GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סימן טוב: אם הוועדה תחשוב אחרת – הוועדה יכולה לחשוב אחרת וזו החלטה של הוועדה.
סימן טוב: אני כמשרד עומד מאחורי מה שאנחנו אמרנו ומה שמתאים למוצק.
רחל עזריה: אז בואו נחזור לנוסחה המקורית.
מירב בן ארי: לא נחזור.
מירב בן ארי: יעל כהן פארן, בבקשה.
יעל כהן-פארן: אני רוצה לשאול, הרי אם המשרד היה אומר אחרת, לא היה כתוב כאן 100 – מחוק – ואז כתוב 400.
יעל כהן-פארן: בהתחלה כן חשבתם על 100.
יעל כהן-פארן: מה קרה בין הכתיבה של ה-100, המחיקה שלהם והמעבר ל-400.
יעל כהן-פארן: באמת אני שואלת האם אותה לוביסטית, שישבה כאן ללא סרט כתום, דיברה אתכם?
יעל כהן-פארן: אני באמת לא מבינה.
מירב בן ארי: מה את עושה עכשיו סלט בין מה שדובר על סרט כתום ל-100 ול-400?
מירב בן ארי: את חושבת שאנחנו מושפעים מלוביסטים?
מירב בן ארי: נו מה, את רצינית?
יעל כהן-פארן: כל אחד פה קיבל פניות.
מירב בן ארי: אני מושפעת ממה שאומר מנכ"ל משרד הבריאות.
מירב בן ארי: תפסיקי כל הזמן לדחוף את העניין הזה.
יעל כהן-פארן: אז איך יכול להיות שהם העלו את זה פי 4?
מירב בן ארי: תודה רבה, אנחנו מתקדמים.
מירב בן ארי: תודה, שמעתי אותך.
מירב בן ארי: בבקשה, היועצת המשפטית.
יעל כהן-פארן: אז מה ההחלטה?
מירב בן ארי: אני לא מחליטה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: רגע, רגע, אם הבנתי אותך נכון, כשזה היה 100 הייתה כוונה להחריג.
מירב בן ארי: כתוב לכם ומחוק.
<דורית אדלר: למה צריך להחריג את אבקות המרק?
עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי שאלה אחרת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בזמן שזה היה 100 הייתה כוונה להחריג.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היום לא מחריגים ומחזירים את זה ל-400?
מירב בן ארי: בבקשה, בואי נמשיך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גם לא הבנתי מה ההבדל בין כשר ללא-כשר.
אברהם נגוסה: האם הוא מקבל את הטענה ש-400 מזיק לבריאות?
מירב בן ארי: הוא אמר שלא, כמו ששמעת מה שאמר מנכ"ל משרד הבריאות.
מירב בן ארי: הוא אמר שהם החליטו על המתווה של ה-400, אוקיי?
מירב בן ארי: מה רצית להעיר על המשחטות, חגי?
<חגי לוין: שמענו את הדברים של התעשייה וזה בסדר שהתעשייה מנסה להגן על האינטרס של התעשייה.
סימן טוב: גם לזה התייחסתי.
<חגי לוין: כמו שאמר המנכ"ל, החוק צריך להסתכל מנקודת הראות של הציבור, לא מנקודת הראות של התעשייה.
<חגי לוין: לכן, כמו שאנחנו מסכימים לעמדתו בנוגע למשחטות, שבסוף תלוי מה המוצר שנקבל, אנחנו לא מצליחים להבין את ההיגיון לגבי אבקות המרק.
<חגי לוין: אי אפשר להבין את ההיגיון.
מירב בן ארי: תחליט, משחטות או אבקות מרק.
<חגי לוין: אני אומר שבאותו היגיון שהמנכ"ל מדבר לגבי המשחטות, שצריך להסתכל על זה מנקודת הראות של הציבור, בסוף הציבור יאכל אבקת מרק שגורמת לעליית לחץ הדם והוא לא יידע על זה.
רחל עזריה: נכון, נכון, זאת ממש בעיה.
<חגי לוין: אז למה לא לקבוע 100 או 150?
רחל עזריה: תקשיב, זאת בעיה.
רחל עזריה: באמת יש פה בעיה.
רחל עזריה: כן, בבקשה.
מירב בן ארי: אני הבטחתי ליושב-ראש שאני מתקדמת.
מירב בן ארי: את הסוגיה הזאת אני אעביר ליושב-ראש.
מירב בן ארי: הסוגיה הזאת תעבור ליושב-ראש.
מירב בן ארי: אני הבטחתי לו שאני מתקדמת ושבה
מירב בן ארי: חלטות שבהן חברי הכנסת יעלו התנגדויות, זה יעבור אליו.
מירב בן ארי: אני מבקשת מכם, שמעתי את כולכם, זה יעבור אליו.
מירב בן ארי: יותר מזה?
מירב בן ארי: יעבור אליו.
מירב בן ארי: אני ממשיכה.
אברהם נגוסה: אנחנו מתנגדים לסעיף הזה.
מירב בן ארי: אדוני, נכנסת באיחור.
אברהם נגוסה: אין שום היגיון.
מירב בן ארי: היושב-ראש מגיע ב-11.
מירב בן ארי: כל הסוגיות שחברי הכנסת מתנגדים להן, יעברו אליו.
