GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרית דמרי: ואנחנו נגיד גם לפרוטוקול, שברוב המקרים זה פשוט חשבון בנק משותף.
<שרית דמרי: אבל גם היום, אם חשבון הבנק שיירשם בטופס הגבייה הוא על שם האישה בלבד, לשם תשולם הגמלה, בהתאם לטופס שהם ימלאו.
<שרית דמרי: אנחנו פשוט מעגנים את המצב.
מירב בן ארי: פשוט לפי חשבון הבנק שבני הזוג מנהלים יחד.
מירב בן ארי: אתם לא שואלים.
<עירית עמיאל: נכון, לא שואלים.
<עירית עמיאל: ובלבד שהוא של אחד מהם.
מירב בן ארי: לא של הסבא והסבתא.
<נעה בן שבת: אז יש תחילה מידית שהיא לגבי סעיף 2, ותחילה דחויה בארבעה חודשים לגבי סעיף 6.
מירב בן ארי: ובעצם 2 של הצעת החוק ו-6(ג) של החוק העיקרי.
<נעה בן שבת: ובכל מקרה אנחנו מדברים על ה-1 בחודש שאחרי אותו מועד.
מירב בן ארי: סעיף 1 הוא בעצם ארבעה חודשים.
מירב בן ארי: אז אנחנו רק מתקנים את 3?
מירב בן ארי: כי בסוף, חוק שנכנס, התחולה שלו היא מידית אלא אם כן את כותבת תחולה אחרת.
<נעה בן שבת: בכל מקרה, גם על התחולה המידית אני אכתוב שתחילתו על גמלה שמשתלמת ב-1 לחודש שאחרי יום הפרסום, והשאלה היא מתי משלמים את הגימלה.
מירב בן ארי: אנחנו נעבור להצבעה על החוק.
מירב בן ארי: החוק עבר פה אחד.
מירב בן ארי: חוק חשוב.
אלי אלאלוף: היום ה-5 לדצמבר 2017, י"ז בכסלו התשע"ח, השעה 11:00 ואני מתנצל על האיחור, אתם רואים.
<עופר סופר: יום הנכים הבינלאומי.
אלי אלאלוף: אני רוצה, לפני הכול, להתנצל בפני האורחים שלנו שהגיעו היום בצורה מאוד מכובדת.
אלי אלאלוף: אני גם רוצה להודות לכל חברי הכנסת שנמצאים פה, שבאו במיוחד לדיון אתכם וכל הארגונים.
<קריאה: אנחנו מודים גם.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה אחת: אנחנו רוצים להתקדם.
אלי אלאלוף: עד עכשיו היו הרבה מאוד התייעצויות, דיונים, בקבוצות שונות, בפורומים שונים, בהשתתפות מנהיגים כאלה ואחרים.
אלי אלאלוף: אני מכבד את כל מה שנעשה עד עכשיו.
אלי אלאלוף: אני מכבד במיוחד את המאבק של הנכים, שלכם.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה נעשה בצורה הכי מכובדת, הכי אחראית, ואני מקווה שמזה שהתחלנו עכשיו לקיים את הדיון לקראת תיקון כל הקצבאות הקשורות לנכים, נוכל לעשות את זה בצורה מכובדת ושקטה ועניינית.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שהתבססנו על הצעות חוק שהיו פה.
אלי אלאלוף: הראשונה היא של חבר הכנסת אילן גילאון, שקיבלה אפילו הסכמה טרומית במליאה.
אלי אלאלוף: הצעת החוק שלו היא הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – השוואת קצבת הנכות לשכר המינימום) התשע"ו-2016; הצעה שנייה של חבר הכנסת יואב קיש: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עדכון הסכום הבסיסי לפי שכר המינימום לעניין קצבת שירותים מיוחדים) התשע"ו-2016; והצעה שלישית של חברת הכנסת קארין אלהרר, שגם כן, זה עדכון הביטוח הלאומי: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עדכון הסכום הבסיסי לפי שכר המינימום לעניין קצבת שירותים מיוחדים) התשע"ז-2017.
אלי אלאלוף: אני חייב גם לציין ששר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ואני באמת מכבד אותו ותודה שבאת.
אלי אלאלוף: אני יודע מה המאמצים.
אלי אלאלוף: רק אתמול עוד היו לנו שיחות, ואני לוקח את זה ממש ככבוד שאתה עושה, גם לוועדה שניהלת שש שנים, אבל גם לחשיבות של הנושא, ואני מודה גם לך במיוחד על זה.
אלי אלאלוף: אז השר הכין הצעה, הוא יסביר אותה ודאי.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות למר אבי ניסנקורן, יושב ראש ההסתדרות החדשה, על כל המאמצים שעשה לפני כן ועל הסיכומים שהגיע אליהם, גם אם בחלקם נתקן.
<עופר סופר: על גועל הנפש.
אלי אלאלוף: גם לי יש הצעת חוק שכרגע אני לא מניח אותה.
אלי אלאלוף: אני אניח אותה בשלב מסוים.
<עופר סופר: אבי ניסנקורן מכר את הנכים.
<עופר סופר: מכר את הנכים.
<עופר סופר: גועל נפש.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה מהנכים: כל הדיון הוא עבורכם, אבל תנו לנו לכבד אתכם כמו שאנחנו רוצים לכבד אתכם, אבל תעשו שזה יהיה הדדי.
