GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חובב ינאי: גם במצב הבריאות בקהילה, באופן ספציפי בצפון, זה נוגע ביחס לחברה הערבית שמצבה הוא חמור יותר מזו של היהודית.
מרדכי יוגב: אני מוכרח לעצור אותך.
<חובב ינאי: משפט אחרון.
<חובב ינאי: פרופסור גרוטו באחד השקפים נתן לדוגמה את המחלקה הקרדיולוגית בבית חולים פוריה כמרכז מצוינות.
<חובב ינאי: באמת מקום מצוין שאנשים באים לקבל שירות מכל רחבי הארץ.
<חובב ינאי: על פי מה שידוע לנו, מספר המיטות במחלקה הזאת הוא גדול יותר מהתקנים שהוקצו לאותה מחלקה בבית החולים.
מרדכי יוגב: אתה נכנס לפרטים שאני לא אוכל להתייחס אליהם כרגע.
<חובב ינאי: רק את התמצית.
מרדכי יוגב: אני חדש בוועדה.
מרדכי יוגב: יש כאן מנהלת ועדה שהיא חזקה ממני ובשעה 11:00 היא תעצור אותי.
מרדכי יוגב: מיכל, יש לך שתי דקות.
מרדכי יוגב: אחר כך דקה לאלעד ולחברי הכנסת שירצו לומר משהו.
מרדכי יוגב: בוועדת חוץ וביטחון אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להתגמש.
מרדכי יוגב: כאן אני לראשונה תחת ניהולה של ענת לא יודע להתגמש אתה.
<מיכל כהן דר: בוקר טוב.
<מיכל כהן דר: אני מתנצלת אבל הפקקים היו מטורפים.
<מיכל כהן דר: לבוא מהצפון, זה קשה להגיע לירושלים בבוקר.
<מיכל כהן דר: התייחסות לגבי שלושת בתי החולים בנצרת.
<מיכל כהן דר: יש לנו ועדה בנפרד שמטפלת בזה כי הסוגיות הן אחרות.
<מיכל כהן דר: איתמר ואני מטפלים בזה.
מרדכי יוגב: היינו אצלך ושמענו שלא איחוד אלא איחוד השירותים.
<מיכל כהן דר: אנחנו מנסים, כן.
<מיכל כהן דר: מנסים להגיע לאיזושהי צורת עבודה שבאמת מבחינה לוגיסטית הם יוכלו לעבוד טוב יותר וגם בהתאם לזה יוכלו אולי לקבל קצת יותר סעד מהמערכת הציבורית.
<מיכל כהן דר: אנחנו בתהליכים.
<מיכל כהן דר: אלה תהליכים.
<מיכל כהן דר: אני בטוחה שראיתם את השקף שרואים שמחר מונחת אבן הפינה למרכז שיקום בפוריה.
<מיכל כהן דר: אני דווקא רוצה לצאת מכאן.
<מיכל כהן דר: זאת אומרת, יגעת ומצאת – תאמין.
<מיכל כהן דר: אנחנו עושים המון עבודה.
<מיכל כהן דר: עושים תהליכים.
<מיכל כהן דר: חלק מהדברים, כבר יש להם נראות.
<מיכל כהן דר: בחלק, זה לוקח זמן וצריך קצת לנשום עמוק, סבלנות, אף אחד לא שוקט על שמריו.
מרדכי יוגב: זו ועדה מכינה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות שתתקיים ב-2 בינואר, ט"ו בטבת, בראשות יושב ראש הוועדה אלי אלאלוף.
מרדכי יוגב: שם אולי נבקש ממך כמובילה לתת את תכנית העבודה היותר קונקרטית לבנייה, לאיגום כוח האדם והכשרתו והצטיידות ומכשור הנדרשים כתכנית עבודה, בשאיפה להעביר את זה לוועדה.
מרדכי יוגב: אולי ירכז את זה פרופסור גרוטו או אורן ייקח את זה על עצמו.
מרדכי יוגב: מצגת שמאתיים אנשים באולם יוכלו לראות אותה ולהתרשם, כולל נציגי ציבור.
מרדכי יוגב: זה בחלק של בית החולים השיקומי.
<אלעד מסאסא: לגבי בית חולים כללית.
<אלעד מסאסא: העמק קיבלו 3.5 מיליון שקלים למענקים ורפואת משפחה קיבלו 2.5 מיליון שקלים.
<אלעד מסאסא: בנוגע לנושא של ההגדרות של הפריפריה.
<אלעד מסאסא: ההגדרות של הפריפריה הוגדרו בהסכם הרופאים, הוגדרו איזה בתי חולים מוגדרים כפריפריה ובהתאם לכך ניתנו המענקים.
<אלעד מסאסא: מה שאתה ציינת, זאת אחת הבעיות של הגדרה של פריפריה.
<אלעד מסאסא: הרבה טענות שעלו מהשטח בנוגע למענקים לרופאים, עלו שני דברים.
<אלעד מסאסא: דבר אחד עלה, וזה גם עלה במחקר של ברוקדייל וגם הכלכלן הראשי בודק את זה, זה שיש הרבה מאוד רופאים שגם כך היו מתחילים לעבוד באותו מקום כי הם מהאזור ולא באמת משכת אותם אלא פשוט נתת מענק.