מירב בן ארי: רחל, אפשר להמשיך?
רחל עזריה: בסדר גמור, בואו נתקדם.
מירב בן ארי: הבטחתי לכם.
מירב בן ארי: יש כאן נקודה בעייתית והיא תטופל.
מירב בן ארי: לא עברתי כדי להתעלם ממנה אלא אני עוברת כי בסוגיות מהותיות הבטחתי ליושב-ראש שהוא יחליט.
<נעה בן שבת: תקנה 6 – פטור מחובת סימון בסמלי המזון האדומים ובכפיות סוכר.
<נעה בן שבת: (א) "הוראות תקנה 4(א)(7)(א) לעניין סימון מספר כפיות הסוכר ותקנה 5 לעניין סימון בסמלי המזון האדומים, לא יחולו לגבי מזונות אלה.
<נעה בן שבת: (1) תוסף תזונה; (2) תרכובת מזון לתינוקות; (3) מזון ייעודי ופורמולות לצורך הרזייה והפחתת משקל; (4) מזון המורכב מרכיב אחד בלבד ומזון כאמור, שלפי חקיקת המזון יש להוסיף לו ויטמינים ומינרלים; (5) מזון שנארז בידי יצרן בטרם שיווקו באריזות שאינן מיועדות לשיווק קמעונאי; (6) אבקת תיבול ותערובת תיבול ואבקות או תערובות המכילות תמציות תבלינים.
<נעה בן שבת: לעניין זה "אבקת תיבול ותערובת תיבול" – תבלינים מעורבים או תבלין אחד בתערובת המכילה חומרים אחרים ועשויה להכיל תמציות תבלינים או חומרים מונעי גושים, ובלבד שחל עליהם ת"י 1359; "אבקות או תערובות המכילות תמציות תבלינים" – תמציות של תבלין אחד או יותר בתערובת המכילה חומרים אחרים ועשויה להכיל חומרים מונעי גושים, ובלבד שחל עליהן ת"י 1359; (7) משקה משכר; (8) מלח.
<נעה בן שבת: " תוספת (8) – מלח גולמי, היא תוספת חדשה בעקבות התייעצות עם התעשייה.
מירב בן ארי: יש הערות?
מירב בן ארי: כן, חגי.
<חגי לוין: הכנו חוות דעת מנומקת שהונחה בדיון הקודם.
<חגי לוין: התקנות האלה לא יכולות להיות מחוררות יותר מגבינה שוויצרית.
<חגי לוין: אי אפשר לתת את כל הפטורים האלה.
<חגי לוין: אנחנו, ההסתדרות הרפואית, מתנגדים לכלול ברשימה מזון ייעודי ופורמולות לצורך הרזייה והפחתת משקל.
<חגי לוין: זה לא מוצר שצריך לעודד אותו.
מירב בן ארי: סליחה, אדוני, מתוך כל ה-8 אתה מנגד למס' 3?
<חגי לוין: זה הראשון.
<חגי לוין: שנית, אנחנו מתנגדים לאבקות תיבול.
<חגי לוין: אבקות תיבול עשירות בנתרן והן גורמות ללחץ דם ולשבץ.
<חגי לוין: אין שום סיבה שבעולם לפטור אותן.
<חגי לוין: אנחנו מעלים שאלה לגבי המשקאות המשכרים, וזה עלה גם בסעיף הקודם.
<חגי לוין: אנחנו מבינים שזה לא מקובל בעולם, אבל בכל זאת יש הבדל בין מוצר כמו בירה, שהוא עשיר בפחמימות לעומת יין.
<חגי לוין: למה לא לאפשר לציבור בחירה מושכלת כדי להבדיל בין המשקאות המשכרים השונים?
<חגי לוין: אבל אבקות התיבול זה הדבר שהכי הכי מטריד אותנו.
רחל עזריה: כן, מה קרה עם אבקות התיבול?
רחל עזריה: זה כמו אבקות מרק.
<דורית אדלר: בנוסף למה שאמר חגי אנחנו מתנגדים להחרגה של פורמולות לצורך הרזייה.
מירב בן ארי: כן, הוא אמר את זה.
מירב בן ארי: זה הראשון שהוא אמר.
<שבי גטניו: אני רוצה לומר משהו רוחבי וחלילה, זאת לא פגיעה בשום חבר כנסת.
<שבי גטניו: זה עניין של שקיפות.
<שבי גטניו: אם יש חברי כנסת או פקידי ציבור שנפגשו עם לוביסטים מהתעשייה – גילוי נאות.
<שבי גטניו: זה הכול.
<שבי גטניו: לא אומרים שאתם מושפעים על ידם ולא אומרים שום דבר.
<שבי גטניו: בסך הכול מבקשים גילוי נאות.
מירב בן ארי: תודה, אנחנו מתקדמים.
<הלנה ביילין: אני היועצת המשפטית של הדיוטי פרי.
<הלנה ביילין: אני מבקשת להוסיף לפטורים שהתקנות האלה של סימון אדום ושל סימון כפיות לא יחולו על החנויות הפטורות ממכס.
מירב בן ארי: זה לא רלוונטי כרגע, גברתי.
מירב בן ארי: גברתי, זה לא רלוונטי, אנחנו עוסקים במוצרים.
<ארבל שירן: אני מניצת הדובדבן.