אלי אלאלוף: מי שחושב שאנחנו באנו כדי להתקוטט פה – פספסנו.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון מסודר, כל אחד בתורו ידבר.
אלי אלאלוף: לפי לוח הזמנים קבענו לעצמנו שלוש שעות ורבע לדיון ואנחנו נקיים דיון עד השעה 14:00 בצורה מסודרת.
אלי אלאלוף: אם יהיה לנו מה להגיד אחר כך, אז נעשה עוד דיון.
אלי אלאלוף: חברים, אנחנו נעבוד על הצעת החוק הזאת בצורה הכי אינטנסיבית, מינימום פעם בשבוע, כדי לסיים אותו בהקדם האפשרי.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר כמה נקודות מרכזיות: אנחנו יודעים שלהצעת החוק הזו, להצעות החוק שיהיו, חייבים להיות במסגרת תקציבית מסוימת.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שזה יהיה גם בפעימות.
אלי אלאלוף: מדובר גם בפעימות.
<עופר סופר: שום פעימות.
<עופר סופר: אנחנו לא נסכים לפעימות.
<אריק הררי: למה הפעימות?
<אריק הררי: בוא נתחיל ככה, קודם כל: למה הפעימות האלה?
<עופר סופר: אנחנו לא נסכים על הפעימות.
<קריאה: לא מסכימים לפעימות.
יואב קיש: אבל זה לדיון אחר כך.
יואב קיש: חבר'ה, תנו לו לדבר.
<אריק הררי: למה פעימות?
<אריק הררי: למה בפעימות?
<אריק הררי: - - -
<עופר סופר: כבר מכרו אותנו בפעימות.
<עופר סופר: ניסו למכור אותנו בפעימות.
<אריק הררי: מה זה פעימות?
<שמחה בניטה: אנשים - - -
אלי אלאלוף: רגע, אתם תמשיכו ככה?
אלי אלאלוף: רגע, ככה אתם תמשיכו?
<קריאה: כן, אנחנו נמשיך ככה.
<קריאה: אם יש לנו השגות - - -
אלי אלאלוף: אז בבקשה, תתאפק.
מאיר כהן: אבל השגות - - -
<עופר סופר: מכרו אותנו.
<עופר סופר: ההסתדרות מכרה אותנו.
אילן גילאון: רגע, חבר'ה, אני רוצה לשאול אתכם: אתם רוצים לעשות את ההפגנה עכשיו, פה, כרגע?
אילן גילאון: אני שואל אתכם: אתם רוצים להתקדם היום או שאתם רוצים להמשיך בתהליך של מחאה?
אילן גילאון: אדוני, אתם רוצים להתקדם היום או שאתם לא רוצים?
<אריק הררי: אנחנו רוצים להתקדם.
אילן גילאון: בבקשה - - -
<קריאה: כי ככה זה לא עובר.
אילן גילאון: אנחנו צריכים לדאוג שבינואר יהיה כסף בחשבונות, לא מה יקרה בארגונים, מה יקרה אצל הנכים.
<קריאה: בכמה - - -?
<קריאה: כסף – 5,300 שקל.
<עופר סופר: מכרתם אותנו.
<עופר סופר: גם אתה היית במכירה הפומבית.
<עופר סופר: יושב ראש המכירה היית אתה, אילן גילאון - - -
קארין אלהרר: אבל לא - - -
מאיר כהן: תגיד לי, אתה חושב שמותר להגיד הכול?
מאיר כהן: אתה, אתה חושב שמותר להגיד הכול?
מאיר כהן: יש פה חברי כנסת שנותנים את נשמתם.
מאיר כהן: אתה, אתה.
מאיר כהן: מה, מותר לך להגיד הכול?
<עופר סופר: איתי אתה מדבר?
מאיר כהן: כן, איתך אני מדבר.
<עופר סופר: כן, מותר לי להגיד הכול.
מאיר כהן: לא, אסור לך.
<עופר סופר: האמת – מותר להגיד את האמת.
<עופר סופר: האמת – מותר - - -
מאיר כהן: לא, זאת האמת שלך.
מאיר כהן: תהיה רגוע ותכבד את המקום.
<עופר סופר: אז גם אתה תכבד ותסתום ת'פה.
<קריאה: תוציא אותו החוצה.
<קריאה: תוציא אותו החוצה מכאן.
אלי אלאלוף: אדוני, יש לי המלצה בשבילך: תצא לבד.
אלי אלאלוף: תצא לבד.
אלי אלאלוף: תצא.
<עופר סופר: אני לא אצא.
אלי אלאלוף: אז תוציאו אותו, בבקשה.
<עופר סופר: לא אצא.
<שמחה בניטה: הוא לא יצא.
אלי אלאלוף: אז אין ישיבה בגללך.
<עופר סופר: לא תהיה ישיבה.
<עופר סופר: זה מה שהם חיפשו, זה מה שהוא חיפש.
<עופר סופר: זה מה שהוא חיפש.
אלי אלאלוף: אתה בחוץ.
<עופר סופר: זה מה שאתה חיפשת.
אילן גילאון: אתה עזרת מאוד לנכים.
<עופר סופר: - - - חיפשת.
יואב קיש: עזרת למאבק.
אילן גילאון: עזרת למאבק ועזרת לנכים.
<קריאה: עזרת למאבק.
טלי פלוסקוב: - - - לנו שאנחנו לא עוזרים לכם.
