GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן המאבטח הזה, שאנחנו כולנו סומכים עליו, גם יש לנו את חלק מהעובדים שלהם שהם עובדי קבלן ויש לנו את הבעיה שהם לא משלימים שמונה שעות ואז הם בכל מקרה לא מגיעים לשכר המינימום, כי עושים להם חישוב לפי שעות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני חושב שאנחנו צריכים לתקן, אני כבר מכין הצעת חוק לתקן, שהשכר של עובדי הקבלן יהיה לפחות במינימום מספר שעות, כך שתהיה לו הכנסה מינימלית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה להגיד לו שכר מינימום, אבל שתהיה לו גם הכנסה מינימלית, כי אני מכיר מקומות שלוקחים מנקה והיא עובדת שעתיים בתוך הבנק מנקה ואין לה עבודה אחרת ואז אומרים שהיא עובדת לפי שכר המינימום בשעות והיא בסדר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היא לא בסדר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, קודם כל, המאבטחים האלה, אנחנו צריכים לדאוג להם כי הם דואגים לנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שתיים, לבוא ולהגיד שזה זולג, 8 מיליארד, אני שאלתי את זה כמה פעמים כי אני יודע שורה וחצי בחשבון ואני עשיתי את החשבון, זה 300 וכמה מיליון שקל העלות שלהם, אם את מחשבת את ה-280 שקל שהם הישיר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את רוצה לבוא ולהגיד לי ש-300 מיליון, 320 מיליון האלה, הישירים, הם מושכים את המשק עד כדי 8 מיליארד?
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מתקבל על הדעת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הסכום הזה לא מתקבל על הדעת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן אני חושב שהגיע הזמן לבדוק עוד פעם את החישוב, במיוחד עם העלאת שכר המינימום, במיוחד, כך שמי שקיבל אתמול לא יבוא מחר ויגיד "אני רוצה עוד".
עבד אל חכים חאג' יחיא: ה-8 מיליארד הם, סליחה, לא משכנעים אותי, ועוד פעם, אני מבין קצת בחשבון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הנושא של המאבטחים שהם עובדים בכל מקום, גם במלונות, כמה אנחנו מוסיפים כדי להשליך על הכול?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו מדברים על 280 שקל, נכון, לאחד?
עבד אל חכים חאג' יחיא: כמה מאבטחים יש פה, עשרה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: באותה משמרת לבית המלון?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר עשרה, זה מה שישנה את הכול?
טלי פלוסקוב: היא אומרת שבמקביל אפשר להעלות את המחיר של שהייה במלון ואז זה מכסה את ההוצאות.
טלי פלוסקוב: למעסיקים האחרים כאילו אין את זה.
טלי פלוסקוב: זה מה שאני הבנתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בסדר אבל המעסיקים לא מחזיקים עשרה, הם מחזיקים אחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בבית ספר יש אחד, שניים, כמה יש?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחד, יש לנו אחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואתם יודעים מה, פנו אליי מנהלי בתי ספר ואומרים, "תשמעו, נתנו לנו שבע שעות ואנחנו צריכים את השעה השמינית", כי חלק מהתלמידים יוצאים יותר מאוחר וחלק מבתי ספר שילמו לחברות כוח האדם עבור השעה הזאת, שיישארו, מתוך התקציב של בית הספר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השכר הזה לא יכול להיות ואם אנחנו מדברים על השקל וחצי, אני חושב שממש היינו במצב שחבל שיהיה לנו דיון בוועדה המכובדת פה - - - קודם כל, כל הכבוד על שיזמתם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי מה שמובן מאליו כנראה שהוא לא מובן מאליו, צריך להעלות גם את המובן מאליו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם ההסתדרות, אני חושב ש-90,000 עובדים שווים גם תזוזה מסוימת או אתה יודע מה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: להרים קצת את השוט מהצד של ההסתדרות ולהגיד, "תשמעו, עד פה".
עבד אל חכים חאג' יחיא: והשר, כמה זמן צריך השר כדי לבדוק?
עבד אל חכים חאג' יחיא: משרד העבודה, כמה זמן צריך לבדוק?
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי מהיום של הפעימה הראשונה אנחנו יודעים מה התאריך של הפעימה השנייה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מסיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר, יודעים את התאריך של הפעימה השנייה, כמה זמן צריך לדון?
עבד אל חכים חאג' יחיא: האם ביום התאריך שצריך לחתום אנחנו מתחילים לדון?
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם זה של המשרד שלכם, השר שלכם מתחיל לדון בפעימה השנייה רק ביום שצריך לחתום?
עבד אל חכים חאג' יחיא: זו בושה.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, תודה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לתת להסתדרות, רבותיי, הוועדה הבאה כבר ממתינה, אז בבקשה, ההסתדרות.
<חנה שניצר: מילה אחת, באמת.
<חנה שניצר: עורכת הדין חנה שניצר מההסתדרות.