<ארבל שירן: אני חושב שמה שדיבר נציג ההסתדרות הרפואית על כל החורים, בסוף מיץ תפוח-לימון טבעי לחלוטין שנמצא אצלי בסניפים מסומן בסימון אדום, אבל דיאט קולה, בירות ושתייה חריפה לא מסומנים.
מירב בן ארי: דיברנו על זה בפעם שעברה.
מירב בן ארי: חברי הכנסת, יש הערות?
רחל עזריה: אני מתנגדת בתוקף לעניין של האבקות וגם לעניין המשקאות.
רחל עזריה: אני חושבת שיש הבדל ולא יכול להיות שמשקה משכר, אין עליו סימון.
מירב בן ארי: ככה זה בכל העולם, אגב.
רחל עזריה: אין בכל העולם את המדבקות האלה ואנחנו מייצרים פה את השיטה.
רחל עזריה: מותר לנו לייצר את מה שאנחנו חושבים שיעזור ואנחנו מספר 2 בעולם בהשמנת ילדים.
רחל עזריה: מה שיש בכל העולם, יש בכל העולם.
רחל עזריה: למשקאות המשכרים יש אזהרה על אלכוהול, אבל אני חושבת שיש משמעות ואנשים יחליטו מה לשתות ומה לא לשתות.
רחל עזריה: הדבר השני הוא העניין של האבקות.
רחל עזריה: כבוד מנכ"ל משרד הבריאות, שאני מעריכה מאוד, אני לא מבינה מה קרה עם האבקות.
מירב בן ארי: המנכ"ל התייחס לאבקות.
רחל עזריה: זה מצבור של נתרן וסוכר.
רחל עזריה: אז בוא נפטור גם קטשופ.
רחל עזריה: זה המקבילה המוכרת של קטשופ.
אברהם נגוסה: אני רוצה להתייחס דווקא לחבר שדיבר פה.
אברהם נגוסה: האם אתם נפגשתם עם הלוביסטים?
אברהם נגוסה: כן, בוודאי שנפגשנו.
מירב בן ארי: בסדר גמור, מותר לך.
מירב בן ארי: זה מותר לך.
מירב בן ארי: זו עדיין מדינה דמוקרטית.
אברהם נגוסה: אפילו אתמול הייתי בתנובה.
מירב בן ארי: האמת שגם אני הייתי בתנובה ואני יושבת-ראש שדולת כחול-לבן.
מירב בן ארי: אני גאה בתעשייה הישראלית ואין לי שום בעיה עם זה.
מירב בן ארי: אני נפגשת כל הזמן עם התעשייה הישראלית וכל מפעל שנקלע למצוקה, אני גם אעזור לו.
מירב בן ארי: במקביל אני גם אדע לשמוע את נציגי משרד הבריאות ולתת להם את המקום שלהם פה בכל סעיף וסעיף ולכל התייחסות.
<חגי לוין: אנחנו נשמח להזמין אותך ליחידה לטיפול נמרץ בהדסה, לבוא ולראות את ההשפעות של התזונה - - -
מירב בן ארי: הייתי גם בבתי חולים.
אברהם נגוסה: אנחנו, כחברי כנסת, יש לנו אחריות לשמוע את שני הצדדים.
מירב בן ארי: וזה מה שאנחנו עושים.
אברהם נגוסה: לכן אנחנו נפגשים עם שני הצדדים.
אברהם נגוסה: אני רוצה לשמוע את משרד הבריאות.
מירב בן ארי: מיד הוא ידבר על כל ההערות שהעלו כאן מהסתדרות הרופאים.
אברהם נגוסה: להבנתי, כשאני נפגשתי והם הסבירו לי, ולא דווקא אינטרס עסקי או רווחי או משהו שיווקי, הם יותר מודאגים מהבריאות של הציבור.
אברהם נגוסה: ככה אני הבנתי.
אברהם נגוסה: למה משרד הבריאות, שהדגל שלו הוא להגן על בריאות הציבור, דווקא הולך נגד ההצעות שלהם?
מירב בן ארי: הצעות של מי?
מירב בן ארי: של חברות התעשייה?
אברהם נגוסה: כמו תנובה, למשל.
אברהם נגוסה: אתמול הבנתי בעניין הגבינה הצהובה.
מירב בן ארי: בגבינה הצהובה יתעסק היושב-ראש.
מירב בן ארי: אני שמתי את האירוע הזה בסוף.
מירב בן ארי: בכל האירועים כבדי המשקל אני סומכת על היושב-ראש שינהל אותם.
מירב בן ארי: אני מפרגנת לו את היכולת להחליט בגבינה הצהובה.
מירב בן ארי: אדוני המנכ"ל, התייחסות, בבקשה, לשלושת הסעיפים שעלו כאן, גם לחברת הכנסת עזריה וגם לחגי.
סימן טוב: אני אתייחס לכל הסעיפים ונתחיל עם המשקה המשכר.
סימן טוב: משקאות משכרים פטורים היום מסימון תזונתי והם חייבים רק בסימון קלורי.
סימן טוב: לצד זה יש להם חובת אזהרה שזה משקה משכר.
סימן טוב: לכן החלטנו שמכיוון שהם פטורים מחובת סימון והחוק הזה חל רק על מה שיש לו חובת סימון תזונתי, הם יהיו פטורים גם פה.