<קריאה: כל הכבוד - - - תצא מפה.
<קריאה: שבו, שבו.
מאיר כהן: - - - זה מה שאתם רוצים?
מאיר כהן: זה מה שאתם רוצים?
<קריאה: זאת פעם שלישית פה, מה לעשות?
<קריאה: אבל יש לנו השגות - - -
טלי פלוסקוב: תעזרו לנו.
אלי אלאלוף: הפסקה לחצי שעה.
טלי פלוסקוב: תעזרו לנו לעזור לכם, רבותיי.
טלי פלוסקוב: זה לא יפה.
טלי פלוסקוב: זה לא ילך ככה.
אלי אלאלוף: טוב, חברים, אנחנו נחדש עוד שתי דקות.
אלי אלאלוף: אנחנו נחדש עוד שתי דקות וללא פשרה הפעם.
אלי אלאלוף: ללא פשרה.
אלי אלאלוף: מי שיתפרע ומי שישתמש בלשון לא נקייה, הוא יוצא.
אלי אלאלוף: הוא יוצא באופן מיוחד היום ללא סבלנות.
אלי אלאלוף: אתם בבניין קדוש.
אלי אלאלוף: הכנסת זה המקום האחרון שלנו שבו יש קדושה: לציבור ולדמוקרטיה.
אלי אלאלוף: אם לא תדעו לשמור על זה לא יישאר לנו, גם מדינה לא תישאר לנו.
<קריאה: מאיפה כל השחיתות פה?
אלי אלאלוף: ואני מזהיר, במיוחד את האדון הזה שאני לא מכיר את שמך ואני מזהיר אותך במיוחד.
אלי אלאלוף: החוק הזה ייעשה גם בלעדיך, כי הוא לטובת כל הנכים.
אלי אלאלוף: ואתה לא תהרוס ואל תתערב בדברים שלי.
אלי אלאלוף: אם אף אחד לא ידע לשלוט בך, אני אשלוט בך מבחינת התנהגותך האישית.
<קריאה: פששששש.
אלי אלאלוף: פה יש סדר.
אלי אלאלוף: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה בצורה מנומסת ובזמן שיינתן לך.
קארין אלהרר: והוא צריך להתנצל.
אלי אלאלוף: אתה לא תעז להגיד לחבר כנסת: סתום ת'פה יותר.
אלי אלאלוף: לא תעשה את זה בחיים שלך.
אלי אלאלוף: אל תעשה את זה.
אלי אלאלוף: כי אחרת, נגיד לך דברים הרבה יותר "נעימים", וזה לא מתאים לאף אחד מאיתנו.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן, תודה רבה שחזרת באופן מיוחד.
אלי אלאלוף: אז אנחנו ניתן את רשות הדיבור לדובר הראשון שלצערי הוא לא פה בגלל ההתנהגות שלך, אדוני.
אלי אלאלוף: השר לא פה, אבל אולי הוא יחזור.
אלי אלאלוף: הוא מרכזי בקידום החוק הזה.
אלי אלאלוף: אז אני אבקש ממי שפעל בצורה בלי רגילה.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה ללא הסתייגות, עם מסירות בלתי רגילה, במאמצים בלתי צפויים.
אלי אלאלוף: את מה לא הזיז.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לך באופן אישי, מר אבי ניסנקורן.
אלי אלאלוף: תפתח את הדיון, בבקשה.
אבי ניסנקורן: תודה רבה.
אבי ניסנקורן: אנחנו היום ביום שהוא יום היסטורי.
אבי ניסנקורן: אנחנו מתחילים במהלך חקיקה שמגדיל את התקציב לנכות הכללית ל-50% – משמונה ומשהו מיליארד שקלים לעוד 4.2 מיליארד שקלים.
אבי ניסנקורן: חשוב מאוד, ואני חושב שזה חשוב לכל מי שיושב פה, בחדר, שהליך החקיקה יהיה מהיר.
אבי ניסנקורן: הייתה התחייבות: גם שלי, גם של חבר הכנסת דוד ביטן שיושב שפה, גם של חבר הכנסת אילן גילאון, גם של יושב ראש הוועדה וגם של שר האוצר וגם של רבים-רבים נוספים - - - בנושא וארגוני הנכים שהיו חלק מהמשא ומתן; הייתה התחייבות שהפעימה הראשונה תשולם בגמלת ינואר.
אבי ניסנקורן: אנחנו נמצאים היום בתחילת דצמבר.
אבי ניסנקורן: זה אומר שאנחנו צריכים, בשביל לעמוד בהתחייבות, לעשות מלאכת חקיקה מהירה.
אבי ניסנקורן: אני חושב שזה דבר הכי חשוב, הכי חיוני, לעשות מלאכת חקיקה מהירה ובאמת להביא אותה לידי ביטוי.
אבי ניסנקורן: הדבר השני: אנחנו, במסגרת החקיקה, בעצם כבר "צבענו" את התקציב של 4.2 מיליארד שקלים.
אבי ניסנקורן: אנחנו לא צריכים להסתפק בפעימה ראשונה בחקיקה.
אבי ניסנקורן: אנחנו צריכים, במסגרת החקיקה, כבר לחוקק את המתווה כולו ולא מתווה חלקי.
אלי אלאלוף: תודה, אדוני השר שחזרת.
אבי ניסנקורן: והדבר השלישי: אנחנו, במסגרת הדיונים והמשא ומתן, סיכמנו על הצמדה לשכר הממוצע במשק.