<חנה שניצר: שתי הפעימות האלו, שנחתמו בספטמבר 2016, מצטרפות להסכם קיבוצי מעולה משנת 2014, הסכם קיבוצי ענפי שנתן קרן השתלמות שאין אותה לכל העובדים במשק, שנתן הפרשות מוגדלות לפנסיה, שנתן דמי הבראה מוגדלים, דמי חופשה מוגדלים, שי לחג, ארוחות, שלא לדבר שאחר כך היו מענקים חד פעמיים שההסתדרות דאגה להם.
<חנה שניצר: הכול מצטרף לכל.
<חנה שניצר: ההסתדרות סומכת את ידיה על ההסכם הזה, ההסתדרות חתמה על שתי פעימות, ההסתדרות כמובן, אפשר כבר להבין מהדיון פה, לא מתנגדת, להיפך, מאוד רוצה שהפעימה הזאת תיושם ואנחנו כמובן, כמו שאמר מר שלמה יצחקי - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: ומה עושים כדי שזה - - -
טלי פלוסקוב: רגע, שנייה, ברשותכם.
מיכל בירן: נראה לי שאפשר לראות שההסתדרות, כל מה שההסתדרות נוגעת בו קורה, אז אני מציעה פה לשמור על - - -
טלי פלוסקוב: אני רוצה לסכם את הדיון.
טלי פלוסקוב: אדוני, אני יודעת שביקשת, אבל בגלל שהוועדה הבאה בחוץ אני לא יכולה לתת זכות דיבור לאף אחד אחר.
טלי פלוסקוב: מה שאני רוצה מכאן להגיד, באמת, לא מתאים לכם מה שקרה פה.
טלי פלוסקוב: לא מתאים לארגון שלכם, זה פשוט מוריד מהכבוד.
טלי פלוסקוב: אני מבקשת משלושה אנשים, שר העבודה, חיים כץ, ניסנקורן בהסתדרות, שרגא ברוש בהתאגדות המעסיקים, אני מבקשת לשבת ביחד, למצוא את הנוסחה.
טלי פלוסקוב: הנוסחה היחידה כאן היא לכבד את ההסכם.
טלי פלוסקוב: אין דרך לסגת מההסכם שנחתם לפני שנה.
טלי פלוסקוב: זה בעצם יפסול את כולכם.
טלי פלוסקוב: אנשים יסתכלו עליכם, "מה זה הסכם?
טלי פלוסקוב: היום זה קיים מחר זה לא יהיה".
טלי פלוסקוב: אתם פשוט פוגעים בעצמכם.
טלי פלוסקוב: לכן, בבקשה, שלושה האנשים האלה, אני מבקשת מכל מי שנמצא כאן להעביר, לשבת ביחד ולמצוא לנו, יותר נכון לא למצוא אלא להעביר לנו בשורה, "אנחנו הולכים לקיים את ההסכם שנחתם לפני שנה".
טלי פלוסקוב: אני מבקשת לעדכן אותי אישית על זה ואני אעדכן כמובן את חברי הכנסת שכאן על ההסכם שהגעתם אליו.
אלי אלאלוף: היום ה-13 לדצמבר 2017, כ"ה בכסלו, תשע"ח.
אלי אלאלוף: חג חנוכה שמח.
אלי אלאלוף: שיהיה מלא אורות ושמחה, במיוחד לילדים שאנחנו אמורים לדאוג להם בתקנות הגנה על בריאות הציבור.
<GIANLUIGI BENEDETTI: (מתורגמנית) אדוני היושב ראש, אדוני המנכ"ל, חברי הכנסת הנכבדים, נציגי החברה האזרחית והמגזר הפרטי.
<GIANLUIGI BENEDETTI: בראש ובראשונה, תודה רבה שהרשיתם לי להשתתף בדיון הפרלמנטרי הזה.
<GIANLUIGI BENEDETTI: איטליה מסכימה שיש להתמודד עם בעיית השמנת היתר והמחלות הלא מדבקות הנלוות לה, וכן שסימון מדויק למוצרי מזון ממלא תפקיד חיוני בסיוע לצרכנים לבחור תזונה בריאה באופן מושכל.
<GIANLUIGI BENEDETTI: עם זאת, אנחנו סבורים שכדי ליישם מדיניות יעילה להתמודדות עם השמנת היתר, נדרשת מחויבות של החברה כולה שאינה מסתכמת בדרישות סימון לכמה מוצרי מזון ארוזים.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אודות לגישה הזאת ולפעילות היזומה של הפצת מידע שלנו, בין היתר, במהלך העשור האחרון, שיעורי השמנת יתר בקרב ילדים איטלקיים ירדו ב-13%.
<GIANLUIGI BENEDETTI: מהסיבות הללו אנחנו מאמינים שיעדים האלה של בריאות הציבור לא יושגו רק באמצעות סימון חובה – אדום או ירוק.
<GIANLUIGI BENEDETTI: למעשה, פרט למדינה אחת בשום כלכלה מפותחת אחרת בעולם לא יושמה גישה כזאת.
<GIANLUIGI BENEDETTI: יתרה מזו, מחקר שנעשה לאחרונה דווקא כאן בישראל במכון ויצמן, מוכיח שתזונה בריאה חייבת להתחשב גם בגורמים אחרים כמו סגנון חיים ומטבוליזם אינדיווידואלי.