סימן טוב: שוב, לייצר סדר ולא ליצור קטגוריה - - -
<חגי לוין: אבל יין זה לא בירה.
מירב בן ארי: חברת הכנסת עזריה שאלה.
סימן טוב: גם על יין יש חובת אזהרה.
סימן טוב: אני לא יודע מה יותר גרוע ואף אחד מהאנשים שאני מכיר, שמבינים בזה, לא יודעים מה יותר גרוע, אם יין או בירה.
סימן טוב: בסוף הכול שאלה של מינון.
סימן טוב: לגבי אבקות תיבול, אני אומר שאין פה שום קונספירציה בשום מקום.
סימן טוב: אבקת תיבול – לא אבקת מרק, אבקת תיבול.
סימן טוב: אבקת מרק זה לא אבקת תיבול – זה משהו שלוקחים, שמים ממנו מעט מאוד ומוסיפים אותו לתבשיל.
סימן טוב: לא ידענו לפי מה לעשות לו איזושהי קליברציה, לפי החומר הגולמי?
סימן טוב: לפי החומר המוכן?
סימן טוב: אלה דברים שמשתמשים בהם מעט, השימוש בהם יחסית זניח וההשפעה שלהם על רמות הנתרן בגוף היא זניחה.
סימן טוב: לכן עשינו את זה כי גם לא ידענו לקבוע לפי איזה סולם לעשות את זה, כמוכן או לא מוכן?
סימן טוב: הכנסת תרצה לשנות?
סימן טוב: נשנה.
סימן טוב: אין בעיה, הכול אפשרי.
סימן טוב: מזון ייעודי ופורמולות לצורך הרזייה והפחתת משקל – היה פטור גם בצ'ילה וחשבנו שנכון לפטור גם פה.
סימן טוב: אם הכנסת תחשוב אחרת, נשנה.
סימן טוב: כשעשינו את זה היו לנו שני כללים: הסתכלנו על צ'ילה כעוגן, לא כמשהו מחייב כי יש פה דברים שאנחנו עושים אחרת, יותר טוב מהם או שונה מהם.
סימן טוב: בהקשר הזה, שם זה פטור אז גם אנחנו פטרנו את זה.
מירב בן ארי: תן לי דוגמה למזון ייעודי.
סימן טוב: מזון ייעודי אפילו יותר חשוב מפורמולות להרזיה.
<רונית אנדוולט: מזון ייעודי נועד לאנשים חולים ולכן יש לו הרכב ייחודי כמו אנשור.
<רונית אנדוולט: זה מיועד לאנשים שהם חולים.
סימן טוב: זאת פורמולה רפואית בעצם.
<רונית אנדוולט: אי אפשר עליהם לשים סימון תזונתי.
<רונית אנדוולט: זה גם לא נכון לשים סימון אדום.
<רונית אנדוולט: לגבי פורמולות להרזיה, מרביתן מכילות מעט מאוד קלוריות ומעט מאוד סוכר ולכן ממילא לא היו זוכות בסימון אדום.
<רונית אנדוולט: חטיפים וכולי אולי כן היו יכולים לקבל סימון.
סימן טוב: חטיפים חייבים.
סימן טוב: חטיפים הם לא מזון להרזיה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלתי האם החומרים האלה הם לפי מרשם רופא או שקונים אותם רגיל?
<רונית אנדוולט: לפי מרשם של דיאטנית או רופא.
<רונית אנדוולט: בדרך כלל אנשים לא קונים אותם לבד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאני הולך לקנות אותם, אני צריך מרשם או שאני יכול לקנות בלי מרשם?
<רונית אנדוולט: בתמורה למרשם אתה יכול לקנות את זה בהנחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בלי מרשם אני יכול לקנות אותם?
מירב בן ארי: אתה יכול, אתה יכול.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את לא עונה לי.
סימן טוב: את האנשור אתה לא קונה בסופר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאני מגיע לבית מרקחת ומבקש לקנות, בלי מרשם אני יכול לקנות?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אין סיבה לפטור אותם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שזה לאנשים חולים, אבל אני יודע שגם אנשים לא חולים משתמשים בהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מכיר אנשים לא חולים שמשתמשים בהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא סתם שאלתי את השאלה.
<רונית אנדוולט: רוב האנשים לא קונים את זה בתור ארוחת צהריים.
<רונית אנדוולט: קונים את זה רק אם יש להם בעיה תזונתית מיוחדת – יש להם קשיי אכילה, קשיי בליעה, בעיה תזונתית מיוחדת.
<רונית אנדוולט: לכן אלה פורמולות מיוחדות שהן מאוד מרוכזות מבחינה קלורית ומבחינת הרכב תזונתי.
<רונית אנדוולט: לכן, לא היה נכון לסמן אותם בסימון הספציפי הזה.
סימן טוב: זה נכון עבורם שהם יצרכו את זה למרות שאולי יש בזה רמות גבוהות - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתה אומר שהם צורכים את זה בלית ברירה?
סימן טוב: הם צורכים את זה באופן מרוכז.
מירב בן ארי: ברור, אתה לא צורך את זה כי אתה צריך את זה.
מירב בן ארי: אתה צורך את זה כי אמרו לך שזה יעזור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מכיר אנשים שקנו אותם בלי שהפנו אותם לקנות.
