GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שי סומך: הניסוח של (1)(ב) נראה לי מסורבל והייתי מנסה לנסח אותו קצת אחרת, בלי לשנות את המהות.
<רד קירו-זילברמן: אין בעיה, אנחנו יכולים לעבוד מול משרד המשפטים.
<רד קירו-זילברמן: העיקר שהמהות תישאר אותה מהות.
ישראל אייכלר: אבל אני לא רוצה לעכב את החוק.
<שי סומך: לא, זה רק ניסוח.
<רד קירו-זילברמן: זה לא יעכב; הוועדה יכולה להסמיך אותנו ואנחנו נשב נסחית מול נסחית, כל עוד המהות נשארת – שעל זה אני אקפיד.
<דני זקן: אני דני זקן, סגן סמנכ"ל ביטוח וגבייה, ביטוח לאומי.
<דני זקן: יש פה את הנוסח הזה, שהוא התורה שבכתב, ויש גם את התורה שבעל-פה, שזה ההנחיות הפנימיות שלנו שאנחנו נוציא לכל הפקידים בארץ.
<דני זקן: זה תיקון מאוד מתבקש וגם לנו הוא מאוד חשוב, כי אנחנו נתקלים בזה ביום-יום, באותם אנשים שמקבלים את האשרות, שאנחנו אומרים להם להמתין עוד חצי שנה, וחלקם בינתיים נאלצים לשלם הוצאות רפואיות באופן פרטי, ורק אחר כך הם מקבלים את הכול בהחזרים.
<דני זקן: אז גם מבחינה בירוקרטית זו הצעה מצוינת בשבילנו.
<דני זקן: אז תודה כמובן.
אלי אלאלוף: שוב אני אומר, אני גאה שהמדינה שלנו עושה את זה, זה נפלא, זה סעיף שבו אנחנו באמת מדינת היהודים.
אלי אלאלוף: אז נקריא ונצביע.
<רד קירו-זילברמן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' ___), התשע"ח–2017
אלי אלאלוף: אשריך, אדון ישראל אייכלר, על זה שהבאת הצעת חוק שבשלב ראשון אנשים פירשו אותה כסקטוריאלית אבל בעצם היא מאוד ממלכתית, זה ברור.
אלי אלאלוף: ההצעה אושרה פה אחד.
אלי אלאלוף: תודה לכם מכל הלב.
טלי פלוסקוב: היום 12 בדצמבר 2017, השעה 10:06 ואני פותחת ישיבת ועדת העבודה הרווחה והבריאות.
טלי פלוסקוב: הנושא שאנחנו נדבר עליו היום הוא בקשה לדיון מהיר, של שני חברי כנסת, אחת היוזמות זאת אני והשנייה חברת הכנסת מיכל בירן, שאני מאוד מקווה, אחרי לילה סוער וכמה שעות שינה, שאולי היא כן תגיע.
טלי פלוסקוב: הנה, בבקשה, יש לנו עוד חבר כנסת שהצטרף אלינו, שלום לך, חאג' יחיא.
טלי פלוסקוב: הנושא הוא אי יישום הסכם השכר בין ההסתדרות החדשה ובין ארגון חברות האבטחה.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שאני זוכרת את היום שחתמו על ההסכם בין ההסתדרות ואתם, שרגא היה בחוץ, נכון?
טלי פלוסקוב: הוא היה האחד שמסתכל והיה צריך ליישם.
<קריאה: אין לו שום קשר לעניין.
טלי פלוסקוב: אני מאוד שמחתי על ההסכם הזה.
טלי פלוסקוב: אחת, כי אני חושבת שמי שעובד - - - ואתם יודעים מה?
טלי פלוסקוב: כששמעתי על המקרה של המאבטח שנפצע בירושלים לפני כמה ימים, אמרתי, עד כמה, לא שאני שמחה על כך, אבל המקרה הזה מאוד יחזק את הנושא שלנו היום.
טלי פלוסקוב: המאבטחים עובדים מאוד קשה, הם עומדים בשמש, הם עומדים בגשם, הם עובדים בקור ובחום ולא תמיד דואגים לתנאים נורמליים לעבודתם, אלה אנשים שמסכנים את עצמם כדי להגן על אזרחי מדינת ישראל ואנחנו רואים את זה.
טלי פלוסקוב: כשאנחנו עוברים אנחנו חושבים, 'אה, הבן אדם לא עושה שום דבר, מה הוא עושה?', אבל אנחנו יודעים מה הוא צריך לראות וכמה הוא צריך להיות ערני לכל מה שקורה מסביב ואלף ואחד דברים.
טלי פלוסקוב: לכן, כששמעתי על כך שבגלל שקל וחצי מישהו הולך להפר את ההסכם הזה, התביישתי.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם, התביישתי.
טלי פלוסקוב: איפה אנחנו חיים?
טלי פלוסקוב: ואמרתי שאני הולכת לבקש דיון בוועדה על זה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לראות בשולחן הזה אנשים שיסתכלו אחד לשני בעיניים וגם לנו בעיניים, איך אפשר, איך אפשר לעצור את ההסכם הזה, כשהוא בעיני עדיין, רחוק ממה שהם צריכים לקבל?
טלי פלוסקוב: בואו לא נשכח שכשה
טלי פלוסקוב: הסכם הזה נחתם שכר המינימום היה 4,700.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, אז דאגו לפער בין 4,700 לבין 5,530 שקל, שזה היה סדר גודל של 700 שקל.