<GIANLUIGI BENEDETTI: לכן, אנחנו מאמינים שגישה שמתמצה בסימון מזון כבריא או לא בריא, בסופו של דבר רק תעודד שינוי של נוסחאות היצוא באופן כזה שרכיבים טבעיים יוחלפו בתמציות מלאכותיות או מוצרים כימיים זולים יותר שהשפעתם על בריאות האדם לטווח הארוך טרם נחקרה במלואה.
<GIANLUIGI BENEDETTI: מתוך נקודת המבט הזו, עלינו לקחת בחשבון שהחברה היחידה ב-OECD שחוקקה סימון מוצרים חובה, נמצאת כרגע בתהליך של שקילת האסטרטגיה שלה מחדש, והקימה ועדה מיוחדת על מנת לבדוק את ההשפעה על בריאות האדם, של מה שמכונה כעת - מזון שעובד לפני נוסחאות חדשות.
<GIANLUIGI BENEDETTI: יתר על כן, מדבקות אזהרה אדומות יפגעו באופן לא מידתי במוצרים מסורתיים של התזונה הים-תיכונית שהם חיוניים לתזונה מאוזנת ובריאה.
<GIANLUIGI BENEDETTI: במקרים רבים, אפשר לומר שברוב המקרים, אין אפשרות כלל לשנות את נוסחאות הייצור של המוצרים הללו, שכן, הם מוגנים על-ידי תקנות ייצור מחמירות המבטיחות את מקורם ואת איכותם.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אדוני היושב-ראש, ברצוני להפנות את תשומת ליבכם גם ללו"ז ליישום התקנות הללו.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אף יצרן לא יצליח לשנות את האריזה ולהחליף את המוצרים בתוך שלושה חודשים בלבד כפי שקובעת הטיוטה המקורית.
<GIANLUIGI BENEDETTI: במקרה של חברות איטלקיות, פירוש הדבר שהן ייאלצו לעצור את היצוא שלהם לישראל עד שכל השינויים יושלמו.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אנחנו מאמינים שלוח זמנים סביר יותר, יהיה לכל הפחות 24 חודשים.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אני לא אכנס כרגע לפרטים של המהלך הזה.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אבל אנחנו מוכנים לספק את הפרטים הטכניים לכל מי שיידרש להם.
<GIANLUIGI BENEDETTI: הנקודה האחרונה שהייתי רוצה להעלות היא שימוש באריזות קטנות.
<GIANLUIGI BENEDETTI: לאריזות קטנות יש השפעה חיובית מוכחת בהפחתת צריכת הקלוריות היומית, ולכן גם משפיעות לטובה על הנטייה להשמנת יתר.
<GIANLUIGI BENEDETTI: לכן אנחנו סבורים שחשוב מאוד שהתקנות החדשות יתנו פטור מסימון לאריזות מזון ששטח הפנים הכולל שלהם אינו עולה על 30 סנטימטר מרובע.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אנחנו סבורים גם שאריזות ששטח הפנים שלהן הוא בין 30 ל-60 סנטימטר מרובע, ראויות לקבל פטור חלקי, דהיינו, האפשרות להדביק את סימון האזהרה על צד האריזה או בגב האריזה.
<GIANLUIGI BENEDETTI: הגישה הזאת שיושמה על ידי אותה מדינה יחידה שחוקקה את סימוני האזהרה בחוק, תיתן לחברות תמריץ להקטין את האריזות כדי להימנע באופן מלא או חלקי מסימנים אדומים.
<GIANLUIGI BENEDETTI: אנחנו שואפים להרמוניזציה של תקני השיווק הישראליים והאירופאיים, ואני סמוך ובטוח שלאורך התהליך, יימצא פתרון מאוזן בנושא שחשוב כל כך לאזרחנו.
<GIANLUIGI BENEDETTI: תודה רבה לכם שהזמנתי אותי לדבר כאן.
<GIANLUIGI BENEDETTI: חג חנוכה שמח.
אלי אלאלוף: אדוני השגריר, אני מאוד מעריך את המאמצים של ממשלת איטליה, של התעשיינים האיטלקים לשכנע ולבוא בצורה כל כך מכובדת ורצינית כדי להציג את עמדותיהם - אנחנו יודעים להעריך את זה.
אלי אלאלוף: זו לא פעם ראשונה שאנחנו נפגשנו, נפגשנו כבר לפני חודשים.
אלי אלאלוף: אנחנו מאוד מעריכים את הדברים שאמרת.
אלי אלאלוף: מבלי לסגור את הוויכוח או את הדיון בינינו, אני מבקש ממנכ"ל המשרד מר סימן טוב לענות על מספר דברים.
אלי אלאלוף: הדיון יימשך לפחות בשעתיים וחצי הקרובות, אם יש צורך אנחנו נשלים בעוד כמה דיונים.
אלי אלאלוף: אתה כמעט ישראלי בתפקידך כשגריר בישראל, לישראליים בדרך כלל אין זמן, צריך לעשות את הדברים כמה שיותר מהר - פה מדובר בבריאות הציבור, במיוחד בבריאות הילדים שלנו.
אלי אלאלוף: אני נראה שמן, ושום סימן לא יהיה על האוכל שאני אוכל.