אבי ניסנקורן: זה חיוני שיהיה במסגרת החקיקה.
אבי ניסנקורן: זה מייצר את האופק והתקווה העתידית של ציבור הנכים.
אבי ניסנקורן: עכשיו, שלושת הדברים האלה: חקיקה מהירה, בשביל לעמוד בהתחייבות - - - ינואר, מה שהתחייבנו; חקיקה כוללת שכוללת כבר את כל המתווה ולא רק פעימה אחת ועיגון ההצמדה לשכר הממוצע במשק – אלה שלושת הדברים הבסיסיים שצריכים להיות.
אבי ניסנקורן: עכשיו, יש פה, בחדר הזה, הרבה חברי כנסת ופעילים חברתיים וארגוני נכים.
אבי ניסנקורן: אני חושב שאין פה, בחדר, מישהו שאין לו מטרה זהה.
אבי ניסנקורן: כולם באותה מטרה לעזור לציבור הנכים, לעזור לקיום בכבוד.
אבי ניסנקורן: כולם חיים באילוצים, באילוצי התקציב.
אבי ניסנקורן: כולם מנסים לדחוק את זה קדימה.
אבי ניסנקורן: ואנחנו צריכים, בסופו של דבר, במסגרת הזאת לעשות עבודה מהירה ועבודה מאזנת ולסיים את זה במהירות הכי גדולה האפשרית.
אבי ניסנקורן: אני מודה לכולם ואני אישית גם אמשיך ללוות את זה כי אני חושב שאנחנו חייבים-חייבים-חייבים לפעול בשביל שזה ייגמר החודש.
אבי ניסנקורן: זאת הייתה התחייבות וצריך לעמוד בה.
אבי ניסנקורן: תודה.
אלי אלאלוף: תודה רבה, מר אבי ניסנקורן.
חיים כץ: אני בא לדיון בוועדה למרות שזה לא נכון, כי כן מונחות פה הצעות חוק.
חיים כץ: הכי פשוט היה מבחינתי להצטרף להצעת החוק של חברי הכנסת קארין אלהרר, אילן גילאון וחברי – גם הם חבריי – יואב קיש.
חיים כץ: זה היה הכי פשוט.
חיים כץ: גם הייתי שותף לא קטן שהצעת החוק תעבור בטרומית.
חיים כץ: אני חושב שבלעדיי זה לא היה קורה.
אילן גילאון: אז אתה מרשה לי ספויילר שלא יסבך אותך עם חבר הכנסת דוד ביטן?
אילן גילאון: הוא היה אחד מהאנשים שיצאו מהמליאה בחוק שלי, הא?
חיים כץ: אני לא יודע אם יצאתי או הצבעתי בעד, אבל לא יצאתי – ישבתי גם.
חיים כץ: לא, לא ברחתי.
חיים כץ: אני לא בורח.
אילן גילאון: אני רציתי שחבר הכנסת דוד ביטן יידע.
חיים כץ: הוא ידע.
חיים כץ: תקשיב, הוא ידע.
דוד ביטן: ידעתי והסכמתי לזה.
חיים כץ: והיינו שותפים.
חיים כץ: יחד עם זה, לצערי, הגורמים המקצועיים לא היו שותפים למתווה.
חיים כץ: אני לא מדבר עליי.
חיים כץ: הגורמים המקצועיים לא היו שותפים למתווה.
חיים כץ: ויצרו מתווה.
חיים כץ: והכי קל והכי פשוט לבוא לפה ולהגיד: תשמעו - - -
יוסי יונה: מקצועיים במשרד האוצר או במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים?
חיים כץ: במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
חיים כץ: אני מדבר על האמונים על משרדי.
טלי פלוסקוב: מהמשרד שלו.
חיים כץ: משרדי והמוסד לביטוח לאומי לא היו שותפים למתווה.
חיים כץ: ואני קיבלתי את המתווה ואמרתי: אני רוצה לראות מה אנחנו יודעים לעשות שהנכים יקבלו בינואר משהו, גם אם אני חושב שמגיע להם שכר מינימום.
חיים כץ: גם אם אני חושב ששכר מינימום זה לא עושה אנשים עשירים, אבל אנחנו צריכים להיות ריאליים וצריכים לעשות סדק בקיר וללכת.
חיים כץ: והיה פה את עיקרון ההצמדה שהיה פעם ובוטל, וזה עיקרון משמעותי שמשרד האוצר התנגד לו ובסוף הוא הסכים לו, וזה לא בא בקלות.
חיים כץ: אבל כשהסתכלתי על המתווה, היו חסרות לי שם לא מעט אוכלוסיות.
חיים כץ: ואני הנחתי תזכיר חוק שמכסה את כל האוכלוסיות.
חיים כץ: את כל האוכלוסיות.
<קריאה: כולל הקשישים?
<קריאה: כולל ילדים?
<קריאה: כולל קשישים.
חיים כץ: אני חושב שאני מדבר לאט וברור.
חיים כץ: נראה לי שאני מדבר לא וברור.
חיים כץ: שמתי את כל האוכלוסיות.
חיים כץ: חלקן מופיעות בתזכיר החוק, חלקן מופיעות בהחלטת ממשלה, כי הן לא יכולות להיכנס.
חיים כץ: העיוורים לא יכולים להיכנס לחוק; ומוגבלים קשים שאין להם ניידות ומגיע להם משהו, לא יכולים להיכנס לתזכיר החוק.