טלי פלוסקוב: כששכר המינימום עלה, ואני מאוד שמחה שהוא עלה, ל-5,300, הפער הזה הוא רק 200-150 שקל.
טלי פלוסקוב: גם זה לא נלקח בחשבון.
טלי פלוסקוב: בעיניי, היו צריכים איכשהו להצמיד את זה לשכר מינימום אם אנחנו רוצים לשמור על סוג של תמריץ למאבטחים.
טלי פלוסקוב: אין, התמריץ היום הוא כמעט אפסי.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שהיום בדיון אנחנו נשמע את כולם.
טלי פלוסקוב: אני עוד לא יודעת מי כן יגיע לדיון הזה, אבל אני אנסה לבדוק מול מי אנחנו יכולים לפתור את הבעיה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לברך גם את חבר הכנסת מאיר כהן שהצטרף אלינו, הספקת לישון משהו?
מאיר כהן: שעתיים.
טלי פלוסקוב: גם אני כך.
טלי פלוסקוב: אם הייתה חברת הכנסת מיכל בירן בטח הייתי נותנת לה זכות דיבור קודם, כי כך זה נהוג אצלנו, קודם לתת ליוזמים.
מאיר כהן: היא היוזמת?
טלי פלוסקוב: היא היוזמת ואני.
טלי פלוסקוב: יותר נכון אני והיא, היא הצטרפה אליי, אבל תמיד טוב שיש עוד חברי כנסת שמדברים על הנושאים האלה, במיוחד כשמדובר על אנשים שהם פחות מעוגנים בהסכמים קיבוציים וכן הלאה.
טלי פלוסקוב: לכן אני חושבת שזה מאוד חשוב שאנחנו היום לא רק נדבר אלא גם נמצא איזושהי דרך לקיים את ההסכם, לפחות מה שהוסכם לפני כשנה, זה היה בסוף 2016, נכון?
<קריאה: 27 לספטמבר.
טלי פלוסקוב: בבקשה, שנה.
<קריאה: שנה וחודשיים.
טלי פלוסקוב: הם שילמו מנה ראשונה.
טלי פלוסקוב: זה מה שאני רוצה, אני אבקש מחברי הכנסת קצת להתאפק.
טלי פלוסקוב: אנחנו נבקש עכשיו מיושב הראש - - -
מאיר כהן: דיברנו כל הלילה, קשקשנו.
טלי פלוסקוב: אז אני אבקש קודם ממנכ"ל הארגון הארצי של חברות האבטחה בישראל, פנחס שיף, תן לנו סקירת תמונה קצת יותר רחבה.
טלי פלוסקוב: לי שלחת את כל הנתונים, למדתי אותם, ראיתי את הכול, אבל אני אשמח שעוד חברי כנסת וגם מי שנמצא כאן, ישמעו את הכול מההתחלה ועד הסוף, כדי לראות איך אנחנו עוזרים לכם.
<פנחס שיף: תודה, תודה גבירתי.
<פנחס שיף: אני חושב שהכותרת שאת נתת לדיון הזה היום היא הכותרת הפשוטה והנכונה ביותר, אי כיבוד הסכם.
<פנחס שיף: פשוט, בתכלית הפשטות.
<פנחס שיף: ב-27 בספטמבר 16' אבי ניסנקורן, יו"ר ההסתדרות, ואנכי, חותמים על הסכם קיבוצי שמגדיר בצורה הפשוטה ביותר עדכון שכר בענף האבטחה בישראל בשתי פעימות.
<פנחס שיף: פעימה ראשונה שמעדכנת את השכר ל-28.5 שקל לשעה בינואר 17' ופעימה שנייה, עדכון שני, שמעלה את השכר ל-30 שקל ב-1 לדצמבר 17'.
<פנחס שיף: מבחינת פשטות הדברים אין פה שום דבר מיוחד, הסכם קיבוצי על עמוד אחד שאבי ניסנקורן ואני חתומים עליו, לעדכון השכר בענף האבטחה בישראל בשתי פעימות, ינואר ודצמבר.
מאיר כהן: שמחייב את כולם.
טלי פלוסקוב: הסכם.
<פנחס שיף: בוודאי, בוודאי, בוודאי וכמובן אמור לקבל צו הרחבה על ידי שר העבודה.
<קריאה: הוא מותנה - - -
<פנחס שיף: מותנה, בוודאי.
<קריאה: מותנה בצו הרחבה.
מאיר כהן: מותנה באיזה צו הרחבה?
<קריאה: צו הרחבה על ידי שר העבודה.
טלי פלוסקוב: ושר העבודה חתם על מנה ראשונה.
<פנחס שיף: שר העבודה חותם על הפעימה הראשונה ומכל מיני סיבות שאני לא חושב שצריך להיכנס אליהן, אנחנו מסכימים בינינו שעל הפעימה השנייה אנחנו נדבר במחצית 2017.
<פנחס שיף: השכר מתעדכן ל-28.5 שקל בינואר 17', שר העבודה חותם על צו הרחבה ומנציח את העניין.
<פנחס שיף: אני צריך לומר למען הגילוי הנאות, אני מנכ"ל ארגון חברות האבטחה, אבל אני גם חבר נשיאות הארגונים העסקיים אצל שרגא ברוש.
<פנחס שיף: זאת אומרת אני אחד מ-13 המעסיקים שיושבים סביב שולחן הנשיאות.