יעל כהן-פארן: בגלל שעלה כאן איזשהו חוסר בהירות על הפורמולות להרזיה, האם זה חטיף, שיהיה ברור שלא מדובר בחטיפים אלא בפורמולות.
יעל כהן-פארן: שלא יהיה חוסר בהירות.
<נעה בן שבת: אפילו שקלנו לשנות לתרכובות מזון ואמרו לנו: לא, אלא פורמולה.
מירב בן ארי: פורמולה לא יכול להיות חטיף.
<דורית אדלר: זה יכול להיות.
<דורית אדלר: יש פורמולות להרזיה שהן חטיפים.
<אלי גורדון: עצם המשמעות של המילה פורמולה מעידה על כך שמדובר לא על חטיף אלא על תצורה מסוימת שצריך להשתמש בה.
מירב בן ארי: שזה לא חטיף.
<חגי לוין: לגבי האנלוגיה לתרופות – כמו שלתרופה יש עלון ואנחנו לא פוטרים את התרופה מעלון, כי הציבור צריך לדעת גם על נזקי התרופה ועדיף, אם אפשר, לא לקחת תרופה אלא רק כשצריך, אותו דבר עם פורמולה.
<חגי לוין: אם קיבל המלצה רפואית, אין שום בעיה.
<חגי לוין: ועדיין יהיה לו סימון.
<חגי לוין: הרי ברוב הפורמולות אין, אבל אם יש פורמולה שיש בה הרבה סוכר, הוא צריך לדעת כדי לאזן.
מירב בן ארי: הוא יכול לבחור לא לקחת?
מירב בן ארי: אלי גורדון, מה רצית להעיר?
<אלי גורדון: רציתי לומר שמזון ייעודי, מטבעו וכהגדרתו וגם בחוק שאושר פה בוועדה הגדרנו מה המשמעות של מזון ייעודי.
<אלי גורדון: הוא אכן קובע גבולות גזרה ברורים מאוד.
<רז הילמן: יש לי עוד הערה על סעיף שלא דובר עליו.
<רז הילמן: ההחרגה שמתייחסת למזון המורכב מרכיב אחד בלבד עלולה ליצור עיוותים.
<רז הילמן: לדוגמה, שקית שיש בה אגוז, לא תצטרך להיות מסומנת ושקית שיש בה שני סוגים של אגוזים, כן תצטרך להיות מסומנת.
<רז הילמן: שמן לא יצטרך להיות מסומן ושמן שהוסיפו לו עשב תיבול, כן יצטרך להיות מסומן.
<רז הילמן: זה עיוות שצריך לו מנגנון שיפתור אותו, אחרת אנחנו מחמיצים את מה שרצינו להשיג.
<רז הילמן: רצינו להשיג שתהיה ללקוח אלטרנטיבה.
<רז הילמן: אם רוצים להעביר מישהו מחטיף שוקולד לחטיף של אגוזים ותמרים, הסעיף הזה לא מאפשר בעצם.
<רז הילמן: גם חטיף שיש בו רק תמרים ואגוזים ולא עשו לו שום דבר מעבר לזה, יהיה מסומן.
<דליה שגיא: אני רוצה להתייחס לאותה נקודה ולהגיד שייתכן ויהיה פה אכן איזשהו עיוות או משהו שמשרד הבריאות לא התכוון אליו, לדעתי.
<דליה שגיא: הכוונה הייתה להחריג משהו גולמי, חומר מוצא אחד.
<דליה שגיא: לדוגמה, בעולם השמנים, שמן שאתה רוצה לטייב אותו ואתה מוסיף לו אומגה 3 או אומגה 9, מוסיף לו נוגדי חמצון, זה נחשב כרכיב וזה יהיה מסומן.
<דליה שגיא: במקום שהציבור יבחר משהו בריא יותר, יכול להיווצר פה עיוות.
<דליה שגיא: אם, לדוגמה, אתה לוקח שמן ומוסיף לו עלי רוזמרין.
<דליה שגיא: ברגע שיש אפילו תיבול, זה ייחשב לעוד רכיב ואז הוא יצטרך סימון.
<חגי לוין: אנחנו מצטרפים להמלצה לבטל את הסעיף הזה.
מירב בן ארי: כל אחד מהטעמים שלו.
סימן טוב: ולכן אישרנו ואני אסביר.
מירב בן ארי: אתה אומר שאם שני צדדים לא מסכימים, זה טוב.
סימן טוב: לא, אני אומר מה הייתה הכוונה.
סימן טוב: אני מסכים שלכל החלטה יש את המחירים שלה מבחינת מה שהיא מייצרת, כי זאת החלטה שבסוף צריך להחליט אותה.
סימן טוב: ככלל, רצינו לפטור מוצרים שעשויים רק מרכיב אחד, שהם לא מעובדים, שהם גולמיים גם כי הרבה פעמים אין טעם לסמן שמן, כי כולם ידועים שהוא שמן, כמו שאין טעם לסמן מלח כי כולם יודעים שהוא מלח או לסמן סוכר כי כולם יודעים שהם סוכר.
סימן טוב: או טחינה, לדוגמה, שזה מוצר גולמי.
סימן טוב: אנחנו לא רוצים לסמן אותה ולא להתחיל לעשות את החישוב מה יחס הדילול בין הטחינה למים.