חיים כץ: כי אני הלכתי לגורמים המקצועיים ואמרתי: איך אני יודע לרבע את המשחק הזה ולתת לכל מי שאנחנו יכולים?
חיים כץ: והעלות לא זהה לעלות.
חיים כץ: אני מדבר על הפעימה הראשונה.
חיים כץ: אני לא נכנס עכשיו לפעימות השנייה, השלישית והרביעית.
חיים כץ: בפעימה הראשונה העלות היא כמעט 700 מיליון שקל מעל.
חיים כץ: והנחתי את תזכיר החוק, והלכתי ובדקתי, ואני חושב שגם הכנסת שהיא מחוקקת – זה בשבילך אדוני היושב ראש, חבר הכנסת אלי אלאלוף – ויש לך את היועצת המשפטית המעולה, נעה בן שבת, שתבדוק שב-2002 יש החלטת בג"ץ שאי אפשר להדיר את האזרחים הוותיקים שמקבלים קצבת נכות או קצבת זקנה.
חיים כץ: יש החלטת בג"ץ.
<קריאה: אגב, גם החוק תוקן.
חיים כץ: לא, החוק לא מכיל את כולם, כי זה 370 מיליון שקל.
חיים כץ: ופניתי לדוקטור אבי שמחון, שהיה שותף, ביום חמישי, וקבענו פגישה, והוא בא אליי והפניתי אותו.
חיים כץ: אמרתי לו: לך תבדוק.
חיים כץ: לך תבדוק, יש החלטת בג"ץ.
חיים כץ: לך ליועצים המשפטיים שלך, כי היועצים המשפטיים שלי אמרו את זה חד וחלק.
חיים כץ: וביום ראשון פניתי אליו עוד פעם ואמרתי לו: תשמע, בדקת?
חיים כץ: כי הולך להיות פה דיון.
חיים כץ: אז הוא אמר לי: תשמע.
חיים כץ: הוא לא דיבר עם חבר הכנסת דוד ביטן והוא לא דיבר עם מר אבי ניסנקורן, אבל אמר: תשמע, אם זה משנה ככה את.
חיים כץ: אמרתי לו: אני לא מבין.
חיים כץ: אני הנחתי תזכיר חוק שבנוי על המתווה ומכסה את כל האוכלוסיות.
חיים כץ: לא חרגתי, לא הוספתי שקל ימינה, לא הוספתי שקל שמאלה.
דוד ביטן: חוץ משני מיליארד שקל הכול בסדר.
חיים כץ: חוץ משני מיליארד שקל.
חיים כץ: תקשיב, שני מיליארד שקל.
חיים כץ: בסדר, שני מיליארד שקל.
חיים כץ: זו הצעת החוק.
חיים כץ: עכשיו פה ידונו, ידונו בוועדה.
חיים כץ: יש פה שני נושאים שאתה יכול לדון: אחד, על החוק של חברי הכנסת אילן גילאון, קארין אלהרר ויואב קיש.
חיים כץ: אם לא, כל דיון אחר זה נושא חדש.
דוד ביטן: נו, בטח.
דוד ביטן: אז יש לנו ועדת הכנסת.
דוד ביטן: יהיה נושא חדש, אין בעיה.
יואב קיש: איפה - - -?
דוד ביטן: לא, כשיהיה נושא חדש.
חיים כץ: כי כל דבר אחר שיש לך, זה נושא חדש.
חיים כץ: אז אם דנים על המתווה, זה נושא חדש.
<נעה בן שבת: לא, אבל בקריאה טרומית אנחנו יכולים עדיין.
<נעה בן שבת: לקראת הקריאה, ההכנה לקריאה הראשונה, אפשר - - -
חיים כץ: את קבעת כבר טרומית.
חיים כץ: עכשיו להכנה לראשונה.
דוד ביטן: היא אמרה לראשונה.
<נעה בן שבת: זו הכנה לראשונה.
חיים כץ: אתה כבר בהכנה לראשונה.
אילן גילאון: תביאו נושא חדש, נושא ישן – אנחנו, כולנו, רוצים כסף.
<קריאה: זה נושא חדש - - -
טלי פלוסקוב: מה זה חשוב באיזו דרך?
אילן גילאון: אנחנו בינואר רוצים כסף בבנק.
אילן גילאון: תביאו חדש, ישן.
אילן גילאון: כל מתווה אני מקבל - - -
חיים כץ: אי לכך, אני פונה אליך כאל יושב ראש הוועדה.
חיים כץ: מאוד רוצה לקוות, גם אם אתה נצמד למתווה, שהיועצת המשפטית שלך תבדוק אם הליכה לבג"ץ, אם מבוג"ץ העניין הזה של כל האזרחים הוותיקים, שזה מביא 370 מיליון שקל.
חיים כץ: ואם אתה נופל בבג"ץ אחרי שבוע - - -
חיים כץ: אבל אם יש לך החלטה, זה מה יש.
חיים כץ: תראה, חבר הכנסת דוד ביטן, כשאני הייתי ילד צעיר - - -
דוד ביטן: אתה יודע, הטוב ביותר זה הדבר שלא יהיה כלום.
חיים כץ: הטוב ביותר זה שכר מינימום.
חיים כץ: אנחנו באים להתפשר, - -
חיים כץ: - - אבל אנחנו רוצים לחוקק - - - (מחיאות כפיים)
חיים כץ: לא מחפשים את זה.