<פנחס שיף: אז אני נושא איתי שני כובעים שיכול להיות שיש מישהו שחושב היום שאני לא מכבד את אחד הכובעים, בזה שאני מבקש, בניגוד לעמדתו של שרגא ברוש או בניגוד לעמדתה של הנשיאות, לעדכן את הפעימה השנייה.
<פנחס שיף: ושרגא ברוש מתנגד, מתנגד נחרצות לעדכון הפעימה השנייה.
<פנחס שיף: הסיבה שהוא מעלה היא שבמידה ואני אעדכן את 30 השקלים על פי ההסכם, אני אמשוך את כל המשק למעלה, את שכר המינימום של כל המשק למעלה.
<פנחס שיף: אני רוצה לומר לך, גבירתי היושבת ראש, אני כבר שמעתי תירוצים מתירוצים שונים.
<פנחס שיף: מילא אם לא הייתי יושב בנשיאות הארגונים העסקיים ולא הייתי שותף לדיונים, להחלטות, יכול להיות שהייתי משקיע קצת מחשבה ואומר איך אני, שמעלה בענף האבטחה, אגב, שנמצא שנים, מאז הסכם 2008, ענף האבטחה בישראל נמצא תמיד 2.5% מעל שכר המינימום במשק.
<פנחס שיף: מדוע?
<פנחס שיף: מפני שב-2008, כשחתמנו על ההסכם הקיבוצי הבסיסי של ענף האבטחה בישראל, הבנו שאין לנו מה לתת לעובדים, אין לנו מה לתת.
<פנחס שיף: היו מספר תוספות שבוטלו בגלל שהן היו אנכרוניסטיות, למשל תוספת רכב, לכן חיפשנו, חיפשנו איזשהו סעיף שישמר את השכר – אני לא רוצה לומר את המילה שאני אומר – הנמוך, בסדר?
<פנחס שיף: של עובדי האבטחה בישראל.
<פנחס שיף: אגב, חברי הכנסת, יש כ-80,000-90,000 אנשי אבטחה שמועסקים בענף האבטחה בישראל.
מאיר כהן: למען הגילוי הנאות, זה מה שעושה בני הסטודנט.
<פנחס שיף: כן?
<פנחס שיף: טוב, אז אני עוד יותר מכבד את זה.
<פנחס שיף: אם כבר חבר הכנסת מאיר הזכיר את זה, אז אני רוצה שתדעו, זה ענף שמועסק בו חתך לאומי של אנשים במדינת ישראל.
<פנחס שיף: חיילים משוחררים, סטודנטים שמשלבים עבודה ולימודים, עולים מארצות הרווחה, מברית המועצות לשעבר - - -
טלי פלוסקוב: וקשישים, לא מעט.
<פנחס שיף: ועולים מאתיופיה ופנסיונרים צעירים ופנסיונרים ותיקים.
<פנחס שיף: תראו, מוסדות החינוך במדינת ישראל, במוסדות החינוך במדינת ישראל מועסקים 4,800 מאבטחים.
<פנחס שיף: אני אומר לכם, זאת השלמת ההכנסה המכובדת ביותר שאני מכיר בישראל.
<פנחס שיף: כולם מבוגרים, לא תראו חייל קרבי שעומד בפתח בית ספר, למה?
<פנחס שיף: אלף סיבות.
<פנחס שיף: תדמית, דימוי, אינני יודע מה, כולם אנשים מבוגרים ואגב, בתחתית השכר.
<פנחס שיף: מוסדות החינוך הם בתחתית השכר.
טלי פלוסקוב: ואנשים ראויים, לא סתם.
<פנחס שיף: אנשים ראויים בהחלט, בהחלט.
<פנחס שיף: אני מבקר אותם בבתי הספר, אני משוחח איתם, באמת, אנשים נהדרים, שעברו את ההכשרה המתאימה, לא בקלות, אנשים בני 50-60, קשה להם כבר לעמוד בדרישות הפיזיות של התפקיד, אבל עשו את זה, מפני שהם רוצים להתפרנס.
<פנחס שיף: אני חוזר לעמדת נשיאות הארגונים העסקיים, "העדכון ימשוך את כל המשק למעלה".
<פנחס שיף: אגב, עשר שנים הוא לא משך את המשק למעלה, בשום פנים ואופן לא.
טלי פלוסקוב: שקל וחצי זה מה שישנה את המצב במדינה?
<פנחס שיף: אני מיד מגיע לסְכום, אני מיד מגיע לסכום, תראו על מה - - -
<קריאה: כשהיה נמוך הוא לא משך למטה, למה שעכשיו ימשוך למעלה?
<פנחס שיף: כן, אני לא מוצא את הסיבה.
<פנחס שיף: תראו על מה אני במשך חצי שנה האחרונה מנהל עם שרגא ברוש דיונים, על שקל וחצי.
טלי פלוסקוב: הוא עכשיו רוצה לתת מיליארד וחצי למדינה.
<פנחס שיף: כן, לקשישים.
<פנחס שיף: זה בסדר, אנחנו מברכים אותו על זה, בהחלט.
טלי פלוסקוב: זה מאוד מבורך, אבל שקל וחצי?
<פנחס שיף: על שקל וחצי בתוך הבית שלי, עם חבריי לשולחן הנשיאות, אני מנהל ויכוח כבר מזה חצי שנה.
<פנחס שיף: אגב, יכול להיות שזה לא יהיה שקל וחצי, כי אם יעבירו את קיצור שבוע העבודה במשק ושכר המינימום יעלה ל-29.12, אז אני מדבר על 88 אגורות.