<אלעד מסאסא: הדבר השני הוא שברגע שאתה מגדיר משהו כפריפריה, אוטומטית נוצרו לך מעגלים שניים.
<אלעד מסאסא: זאת אומרת, מי שמתקבל לאיכילוב להתמחות, הוא לא יבוא בעקבות מענק לעבוד בפוריה או בנהריה אלא מה שקורה, לוקחים מבתי חולים אחרים פריפריאליים שלא הוגדרו כפריפריה.
<אלעד מסאסא: אז לא משנה איך תגדיר פריפריה, תמיד יהיה לך מעגל שני שניזוק מזה ואז אתה מסיט מבית חולים אחד לבית חולים אחר.
<אלעד מסאסא: אלה שתי ההתייחסויות שלי בנוגע לעניין הזה.
מרדכי יוגב: עוד מישהו מחברי הכנסת רוצה הערה?
עפר שלח: הערה קטנה בעניין הזה, אפרופו הדברים שנאמרו על ידי נציג מכבי.
עפר שלח: אתה ואני ואיל מכירים היטב את תכניות מעבר צה"ל דרומה ואנחנו יודעים איזו השקעה המדינה הולכת לעשות במה שקוראים מעטפת המשען, במעטפת הסביבתית של קצינים שעוברים דרומה.
עפר שלח: זאת השקעה אדירה, אולי יותר גדולה מאשר בקצין עצמו.
עפר שלח: אם המדינה יודעת לפתוח את הכיס שלה כי היא חושבת שחיי אדם חשובים בצה"ל, כאן אנחנו בחיים עצמם, זאת לא איכות חיים, ולכן הגישה הזאת שאתה מייצג, הגישה הקמעונאית הזאת, אני מציע להחליף אותה בהסתכלות אחרת לגמרי על חיי אדם בצפון.
עפר שלח: ואז השאלה אם אתה צריך לעשות מעטפת לרופא כדי שהוא יעבור צפונה תיראה אחרת.
עפר שלח: אני מציע שהיא תיראה כמו במערכת הביטחון ואז תאמין לי, הכול יהיה מסודר.
עפר שלח: אגב, הכסף בא ממחנות צה"ל במרכז שהוא לא יותר שייך למערכת הביטחון מאשר למערכת הבריאות.
איל בן ראובן: אני הייתי מאוד מבקש, פרופסור גרוטו, שבאמת ב-2 לינואר נראה תכנית שיש בה מספרים ויש בה מדדים למה אנחנו רוצים להגיע ואיך אנחנו מגיעים לשם.
איל בן ראובן: מספרים, שנים, דרך פעולה.
איל בן ראובן: הדגש בעיני, ואני די מצטרף כאן למה שעפר אמר.
איל בן ראובן: אני חושב שסיפור כוח האדם הוא לב העניין.
איל בן ראובן: להביא רופאים, להביא צוותים, להביא את האנשים לשטח, לבית החולים, לקהילה – זה הדבר הראשון שצריך לעשות.
איל בן ראובן: זה מחייב תכנית.
איל בן ראובן: בצפון היום התחושה של האנשים, צריך לשנות את התחושה.
איל בן ראובן: אתה ניגש למישהו בצפון, אתה שואל אותו מה מצב הבריאות, והוא אומר לך מצב לא טוב.
איל בן ראובן: אנשים מרגישים לא טוב.
איל בן ראובן: הרבה מאוד אנשים מרגישים כך.
איל בן ראובן: כדי לתקן את המצב הזה, אני ממליץ ללכת על פתרונות מהירים ונראים.
איל בן ראובן: פתרונות מהירים ונראים זה להביא אנשים, לראות שבאמת עושים ומביאים אנשים אלינו לצפון.
איל בן ראובן: זה ימשוך אחריו את כל שאר הרכבת.
איל בן ראובן: אני חושב שלשם צריך ללכת ושם למקד את המשאבים.
מרדכי יוגב: אני אסכם בשישים שניות.
מרדכי יוגב: ראשית, אני אומר לכם שאנחנו חברים יחד, איל ואני, בשדולת הצפון שהיא מניעה את היום הזה כבר שנה שנייה.
מרדכי יוגב: אנחנו משתדלים לעקוב אחרי התכניות הכליות לפיתוח הצפון מתוך אותה אכפתיות שמתקיימת כאן בכל החדר, אני מקווה, שמבינה את הפער ומחפשת לתת לו את התשובה.
מרדכי יוגב: גם פערים בדרום, אבל כרגע לא נדבר על זה.
מרדכי יוגב: לטובת הישיבה שתהיה יותר מתקדמת מבחינה זאת, שמנו לנגד עינינו, ואני חושב שחברי איל העלה נקודה, שכוח האדם הוא בסוף הדבר המשמעותי.
מרדכי יוגב: כשיש את האנשים, כמו שאתם שומעים כאן את ההתלהבות של כל מי שפועל בצפון, בלי שמות כרגע, גם זה מוביל וגם יוצר אנרגיות של עשייה, גם בבנייה וגם בדחיפה של כל המערכת.
עפר שלח: כמו בכל ארגון אחר.
מרדכי יוגב: כמו בכל ארגון.
מרדכי יוגב: אמנם לפי הסדר ששמנו כאן, אנחנו נבקש לראות מעבר לסקירה הכללית של משרד הבריאות – שאני מניח שאתה תהיה זה שיציג אותה – נתונים שמראים שמשהו התקדם או נתונים דומים למה שהצגת כאן.