חיים כץ: אנחנו לא במחלוקות.
<קריאה: לא מחפשים, אבל אתה נותן לנו קצת - - -
<קריאה: אבל חבר הכנסת - - -
חיים כץ: גם חבר הכנסת דוד ביטן רוצה את הטוב ביותר.
<קריאה: הוא לא רוצה את הטוב.
חיים כץ: הוא רוצה.
<קריאה: כולנו רוצים.
חיים כץ: אני בטוח שהוא רוצה.
חיים כץ: כי אני מכיר אותו והוא רוצה.
<קריאה: הוא רוצה.
<קריאה: הוא לא רוצה.
<שמחה בניטה: הוא לא רוצה.
<שמחה בניטה: הוא רוצה - - -
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מזכיר שאסורות מחיאות כפיים.
חיים כץ: נו, מה.
חיים כץ: אנחנו לא מחפשים את זה בכלל.
<דנה ירקצי: השר חיים כץ, בכירים במשרד האוצר אמרו - - -
חיים כץ: מה זה, עכשיו זו מסיבת עיתונאים?
חיים כץ: מסיבת עיתונאים מחר – דו"ח העוני.
חיים כץ: מה, עכשיו?
חיים כץ: בכל אופן, אני מאוד רוצה לקוות שהוועדה תשב עם הגורמים המקצועיים, תראה את ההשלכות: גם הכלכליות, גם המשפטיות, ותוציא מפה.
חיים כץ: אנחנו לא נוציא את מה שאנחנו רוצים להוציא, כי אנחנו רוצים שכר מינימום.
חיים כץ: אנחנו לא נוציא כי כולם רוצים, אבל במסגרת היכולות שלנו נוציא.
חיים כץ: נלחץ פה קצת, נלחץ שם קצת, הוא יביא קצת, זה יביא קצת ונביא הצעת חוק.
חיים כץ: פחות טובה מההצעה של חברי הכנסת קארין אלהרר, אילן גילאון ויואב קיש.
חיים כץ: פחות טובה, כי אנחנו לא נהיה בשכר המינימום.
חיים כץ: כשהמטרה להביא בינואר ולכסות את כל האוכלוסיות.
חיים כץ: תודה רבה לך ואתה סולח לי שאני צריך ללכת - - -
<קריאה: תודה רבה, כבוד השר - - -
אלי אלאלוף: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת דוד ביטן, יושב ראש הקואליציה.
דוד ביטן: קודם כל, אני רוצה לומר שאין לי שום ויכוח עם השר לגבי מה צריך להיות בסוף התהליך בעוד כמה שנים, אבל נכון לעכשיו המסגרת התקציבית והשינוי הוא דרמטי ואנחנו צריכים להיצמד למסגרת הזאת כרגע.
דוד ביטן: לצערי הרב ולמרות שהממשלה: גם שר האוצר, גם ראש הממשלה הודיעו שהם תומכים במתווה של חברי הכנסת ושל יושב ראש ההסתדרות, שהיה לאחר מכן במסגרת הסכם עם נציגי הנכים - - -
<קריאה: איזה נציגי נכים?
<קריאה: איזה נציגים?
<קריאה: עם מי היו שם?
<קריאה: עם נציג אחד?
חיים כץ: מה דיברנו?
<קריאה: איזה - - -?
<קריאה: לא, אל תגיד לי נציגים.
<קריאה: לא היה שום נציג - - - אחד.
<קריאה: הנציגים של ההסתדרות - - -.
<קריאה: הנציגים של ההסתדרות - - -
<עופר סופר: הם לא נציגים.
דוד ביטן: לקח שלושה חודשים כמעט, ארבעה חודשים, ולצערי הרב הצעת החוק שהייתה צריכה להיות הצעת חוק ממשלתית לא הגיעה.
דוד ביטן: אנחנו צריכים לעמוד בהבטחות שנתנו.
דוד ביטן: כיום, על הצעת החוק שהוגשה על ידי השר יש ויכוחים תקציביים גדולים, ואם היא תסתיים בכלל היא תסתיים אולי בעוד שנתיים.
דוד ביטן: ואני אמרתי, ביקשתי מיושב ראש הוועדה וגם ביקשתי מחבר הכנסת אילן גילאון, שהחוק שלו מונח בוועדה, כמובן לא בנוסח שאנחנו היינו רוצים - - -
אילן גילאון: החוק שלי בן שנה - - -
דוד ביטן: בסדר, בסדר.
דוד ביטן: הוא מונח בוועדה.
דוד ביטן: ביקשתי מיושב ראש הוועדה שידון בהצעת החוק הזו, נעשה תיקונים בהתאם למתווה.
דוד ביטן: ואני אומר את זה במפורש: בואו נגיד ככה, עד השבוע השלישי של דצמבר החוק הזה יעבור בקריאות שנייה ושלישית על מנת שבחודש ינואר אנשים יקבלו את הפעימה הראשונה, ואני לא יכול להמתין יותר - - -
יואב קיש: - - - הממשלה.
דוד ביטן: לא משנה, אתם תראו.
דוד ביטן: אני לא יכול להמתין יותר לממשלה בעניין הזה והבטחות צריכים לקיים.
<קריאה: זה 11 - - -
דוד ביטן: ועכשיו צריך להבין דבר אחד: ברור וצריך להבין שכסף לא יכול לפתור את בעיית הנכים.