<פנחס שיף: על 88 אגורות, סליחה שאני מדבר מדם לבי, אני מנהל ויכוחים בנשיאות הארגונים העסקיים ובכך אני "אמשוך את המשק למעלה".
<פנחס שיף: אגב, אותו שרגא ברוש לא מתערב לאיש מחברי הנשיאות כשהוא מעלה את השכר.
<פנחס שיף: כשנשיא התאחדות המלונות חתם עכשיו על הסכם קיבוצי והעלה את שכר עובדי המלונאות לא נשמעה מילה.
<פנחס שיף: אגב, גם לא שלי.
<פנחס שיף: אני מעולם לא אמרתי, לא לנשיא התאחדות המלונות ולא לנשיא התאחדות הבנקים ולא לנשיא התאחדות התעשיינים ולא לנשיא התאחדות הקבלנים שהעלה ב-10%, בצדק, לעובדי הבניין את השכר, לא לאף אחד, לא אמרתי מילה כי באיזו זכות מתערב נשיא הארגונים העסקיים בענף האבטחה בישראל?
<פנחס שיף: אני אומר את זה כאן בשיא הרצינות, אין לו שום זכות.
<פנחס שיף: גם בהסכם הזה, הוא לא חתום עליו, הוא לא צד לו, אין לו בו יד ורגל, הוא פשוט החליט שזה ככה, עלה לו בראש ואני, סליחה על הביטוי, מתקשקש כבר מזה חצי שנה כדי לשכנע את חבריי לנשיאות לעדכן את הפעימה השנייה בהסכם קיבוצי חתום ביני לבין יו"ר ההסתדרות.
<פנחס שיף: אגב, שכר במשק עולה בענפים רבים.
<פנחס שיף: ברשות המסים השכר עלה ב-9% לפני שבועיים בהסכם קיבוצי.
<פנחס שיף: עלה, כי כנראה מצאו סיבות נכונות מדוע לשפר את עובדי רשות המסים.
<פנחס שיף: בעולם המסעדנות נחתם הסכם בשבוע שעבר, הסכם קיבוצי, עם ההסתדרות, להעלאת 8% לעובדי המסעדות, אבל בענף האבטחה, ענף, אני אומר לכם, קשה, אני לא יודע איפה בנו של חבר הכנסת מאיר עובד, ענף קשה, קשה, מה צריך יותר מזה?
<פנחס שיף: עומד שלשום מאבטח בפתח של התחנה המרכזית ומבקש לבדוק מישהו שרוצה להיכנס וחוטף סכין בלב.
<פנחס שיף: חברים, זו עבודה קשה.
<פנחס שיף: אני אומר לכם, ב-2016, לאורך כל השנה, כאשר הייתה תופעת הסכינאות, מאבטחים נחשפו לדקירות ולקטטות ואינני יודע מה, מפני שהם בחזית של המרחב הציבורי, לא יעזור.
מאיר כהן: מאבטחים שנמצאים בבתי חולים, עם כל הצו הזה, זה שכרם?
<פנחס שיף: כן, זה שכרם.
<פנחס שיף: אגב, טוב שהזכרת לי.
<פנחס שיף: תראו מה קורה בבתי החולים בישראל.
<פנחס שיף: תראו את הקטטה האחרונה שהייתה בבית החולים איכילוב ושבוע לאחר מכן בבית החולים בצפון.
<פנחס שיף: חברים, זו עבודה קשה, זו עבודה קשה.
<פנחס שיף: היא לא אטרקטיבית, אין לה דימוי גבוה, ובכל אופן 80,000-90,000 איש מוצאים את פרנסתם במקצוע הזה.
<פנחס שיף: אז אני היום צריך להתאמץ, להתעמת, כדי לעדכן את הפעימה השנייה להסכם על 30 שקל לשעה?
<פנחס שיף: אני אומר לכם, זו חוצפה, בסדר?
<פנחס שיף: אני לא מהסס בדבריי, אני יודע שהדברים נשמעים על ידי הנציגה של נשיאות הארגונים העסקיים כאן, שרגא ברוש ישמע את זה בטלפון בעוד מספר דקות, זו חוצפה וזו שערורייה, שערורייה ממדרגה ראשונה.
<פנחס שיף: כשם שאני - - -
מאיר כהן: אני מבקש מהנציגה לשלוח לו בטלפון את הדברים הבאים שאני אומר, זאת חוצפה ושערורייה.
טלי פלוסקוב: עד סוף הישיבה אני גם רוצה שהוא יקבל החלטה.
טלי פלוסקוב: את בקשר איתו?
<מיכל וקסמן חילי: לא כרגע, בוודאי שאני בקשר איתו.
מאיר כהן: תעבירי את מחאתנו, השקטה והלא שקטה.
<מיכל וקסמן חילי: אתה תשמע את דבריי.
<פנחס שיף: לכן, כדי לסכם את הדברים, יש הסכם קיבוצי חתום, פשוט, שתי פעימות, ינואר ודצמבר.
<פנחס שיף: כל בקשתי היא לעדכן את הפעימה השנייה ולסיים את הסיפור הזה, זה הכול.
<פנחס שיף: בין אם זה יהיה שקל וחצי, בין אם זה יהיה 88 אגורות, יש פה עיקרון קודם כל של כיבוד הסכמים, צריך לכבד את ההסכם שנחתם, דבר ראשון.
<פנחס שיף: אני רוצה להוסיף נדבך נוסף.