מרדכי יוגב: אנחנו באמת נבקש לראות את תכנית בית החולים פוריה שהיא כבר זזה אבל בתכניות עבודה יותר פרטניות.
מרדכי יוגב: אורן יסייע ומי שתחליטו.
מרדכי יוגב: נבקש את נושא תכנית קיצור התורם.
מרדכי יוגב: אני מבקש שבזה, ואולי גם בנושא השני של כוח האדם, אך נותנים את המעטפת לעליית כוח אדם לצפון, אולי ראוי בשתי הנקודות האלה, איתמר, לקיים אצלכם שני דיונים מקדימים ואולי לבוא עם איזה שולחן עגול עליו תחליטו כרפרנס מהשטח עם קופות החולים או עם נציגי ציבור.
מרדכי יוגב: לנסות ולהביא עוד תשומות ולומר אולי מה נדרש.
מרדכי יוגב: אנחנו ערב תקציב 2019 ואם זאת אבן הנגף, אי ההצלחה שלנו להביא רופאים ולכן MRI עומד מושבת ואין מי שיפעיל אותו, אני סתם נותן דוגמאות מעטות.
מרדכי יוגב: אמרתי שבאותה כתבה שנחשפתי אליה לפני שלושה שבועות ב"מקור ראשון" ראיתי את הקושי של התושבים מהשטח.
מרדכי יוגב: מתוך זה אולי שולחן עגול רציף שיביא לתשובות טובות יותר בשתי השאלות – האחת, מעטפת שתעלה להבין מה נקודות התורפה, גם המספרים המדויקים לגבי כמה רופאים הצליחה המערכת במשאב הזה.
<איתמר גרוטו: המעטפת היא לא רק הבריאות.
<איתמר גרוטו: כמו שאמר חבר הכנסת שלח, זאת מעטפת כוללנית.
מרדכי יוגב: אנחנו עוקבים ומחולקים בינינו - ברושי הוא בוועדת הכלכלה, סמוטריץ בכספים ואיל בביטחון – לגבי מעטפת נוספת עד כמה שאנחנו יכולים לתכלל את זה.
מרדכי יוגב: חיפשנו גם את נציג משרד ראש הממשלה ולא הצלחנו, מודה על האמת.
מרדכי יוגב: אנחנו כשדולה מתכללים את זה עד מקם שידינו מגעת כחברי כנסת ומשתדלים לתת את המענה בתורנות בינינו.
מרדכי יוגב: אני מודה לכל מי שהגיע לכאן.
מרדכי יוגב: זה מראה על האכפתיות.
מרדכי יוגב: אמרה לי אתמול ענת אולי נוותר, אבל אמרתי לה שלא נוותר כי כל ישיבה כזאת היא עוד צעד, כפי שמיכל עם הפרספקטיבה רבת השנים שלה אמרה ואנחנו מחפשים להאיץ את זה גם מבחינה תקציבית שתביא את התוצאות יותר מוקדם לטובת חייהם של תושבי הצפון.
מרדכי יוגב: אני מזכיר, גם בהיבט הביטחוני הצפון הוא היותר מאוים מכל היבט ופצועים הם לא רק תושבי הצפון אלא גם הטיפול בחיילים.
מרדכי יוגב: אני נזכר באסוציאציה הראשונה, באירוע תל חי, בפגיעה בחיילים שם בשטחי היערכות.
מרדכי יוגב: זאת תמונת עולם שיכולה לחזור ביותר גדול והטיפול הצפוני הזה נותן את השירות לתושבי הצפון שמונים 1,4 מיליון ולעוד כמה עשרות, אם לא מאות, אלפי חיילים שיהיו שם.
מרדכי יוגב: צפוי שכך יהיה, אני לא יודע מתי יהיה, הלוואי ויגיע שלם.
מרדכי יוגב: לחזק את המענה הצפוני בכל היבט בריאותי ורפואי, זאת פשוט הצלת חיים בישראל.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, היום ה-29 לנובמבר 2017, י"ד בכסלו תשע"ח.
אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את הישיבה המשותפת של ועדת הכלכלה, וועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אני שמח שאנחנו עושים ישיבות משותפות עם חברי, חבר הכנסת איתן.
אלי אלאלוף: הנושא הוא קשה: סגירת המפעל של "נגב קרמיקה" בירוחם.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד רק כמה מלים, וימשיך חברי.
אלי אלאלוף: הבקשה הראשונה באה מראש המועצה, ידידי מיכאל ביטון.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שזה בצורה הכי מהירה, ללא צורך לשכנע, להסביר.
אלי אלאלוף: הייתה הענות מדהימה של יושב-ראש ועדת הכלכלה, ושל שר הכלכלה, שהוא מתנצל באופן אישי שהוא לא פה, כי הוא בחוץ לארץ, בנסיעה שתוכננה מראש, אבל שלח את מנהל מרכז ההשקעות, את נחום איצקוביץ שיושב אתנו פה, ואנחנו שמחים על כך.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אעביר את רשות הדיבור לאיתן כבל, יושב-ראש הוועדה.
אלי אלאלוף: יש לי רק בקשה, אנחנו נעשה דיון שניתן שלושה חברי כנסת ושלושה אנשי ציבור פה.
