GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: אתם רוצים שאני קודם אתן - - -
<שלמה יצחקי: סליחה, חבר הכנסת כהן, אתה נתפסת למילה אחת שלי ואתה בונה עליה כל מיני תלי תלים, עם כל הכבוד.
<שלמה יצחקי: אני לא מגן על אף אחד, אני בא להציג את העמדה של המשרד שלי.
מאיר כהן: אל"ף, מותר לי לבנות מה שאני רוצה, אתה תפרק את זה.
מאיר כהן: מותר לי.
טלי פלוסקוב: לא להתעצבן על חברי כנסת, כך זה מתנהל כאן.
מאיר כהן: אני אומר, דווקא היות ומדובר בסכום שהוא פעוט, באמת שהוא לא סכום בעייתי, גם אם אתה עושה את ההשלכה הרוחבית שלו.
מאיר כהן: אני משוכנע שהשר יודע שזו באמת מן פינה כזאת של חבר'ה שצריך לעזור להם כי שכרם הוא שכר מינימום.
מאיר כהן: עוד משפט ואתה תפרק את כל המגדל שלי.
מאיר כהן: אני יודע גם, לברכה, מה השר עשה כשאני העברתי את המשרד ואמרתי שרוב העובדים מקבלים שכר מינימום והשלמת הכנסה ממשרד הרווחה, ואני יודע איך הוא תיקן את זה תיקון מכובד ואני אומר את זה כאן על השולחן.
מאיר כהן: אני מצפה, גם ממך כנציגו, שתיקחו את הסיפור הזה.
מאיר כהן: לחפש היום חלף זה לעוד שנה שנתיים שלוש, ואתה יודע את זה.
מאיר כהן: לבוא ולהגיד האם, ותמסור את זה לשר, אני גם אבקש ממנו, האם באמת השקל וחצי שהוא צריך לחתום על צו ההרחבה, זה הדבר שיערער את ההסכמים הקיבוציים במשק?
מאיר כהן: זה כלום.
מאיר כהן: אילו אני הייתי השר, תעביר לו את זה, אני אדבר איתו, זה יהיה לכבודו של השר שהוא יבוא, וכמו שהוא יודע, לבוא ולהגיד, "חבריא, פה אני מחליט, אני חותם על צו ההרחבה".
מאיר כהן: ואם אתה רוצה לפרק את זה – תפרק.
<שלמה יצחקי: לא, אני לא מפרק.
<שלמה יצחקי: חבר הכנסת כהן, אין לנו התנגדות - - -
טלי פלוסקוב: תראו, הפעימה השנייה הייתה צריכה לעבור מ-1 בדצמבר?
<שלמה יצחקי: אדרבה, רצינו בזמנו להרחיב את שתי הפעימות, אין לנו התנגדות, אבל אנחנו גם מקדשים דבר שנקרא הסכמה קיבוצית, יחסי עבודה קיבוציים.
<שלמה יצחקי: אתה יודע שביחסי עבודה זה כלים שלובים.
<שלמה יצחקי: דיברו פה על הנושא של ההסתדרות.
<שלמה יצחקי: ההסתדרות במשך עשר שנים, אני לא מגן על ההסתדרות, אבל עובדתית, במשך עשר שנים, שכר המינימום הכללי במשק עולה מעבר לשיעורו החוקי בהוראות שעה כל הזמן, עשר שנים, והיום הוא הגיע לשיעור של כמעט 52% מהשכר הממוצע במשק.
<שלמה יצחקי: האמת היא שזה בעקבות הסכמים של ההסתדרות והמעסיקים.
<שלמה יצחקי: צריך להגיד את הדברים האלה.
<שלמה יצחקי: הנושא של הסכמים בענפי הניקיון ובענף השמירה, מעֵבֶר לזה, זה ההסתדרות ומעסיקים, הם עושים את הדברים האלה.
<שלמה יצחקי: יש אינטרסים, ופיני יושב בנשיאות הארגונים העסקיים, יש אינטרסים של הארגונים יחד עם ההסתדרות, אלה יחסי עבודה, אנחנו גם מקדשים יחסי עבודה, עם כל הכבוד, ולא רק את העניין של השקל וחצי.