סימן טוב: לכן אמרנו שמה שמורכב מרכיב אחד, אנחנו פוטרים אותו ככלל.
סימן טוב: אני מסכים, יש בעיה עם השמן והאומגה 9.
סימן טוב: אני לא הצלחתי לחשוב על פתרון.
סימן טוב: אם יציעו לנו פתרון שנדון בו בוועדה – אני לא חושב שצריך לעשות את זה עכשיו – נקיים על זה דיון עם היועצת המשפטית, אם זה מקובל עלייך.
סימן טוב: אם נחשוב על משהו, נציע משהו.
מירב בן ארי: אני רוצה את סעיף 4 לדיון מצומצם יותר אצל היועצת המשפטית.
<נעה בן שבת: למרות שאם אתה מבדיל בין אומגה לבין - - -
סימן טוב: אין לזה גבול.
סימן טוב: אם הייתי יודע ליצור איזשהו כלל, הייתי יוצר כלל.
מירב בן ארי: בואו ננסה לבדוק את זה שוב.
יעל כהן-פארן: יש לי שאלה על סעיף (5) – מזון שנארז בידי יצרן בטרם שיווקו באריזות שאינן מיועדות לשיווק קמעונאי.
יעל כהן-פארן: למה מתכוונים?
<שרון גוטמן: הכוונה לשיווק סיטונאי או לשיווק מוסדי, למשל לבתי חולים.
<שרון גוטמן: אותו מזון יצטרך להיות מסומן בטבלת הסימון התזונתי, אבל מאחר והוא לא מגיע לצרכן ישירות, הוא לא יהיה מסומן בסמל.
יוליה מלינובסקי: מה זאת אומרת שהוא לא מגיע ישירות?
יוליה מלינובסקי: מי אוכל אותו בסוף?
יעל כהן-פארן: איך מוכרים אותו בסוף לצרכן?
סימן טוב: זה לא לצרכן, הוא לא נמכר לצרכן.
יעל כהן-פארן: ניקח זיתים.
יעל כהן-פארן: בסופר שמציג זיתים, הם הרי קונים אותם בקופסאות הגדולות, הם לא יצטרכו סימון.
יעל כהן-פארן: הזיתים שהוא מוכר בתפזורת אין שם איפה לסמן, אז את הזיתים לא יסמנו אלא רק את הזיתים שבאריזות המסודרות, קופסאות השימורים.
יעל כהן-פארן: הזיתים בתפזורת ממש בריאים יותר מהזיתים בקופסאות השימורים?
סימן טוב: תפזורת לא מסומן.
יעל כהן-פארן: אבל האריזה הגדולה, שבדרך כלל יושבת שם למטה, גם לא מסומנת, נכון?
יעל כהן-פארן: אז מי שרוצה את המידע, אין לו מידע.
יעל כהן-פארן: אלה אותם זיתים בדיוק, רק שמכרו אותם באריזה אחרת.
סימן טוב: זה נכון גם היום לגבי הסימון התזונתי.
סימן טוב: שוב, הלכנו על הכלל שמה שמחויב בסימון תזונתי לצרכן, לכן תפזורות לא מסומנות.
סימן טוב: אין מה לעשות וזה כרגע המצב.
מירב בן ארי: כן, חברת הכנסת.
יוליה מלינובסקי: סליחה, אני פשוט מנסה להבין.
יוליה מלינובסקי: בית חולים מזמין סחורה והוא יכול לקחת מוצרים לא בריאים, שהם אולי יותר זולים או יותר משתלמים?
סימן טוב: בית חולים עובד עם תזונאים צמודים ועם פיקוח שלנו.
יוליה מלינובסקי: גן ילדים מזמין - - -
סימן טוב: גם גני ילדים עובדים עם פיקוח שלנו.
יוליה מלינובסקי: קייטרינג – בעל הקייטרינג יקנה מוצרים שהם פחות בריאים בגלל שאתה לא מחייב אותם בסימון?
יוליה מלינובסקי: כשאני קונה קילו אורז הוא יהיה מסומן - - -
סימן טוב: לא, כי זה אורז.
סימן טוב: זה גם רכיב אחד וגם הוא בריא.
יוליה מלינובסקי: אורז עם עדשים יהיו מסומנים.
מירב בן ארי: כן, מה השאלה?
יוליה מלינובסקי: גברתי היושבת-ראש, נראה לך הגיוני שמה שאנחנו צורכים כצרכן פרטי יהיה מסומן ומה שיגיע לעממי, המוצרים שמגיעים לכלל הציבור, מי שמזמין אותם פטור מכל אחריות?
סימן טוב: אנחנו מדברים על מוצרים שלא מגיעים בצורתם הארוזה לצרכן הסופי, ולכן אין לו יכולת להפעיל שיקול דעת מה הוא קונה ומה הוא לא קונה.
סימן טוב: יש גוף מתווך באמצע וזה יכול להיות בית חולים, בית ספר, מפעל קייטרינג או דברים אחרים.
סימן טוב: הגופים האלה עובדים עם תזונאים ועובדים תחת פיקוח כזה או אחר.
יוליה מלינובסקי: רגע, רגע, באיזה עולם אתה חי?
מירב בן ארי: סליחה, קיבלתי את העמדה של משרד הבריאות כאן ואני מבקשת - - -
יוליה מלינובסקי: לא, סליחה, אני לא מקבלת את העמדה.