איתן כבל: חברי, אלי אלאלוף, יו"ר הוועדה, אני מודה לך שוב באותה מטבע על ההירתמות ובכלל על העבודה שלך בכנסת.
איתן כבל: גברתי, מנהלות הוועדה, היועצים המשפטיים, רשמת הפרלמנטרית, אורחים נכבדים, סגן השר, ברשותכם, אני רוצה לדלג.
איתן כבל: ברור, הוא נושא קשה, כאוב, ואני רוצה להתחיל מהעובדה שהנהלת המפעל לא טרחה ולא מצאה לנכון להגיע לכאן.
איתן כבל: זאת אומרת, אי אפשר לעבור מבחינתי לסדר-היום, אדוני היושב-ראש, ומבחינתי, אני רוצה להגיע לסוף.
איתן כבל: יש בעלים לחבר'ה האלה – ויולה.
איתן כבל: אני לא יודע מה זה ויולה, אני יודע שיש משקיעים בויולה.
איתן כבל: אני רוצה להתחיל דווקא מהעניין הזה.
אילן גילאון: ויולה זה גם יכול להיות כינור ויכול להיות גם עוני.
איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לכם, וזאת היא ההחלטה לפחות שאני אנסה להוביל אותך יחד אתכם - להרים מסך מעל ויולה, מעל המשקיעים לראות מי אלה.
איתן כבל: אומרים לי שיש בנק לאומי, יש גופים שהם מן השורה הראשונה.
איתן כבל: אנחנו רוצים לדעת מי האנשים האלה שנתנו את ידם בחוצפה כל כך גדולה לא להתחשב בוודאי בכל העניינים שתיכף נפתח בהם.
איתן כבל: אבל בכבודה של הכנסת – אני תמיד אומר:
איתן כבל: מכבדיי יכבדו ואוזליי ייקלו.
איתן כבל: אנחנו לא נעבור על זה לסדר-היום.
איתן כבל: זאת תהיה נקודת ההבקעה לפחות מבחינתנו, בוודאי כשהם תוקפים את משרד הכלכלה וטוענים שמשרד הכלכלה לא נתן יד לאורך כל הדרך לפעולה כזו ואחרת.
איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לפתוח ולהקריא את מכתבו של שי רינסקי, במקרה הוא גם למד אתי בישיבה, וזה כבר כבוד גדול, והוא מנכ"ל משרד הכלכלה.
איתן כבל: והוא כותב: לכבוד אלי אלאלוף, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.
איתן כבל: הנדון: דיון בנושא סגירת מפעל "נגב קרמיקה" בירוחם – תגובת המשרד למכתב הנהלת החברה.
איתן כבל: "ראינו התייחסות הנהלת "נגב קרמיקה" במכתבם אליכם מיום 28 לנובמבר 2017, ואנו דוחים את טענותיהם בשאט נפש".
איתן כבל: משרד ממשלתי לא משתמש בסגנון כזה, אלא אם באמת כלו כל הקיצין בעניין.
איתן כבל: "משרד הכלכלה והתעשייה, לרבות השר והמנכ"ל והצוות המקצועי, נפגשו מספר פעמים עם הבעלים, העובדים וההסתדרות והביעו נכונות לקדם סיוע באמצעות מתן הלוואה או מענק מותנה במטרה לקדם את המשך העסקת העובדים, אולם הצעות אלו נדחו על ידי הנהלת החברה על הסף.
איתן כבל: בימים האחרונים נעשו פניות למשרד על ידי משקיעים אשר מעוניינים לבחון את רכישת המפעל, פניות אלו הועברו להנהלת החברה, אולם למיטב ידיעתנו הם אינם זוכים לשיתוף פעולה מהבעלים.
איתן כבל: משרד הכלכלה והתעשייה חוזר על עמדתו, כפי שהוצגה על ידי מנכ"ל המשרד בדיון בבית דין לעבודה שהוא נכון לבחון כל דרך אפשרית על מנת לסייע".
איתן כבל: בכבוד רב, שי רינסקי, מנכ"ל.
איתן כבל: אני רוצה לומר עוד שניים, שלושה משפטים, ולאפשר לסגן השר לומר את הדברים, ולפתוח בעצם את הדיון.
איתן כבל: ברשותכם, אני יודע לפחות, שנכון לרגע זה, יש גורם ונעסוק בו, נדמה לי "רב בריח" שרוצה להיכנס למשא-ומתן על מנת לנסות ולרכוש את המפעל.
איתן כבל: ההנהלה הנוכחית איננה טורחת אפילו להיפגש אתו.
בצלאל סמוטריץ': היא לא רוצה תחרות.
איתן כבל: להערכתי, אני מדבר שוטף.
איתן כבל: מה שאני בעצם מנסה לומר לכם בעניין הזה, צריך שיהיה ברור בנקודה הזאת.
איתן כבל: מדינת ישראל המערכות הציבוריות מחקו להם 450 מיליון שקל.
איתן כבל: הם לקחו את השמנת, את החנויות.
איתן כבל: אבל היה ברור שכל המהלך הזה לא היה יוצא אל הפועל, ובית הדין לעבודה והגורמים לא היו נותנים לזה, אם הם לא היו לוקחים על עצמם בראש ובראשונה את ההתחייבות להמשיך ולהפעיל את "נגב קרמיקה" בירוחם, זה הסיפור.