<פנחס שיף: אנחנו שנתיים, שנתיים, יחד עם משטרת ישראל, נציגיה נמצאים פה ויחד עם המשרד לבטחון הפנים, והשר לביטחון הפנים יודע את זה היטב, אני נפגש איתו ב-19 לחודש, קיימת בענף מצוקת כוח אדם קשה.
<פנחס שיף: היום חסרים בענף 3,000 מאבטחים.
<פנחס שיף: כל פיגוע מעלה את הדרישות של המשטרה ליתר מאבטחים.
<פנחס שיף: המרחב הציבורי הוא בעייתי, ראו הפיגוע בשׂרונה, אוקיי?
<פנחס שיף: אין ברירה, מה לעשות, המציאות הישראלית מכתיבה וענף האבטחה בישראל הוא הכוח השלישי באבטחה אחרי משטרת ישראל וצה"ל.
<פנחס שיף: אין עוד גוף אחר.
<פנחס שיף: המשטרה, הצבא ואחריהם, כפי שאני מכנה אותו, הכוח השלישי, זה חברות האבטחה, זה המאבטחים.
<פנחס שיף: אז במצוקת כוח אדם כזאת, ששרגא יודע, הוא מודע לה היטב, הוא שמע ממני את כל התורה, אני נתקל בהתנגדות, בהתנגדות של שרגא ברוש, של נשיאות הארגונים העסקיים, לעדכן את הפעימה השנייה.
<פנחס שיף: אני מבקש פה, כדי לסכם את הדברים, אני מבקש מידידי הטוב אבי ניסנקורן, לממש את הפעימה השנייה, לפנות לשר העבודה והרווחה ולבקש ממנו להחיל צו הרחבה על הפעימה השנייה ובזאת למצות את ההסכם שנחתם.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לך שקודם כל, אתה מציג את הנושא בצורה בלתי רגילה, פיני, זה כבוד גם לכל מי שאתה מייצג אותם היום.
<פנחס שיף: תודה רבה.
טלי פלוסקוב: אני אבקש מאלכס טנצר להגיד כמה מלים, אחר כך אני אשמח לשמוע את משרד העבודה ואחר כך אנחנו נגיע גם אליכם.
<אלכס טנצר: בוקר טוב, שמי אלכס טנצר, אני יושב ראש מטה למען עובדי קבלן.
<אלכס טנצר: ב-2014 מאבטחים היו מרוויחים 2.30 שקל מעל שכר המינימום, משנת 2016 מצב המאבטחים הולך ומידרדר.
<אלכס טנצר: ב-2016 ארגנתי סדרת הפגנות והייתה אמורה להיות שביתה ב-1 לספטמבר.
<אלכס טנצר: על מנת למנוע את השביתה, ב-31 לאוגוסט 2016, ההסתדרות ועיריית ירושלים חתמו הסכם איתי ועם המאבטחים שיהיה משא ומתן עם מעסיקים ועם הממשלה והנציגים שהיו היו המאבטחים וגם אני הייתי אמור לעשות.
<אלכס טנצר: נחתם הסכם בלי שהמאבטחים ידעו בכלל שיש משא ומתן, כי פשוט לא התייחסו למאבטחים בכלל.
<אלכס טנצר: התחייבו, ההתחייבות הראשונה.
<אלכס טנצר: ההתחייבות השנייה אחר כך, כשהתחלנו לארגן עוד פעם שביתות והפגנות, בית דין קבע שאני חייב להיפגש עם אבי ניסנקורן.
<אלכס טנצר: ב-9 לאוקטובר 2016 אבי ניסנקורן אמר, "אם מצב המאבטחים לא ישתפר, אני הולך להכריז סכסוך עבודה".
<אלכס טנצר: באוקטובר 2016 הבאתי חבילה של מכתבי מאבטחים שהתפטרו מן העבודה כי בתנאים כאלה אי אפשר היה לעבוד.
<אלכס טנצר: אבי ניסנקורן הודיע לתקשורת שאם המצב לא ישתפר הוא הולך להכריז על סכסוך עבודה.
<אלכס טנצר: הקבוצה היחידה במדינת ישראל שההסתדרות לא מכריזה סכסוך עבודה ומרמה אותה היא המאבטחים.
<אלכס טנצר: כל מאבטח - - -
מאיר כהן: אתם מאוגדים בהסתדרות?
<אלכס טנצר: תיכף אני מסביר.
<אלכס טנצר: כל מאבטחי מוסדות החינוך וכל המאבטחים בכלל, 90,000, משלמים להסתדרות דמי טיפול ארגוני 0.8% מהמשכורת.
<אלכס טנצר: זאת אומרת משלמים כ-60 מיליון שקל כל שנה.
<אלכס טנצר: ההסתדרות לוקחת את הכסף ובתקציב שלה, של 660 מיליון שקל, לא מוזכרים בכלל מאבטחים, לא נותנים לאף אחד.
<אלכס טנצר: אחת הדרישות שלנו היא שחברי כנסת שנמצאים כאן יעבירו את החוק שיבטל את דמי הטיפול הארגוני שרק לוקחים - - -
<יוסי ברבי: טלי, זה לא הנושא אבל, זה לא הנושא.
<אלכס טנצר: שרק לוקח - - -
<יוסי ברבי: מר טנצר, זה לא הנושא.