<שלמה יצחקי: נכון שזה חשוב מאוד ואנחנו רוצים לעשות את זה, אנחנו אולי גם נעשה את זה, אני לא אומר, כרגע אין פה החלטה של השר כן או לא - - -
מאיר כהן: כשאתה אומר - - -
<קריאה: מתי אתם מגיעים - - - של החלטה?
<שלמה יצחקי: למשל, יש הצעה, יש הצעה ואני מעלה אותה פה על השולחן.
<שלמה יצחקי: כרגע היא לא בשלה, יש התנגדות לגביה, במקום להעלות את שכר המינימום, לקצר את חודש העבודה של מאבטח, במקום 186 ל-176 שעות, להוריד בעשר שעות.
<פנחס שיף: אוי ואבוי - - -
טלי פלוסקוב: איך זה פותר את הבעיה?
<שלמה יצחקי: פיני, זה רעיון, הוא עלה, זאת אומרת שיש פה דברים.
<שלמה יצחקי: וכשאני מדבר על חלף זה לא שנתיים, זה ענין של שבועות.
<שלמה יצחקי: כרגע אין החלטה - - -
<פנחס שיף: שלמה, לא צריך לחפש פתרונות אם יש הסכם פשוט.
טלי פלוסקוב: לי יש הצעה אחת רק למשרד העבודה.
<שלמה יצחקי: אני רק אומר ששר העבודה ודאי וודאי לא מתנגד להעלאת שכר המינימום של מאבטחים.
טלי פלוסקוב: אני מכירה את שר העבודה ולכן אני לא חושבת לרגע שהוא מתנגד להוסיף שקל וחצי, אבל, ופה אני שמה הצעה על השולחן.
טלי פלוסקוב: אני מאוד מברכת על הצעות חדשות ורעיונות שאתם מעלים, בעיניי להקטין מספר שעות זה לא, אתם צריכים לגייס עוד עובדים כדי למלא את שעות העבודה בעצם, מה עשיתם בזה?
מיכל בירן: כן, אפשר לחשוב שמישהו כרגע מעסיק מאבטחים ספייר.
טלי פלוסקוב: נכון, כאילו שהם ממש ממתינים בתור להיכנס לעבודה.
טלי פלוסקוב: אבל אני חושבת שכדי לכבד את האנשים האלה, עד שאתם תקבלו החלטה, קודם כל, עכשיו, ב-1 בדצמבר, תעלו שקל וחצי.
טלי פלוסקוב: תמשיכו לחשוב.
טלי פלוסקוב: רוצים אחר כך לשנות?
טלי פלוסקוב: תסגרו בהסכם שלכם, זה עד לפתרון נוסף שאתם שם חושבים עליו, אבל לא לעשות את זה זה לא ראוי, זה לא מכובד כלפי האנשים האלה וכלפי אלה שישבו בשולחן וחתמו על ההסכם, בעיניי.
טלי פלוסקוב: בבקשה, גבירתי, מי מכן קודם?
טלי פלוסקוב: או ההסתדרות או - - -
<קריאה: אני חושב שההסתדרות.
מאיר כהן: תסבירי לנו למה אין - - -
טלי פלוסקוב: אני גם חושבת שקודם אני רוצה לשמוע את ארגון המעסיקים.
טלי פלוסקוב: מאוד חשוב לנו, למה פתאום החלטתם?
<מיכל וקסמן חילי: עורכת הדין מיכל וקסמן חילי, ראש אגף עבודה בהתאחדות התעשיינים.
<מיכל וקסמן חילי: העלאה של שכר המינימום למאבטחים פירושה העלאה של 5.3% לכלל משתכרי שכר המינימום במשק ולעובדים נוספים אחרים שמשתכרים משכורות נמוכות יותר מעל שכר המינימום.
<מיכל וקסמן חילי: בשל תרחיש של זליגה, שהוא בהחלט תרחיש הגיוני וסביר, על בסיס הערכה כלכלית ולא על בסיס איזושהי הערכה שהיא לא מבוססת - - -
טלי פלוסקוב: רגע, גברת, אני עוצרת אותך.
מיכל בירן: מיכל, במה זה שונה מהמצב שבו חתמתם על ההסכם?
מיכל בירן: ידעתם, את כל מה שאמרת ידעתם.
מאיר כהן: לא יאומן, לא יאומן.
<קריאה: חתומים על הסכם.