אלי אלאלוף: הסימון על האוכל לא מבטיח שום התמודדות עם הגודל של הגוף של כל אחד ואחד.
אלי אלאלוף: אבל זה מרכיב מרכזי שחייבים להתייחס אליו, נמשיך לאהוב את איטליה, את האוכל האיטלקי, הים-תיכוני, ונמשיך ביחד לעשות דברים טובים.
אלי אלאלוף: תתייחסו אם אתם רוצים בהמשך לפי הדיון.
סימן טוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה גם לשגריר איטליה על ההתייחסות.
סימן טוב: אנחנו אכן אומרים בכל מקום שהדרך להתמודד עם בעיית ההשמנה בקרב האוכלוסייה, בקרב הילדים בפרט, היא תכנית לאומית שדורשת היערכות לאומית, ומתחילה דבר ראשון באמת במערכת חינוך ובחינוך.
סימן טוב: הצגנו פה גם בפעם הקודמת את הדברים הנוספים שאנחנו עושים.
סימן טוב: אנחנו עובדים ביחד עם משרד החינוך שמחויב מאוד ביחד אתנו למאמצים.
סימן טוב: אנחנו עובדים על כך שכל בתי הספר בישראל עד שנת 2020 יהיו בתי ספר מקדמי בריאות.
סימן טוב: היום אנחנו עומדים על כ-900 מתוך ה-5,000, עם מחויבות מלאה של המשרד נביא את כל בתי הספר להיות מקדמי בריאות.
סימן טוב: לא יימכר שם אוכל לא בריא.
סימן טוב: יהיה סטנדרטים לגבי מה מותר להביא במסיבות יום הולדת ובחגים.
סימן טוב: ההפסקות תהפוכנה להיות הפסקות פעילות שעושים בהן פעילות גופנית ויהיה הרבה שיעורים על תזונה בריאה.
סימן טוב: אנחנו עובדים גם עם השלטון המקומי על ערים מקדמות בריאות בכל המגזרים.
סימן טוב: אנחנו עובדים עם מקומות עבודה להפוך אותם למקומות עבודה בריאים, זה אכן מאמץ כולל.
סימן טוב: בתוך המאמץ הזה, הרכיב הזה של סימון המזון, הוא רכיב קריטי, הוא מה שמייצר את האוריינות, בריאות, את הדרך של כל הציבור לדעת בצורה קלה ופשוטה אם המזון מכיל ערכים בשיעורים לא רצויים ומזיקים - כן או לא, מבלי להתחיל לחפור במה שיש מאחורי המוצר בגב האריזה, אלא בצורה פשוטה שמאפשרת השוואה פשוטה בין המוצרים.
סימן טוב: אני מסתובב בכל הפורמים הבינלאומיים, כל העולם מדבר על סימון בחזית האריזה – קנדה כבר אמרנו בדרך לשם.
סימן טוב: יש דיונים בצרפת ובאיחוד האירופאי.
סימן טוב: יש דיונים ב-OECD, ויש דיונים ב-WHO בריג'יין של מערב אירופה.
סימן טוב: אני מאמין שתוך איזשהו פרק זמן, אנחנו נראה גם אותם הולכים לשם.
סימן טוב: אבל אנחנו מדינה ריבונית שצריכה להתמודד עם הבעיות שלה באמצעים הנכונים עבורה.
סימן טוב: אכן, פה פיתחנו את המודל שלנו עם ההתאמות שלנו.
סימן טוב: אני כן מאמין שאנחנו נראה בטווח של השנים הקרובות כל מיני אמצעים של כל מיני מדינות להתמודד עם דבר כזה.
סימן טוב: אנחנו רואים שבריטניה נקטה בגישה אחרת שאנחנו חשבנו שהיא לא הגישה המומלצת וזה למסות את המוצרים המזיקים, אבל כל מדינה בסוף עושה את הדברים שלה.
סימן טוב: תזונה ים תיכונית – ביסוד שלה לא מכילה רכיבים מזיקים – לא נתרן, לא שומן רווי ובטח לא סוכר.
סימן טוב: לגבי מוצרים קטנים, אנחנו אכן מסכימים שצריך לעודד צריכה של מוצרים קטנים, ולכן, בתקנות פה אנחנו נגיע לזה.
סימן טוב: יש פטור למוצרים ששטח הפנים שלהם הוא 20 סנטימטרים רבועים או פחות יהיו פטורים מהסימון, ובאמת, אולי זה קצת יעודד צריכה בכמויות יותר קטנות.
סימן טוב: לגבי לוח הזמנים - אנחנו נדבר על זה, אני מניח, תוך כדי הדיון בוועדה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נקרא את התקנות.
נורית קורן: בוקר טוב לכולם, קודם כל, אני מודה גם ליושב-ראש, וגם למנכ"ל משרד הבריאות שעושה עבודה נהדרת, וגם היושב-ראש שלנו עושה עבודה נהדרת.
נורית קורן: ישבתי עם השגריר האיטלקי, ושמעתי את מה שיש להם לומר.
נורית קורן: אני מבינה את החששות שלהם, ואני מבינה את הכול.