איתן כבל: ברשותכם, אנחנו נפתח את הדיון, בסוף נצטרך לקבל רשימה של החלטות אופרטיביות, כך אני מקווה, שאנחנו נצא מכאן.
איתן כבל: אני מציע שסגן השר ירון מזוז יפתח, ולאחר מכן, נפתח את הדיון גם לחברי הכנסת.
ירון מזוז: בוקר טוב לכולם, אתם יודעים שבדרך כלל שרים וסגני שרים לא מגיעים לוועדות, אבל מי שמכיר אותי יודע שאני הגעתי לכנסת על טיקט חברתי, וזה הדבר שאני הולך אתו ומאמין בו.
ירון מזוז: כשאני רואה שיש עוולות, אני ישר מוצא את הדרך פנימה.
ירון מזוז: אז קודם כל, באמת, לאלי אלאלוף ולאיתן כבל שמנהלים את הוועדה הזאת ביד רמה, ולכל חברי הכנסת, ראשי רשויות.
ירון מזוז: אני רוצה להגיד שאני מסכים עם מאה אחוז מהדברים שאמר פה איתן כבל – מאה אחוז, אפילו אחוז אחד פחות לא.
ירון מזוז: אני באתי לפה לא לדבר על הבנקים, על מחיקת החובות.
ירון מזוז: אני באתי קודם כל, ולפני הכול, בשביל להביע סולידריות, תמיכה בעובדי המפעל.
ירון מזוז: אנחנו פה מדברים 140 עובדים, לא מעט מהם כבר חצו את גיל ה-50 שמחר בבוקר הם יקומו והם יהיו בלי עבודה.
ירון מזוז: מי יביא להם אוכל הביתה?
ירון מזוז: מי ישלם את המשכנתא?
ירון מזוז: איך הם יחזיקו את המשפחה.
ירון מזוז: אסור לתת יד לסגירת מפעלים בנגב ובדרום, צריך לתת מדליה לכל עובד שם ועובדת שעובדים ב"נגב קרמיקה" ובמפעלים אחרים באזור.
ירון מזוז: הם הגדר החיה שלנו, והם אלה שבזכותם יושבים בבתי קפה בתל-אביב.
ירון מזוז: הם תמצית הציונות והקרבה.
ירון מזוז: כל סגירת מפעל בנגב היא מכה אנושה למפעל הציוני.
ירון מזוז: אני חייב להודות שהנושא הזה מזכיר לי את נושא חיפה כימיקלים צפון, שאני הייתי מעורב שם בכל מה שקרה עם הבעלים של המפעל שלא היו מוכנים לתת יד בנושא של העובדים שזה לא עניין אותם.
ירון מזוז: גם במקרה הזה, הנהלת המפעל התרשלה בהתרשלות שלה, ומי שמשלם את המחיר שוב פעם זה העובדים.
ירון מזוז: זאת ממש הפכה להיות שיטה – מפעל לא מייצר רווחים, סוגר, והעובדים אלה שסופגים את המכה הגדולה.
ירון מזוז: אני בדרך כלל בדעה שבערים כמו ירוחם, דימונה ועוד יישובים, כמו מושבים מהפריפריה, המדינה צריכה לתת רנטה חודשית לתושבים, רק על זה שהם מחזיקים את הקו הזה.
ירון מזוז: תאמינו לי, שיש מספיק כסף גם באוצר לפתור את הבעיה הקשה הזאת שיש עם הפריפריה, ויש עם כל המפעלים האלה שקורסים, וחייב לפתור את הדבר הזה כי 140 עובדים בירוחם, זה כמו שאתה מחקת עיר – העיר תבוא ותימחק – זה 140 משפחות, תכפיל אותם בארבעה, חמישה אנשים, אתה מגיע ל-500 ו-600 ו-700 איש.
ירון מזוז: לא מספיק שזה קורה עכשיו, רוצים לשלוח את העובדים האלה הביתה, זה אומר לסגור את היישוב.
ירון מזוז: מספיק יש אבטלה בירוחם, אז רוצים להגדיל אותה.
ירון מזוז: צריך לעשות הכול כדי למנוע את הגזרה, ועל המדינה לנסות ולמצוא מי שייקח את זה מהידיים של ההנהלה הנוכחית, הכושלת – זה מה שאמר איתן, גם אני, לא יודעים בכלל מי עומד מאחורי כל הדברים האלה.
ירון מזוז: במהלך הימים האחרונים, אפשר להגיד אפילו היום, הגעתי מוקדם להיפגש עם בן של אחד העובדים שם, קוראים לו אופק, הוא משוחרר מהצבא.
ירון מזוז: הוא שירת בנצח יהודה, ואבא שלו פוטר עכשיו מהמפעל.
ירון מזוז: ילד צעיר שנמצא פה.
ירון מזוז: קום, תעמוד, אל תתבייש - אנחנו לא מתביישים מאיפה שהגענו.
ירון מזוז: הוא אומר לי, במקום שאני אלך לטייל עכשיו אחרי הצבא, אני צריך לתת לאבא שלי את המענק שחרור שיהיה לנו אוכל בבית.