טלי פלוסקוב: יש לי תחושה שאני נמצאת בבית משפט ולא בבית המחוקקים.
<מיכל וקסמן חילי: רגע, חברת הכנסת בירן אמרה שאנחנו חתמנו על ההסכם, לא חתמנו על ההסכם.
מיכל בירן: במקור הגעתם להסכמות על העלאת שכר - - -
<מיכל וקסמן חילי: אז על זה אני אדבר, זה לא קשור.
<מיכל וקסמן חילי: רגע, אני אומַר.
<מיכל וקסמן חילי: קודם כל אני רוצה לדבר על הערכה כלכלית סביב העלאה של שכר המינימום - - -
מיכל בירן: מה השתנה מיום שחתמתם, אותו ספטמבר 2016, להיום?
מיכל בירן: מה השתנה?
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, אני מבקשת להשלים את הדברים שלי בצורה מסודרת - - -
טלי פלוסקוב: לא, אבל תיקחי בחשבון את השאלה שלי, בסדר?
<מיכל וקסמן חילי: אני כנראה פה אחת וכולם חושבים אחרת, אז בואי תתני לי להשלים את הדברים לפחות בצורה סדורה, בטח בזמן אני לא אוכל להשלים את כל מה שנאמר פה.
<מיכל וקסמן חילי: העלאת שכר המינימום היא בסופו של יום העלאה של מעל 5% בקרב כל משתכרי שכר המינימום ומשתכרי משכורות אחרות נמוכות יותר, עד 7,500 שקלים.
<מיכל וקסמן חילי: המשמעות של המהלך הזה, בזמן שאף אחד פה לא הביא איזושהי הערכה כלכלית, הוא לוקח בחשבון שתהיה פה העלאה רק בקרב שכר המאבטחים - - -
מאיר כהן: את הבאת הערכה כזו?
<מיכל וקסמן חילי: בוודאי שכן.
מאיר כהן: מה ההערכה שלך אומרת?
<מיכל וקסמן חילי: אני אומרת אותה, אני מדברת אותה, אם אדוני רק ייתן לי לדבר.
<מיכל וקסמן חילי: העלות המשקית הכוללת כתוצאה מהמהלך הזה היא לא פחות מאשר 8 מיליארד שקלים למשק.
טלי פלוסקוב: מיהם הכלכלנים הגדולים - - -
<מיכל וקסמן חילי: אגף הכלכלה - - -
מיכל בירן: זה נשמע כמו הפצצה האיראנית - - -
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, בזמן שאף אחד לא הביא פה הערכה כלכלית אחרת, אני לפחות מבססת את זה על הערכה של אגף כלכלה, אגף רציני, מכובד, שקיים עשרות שנים בהתאחדות התעשיינים, מכיר, לא פעם עשה תרחישים מהסוג הזה והערכות מהסוג הזה, במסגרת כל העלאות שכר המינימום שהיו בשנים האחרונות, כפי ששלמה יצחקי הציג את זה.
<מיכל וקסמן חילי: מי שהיה אחראי על העלאת שכר המינימום בשנים האחרונות זה נשיאות הארגונים העסקיים והתאחדות התעשיינים.
<מיכל וקסמן חילי: אני רוצה להזכיר לכל הנוכחים כאן ששכר המינימום עלה, ב-1 בדצמבר, לפני 11 ימים, ל-5,300 שקלים על בסיס הסכם אחראי עם חשיבה לטווח ארוך, שנחתם בין נשיאות הארגונים לבין ההסתדרות הכללית, שהפעימה האחרונה שלו הייתה 5,300 שקלים.
<מיכל וקסמן חילי: נחתם ועוד לא יבשה הדיו תחת ההעלאה של שכר המינימום ל-5,300 שקלים ומבקשים להעלות, בדלת האחורית, בלי שום הערכה כלכלית, בלי שום מחשבה על התרחישים העתידיים של ההערכה הזו, להעלות את שכר המינימום בדרך שהיא לא דרך ולא דרך השותפים הסוציאליים הלגיטימיים.
<מיכל וקסמן חילי: עם כל הכבוד לארגון השמירה, ויש לי כבוד גדול לארגון הזה, ארגון ותיק ומנוסה שנמצא בנשיאות הארגונים העסקיים, בסופו של יום זה לא הארגון שמשלם את הכסף הזה.