נורית קורן: באמת, גם עם היצרנים בארץ אותה בעיה, אותה דילמה.
נורית קורן: אנחנו באמת צריכים לאזן בין צורכי המגזר העסקי לבין המגזר הציבורי והבריאות של הציבור.
נורית קורן: אפילו שטענו כאן שעוד אף מדינה לא הלכה קדימה ורק ישראל, אבל אנחנו מובילים בהרבה דברים.
נורית קורן: לגבי השמנת ילדים - הבהרתי, שזה הדבר החשוב.
נורית קורן: באמת, מה שצריך להדאיג אותנו זה בריאות הציבור, השבץ המוחי שעכשיו המון אנשים אצלנו לוקים בו וצריך לדאוג וזה קורה מהנתרן.
נורית קורן: ישנן כמה בעיות שאנחנו צריכים לדעת איך אנחנו מגדירים אותן – למשל: גבינה צהובה, מצד אחד היא רוויה והיא כאילו תסומן באדום.
נורית קורן: מצד שני, יש את הקטע של צריכה, שבכל זאת צריך - - - הכול סביב הגבינה הצהובה – פשטידות, שבועות, ומה עושים עם הבולגרית?
נורית קורן: השוקולד למשל, וגם כל חטיפי האנרגיה למיניהם.
נורית קורן: מאוד חשוב לי עם אבקת מרק, שזה גם עוד סיפור, ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו פותרים את הבעיה של הדברים האלה.
נורית קורן: עוד דבר שעלה - הנושא של שדה התעופה - כל המוצרים בשדה התעופה, איך מדברים על זה.
רחל עזריה: האמת היא שהדיון שהתפתח פה עכשיו על גבינה צהובה, גבינה צפתית – מה כן, מה לא, אני חושבת שזה מבהיר את הסיפור בסוף אנחנו לא יודעים.
רחל עזריה: עברתי על הלו"ז אתמול בערב, הכנתי את הסנדוויצ'ים לילדים, בעודי מורחת, אמרתי לעצמי, זה בסדר, לא בסדר, וזה בסוף האירוע.
רחל עזריה: אנחנו קוראים מה כתוב על האריזה, אנחנו לא יודעים להבין בדיוק מה זה אומר, ואנחנו בטח לא יודעים לשכלל, גם את הכלים לדעת.
רחל עזריה: בסדר, אז היה מלח בגבינה הצפתית, אבל בסדר, אין לנו את היכולת לעשות את זה, ולכן הקיצור דרך הזה מאוד חשוב, וזה בסופו של דבר מה שאנחנו עושים עכשיו.
רחל עזריה: אני פונה לעמיתנו האירופאים.
רחל עזריה: אם לא הייתה לנו בעיה עם השמנת ילדים, ועם מצב ילדים באוכלוסייה, אז היינו שמחים – זאת אומרת, אתם שותפים שלנו בכל כך הרבה דברים, אבל פה זה באמת, זה רגע האמת מבחינתנו.
רחל עזריה: המחיר שאנחנו משלמים הוא גבוה מדיי - התמותה באוכלוסייה.
רחל עזריה: הפגיעה בעתיד של הבריאות של הילדים שאנחנו מדינה עם שיעור ילודה מאוד גבוה, עם פערים כלכליים מאוד גדולים, ואנחנו לפחות צריכים לדאוג לבריאות של האזרחים.
רחל עזריה: אנחנו נשמח לשתף פעולה בהמון נושאים, אבל בנושא הזה צריך להקל עלינו ההורים – אני אמא לארבעה ילדים.
רחל עזריה: צריך להקל עלינו ההורים, כדי שאנחנו נדע איך אנחנו יכולים להאכיל את הילדים שלנו במזון הבריא ביותר, מה שהיום לצערנו, עם כל הפרסומות, אנחנו לא באמת יודעים בסוף אם אנחנו עושים את מה שצריך או לא - בשביל זה הסימון הזה הוא כל כך חשוב.
אלי אלאלוף: מר גולדשמיד, המועצה לצרכנות.
<ג'וש גולדשמיד: תודה על החזר החוב מהדיון הקודם.
<ג'וש גולדשמיד: אנחנו כמובן מברכים את משרד הבריאות ואת הוועדה לקידום הנושא החשוב הזה.
<ג'וש גולדשמיד: למעשה, כמו שאמרה חברת הכנסת עזריה ונורית קורן, לא תמיד צריך להיות העתק הדבק לעומת מדינות אחרות.
<ג'וש גולדשמיד: מותר למדינת ישראל ולעם ישראל להיות פעם גם אור לגויים, מותר לנו.
<ג'וש גולדשמיד: במיוחד לאור נתוני משרד הבריאות ששוב ושוב אנחנו רואים אותם, כבר 30% במגמת עלייה של ילדי כיתה ז' שסובלים מהשמנה.
נורית קורן: למה אתה מחכה לכיתה ז'?
נורית קורן: כיתה א', ב', כבר ביסודי, לצערי הרב.
<ג'וש גולדשמיד: אני אומר, זה כבר מגיע ל-30% בכיתות ז', 20% בכיתות א'.