ירון מזוז: אחרי שהוא שירת ביחידה קרבית, ואחרי שהוא נפצע בצבא, או שאני לא יודע בדיוק מה קרה אתו שם, אני חושב שהדבר הזה אסור לתת לו שיירד מסדר-היום, כי מי כמוכם יודע חברי כנסת וכולם, כשנותנים אצבע לוקחים את כל היד.
אילן גילאון: דבר קצת כמו ממשלה.
אילן גילאון: מחאה – תאמין לי כולנו פה מתמצאים.
אילן גילאון: אתה ממשלה, תגיד אולי יש לך פתרונות?
אילן גילאון: כי אני כבר ראיתי אתם רגילים להפגין נגד עצמכם שביתת רעב.
אילן גילאון: אולי תדבר על פתרונות טיפה מה הממשלה עושה כדי להציל את המצב - - -
ירון מזוז: אילן תודה.
ירון מזוז: באנו להזדהות, ובאנו לעשות - אילן, כשיגיע התור שלך תדבר.
אילן גילאון: אתה נציג ממשלה?
ירון מזוז: אני נציג ממשלה, ואני הגעתי לכאן, והדבר הזה כואב לי לא פחות ממך.
ירון מזוז: תאמין לי שאני עושה לטובת השכבות החלשות גם יותר ממך.
ירון מזוז: שוב פעם אני אומר, איתן ואלאלוף, אני חושב שפה אין בעיה, ומי שיודע כמו בני ביטון וכל האנשים האלה, כשהיו צריכים להגיע איזוטנקים לדרום והיה צריך לדאוג לפרנסות של אנשים, הוא יודע איפה הייתי - עליתי על המכליות בנמל חיפה, ואיפה שצריך אנחנו נמצאים, אבל לא באים לעשות מזה כנס פוליטי.
איתן כבל: תודה, אדוני סגן השר, חבר הכנסת ירון מזוז.
איתן כבל: ראשון הדוברים מחברי הכנסת, איציק שמולי, דב חנין, מאיר כהן.
איציק שמולי: תודה רבה, ליושבי הראש, ותודה רבה גם לשתי הוועדות ולמנהלות, אני חושב שיש פה דיון חשוב מאוד – יישר כוח לכם על ההירתמות ועל הפעולה הנחושה והמהירה.
איציק שמולי: אני חושב שבראש ובראשונה צריך להודות גם למשרד הכלכלה, גם לראשי הרשויות מיכל, בני וכל ראשי הרשויות, כמובן ההסתדרות ולעובדים, לכל מי שנוגע בדבר ומנסה למצוא פתרון.
איציק שמולי: אם מסתכלים על מה שקורה כאן, ומנסים לתאר את התופעה שאנחנו רואים לנגד העיניים לגבי "נגב קרמיקה" בשבועות האחרונים, אני ממש מצטער על הטרמינולוגיה.
איציק שמולי: אבל מה שקורה פה – זה אונס ברוטלי של החברה הזאת.
איציק שמולי: אתה הצלחת לתאר, אדוני היושב-ראש, לקחו את החברה, ניצלו אותה עד תום, ועכשיו רוצים לזרוק אותה בצד הדרך.
איציק שמולי: לא זו אף זו, אולי ברוח הקמפיין של הימים האלו, התוקף מתחזה לקורבן.
איציק שמולי: ההנהלה של "נגב קרמיקה" לאורך כל הדרך מתנהגת בבריונות, בשרלטנות, באטימות ומלמדת אותנו שיעור מאלף גם בחזירות.
איציק שמולי: כפי שנאמר בפתח הדברים, החברה הזו למרות שאני קראתי, מנהלת הוועדה הראתה לי חלק מהפרסומים, חלק מהציטוטים שהנהלת החברה אמרה כשהיא נכנסה, היא אמרה: "הכניסה שלנו למפעל תחזיר את הנגב למעמדו" - עד כדי כך, הייתה גדולה שם הציונות.
איציק שמולי: לקחו, נכנסו לחברה, קיבלו הטבות ששווים 400, 450 מיליון שקל, ואחרי ארבעה או חמישה חודשים, בלי להניד עפעף, לוקחים 140 עובדים וזורקים אותם הביתה, בלי למצמץ בכלל, ועוד עושים את זה עם מכתבי פיטורין בוואטסאפ ועם מעמדה של בריונית בפתח המפעל.
איציק שמולי: אנחנו היינו שם וראינו את זה, שעומדים ומכים את העובדים, ועוד מעזים לשלוח מכתב ליושבי הראש שהם מפחדים להגיע לכנסת – כמה ציניות, כמה גועל נפש.
איציק שמולי: אנחנו התנדבנו להצמיד להם אבטחה, אם הם באמת חוששים להגיע לכנסת ולהסתובב פה.
איציק שמולי: מוכנים לתרום משכר חברי הכנסת שהם יבואו להופיע כאן.
איציק שמולי: כל חבר כנסת יצמיד להם מאבטח על חשבונו האישי.
איציק שמולי: אבל הם לא באים, אדוני היושב-ראש, רק בגלל סיבה אחת - בגלל האמת.
איציק שמולי: כי הם לא מסוגלים להגיע לוועדה הזאת ולהסביר שני דברים - איך לוקחים עובדים שהם חרוצים ויישרי דרך ומסורים ומנסים להפוך אותם לפורעי חוק ולבריונים?