<מיכל וקסמן חילי: זה ארגון שחותם על ההסכם הזה, אבל מי שמשלם את זה הוא המעסיק בפועל והמעסיק בפועל חתם עם ההסתדרות על הסכם העלאה של שכר המינימום, מתוך מחשבה והבנה שמחד צריך להעלות את שכר המינימום, אבל מנגד אסור לנו לשפוך את התינוק עם המים.
<מיכל וקסמן חילי: בדרך הישרה, בדרך הנכונה, בדרך ההוגנת, בדרך האחראית, אחרי שעושים חשיבה כלכלית סביב העניין הזה - - -
טלי פלוסקוב: את אומרת לי עכשיו שבספטמבר 2016 אתם לא הייתם אחראים ופתאום עכשיו הפכתם להיות לאחראים.
טלי פלוסקוב: מה השתנה מאז?
<מיכל וקסמן חילי: אני אומרת ש-5,300 שקלים זה מה שהמשק כרגע יכול לעמוד בו - - -
טלי פלוסקוב: ולכן האנשים האלה, 90,000 איש, צריכים לשלם מחיר?
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, זה לא משנה.
<מיכל וקסמן חילי: 5,300 שקלים האלה, זה מה שהמשק אולי יכול לעמוד בו, אבל להעלות עוד 280 שקלים ובכך להעלות בעוד, ואני חוזרת על זה, 8 מיליארד שקלים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: את יכולה להסביר לנו את ה-8 מיליארד?
<מיכל וקסמן חילי: בוודאי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תסבירי לנו, את אומרת 280 שקל, נכון?
<מיכל וקסמן חילי: נכון, וזה ישפיע על כלל משתכרי שכר המינימום, למרות מה שנאמר פה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: כפול כמה?
<מיכל וקסמן חילי: זה ישפיע על כלל משתכרי שכר המינימום, משום שלמרות מה שנאמר פה אין סיבה - - -
<מיכל וקסמן חילי: משום שלמרות מה שנאמר פה אין סיבה להעלות דווקא למאבטחים את שכר המינימום, יש מספיק עובדים שעובדים בעבודות קשות במפעלים - - -
מאיר כהן: סליחה, אל תעשי עכשיו מניפולציה.
מיכל בירן: תסבירי - - -
מאיר כהן: אל תעשי מניפולציה, סליחה.
< מיכל וקסמן חילי: אני רוצה להשלים את המשפט - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: תעשי את החישוב, כי אני - - -
מאיר כהן: תתייחסי להסכם - - -
מיכל בירן: כל אחד יכול לבוא ולהגיד, אם העלו למאבטחים אני רוצה גם.
מיכל בירן: זה ה - - -
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, על בסיס ההנחה - - -
טלי פלוסקוב: אז למה עד עכשיו זה לא קרה?
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, על בסיס ההנחה, שאני מתארת אותה עכשיו, מכיוון שאין סיבה מיוחדת להעלות דווקא למאבטחים והקושי הזה בהשגת עובדים קיים בכל הענפים, בוודאי בתעשייה, שאותה אני מכירה מקרוב, כי אני מהתאחדות התעשיינים, הקושי הזה בהשגת עובדים הוא קושי גדול מאוד.
<מיכל וקסמן חילי: יש מחסור בכוח אדם מקצועי בתעשייה.
<מיכל וקסמן חילי: אחת הבעיות הגדולות - - -
<פנחס שיף: לא העליתם את השכר בתעשייה?
<פנחס שיף: לא העליתם את השכר בבניין?
טלי פלוסקוב: רגע, גבירתי, יש לי שאלה אלייך.
<מיכל וקסמן חילי: אדוני, לא - - -
טלי פלוסקוב: ה-8 מיליארד האלה - - -
<פנחס שיף: את זורקת פה מספר באוויר - - -
<מיכל וקסמן חילי: לא - - -
טלי פלוסקוב: אני שואלת אותך שאלה.
טלי פלוסקוב: מה זה לא?
<מיכל וקסמן חילי: אבל תקשיבי, זורקים פה דברים - - -
טלי פלוסקוב: אני מבקשת לעצור, אני מבקשת לעצור.
טלי פלוסקוב: שאלה לי אלייך.
טלי פלוסקוב: מה שאת אומרת עכשיו, שאם אנחנו נעלה למאבטחים יגיעו גם האחרים וגם יבקשו העלאת שכר.