יוליה מלינובסקי: אני מערערת על זה וזה לא הגיוני.
מירב בן ארי: כשנגיע להצבעות - - -
יוליה מלינובסקי: זה לא הגיוני כי אותן כמויות של אוכל, מי שמזמין אותן יזמין יותר זול כדי לפטור את עצמו מאחריות.
מירב בן ארי: אין בעיה, כשתגיע ההצבעה על הסעיף הספציפי הזה, את מוזמנת להגיש הסתייגות.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים להמשיך בקריאת התקנות.
יוליה מלינובסקי: אני גם כן מוזמנת לשמוע הסבר הגיוני.
מירב בן ארי: שמענו, שמעתי אותך.
מירב בן ארי: נתתי למשרד לדבר וחזרת שוב על אותה נקודה.
מירב בן ארי: נתתי שוב למשרד לדבר ואת לא יכולה להגיד שהתעלמתי, אבל אני מבקשת להמשיך בהקראה.
יוליה מלינובסקי: בבית חולים יש תזונאית, בגן ילדים יש את החוק - - -
מירב בן ארי: גברתי, נתת את העמדה שלך, הסביר לך המנכ"ל ואני מבקשת להמשיך.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת שמזנון הכנסת פטור - - -
מירב בן ארי: לא, אני לא שם.
יוליה מלינובסקי: מזנון בכל מקום, באוניברסיטה פטור.
יוליה מלינובסקי: זה לא הגיוני מה שאתם עושים פה עכשיו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: גני ילדים, אם אתם מפקחים - - -
סימן טוב: גן ילדים לא קונה מזון סיטונאי.
מירב בן ארי: זה לא רלוונטי לסעיף הזה.
יוליה מלינובסקי: בטח שזה רלוונטי.
מירב בן ארי: גן ילדים לא רלוונטי לסעיף הזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המנכ"ל אומר שמפקחים על המזון בגן הילדים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר שאתם מפקחים במקום של המטבח, היכן שיוצא האוכל ולא מאיפה שהוא מגיע, ואז הוא מגיע מקולקל.
מירב בן ארי: בשביל זה חברת הכנסת עזריה עשתה תקנות לפיקוח על מזון שמגיע לגנים ולצהרונים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת הזדמנות כי זה הגיע לגני הילדים מקולקל, ויש להם אישור שהמזון נבדק.
<נעה בן שבת: מזון שנמכר ביחידות בודדות לשיווק סיטונאי, זאת אומרת שאם בבית החולים מחלקים לכל אחד יוגורט, הוא מסומן.
יוליה מלינובסקי: אבל בית חולים יכול לקנות מוצרים שהם לא בריאים כי הם יהיו יותר זולים, ואף אחד לא יידע על זה.
מירב בן ארי: סליחה, רגע.
מירב בן ארי: חברת הכנסת מלינובסקי, הגעת באיחור.
מירב בן ארי: ביקשתי בחצי השעה הראשונה להתקדם עם התקנות.
מירב בן ארי: נתת את ההערה שלך, הקשבנו למנכ"ל.
מירב בן ארי: חזרנו אלייך ואני מבקשת ממך לתת לי להמשיך לנהל את הדיון.
יוליה מלינובסקי: לא הספקתי לרשום שאני מגישה הסתייגות על הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: אין לנו הליך של הסתייגויות פה בגלל שאנחנו מדברים בתקנות.
<נעה בן שבת: אין הליך פורמלי וזה לא יעלה להצבעה במליאה.
<נעה בן שבת: את לא מסכימה לסעיף.
מירב בן ארי: בהשאלה, בהשאלה.
<נעה בן שבת: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א)(4), הוראות תקנה 5" שנוגעות לפטור על מוצר עם רכיב אחד "יחולו על שמן דקל ושמן קוקוס המורכבים מרכיב אחד בלבד".
<נעה בן שבת: זאת אומרת שהוא כן יהיה מחויב באותו סימון אדום, גם אם זה רכיב אחד.
<נעה בן שבת: (ג) "הוראות תקנה 5 לא יחולו על תרכובת מזון לפעוטות.
<נעה בן שבת: " מדובר בנושא של הסימון בסמל אדום.
<נעה בן שבת: מספר כמויות הסוכר כן יחויב בסימון אבל לא סימון אדום.
<חגי לוין: יש לי הערה לסעיף הזה.
<חגי לוין: אנחנו מתנגדים לפטור הזה.
<חגי לוין: אין שום מקום לפטור.
מירב בן ארי: אמרת את זה גם בפעם שעברה.
<חגי לוין: לא, בפעם שעברה לא הגענו לסעיף הזה.
<חגי לוין: אנחנו לא מבינים למה סעיף מיוחד רק על תרכובות מזון לתינוקות, רק אותם לפטור מהסימון של תקנה 5. למה?
<חגי לוין: אימא לתינוק, פעוט, ילד בן שנתיים וחצי, יש לה אפשרויות בחירה הרבה יותר טובות.
<חגי לוין: למה לעודד ולהטעות את הציבור ולהגיד, הנה, יש מוצר שהוא לכאורה לא מזיק?
<חגי לוין: לא מבינים את ההיגיון.
<רונית דוייב: אני מנהלת רפואית, חברת אבוט.