איציק שמולי: ואיך ולמה בהתייחס להערה שאמר בצלאל קודם, למה אין להם אינטרס לתת לאף אחד להיכנס במקומם?
איציק שמולי: הם רוצים להמשיך ולהיות השחקן המרכזי בתחום של היבוא, וכל מי שייכנס לתחום של הייצור המקומי – לא ציונות, לא נגב, לא ירוחם, לא נעליים - כסף, כסף, מפריע להם לתוכניות של לשדוד את הנגב ולרמוס את העובדים.
איתן כבל: אני בטוח שהם יושבים עכשיו מול המרקע וצופים בנו, וראוי שיראו בדיוק מה חושבים עליהם על ההתנהגות במידה רבה הפושעת שלהם.
איתן כבל: חבר הכנסת דב חנין, לאחר מכן מאיר כהן.
דב חנין: תודה לך, אדוני היושב-ראש, תודה לשני יושבי-הראש על ההיענות המהירה לבקשה לכנס את שתי הוועדות.
דב חנין: אנחנו עוסקים באמת בסוגיה אנושית ממדרגה ראשונה.
דב חנין: 140 בני אדם, 140 עובדים שהולכים לזרוק אותם.
דב חנין: הם עבדו קשה.
דב חנין: הם עובדים קשה.
דב חנין: הם לא הימרו בבורסה, הם לא עשו שום דבר רע.
דב חנין: והם הולכים לשלם את המחיר על הנהלה כושלת וצינית שאין לה פשוט שום גבולות.
דב חנין: 140 עובדים, מאחוריהם 140 משפחות.
דב חנין: מסביבם יישוב שלם – נמצא אתנו ראש המועצה המקומית מיכאל ביטון, עושה עבודה מדהימה בירוחם, בירוחם קורים דברים נפלאים, אבל מה יעזרו לנו דברים נפלאים כאשר אנשים מאבדים את העבודה ואין להם איך להתפרנס?
דב חנין: הבעיה הזו, אגב, היא לא רק הבעיה של המפעל הזה.
דב חנין: אנחנו בחודשים האחרונים רואים יותר ויותר מפעלים, במיוחד בפריפריה גם בדרום וגם בצפון, שנסגרים ואנשים מושלחים הביתה.
דב חנין: אבל עמיתיי חברי הכנסת, ואני אומר את זה גם לעובדים.
דב חנין: הדיון הזה מתקיים בכנסת, ודיון בכנסת צריך להיות שונה.
דב חנין: הוא לא יכול להיות הזדמנות שכולנו פשוט נבכה אחד על כתפיו של האחר.
דב חנין: הכנסת היא המקום שיכול וחייב לייצר פתרונות.
דב חנין: אז הנה שני פתרונות.
דב חנין: פתרון אחד – אני העליתי בפני הכנסת לפני כחודש הצעת חוק שמדברת על מפעלים במצוקה.
דב חנין: הצעתי ליצור קרן, הקרן הזאת יהיה בה כסף.
דב חנין: כאשר מפעל נקלע למצוקה, הקרן הזאת תוכל להיכנס לפעולה ולייצר מנגנון שיאפשר להעביר את המפעל הזה לידי העובדים שלו, כדי שהעובדים ינהלו את המפעל ויפעילו אותו.
<מיכאל ביטון: לא, זה כבר קיים מ-1987.
דב חנין: זה לא קיים מ-1987.
דב חנין: אני מצטער.
דב חנין: הלוואי שהיה קיים מ-1987.
<מיכאל ביטון: זה לא בוצע.
דב חנין: הממשלה לא הצליחה לקבל.
דב חנין: ועדת השרים לענייני חקיקה לא הצליחה לקבל החלטה בעניין הזה.
דב חנין: דחתה את הדיון בכמה חודשים, בשלושה חודשים.
דב חנין: החוק הזה נמצא על שולחננו בכנסת.
דב חנין: אני פונה מכאן, אדוני סגן השר לממשלה, לאשר את קידום החוק הזה כדי לאפשר לקרן הזו להתחיל לפעול ולמנגנון הזה להתחיל לפעול.
דב חנין: מנגנון שני - ביום ראשון מגיעה לוועדת שרים לענייני חקיקה הצעת חוק שלי שמדברת על נושא הטבות המס.
דב חנין: לא ייתכן שמפעלים יקבלו הטבות מס בהיקפים גדולים, ואחר כך, יפטרו עובדים כאילו שזה לא שייך.
דב חנין: קיבלו הטבות מס כדי להעסיק עובדים, אחר כך מפטרים את העובדים, ואין דין ואין דיין – אף אחד לא דורש מהם אפילו להחזיר את הכסף שהם קיבלו.
דב חנין: אני פונה מכאן אליכם העובדים, אני פונה לכל הנציגים שנמצאים כאן, להפעיל לחץ על הממשלה כדי שלא רק תגיד שהיא משתתפת בצערם של העובדים, כדי שהיא תעשה את מה שצריך כדי שהעובדים האלה יוכלו להמשיך לעבוד.
איתן כבל: חברים, אני מאוד מבקש, יש כאן המון חברים שרוצים לדבר.
איתן כבל: ב-11 אנחנו חייבים לסיים.
איתן כבל: אני אומר את זה כהנחתה ברורה.
איתן כבל: מאיר כהן, בבקשה.