<ג'וש גולדשמיד: עוד נתונים שמראה משרד הבריאות, אלה נתונים פחות מחמיאים על מקום ראשון בעולם של קטיעות איברים, שאנחנו קוטעים פה ל-1,300 אזרחים איברים כל שנה בגלל הדברים האלה, בעיקר בגלל הסוכרת, והמגמה היא ברורה.
<ג'וש גולדשמיד: כן, אנחנו צריכים להיות אור לגויים.
<ג'וש גולדשמיד: בסופו של דבר, אם נאמר לנו שוב ושוב, כמו בהרבה תחומים אחרים, שהעלויות יגולגלו על הצרכנים, וזה לא יפחית את יוקר המחיה, אלא רק יעלה אותו, דבר שגם אנחנו רואים שכבר הממדים פחות ופחות גדולים מה שהוצג לא פעם.
<ג'וש גולדשמיד: גם אומרים לנו שהדברים האלה מאוד קשים לביצוע, ולוקחים הרבה זמן.
<ג'וש גולדשמיד: אז אנחנו חושבים שאולי צריכה הוועדה ומשרד הבריאות לחשוב מחדש למה צריך שתי תקופות של שנה וחצי כל אחת – החל ממרץ 2018, בהנחה וזה מרץ 2018.
<ג'וש גולדשמיד: אם זה כל כך קשה, וזה גם קשה ליצרנים וליבואנים, וזה גם קשה לצרכנים, דרך אגב, גם בהסתגלות החייך לטעם, וגם בכלל להבין מה זה אדום, ומה זה בריא, אנחנו חוקרים שאדום זה לא בהכרח לא בריא.
נורית קורן: אני מאמינה שירוק ואדום אנשים הסתגלו מהר.
<ג'וש גולדשמיד: רק שאנחנו זוכרים שירוק זה לא בהכרח בריא, ואדום זה לא בהכרח לא בריא, זה גם דבר אינדיבידואלי, וזה גם דבר מדורג ובהוראות שעה.
<ג'וש גולדשמיד: אז אולי צריך לקבוע באמת הוראת שעה אחת של שנה וחצי, או אפילו להאריך אותה לשנתיים, וככה בעצם המודעות גם של הצרכנים וגם של היצרנים שקשה להם יוכלו לעשות את זה בצורה יותר נכונה, ולא נגיע ל-2020, 2021, רק כשהתקנות הסופיות נכנסות לתוקף.
<ג'וש גולדשמיד: בנוסף, אם כל כך קשה הדבר הזה של הסימון, יכול להיות, וכבר ראינו מדינות שהתחילו בכך, זה צריך להיות במקביל או במקום, לאסור פשוט על מרכיבים של נתרן, שומן וסוכר מעל ערכים כפי שייקבעו, פשוט לאסור את זה.
אלי אלאלוף: אבקש להתייחס.
אלי אלאלוף: אני מבקש משרות המזון להתייחס לנושא של לוח זמנים.
<ג'וש גולדשמיד: לסיום, אנחנו כן ממליצים לקצר את לוחות הזמנים, גם לאסור, פשוט לאסור ערכים מסוימים.
<ג'וש גולדשמיד: בסופו של דבר, צרכן שמגיע לסופר, גם מבולבל מהמחירים ומהמבצעים, גם לא מבין את כל הנושא.
<ג'וש גולדשמיד: אנחנו כמובן מברכים על קידום הנושא בעניין.
אלי אלאלוף: נתחיל בקריאת התקנות.
אלי אלאלוף: מי שהתייחס, יכול גם להרחיב, אם הוא רוצה לא רק לקטע שנקרא, אלא גם לדברים הנוספים.
<נעה בן שבת: תקנות הגנה על בריאות הציבור (מזון) (סימון תזונתי), התשע"ח-2017
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לדעת אם הוועדה המייעצת הוקמה?
סימן טוב: הוועדה המייעצת הוקמה.
סימן טוב: עוד לא התחילה לשבת.
אלי אלאלוף: מי אחראי להפעיל אותה?
סימן טוב: משרד הכלכלה או משרד רוה"מ?
סימן טוב: היושב-ראש הוא מרדכי פישר ממשרד רוה"מ.
סימן טוב: אני לא רואה אותו.
אלי אלאלוף: נטיל על משרד הכלכלה לעדכן אותו, שייקח את התפקיד שלו מספיק רציני כדי לבוא לדיונים של הוועדה.
<אנואר חילף: ביום ראשון הם כן יושבים בוועדה.
<אנואר חילף: לנו, משרד הכלכלה יש נציגים בוועדה, והם מתחילים את העבודה, כבר התחילו לפרסם קול קורא, שמפורסם דרך אתר משרד הכלכלה, והעבודה כבר התחילה.
<אנואר חילף: אנחנו נמסור להם שישלחו נציג של הוועדה.
<נעה בן שבת: רק אזכיר.
<נעה בן שבת: הנושא של ההתייעצות לוועדה מייעצת מתחייב רק לעניין תאריך התחילה.
<נעה בן שבת: הנושא של התייעצות עם שר הכלכלה, זה רק לעניין ההוראה הנוגעת ליבואנים ותקנה 12 שנוגעת לשמירת המסמכים.