טלי פלוסקוב: תנו לבן אדם לדבר, אני לא רואה כרגע שום דבר - - -
<אלכס טנצר: שרק מפריע למאבטחים, לוקח כסף - - -
<יוסי ברבי: הנושא הוא ספציפי להעלאת - - -
טלי פלוסקוב: יש לו זכות דיבור, גם אתה יכול להגיד מה שאתה חושב לנכון.
טלי פלוסקוב: לא מפריעים, בסדר?
<אלכס טנצר: לוקח כסף ולא נותן כלום.
<אלכס טנצר: ב-1 לדצמבר הייתה צריכה להיות העלאה נוספת, כשאנחנו דרשנו הרבה יותר.
<אלכס טנצר: גם בחגים, חלק מהמאבטחים במוסדות החינוך מקבלים 1,600 שקל לחודש, 2,000 שקל לחודש.
<אלכס טנצר: אבי ניסנקורן הבטיח להכריז סכסוך עבודה, לא נעשה שום דבר.
<אלכס טנצר: ההסתדרות חתומה.
<אלכס טנצר: אין לי שום תלונות נגד מר ברוש, הוא לא חתום.
<אלכס טנצר: ההסתדרות, שמקבלת 60 מיליון שקל, צריכה להחזיר את הכסף ולהכריז סכסוך עבודה.
<אלכס טנצר: ואתם, חברי כנסת, צריכים לבטל את דמי הטיפול הארגוני, כי הם שוד של עובדי קבלן וזו פשוט בושה למדינת ישראל.
<אלכס טנצר: אנשים - - -
מאיר כהן: רגע, תדייק, אדוני.
מאיר כהן: האם אתה מדבר על כלל עובדי הקבלן?
<אלכס טנצר: כן, כל עובדי הקבלן חייבים, זה חוק - - -
מאיר כהן: כל עובדי הקבלן מכניסים לקופה של ההסתדרות 60 מיליון שקלים לשנה?
<אלכס טנצר: לא, לא.
<אלכס טנצר: 60 מיליון שקל משלמים רק המאבטחים.
מאיר כהן: רק מאבטחים?
<אלכס טנצר: רק המאבטחים.
<אלכס טנצר: חוץ מזה בסך הכול מקבלים יותר מ-100 מיליון שקל.
<אלכס טנצר: למה עובדי קבלן, שאף אחד לא עוזר להם, אף אחד לא מתייחס אליהם, צריכים לשלם כל כך הרבה כסף, 0.8%?
<אלכס טנצר: מקבלים 0.8% ויש עלייה של שקל וחצי לחודש, שביטלו בחוצפה הזו, של יושב ראש ההסתדרות שלא מקיים - - -
טלי פלוסקוב: לא, לא, לא, אנחנו פה לא עושים דברים כאלה, אלכס.
טלי פלוסקוב: אלכס.
<אלכס טנצר: חוצפה, כי הוא אמר כמה פעמים שהוא הולך להכריז סכסוך עבודה.
<אלכס טנצר: היום יש חתימה שלו, ב-1 לדצמבר.
<אלכס טנצר: אני רוצה לשאול, חברת חשמל, הוא מכריז סכסוך עבודה, כל המעסיקים, כל מי שמרוויח, נמל אשדוד, למה?
<אלכס טנצר: בגלל שזו משכורת של 30,000 שקל הוא חייב להכריז סכסוך עבודה ובגלל בן אדם שמרוויח 2,000 שקל ומצבו מידרדר - - -
<יוסי ברבי: אתה צריך להודות שיש לך את אבי ניסנקורן.
<אלכס טנצר: על מה אני צריך - - - הוא צריך להתבייש.
<יוסי ברבי: אתה צריך להודות, אלמלא אבי ניסנקורן היית ממשיך והציבור היה ממשיך לקבל משכורות נמוכות.
<יוסי ברבי: פערי העוני, מי שמטפל בהם זה אבי ניסנקורן.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני לא אתן פה לאף אחד להכפיש את אף אחד, סליחה.
<אלכס טנצר: אני יכול להבטיח לך שאתה לא יודע על מה אתה מדבר.
טלי פלוסקוב: אדוני, אני מבקשת.
טלי פלוסקוב: אדוני - - -
<יוסי ברבי: אני יודע - - -
<אלכס טנצר: אני יודע על מה שאתה מדבר, אתה פשוט לא יודע מה המאבטחים - - - המאבטחים, אין להם מה לאכול.
<יוסי ברבי: שמי יוסי ברבי, אני מההסתדרות.
טלי פלוסקוב: אלכס, אלכס טנצר, אדוני - - -
<אלכס טנצר: מההסתדרות?
<אלכס טנצר: תתבייש לך, תתביישו.
<יוסי ברבי: אני אתבייש?
<יוסי ברבי: אתה לא יודע כמה דברים אנחנו עושים למען המאבטחים - - -
טלי פלוסקוב: תודה רבה, אני מבקשת - - -
<אלכס טנצר: תתביישו.
טלי פלוסקוב: אדוני, אדוני, תודה רבה.
טלי פלוסקוב: אני מבקשת להפסיק אחרת אני אבקש מכם לצאת מהדיון.
טלי פלוסקוב: אין דברים כאלה.
מאיר כהן: תכבד את ה - - -
<יוסי ברבי: לא, אבל כבוד היושבת ראש, אי אפשר לתת לאדם, עם כל הכאב של הבחור, עם כל הכאב, לקחת את זה ולהסיט את זה לדיון אחר.
טלי פלוסקוב: קודם כל, אם אתה רוצה שהדברים שלך יירשמו בפרוטוקול, תציג את עצמך.
