ואפילו בגבינות הצהובות, שאני כן קונה לבנותיי, יש גבינות עם 9% שומן או 15% ולא 28% שומן.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת אם הן מסומנות.
מירב בן ארי: על הפנים.
מירב בן ארי: הן גם מסומנות.
מירב בן ארי: הכול מסומן, גם ה-9% שלך.
סימן טוב: אם יש בזה נתרן, זה מסומן.
מירב בן ארי: יש בזה, זאת גבינה צהובה.
יעל כהן-פארן: אבל יש בזה פחות שומן ולכן פחות שומן רווי.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר המסר צריך להיות אחיד: אם המוצר אינו בריא, אנשים צריכים לדעת את זה ולקבל החלטה מושכלת.
מיכל בירן: יעל, אבל אנחנו מאשרים פה הרבה ג'אנק.
מירב בן ארי: קולה זירו לא מסומן.
<דורית אדלר: אז תדאגי לא לאשר אותו.
יעל כהן-פארן: לא צריך לאשר את הג'אנק וזה בדיוק העניין.
יעל כהן-פארן: אני אומרת שלא צריך להחריג את הגבינה הצהובה.