טלי פלוסקוב: זאת ההערכה שלך ל-8 מיליארד שקל?
<מיכל וקסמן חילי: בוודאי, חד משמעית - - -
טלי פלוסקוב: אוקיי, אז אני שואלת אותך שאלה נוספת.
<מיכל וקסמן חילי: אבל אני מסבירה לגבירתי אם אפשר, למה, למה זה יקרה.
<מיכל וקסמן חילי: משום שאין סיבה אמתית להעלות דווקא להם.
<מיכל וקסמן חילי: משום שיש הרבה עובדים - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז את לא יכולה לעמוד - - -
טלי פלוסקוב: אז למה חתמתם על ההסכם?
טלי פלוסקוב: אז למה חתמתם על ההסכם, ריבונו של עולם?
<פנחס שיף: מה זה עניינכם?
<מיכל וקסמן חילי: זה ענייננו כי אנחנו משלמים - - -
<פנחס שיף: למה אפשרתם להעלות את השכר במלונאות, מי משלם את עליית מחיר החדר?
<פנחס שיף: למה אפשרתם?
<פנחס שיף: אני שואל אותך, תעני לי, למה אפשרתם לנשיא המלונאים להעלות את השכר במלונאות?
<פנחס שיף: מי משלם את זה?
טלי פלוסקוב: יופי, שאלה מצוינת, פיני, תודה.
<פנחס שיף: אני שואל, מי משלם את זה?
<מיכל וקסמן חילי: אני מסבירה, אני מסבירה.
<מיכל וקסמן חילי: כשמדובר בהעלאת שכר המינימום אצל המלונאים או אצל בוני הארץ, בסופו של יום זה לא זולג החוצה, זה בסופו של יום נשאר בתוך הענף הזה.
<פנחס שיף: ופה זה לא נשאר?
<מיכל וקסמן חילי: בוודאי, כי השומר נמצא - - -
<פנחס שיף: למה?
<פנחס שיף: כי את אומרת בוודאי?
<מיכל וקסמן חילי: לא, תראה כי אני לא יכולה - - -
טלי פלוסקוב: אתה מבין, שם אפשר להעלות את המחיר של השהייה שלך במלון.
<מיכל וקסמן חילי: אני לא יכולה להתגבר על הקול שלךָ, סליחה.
<פנחס שיף: מיכל, זה לא עניינכם.
<מיכל וקסמן חילי: זה בוודאי - - -
<פנחס שיף: אתם מתערבים במשהו שהוא לא שייך לכם, לחלוטין.
<פנחס שיף: זה לא עניינכם, זה הכול.
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, בסופו של יום השומר נמצא אצל כל מעסיק בפועל ולכן תהיה השפעה.
<מיכל וקסמן חילי: כשמדובר בהעלאה אצל המלונאים זה נשאר שם, כשמדובר אצל בוני הארץ זה נשאר שם, זה לא המאבטחים שנמצאים בכל מקום.
טלי פלוסקוב: הייתי מקבלת את כל מה שאת אומרת אם היית יושבת פה בספטמבר 2016.
טלי פלוסקוב: בספטמבר 2016 חתמתם על ההסכם, הגעתם להבנה.
טלי פלוסקוב: אתם חייבים לכבד את ההסכם הזה, נקודה.
טלי פלוסקוב: אז לא הייתם חכמים?
טלי פלוסקוב: פתאום התעוררתם ועשיתם לנו 8 מיליארד שקל?
טלי פלוסקוב: אל תפחידי אותי עם המספר הזה, לא מאמינה למספר הזה.
טלי פלוסקוב: לא הצלחת לשכנע אותנו שזה יעלה 8 מיליארד שקל.
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, אין פה שום הערכה כלכלית אחרת.
<מיכל וקסמן חילי: אף הערכה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז תראי לנו את ההערכה הכלכלית שלך, על מה היא מתבססת?
<מיכל וקסמן חילי: אני אמרתי אותה, אני אמרתי אותה כמה פעמים ואין לי בעיה גם להזמין את הכלכלנית שלנו, שתבוא לפה לדיון הבא וגם תסביר בדיוק איך היא הגיעה לשם.
<פנחס שיף: מיכל, שמונה וחצי שנים, תקשיבי לי לשאלה, שמונה שנים שכר המינימום בענף האבטחה היה 2.5% מעל המשק.