מאיר כהן: בוקר טוב לכולם, אדוני היושב-ראש, שני יושבי-הראש, ראשי הערים, בני ביטון, ארמונד לנקרי, ראשי ועדים, וחברי הכנסת.
מאיר כהן: אני מודה מראש לכל חברי הכנסת.
מאיר כהן: אני גר בדימונה וכל פעם כשיש לי הפסקת צהריים, אני נוסע ל"נגב קרמיקה" ואני פוגש אתכם שם.
מאיר כהן: אילן, ביום חמישי, יוצא מן הכלל הנוכחות שלך.
מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי יושבי-הראש, זה ניצחון של הציניות על הציונות, חד-וחלק.
מאיר כהן: הציניות ניצחה את הציונות.
מאיר כהן: אני נמצא שם מ-1962, אני מכיר את העובדים האלה.
מאיר כהן: אני מכיר את ההורים שלהם, ההורים הצרובים בשמש שעבדו בנגב ונקשרו לירוחם ולדימונה, ונתנו את נשמתם בכדי שהמקום הזה יהפוך לחבל ארץ פורח וטוב, והוא לא חבל ארץ של אנשים מסכנים.
מאיר כהן: של אנשים ציונים שבאו לשם ועובדים הכי קשה.
מאיר כהן: בית המשפט איפשר לקבוצה של ספקולנטים שהם לא מתחום התעשייה, שלפני שנרים מסך, אז מתברר שיש בהם כאלה וגם כאלה שמנהלים קזינו בכל מיני מקומות שבאו לעשות רווח קל, ותרגמו את מה שהם יודעים על גבם של 140 עובדים.
מאיר כהן: לכן אני אומר, מה שצריכים זה לפנות לבתי המשפט לבטל את העסקה הזאת.
מאיר כהן: לפנות לבית-המשפט לבטל את העסקה, ויש בכוחנו לעשות את זה, זה יהיה קשה.
מאיר כהן: אני חושב שזאת תהיה הפעם הראשונה שכנסת ישראל, לא הממשלה, יש בכוחנו – זאת רשות מחוקקת שיש לה המון יסודות של עוצמה.
מאיר כהן: צריכה להבהיר שיותר היא לא תיתן לדברים כאלה לקרות במדינת ישראל.
מאיר כהן: לא יכול להיות שיגיעו אנשים ספקולנטים, יקנו מפעל, ישמטו להם חובות ב-450 מיליון, יפרסו את זה, התחייבו שהם לוקחים את הכול.
מאיר כהן: כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, הם לוקחים את הדובדבן ופוגעים בעובדים.
מאיר כהן: כמחאה על מה שכתבו האנשים האלה - אנחנו מלווים את ראשי הוועדים, אנחנו מלווים את העובדים.
מאיר כהן: עובדי "נגב קרמיקה", ביום הראשון שזה קרה, עמדנו שם ארמונד לנקרי, בני ביטון, ראש העיר מירוחם, ועמדו שם קבוצה של בריונים שהיכו את העובדים שסירבו שאנחנו כחברי כנסת ניכנס.
מאיר כהן: העובדים האלה הם לא בריונים, יושב-ראש הוועדה עמד שם ובכה על מר גורלו.
מאיר כהן: צר לי מאוד שהם בחרו לצייר בתקשורת את אנשי ירוחם ודימונה כאנשים שדוקרים מישהו, חס ושלום, לא היה ולא נברא.
מאיר כהן: הדבר השני, אדוני, תזכור שהדיון הבא אם אנחנו לא נהיה נחושים כאן, זה הדיון סביב פניציה, גם שם לקראת כדור שלג שהולך ומתגלגל.
איתן כבל: אנחנו עכשיו נעבור לשלושה אורחים נכבדים שלנו.
איתן כבל: קודם כל, כמובן, נאפשר לנחום איצקוביץ בשם השר, מנהל מרכז ההשקעות, לומר את הדברים שלו.
איתן כבל: ראש העיר ירוחם, ראש העיר דימונה.
איתן כבל: נציגי העובדים.
<נחום איצקוביץ: בוקר טוב, תודה על רשות הדיבור.
<נחום איצקוביץ: קודם כל, הכנסת החליטה שאנחנו הרשות להשקעות, יש מערך חדש וביצוע אחר מהעבר, זו רק הערת אגב.
<נחום איצקוביץ: אני רוצה להתייחס כמי שמצוי בנושאים כלכליים לא מעט, שאכן, ההתנהלות של החברה בבעלות הנוכחית הייתה צינית ממדרגה ראשונה, לעתים איננה מובנת, אלא אם הרמיזות והאמירות שנאמרו כאן על ידי חברי הכנסת יש בהם ממש.
<נחום איצקוביץ: גם לא כל כך מובן מדוע הם מחלו בעסקה הזו על מאות מיליונים ללא הסבר של תכנית הבראה מראש למי שמחל על כזה – זו שאלה שצריך לשאול את מי שמחל על מאות מיליונים, חלקם נמצאים כאן, אולי יתנו תשובה.
נחמן שי: מי מחל הבנקים?
<נחום איצקוביץ: אני מדבר מקצועית.
<נחום איצקוביץ: - - - לתכנית הסדר כלשהי, תכנית הבראה, אנחנו עוסקים בזה.
<נחום איצקוביץ: גם ההנהלה הקודמת לא טמנה את ידה בצלחת.