אלי אלאלוף: אם ההסבר הוא מספיק כדי שיובן בוועדה המייעצת, זה טוב.
אלי אלאלוף: אם לא, אני מציע שתזמינו את היועצת המשפטית שלנו.
<נעה בן שבת: אנשי המקצוע יגיעו לשם.
אלי אלאלוף: שיתחילו בצעד הראשון בכיוון הנכון, שלא התפזרו.
<חגי לוין: מבקשים שפעילות הוועדה תהיה שקופה לציבור.
<חגי לוין: הוועדה של משרד הכלכלה, לאור חשיבותה הרבה שנדע מי הם חברי הוועדה, מתי מתקיימים הדיונים.
<חגי לוין: מהם סיכומי הדיונים.
<חגי לוין: מי הציג בפניהם.
<חגי לוין: שנדע על סמך איזה חומרים הם מחליטים את החלטתם.
אלי אלאלוף: יש לי הצעה בשבילך כדי שיהיה אפקטיבי.
אלי אלאלוף: תצא מפה, ותכתוב מכתב ליושב-ראש הוועדה, שמעת את השם, ותגיד לו מה שאמרת, כי אני מסכים אתך.
אלי אלאלוף: עדיף שיהיה מסודר.
<נעה בן שבת: זאת הגדרה המטרה, המטרה לא לאסור, אלא רק לאפשר בחירה מושכלת.
אלי אלאלוף: הגדרה מאוד חשובה.
אלי אלאלוף: אני שמעתי כל כך הרבה פרשנויות.
אלי אלאלוף: מאוד חשוב שתבינו.
<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שחלק מההגדרות לקוחות כבר מתקנות קיימות.
<נני סיימן: אנחנו מדברים כאן על שומן טראנס.
<נני סיימן: יש לנו כאן בעיה מאוד קשה בנושא של שומן טרנס, ואני חוזרת שוב לכל הנושא של גבינות צהובות מה שמוגדר.
<נני סיימן: גבינות צהובות - מוצר שטוענים שהוא מוצר בריא.
<נני סיימן: מדינת ישראל מפתחת ומאפשרת להכניס למדינה מוצרים שהם בעצם רכיבי חלב ושומן צמחי, מה שמוגדר שומן צמחי מוקשה, וזה כל האנשים פה במדינת ישראל חושבים שזה גבינה.
<נני סיימן: כל תחליפי הגבינה, זה מה שקיים פה במדינת ישראל.
<נני סיימן: ואם רוצים לייבא גבינה אמתית, שהיא גבינה איכותית, אז בעצם יש לנו 8.5 שקל לקילו מכס.
<נני סיימן: זאת אומרת, שיש כאן בעיה עקרונית שמדינת ישראל בעצם נותנת פריבילגיה למוצרים הלא בריאים, וגורמת למכסים למוצרים שהם יותר בריאים.
<נני סיימן: אני חושבת שצריך לעשות קודם כל רביזיה רצינית.
<נני סיימן: אני לא המומחית פה הגדולה שתבוא ותאמר לכם ששומן צמחי מוקשה הוא לא בריא לילדים.
<נני סיימן: בשנים האחרונות – 80%, יש אלפי טונות של סחורה.
<נני סיימן: כל מה שאתם רואים בשוק, זה בעצם פטה, שזה תחליף גבינה שהוא בעצם שומן צמחי מוקשה, שהוא לא בריא לילדים, ומדינת ישראל דוחפת את זה לייבא את זה – למה?
<נני סיימן: כי זה אפס מכס, זה ללא מכסות, זה שוק פתוח לגמרי.
<נני סיימן: ומה גברת כהן באזור קריית שמונה ובירוחם?
<נני סיימן: היא מחפשת מחיר לילדים שלה.
<נני סיימן: היא לא יכולה לשלם את המחירים עם כל המכסים הגבוהים האלה, אז היא קונה את התחליפים, והיא חושבת שזה בעצם גבינה.
אלי אלאלוף: יש יותר עוני בתל אביב ובירושלים מאשר בקריית שמונה.
<נני סיימן: יכול מאוד להיות.
<נני סיימן: אבל אני אומרת שהבעיה היא, שבעצם מדינת ישראל דוחפת לייבא מוצרים לא בריאים, וכשרוצים לייבא מוצרים בריאים יש כאן בעיה.
<נעה בן שבת: הבעיה היא במכס, במיסוי?
<נני סיימן: בוודאי.
<נני סיימן: על כל קילו גבינה בין 8.5 שקל לקילו עד 13 שקל לקילו.
<נני סיימן: על כל תחליפי גבינה, מחיר לקילו זה 8 שקל לקילו.
<נני סיימן: זה גם לא יהיה מסומן, כי זה יהיה בתפזורת.
<נני סיימן: כל הגבינות הלבנות שנמצאות במעדנייה, זה שומן צמחי מוקשה.
<נני סיימן: אני יודעת שיש כאן טכנולוגית מאוד טובה שיכולה להגיד לנו מה זה גורם לילדים שומן צמחי מוקשה.
אלי אלאלוף: שמשרד הכלכלה ידאג, זו הערה כל כך נכונה.