דוד ביטן: בעיית הנכים היא בעיה אמיתית שנובעת מהנכות שלהם ומהצרכים החברתיים והרפואיים שלהם, ואנחנו יכולים להתקדם מבחינה חברתית כמה שיותר למעלה ולהתקדם למה שצריך.
דוד ביטן: הנושא הזה של הקשישים – כל קשיש מעל גיל 80 הוא נכה.
דוד ביטן: כל קשיש.
<שמחה בניטה: גם אנחנו בני 60.
<קריאה: אנחנו בני 62.
<אריק הררי: וכמה בני 80 יש?
<שמחה בניטה: אנחנו בני 62 - - - ומילדות היינו נכים.
<קריאה: מה, אנחנו כבר לא - - -
<קריאה: - - - עם קום המדינה נכים.
דוד ביטן: כל קשיש מעל גיל 80 נכה.
<שמחה בניטה: אבל אנחנו לא בני 80.
<אריק הררי: 80 כבר - - -
<קריאה: אבל אנחנו לא בגיל הזה.
<שמחה בניטה: אנחנו לא נגיע ל-80.
דוד ביטן: ללא קשר לבעיית הנכים צריך לפתור את בעיית הקשישים, ועל זה בכלל אין ויכוח וצריך גם את זה - - -
<שמחה בניטה: אבל זה לא על חשבוננו - - -
<קריאה: אבל למה לערבב?
<שמחה בניטה: אנחנו - - - את הנכים, לא - - -
דוד ביטן: רגע, תביני.
דוד ביטן: אני עכשיו רק אומר כמה מילות פתיחה, נכון?
דוד ביטן: לא מתווכחים כרגע.
<קריאה: אתה אומר דברים לא נכונים.
<שמחה בניטה: אתה אומר דברים לא - - -
דוד ביטן: אז אני אומר, אני אומר.
אלי אלאלוף: זו זכותו להגיד מה שהוא רוצה - - - בהמשך.
<שמחה בניטה: אבל הוא מציג - - - ומעוות לכנסת.
דוד ביטן: את בעיית הקשישים צריך לפתור, אבל מבחינה תקציבית לא ניתן לפתור את שתיהן ביחד, וזה דבר שאנחנו צריכים להבין את זה.
<שמחה בניטה: אבל - - -
<קריאה: הוא לא מבין את זה - - -
<אריק הררי: מה זה קשור?
<שמחה בניטה: אבל אנחנו נכים, לא קשישים.
<אריק הררי: מה זה קשור לנכים?
דוד ביטן: לכן, אני אומר: המתווה הזה יקדם את נושא הנכים בצורה משמעותית בכל מיני נסיבות.
דוד ביטן: העלות התקציבית שלו היא גבוהה מאוד והחוק יכיל את כל הפעימות, את כל הפעימות: גם את 2019, גם את 2020 וגם את ינואר 2021 - - -
<עופר סופר: - - - פעימות.
<אריק הררי: אבל למה כל כך הרבה פעימות?
<אריק הררי: כל כך הרבה שנים – לֶמָה?
<אריק הררי: ב-300 שקל פעימה?
<אריק הררי: אתה אומר:
<אריק הררי: הכסף - - -
אלי אלאלוף: אדוני, אתה מפריע פעם שנייה, אני מזהיר אותך.
<אריק הררי: אני לא מפריע - - -
אלי אלאלוף: כן, אתה מפריע.
דוד ביטן: - - - יכיל את התקציב הסופי שיהיה מ-2021 ומעלה.
דוד ביטן: גם את שכר המינימום עשינו בפעימות.
דוד ביטן: זו הדרך שמשרד האוצר, מכיוון שמדובר בבסיס התקציב, הוא צריך להתארגן לאורך שנים, ולכן עושים את - - - את הדברים האלה.
דוד ביטן: זה כמו שכר המינימום.
דוד ביטן: גם את שכר המינימום היו צריכים מיד לעשות.
דוד ביטן: נעשה את זה בכמה שנים.
<קריאה: אז למה - - -?
דוד ביטן: אז כבוד היושב ראש, אני מבקש ממך.
דוד ביטן: אני יודע שהסכמת לבקשה שלי לעשות את הדברים באופן מהיר.
דוד ביטן: בשבוע הבא אנחנו נביא לקריאה ראשונה, בעוד שבועיים קריאות שנייה ושלישית ונסיים את העניין הזה.
<קריאה: ואז נקבל - - -
<קריאה: אנחנו מתנגדים.
<קריאה: אנחנו מתנגדים למתווה הזה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה, יוזם החוק.
<קריאה: - - - לא הבנו כלום.
<קריאה: כלום לא הבנו.
<עופר סופר: מתנגדים בכל תוקף.
<קריאה: מתנגדים למתווה.
<עופר סופר: בכל תוקף מתנגדים.
<קריאה: אין פעימות.
<קריאה: שתי פעימות גג.
אילן גילאון: תודה רבה, אחים שלי.
אילן גילאון: חבר'ה, אני מבקש: אני מנסה להסביר ואני מבקש מכולם הקשבה.
אילן גילאון: זה לא רגע פשוט לכולנו, אבל אנחנו צריכים להתקדם ביחד.
אילן גילאון: והחוק היום ביום הנכה הבינלאומי הוא בן שנה בדיוק.