<יוסי ברבי: שמי יוסי ברבי, אני המזכיר הארצי של ההסתדרות בתחומי אבטחה, מלונאות ושמירה.
<יוסי ברבי: ואני מטפל, יחד עם גב' חנה שניצר, שהיא ראש הלשכה המשפטית, תיכף היא תציג את כל העמדה של ההסתדרות, אבל אי אפשר להסיט את הדיון למקום של הסתה כזאת כמו של מר טנצר - - -
טלי פלוסקוב: אני גם לא אתן פה מקום להסתה.
<יוסי ברבי: אני מבין את כאב הבטן שלו, אבל אי אפשר להסיט את זה.
<אלכס טנצר: נכון, כי אני אמרתי את האמת.
טלי פלוסקוב: אלכס, אדוני, תודה לך על דבריך.
<יוסי ברבי: מר טנצר, דברים כאלה - - -
טלי פלוסקוב: שמענו, שמענו.
טלי פלוסקוב: תקשיבו לי טוב, אני מבקשת מכולם, כל מי שנמצא כאן, עם כל הכאב של הנושא, ואני לא אומרת שהוא לא חשוב, בואו נכבד את הכנסת ואת המקום שאתם נמצאים בו.
טלי פלוסקוב: אני לא אסכים לדיון מסוג זה.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא מכפישים פה אף אחד, אנחנו מחפשים פתרון ואני לא אגיד מי פה טוב ומי פה רע.
טלי פלוסקוב: אנחנו מחפשים פתרון וזה מה שאני רוצה להוציא מהישיבה הזאת, לא להאשים אחד את השני.
<פנחס שיף: גבירתי, אני רק רוצה לבדל את הדברים שאני אמרתי מהדברים שנשמעו פה.
טלי פלוסקוב: בבקשה, זה חשוב.
<פנחס שיף: אני לא מכיר את האיש, אני לא מתואם איתו.
<פנחס שיף: אני לא נכנס לכיסהּ של ההסתדרות, לא מעניין אותי מה היא גובה ומה היא לא גובה, זה לא ענייני.
<פנחס שיף: אני מנכ"ל של ארגון מעסיקים, נקודה, אין לי קשר עם הדברים שנאמרו כאן.
<פנחס שיף: יחסי העבודה ביני לבין אבי ניסנקורן הם יחסים קורקטיים של יו"ר הסתדרות ומנכ"ל של ארגון מעסיקים.
טלי פלוסקוב: זה מה שצריך להיות.
<פנחס שיף: אני לא מכריז על סכסוכי עבודה, אני אומר פה שכל עוד אני מנכ"ל ארגון חברות האבטחה בישראל לא יהיה סכסוך עבודה בענף האבטחה.
<פנחס שיף: זה ענף שלא משביתים אותו ולא מסתכסכים בו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אל תתחייב.
<פנחס שיף: לא, לא, אני מתחייב, אני מתחייב.
<פנחס שיף: עמדתי בזה - - -
טלי פלוסקוב: בכל מקרה, אתה לא תיתן לזה יד.
<פנחס שיף: לא, לא, ודאי שלא, אלא אם כן זה - - -
מאיר כהן: אולי זאת הבעיה?
<פנחס שיף: אני חושב שלא.
מאיר כהן: למה אתה אומר לי לא?
טלי פלוסקוב: מאיר, אני רוצה להגיד לך, אתה יודע כמה אנשים רצו להגיע לכאן לדיון והם לא הגיעו רק מסיבה אחת - - -
מאיר כהן: אני לא מצפה שהוא יעשה שביתה, אבל אולי באמת זאת הבעיה, כי אנחנו מכירים את ההסתדרות, ההסתדרות היא די לוחמנית.
מאיר כהן: כשהיא רוצה היא לוחמנית.
מאיר כהן: אני עכשיו מלווה את "נגב קרמיקה", אני יודע, כשהם רוצים הם - - - יכול להיות שבמָקום שיש 90,000 איש שנושאים מס להסתדרות, היה רצוי שבמְקום להגיע למצבים כאלה, שבאמת ההסתדרות, ברבי יוסי, אולי המקום, תיקח את זה, תעביר את זה לניסנקורן, שינסו לשבת, כי הוא מדבר מכאב לבו.
מאיר כהן: גם אם זה לא הנושא ואתה צודק, זה לא השולחן, אבל אתה יודע, בדיונים בכנסת אומרים גם לשמה וגם לעתים לא לשמה.
מאיר כהן: מותר להגיד את זה, זה לא נורא, כי אנחנו שומעים על 90,000 איש שנושאים מס והנציגים שלהם להערכתי חייבים להרגיש הרבה יותר בטוח.
מאיר כהן: ואולי אנחנו לוקחים את המאבטחים כמובן מאליו.
מאיר כהן: חבריא, המאבטחים יש להם משמעות, אני לא אחזור על הדברים שהוא אמר.
מאיר כהן: בוודאי שיש להם משמעות וככל שהמצב ממשיך להיות כזה מבחינה ביטחונית, שהם באמת חשופים, כמו השוטרים.
מאיר כהן: אני החסיד הגדול ביותר להעלאת שכרם של השוטרים, אנחנו עושים הכול שהפנסיונרים של השוטרים יקבלו כמו במשרד הביטחון, כי זה מאוד חשוב.