<רונית דוייב: לאימא אין עוד מוצר דומה לבחור.
מירב בן ארי: כשאת אומרת חברת אבוט, את צריכה להגיד את המוצר.
<רונית דוייב: אבוט, יצרנית סימילאק.
מירב בן ארי: יופי, שאנשים יידעו.
<רונית דוייב: אני חוזרת ואומרת שבכל התמ"לים יש אותה רמת סוכר כמו בחלב אם, ואין שום מוצר שדומה לתמ"ל.
<רונית דוייב: תמ"ל הוא המוצר היחיד שמהווה תחליף לחלב אם.
<רונית דוייב: אנחנו רוצים להציע הצעה קצת יותר פרקטית.
<חגי לוין: אסור להגיד את זה.
מירב בן ארי: היא לא הפריעה לך.
<רונית דוייב: זה גם כתוב בהנחיות שכאשר אימא לא מניקה, הדבר היחיד שהיא יכולה לבחור זה תמ"ל.
<רונית דוייב: בסופו של דבר, אחרי דיונים רבים גם עם אנשי מקצוע, אנחנו רוצים להציע הצעה.
<רונית דוייב: היה פה דיון לא להחריג תמ"לים עד גיל שנה.
<רונית דוייב: אנחנו רוצים להציע להחריג תמ"לים מגיל שנתיים, כלומר עד גיל שנתיים להחריג את התמ"לים.
<רונית דוייב: עד גיל שנתיים יש באמת תפקיד בריאותי לתרכובות מזון לתינוקות, גם במניעה של אנמיה וגם ברכיבים של חומצה פולית, B-12 וכולי.
<רונית דוייב: יש חוות דעת מאוד רציניות של אנשי מקצוע שממליצות להחריג תמ"לים.
<רונית דוייב: ההצעה הפרקטית היא להחריג תמ"לים עד גיל שנתיים.
<רננה מזרחי: אני מנהלת מדעית של יצרנית מטרנה.
<רננה מזרחי: אני רוצה גם לומר שבעצם ששלבי 3, שמיועדים לשימוש מעל גיל שנה, ההרכב שלהם נקבע לפי תקנים וכאשר הם מכילים את אותו לקטוז, סוכר החלב שנמצא באופן טבעי גם בחלב - -
מירב בן ארי: וגם בחלב אם.
<רננה מזרחי: - - וגם בחלב פרה שאפשר לשתות אותו בגילאים האלה, מן ההיגיון שכמו שאנחנו לא מסמנים את כמות הלקטוז בחלב, אותו הדין אמור לחול גם על שלבי 3 מבחינת סימון כפיות סוכר.
מירב בן ארי: תודה רבה, התייחסות של חברי הכנסת.
<נעה בן שבת: כרגע אנחנו מדברים על הסימון האדום.
מירב בן ארי: כן, על תמ"לים.
מירב בן ארי: על הסוכר כבר עברנו בישיבה הקודמת ואמרנו שיסומן הסוכר על התמ"לים.
מירב בן ארי: מה שאומר חגי זה שהוא רוצה גם סימון אדום וזה הדיון פה.
מירב בן ארי: בישיבה הקודמת כבר דנו בסוכר.
רחל עזריה: הגברת ביקשה שזה יהיה מגיל שנתיים.
מירב בן ארי: לזה המנכ"ל יתייחס.
<דורית אדלר: אני רוצה לחדד שני דברים, דבר ראשון, תמ"ל הוא לא חלב אם.
<דורית אדלר: הוא לא חלב אם וכדאי - - -
מירב בן ארי: תאמיני לי, יש הרבה אימהות עם מצפון גדול שיודעות שתמ"ל זה לא חלב אם.
<נעה בן שבת: תאמינו לי שגם אנחנו אימהות, גידלתי כמעט שלישייה ואני יודעת את הדברים האלה.
<נעה בן שבת: האמיני לי, לטובת הציבור אסור להחריג את זה כי המזון האמיתי הוא לא התמ"ל.
<נעה בן שבת: הוא לא התמ"ל.
<נעה בן שבת: לכן אין שהוא לא יישא את התווית.
מירב בן ארי: כן, אדוני המנכ"ל, התייחסות שלך לא לסוכר, כי הסוכר כבר מאחורינו.
סימן טוב: אני אסביר מה כתוב בתקנות מזון לתינוקות – תינוקות זה עד גיל שנה – פטור לחלוטין גם וגם.
סימן טוב: מזון לפעוטות, דהיינו מעל גיל שנה, פטור מחובת הסימון האדום, אבל יהיה צריך לסמן עליו את כפיות הסוכר.
סימן טוב: אנחנו כן רואים את ההבחנה בין עד גיל שנה ומעל גיל שנה ואנחנו רוצים שילדים מעל גיל שנה יאכלו כבר אוכל רגיל.
סימן טוב: הם יכולים לאכול אוכל שכל בני הבית אוכלים.
<דורית אדלר: זה האוכל האמיתי שלהם.
סימן טוב: הם צריכים לאכול אמיתי.
מירב בן ארי: תודה, קיבלנו.
מירב בן ארי: חברת הכנסת עזריה, בבקשה.
רחל עזריה: האם יש הבדל בין המוצרים הקיימים היום בשוק מבחינת כמות הסוכר בתרכובות החלב?