אילן גילאון: כשהוא הונח זה היה אחרי הפעם הרביעית שניסיתי להניח אותו ולא צלחנו.
אילן גילאון: והנה, בעזרת גם חלק מהחברים כאן הצלחנו להעביר אותו לקריאה טרומית, שזה בעצם שום דבר כי אין לו כל משמעות, אבל זה פתח איזשהו תהליך של הבנה שאפשר לחלק את העושר בצורה אחרת.
אילן גילאון: עכשיו, לו הייתי אדם בלתי אחראי – אני נציג אופוזיציה של הסיעה הכי קטנה בבית – אני היום הייתי צריך להגיד: שום פשרה לא מתקבלת.
אילן גילאון: החוק מפורש.
אילן גילאון: הוא כותב:
אילן גילאון: קצבת הנכות תהיה כשכר המינימום והחוק יוצמד אליה.
אילן גילאון: נקודה, סוף פסוק, אין לו שום הסברים.
<אריק הררי: בבקשה.
אילן גילאון: בלי "נכון".
אילן גילאון: חבר'ה, אני מנסה להסביר כי אני מבקש את סיועכם כדי שנתקדם ואני רוצה שנבין.
אילן גילאון: אני מסביר מה קרה לי בתהליך הנפשי שלי.
אילן גילאון: תאמין לי שאני מייצג נכים, אין לי בעיה.
אילן גילאון: אני יכול להוכיח את זה.
<קריאה: אנחנו מאמינים.
אילן גילאון: אני יכול להגיד את כל האמת על רגל אחת, אין לי בעיה, ואני רוצה שתאזינו לי בקשב רב כולכם.
אילן גילאון: כל חיי נלחמתי על דבר אחד: לצמצם את המאבקים.
אילן גילאון: אני לא רוצה מאבקים על כל דבר, בטח לא על המובן מאליו במה שצודק.
אילן גילאון: ואני רוצה להגיע למצב, במדינת ישראל, שלא יהיה בן אדם אחד שיפחד שיהיה לו יותר מדי קר בחורף ויותר מדי חם בקיץ ולא יהיה לו אוכל במקרר וכסף לתרופה לא יהיה לו.
אילן גילאון: המדינה יכולה לאפשר את זה לעצמה.
אילן גילאון: פניתי לכל העולם ואשתו וביקשתי את החוק הזה, שעבר בקריאה טרומית, לקחת ממני.
אילן גילאון: אני מוותר עליו, על הקרדיט, תודה רבה, אני מוחק את שמי.
אילן גילאון: ולא היינו צריכים פרופסורים.
אילן גילאון: יכולנו להגיע לאותה תוצאה כבר עכשיו בלי פרופסורים.
אילן גילאון: מדוע אני הולך לפשרה?
אילן גילאון: אנשים קוראים לזה מתווה.
אילן גילאון: בדיוק החוק הוא ככתבו וכלשונו על הפלטפורמה הזאת.
אילן גילאון: אני רוצה להציע את הפשרה שאני פה נשבע לכם שאני לא אשקוט יום אחד עד שלא תיווצר סיטואציה שאוכל לקיים את החוק הזה ככתבו וכלשונו.
אילן גילאון: כי אני כתבתי אותו.
אילן גילאון: אז בבקשה, לא לשכנע אותי.
אילן גילאון: יחד עם זאת, אני מבין באיזו מציאות פוליטית אני נמצא.
אילן גילאון: ואז באתי לראש הממשלה וביקשתי שהוא ייקח את החוק לעצמו ובאתי לשר האוצר וביקשתי שהוא ייקח את החוק לעצמו והם לקחו פרופסורים, ואנחנו לא היינו צריכים האמת פרופסורים.
אילן גילאון: יכולנו, כמו שעם חבר הכנסת דוד ביטן, בשלב יותר מאוחר עשינו, ותודה לו.
אילן גילאון: ישבנו עם מחשב והתפשרנו.
אילן גילאון: ואני אמרתי 5,300 שקל ואז אמרנו 4,000 שקל, פעימה אחת, ארבע פעימות.
<קריאה: למה ארבע פעימות?
אילן גילאון: סליחה, אני לא נכנס לפרטים בכלל.
אילן גילאון: אני אומר לכם עכשיו ככה: אותי מעניין דבר אחד.
אילן גילאון: אגב, יש אצל השר חיים כץ מרכיבים פנטסטיים בחוק, רק שהחוק מתחילתו עסק בקצבה.
אילן גילאון: הוא לא רצה להתבלבל, אבל כבר בלבלו.
אילן גילאון: ואני היום צריך להיות ער לכמה דברים: אחד, חלק מזה שהכוחות של המאבק אצל רוב האנשים כלו, ואני לא מאמין במאבק.
אילן גילאון: אני קודם כל שואל את עצמי: מדוע אנשים צריכים לחרף נפשם בפני מכוניות?
אילן גילאון: למה הם צריכים לעשות את זה בכלל?
<קריאה: כי הם חלו.
<קריאה: שבע - - -
<קריאה: - - - בושה - - -
אילן גילאון: שניים, יכול להיות והרבה מאוד אנשים מניחים שהבחירות יתקרבו.
אילן גילאון: אני לא איש מהמר.
אילן גילאון: אני לא יכול לקחת צ'אנס בגלל האגו שלי: הנה, זו הצעת החוק ואני לא מתפשר עליה.
אילן גילאון: ואני אומר לעצמי: אני רוצה ציפור אחת ביד.