מאיר כהן: על אחת כמה וכמה כשהמאבטחים האלה נדקרים פה ונדקרים שם ולעתים הם אלה שנותנים לנו את התחושה, הורים מביאים את הילדים לבית הספר וכשהם רואים שיש מאבטח שהוא מסודר ועומד ואומר להם, הייתי מנהל בית ספר הרבה שנים, המאבטחים, הייתה להם משמעות, הם היו נותנים את התחושה של המרחב המוגן בתוך בית הספר.
מאיר כהן: ואני ראיתי, גבירתי, את היית ראשת עיר, את מכירה, ראיתי מאבטחים שהפכו להיות הלב הפועם של בית הספר - - -
טלי פלוסקוב: חלק של משפחה, משפחה, ממש כך.
<יוסי ברבי: מאיר, אני בעצמי הייתי מאבטח ומפקח סיירים וסייר במוקד 99.
<יוסי ברבי: אני לא נולדתי בהסתדרות, אני הגעתי - - -
מאיר כהן: מאה אחוז, ברבי, עלא כפק.
<יוסי ברבי: אני הגעתי להסתדרות מתפקידים אחרים על מנת להגן על ה-90,000 העובדים האלה.
<יוסי ברבי: ואני רוצה להגיד לך שאין שותף מלא, וכל מי שיושב עם אבי ניסנקורן מבין את זה, אין שותף מלא למען העובד המוחלש, בעלי המוגבלויות וכולם - - -
טלי פלוסקוב: אני לא רוצה, רבותיי, אני עוצרת - - -
<יוסי ברבי: לכן מר צנטר, הכאב בטן שלך מובן לי, אבל אנחנו איתך, אנחנו בצד שלך.
טלי פלוסקוב: יופי, יופי, זה מה שהיה חשוב לשמוע.
<אלכס טנצר: למה לא קיימת את כל ההסכמים - - -
טלי פלוסקוב: לא, אלכס, לא פותחים את זה.
טלי פלוסקוב: תקשיבו לי, אני רוצה שתבינו.
טלי פלוסקוב: הדיון הוא לא על ההסתדרות.
טלי פלוסקוב: הנושא של הדיון שלנו הוא לא ההסתדרות, אז אני מבקשת - - -
<קריאה: נכון, זה השכר - - -
<אלכס טנצר: ההסתדרות יכולה לעשות.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה להגיד משפט אחד, שאני יודעת שהרבה מאבטחים היו רוצים להיות היום בדיון הזה והם לא באו רק מסיבה אחת, הם עובדים, הם שומרים על האזרחים שלנו.
טלי פלוסקוב: לכן אנחנו צריכים לעשות את העבודה הזו במקומם.
טלי פלוסקוב: צריך לדבר עם מי שצריך לדבר ואנחנו חייבים, שוב אני אומרת, אנחנו חייבים להביא להם את השקל וחצי.
טלי פלוסקוב: אני מתביישת להגיד את זה, אבל אנחנו חייבים להביא להם את זה, חייבים.
טלי פלוסקוב: אלכס, תודה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את משרד העבודה, מה עמדתכם בנושא, כי אני הבנתי שעדיין יש פה שלב של חתימת השר על הפעימה השנייה, איפה זה נמצא אצלכם?
טלי פלוסקוב: אחר כך אני אשמח לשמוע גם את ההסתדרות, את ההסתדרות שמענו, אבל אני אתן גם לָך, גברתי.
<יוסי ברבי: בצורה מסודרת.
<שלמה יצחקי: הסכם הוגש, בזמנו שר העבודה - - -
טלי פלוסקוב: שלמה יצחקי, נכון?
<שלמה יצחקי: שר העבודה הוציא כוונה להרחיב את ההסכם ורצינו להרחיב את ההסכם על שתי פעימותיו מלכתחילה, ההסכם מותנה בהוצאת צו הרחבה.
<שלמה יצחקי: בדברים שהיו מוסכמים גם על מר פיני שיף, יחד עם ההסתדרות, ארגוני המעסיקים וארגון חברות האבטחה, הוסכם שתורחב רק הפעימה הראשונה.
<שלמה יצחקי: כרגע אנחנו נמצאים ואני יודע שיש מגעים של ארגוני העובדים, של ההסתדרות, עם המשרד ואני בטוח שפיני גם שותף למגעים האלה, עם כל מיני רעיונות.
<שלמה יצחקי: עלו רעיונות וירדו ואנחנו נמצאים בעיצומם של מגעים לצורך קידום הנושא הזה, או של הרחבה של הפעימה השנייה או של הצעות אחרות חלף הפעימה השנייה, שיענו על המאוויים של ארגוני המעסיקים שזה לא ימשוך וכד'.
<שלמה יצחקי: אני לא טוען שזה - - -
טלי פלוסקוב: אתה לא יכול קצת לפרט לנו?
מאיר כהן: אתה נציג ממשלה, למה אתה צריך לבדוק שיענו על המאוויים של המעסיקים?
מאיר כהן: למה אתה לא אומר גם על המאוויים של העובדים?
<מיכל וקסמן חילי: כי מדובר פה ביחסי עבודה.
<מיכל וקסמן חילי: ביחסי עבודה יש שני צדדים.
מאיר כהן: אבל הוא לא מזכיר את שני הצדדים, זה בדיוק מה שאני מבקש.
<מיכל וקסמן חילי: אולי צריך לשמוע את שלמה יצחקי אחרי ששומעים את נשיאות הארגונים?
מאיר כהן: סליחה, בדיוק, בדיוק, הוא שאמרתי.
מאיר כהן: אני מצפה - - -