אלי אלאלוף: כדאי שייבדק על ידכם.
<נני סיימן: הבעיה הכי קשה שזה לא מסומן, זה לא יהיה מסומן.
<מיכל קראוס: אני לא רואה שום סיבה להיכנס לדיון פה בפורום הזה, בוועדה הזאת בנושא מכסים.
<נעה בן שבת: אנחנו רואים את כל חובת הסימן על מי הם לא חלות, כמובן שמדובר בתוצרת חקלאית טרייה, ויש פה החרגה למזון בבית אוכל, או מזון שהוכן לבקשת הצרכן בעת מכירתו, שזה כן יכול להיות.
<נעה בן שבת: אני רוצה לשאול את משרד הבריאות, האם מדובר פה באותן מעדניות, למשל, בסופר?
סימן טוב: הכלל הוא שכל מה שהיום חייב בסימון מזון, יהיה חייב בסימון הזה.
סימן טוב: זה הכלל שמנחה אותנו, ולפי זה הלכנו.
<דורית אדלר: אני יושב-ראש ועדת היגוי, הפורום הישראלי לתזונה בר-קיימא, ותזונאית ראשית, המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.
<דורית אדלר: שאלה למה להחריג את סעיף 5 – מזון שהוכן במפעל בעסק הסעדה?
<נעה בן שבת: סליחה, זה הופיע משובש.
<נעה בן שבת: אני מתנצלת שוב, בגלל בעיית הדפסה, אני מקווה שמהר מאוד יגיע נוסח מתוקן.
<דורית אדלר: התשובה ברורה.
<דורית אדלר: אני חושבת שצריך להחליף את הסימון על הנושא הזה של מזון שנעשה בחברות קייטרינג, אבל אם זה לא המקום, אז נצטרך להפעיל תקנות נוספות לטובת העניין הזה.
<דורית אדלר: חלק גדול מהמזון שמחולק היום במקומות ציבוריים, כולל בצבא, כולל גני ילדים ומקומות כאלה, הם מזון שבא - - -
סימן טוב: בזה אנחנו מטפלים באפיקים אחרים.
<דורית אדלר: כן, אבל למה לא נטפל בצורה כוללנית גם במקומות עבודה?
סימן טוב: פה אנחנו מטפלים במה שהיום חייב בסימון, זה הכלל.
אלי אלאלוף: אתם אנשי מקצוע מדהימים.
אלי אלאלוף: כל מי שאני פגשתי, אני רק הרמתי ידיים, כי לא הצלחתי להבין כלום.
אלי אלאלוף: אתם יודעים הכול, אז תתייחסו רק בבקשה לטקסט שבפניכם, לא לכל דבר.
<רוית ארבל: עו"ד, איגוד המזון בהתאחדות התעשיינים.
<רוית ארבל: לגבי סעיף קטן (1) פרות וירקות – יש בעיה טכנית, נעה, בניסוח המשפטי לאור נוסח החוק, אבל זה אפשר אחר כך לדבר.
<רוית ארבל: פשוט צריך להיות פרות וירקות, פטריות ואצות שלא נעשה בהם פעילות, למעט פעילות טיפול בתוצרת חקלאית, הסייפא מיותרת, כי ממילא לא צריך רישיון ייצור במשהו שהוא טיפול בתוצרת חקלאית.
<שרון גוטמן: אני יועצת משפטית, שרות המזון, משרד הבריאות.
<שרון גוטמן: זה לא מדויק, משום שיש מוצרים כמו גזרים חתוכים ושטופים שכן נידרש להם רישיון ייצור, ולכן אנחנו הוספנו את התוספת.
<רוית ארבל: אם כך, זה לא מפריע לנו.
<רוית ארבל: לעניין הנוסף, סעיף קטן 5, לעניין הקייטרינג.
<רוית ארבל: יש אי בהירות בנוסח שמפנה לתקנות רישוי עסקים להגדרה שם.
<רוית ארבל: ההגדרה שם כוללת גם צריכה מוסדית.
<רוית ארבל: לצורך העניין גם מנות מזון שמחולקות במטוסים.
<רוית ארבל: אנחנו מבינים, וגם יש הגדרה של צרכן בתקן 1145, היא מאוד רחבה, וכוללת גם צריכה מוסדית.
<רוית ארבל: אני מניחה שלא לזאת הייתה הכוונה, ולכן אני מציעה – במקום להפנות להגדרה בתקנות רישוי עסקים, פשוט לייבא את ההגדרה של קייטרינג, גם כדי לתרום לבהירות פה, ולצרף הגדרה לתקנות האלה שאומרת: "מקום להכנת מזון לצורך אספקתו לצריכה מחוץ למקום הכנתו, ולמעט שיווק קמעונאי של מנות ארוזות מראש.
<רוית ארבל: שיווק קמעונאי, זה מונח שכבר מוגדר בחוק, ולכן זה ברור הרבה יותר.
<רוית ארבל: זאת אומרת, ככה יהיה ברור שכל המנות קייטרינג שנמסרות לצרכן יהיו מסומנות, אבל לא מנות קייטרינג שמובאות בחמגשיות לצורך העניין, בדרך של צריכה מוסדית.