<פנחס שיף: מעולם לא שמעתי שהשכר של ענף האבטחה משך את כל המשק למעלה.
<פנחס שיף: מעולם לא.
<מיכל וקסמן חילי: בוודאי - - -
<פנחס שיף: הטיעון הזה הוא טיעון ציני, אין לו שום אחיזה במציאות.
<פנחס שיף: המספרים הם מספרים של כלכלנים - - - הגעת כבר ל-8 מיליארד, אני לא יודע מאיפה הבאתם את זה, אני יכול לעשות תחשיבים אחרים.
<פנחס שיף: תפסיקו עם הציניות הזאת.
<פנחס שיף: אני אומר לכם עוד פעם ותגידי את זה לשרגא, שמונה שנים שכר המינימום בענף האבטחה היה 2.5% מעל שכר המינימום במשק, היה שקט, אף אחד לא אמר שהוא מושך את המשק למעלה ולא מושך את המשק למטה, מאיפה הטיעון הגאוני הזה?
<פנחס שיף: פתאום, פתאום עכשיו, השקל וחצי או ה-88 אגורות ימשכו את שכר המינימום למעלה?
<פנחס שיף: מאיפה הדבר הזה, תגידי לי, מאיפה?
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, בסופו של יום - - -
<פנחס שיף: יש לי עוד שאלה אלייך.
<מיכל וקסמן חילי: רגע, רגע, בסופו של יום, תן לי רגע לפחות לענות לך על זה.
<פנחס שיף: כן, תעני לי.
<מיכל וקסמן חילי: בסופו של יום אנחנו הגענו לפה עם הערכה כלכלית סביב נושא שלפני שהוא נושא של יחסי עבודה הוא נושא כלכלי.
<מיכל וקסמן חילי: אין פה שום הערכה כלכלית, לא של אף משרד רלבנטי - - -
<פנחס שיף: זה לא נושא כלכלי, אבל.
<פנחס שיף: לא, הוא לא נושא כלכלי, לא.
<מיכל וקסמן חילי: זו הטעות, לחשוב שזה לא כלכלי, לחשוב שזה יחסי עבודה.
<מיכל וקסמן חילי: בסופו של דבר המשמעות של הדבר הזה זה העלאה של השכר במשק.
<מיכל וקסמן חילי: כולנו מכירים, כל מי שחי במדינה הזאת קורא עיתונים ולא צריך לעבוד בהתאחדות התעשיינים, מפעלים נסגרים חדשות לבקרים, ירידה חדה בפתיחה של מפעלים חדשים והכול מה?
<מיכל וקסמן חילי: חלק בגלל - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: בגלל השקל וחצי.
<מיכל וקסמן חילי: בגלל עלויות העסקה.
<מיכל וקסמן חילי: אז אפשר להמשיך עם זה ומצד שני אפשר להיות אחראיים ולהתנהל בצורה נבונה.
<פנחס שיף: כמה עלות השקל וחצי?
<פנחס שיף: השקל וחצי, לא מיליארדים, כלכלנים, כמה עולה השקל וחצי?
<מיכל וקסמן חילי: אני לא יודעת.
<מיכל וקסמן חילי: אני מניחה שרק למעסיק זה - - -
<פנחס שיף: את זה אתם לא יודעים.
<מיכל וקסמן חילי: לא, לא, את זה אני פשוט - - -
<פנחס שיף: את זה לא חישבתם, הא?
<מיכל וקסמן חילי: בוודאי שכן, אבל, פיני, אתה אומר דברים - - -
<פנחס שיף: אז אני שואל, כמה עולה השקל וחצי?
<מיכל וקסמן חילי: זה מאות מיליונים.
<פנחס שיף: מאות מיליונים?
<מיכל וקסמן חילי: מאות מיליונים.
<אלכס טנצר: רגע, לא עשיתם חישובים?
<אלכס טנצר: זרקתם - - -
טלי פלוסקוב: גבירתי, לצערי הרב אני לא רואה כאן אדם אחד שהשתכנע מההסבר שלך למה - - -
<מיכל וקסמן חילי: אבל אני גם לא רואה אף אחד שהביא הערכה כלכלית אחרת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: את לא העברת לנו - - - את שלפת מספרים, את לא הראית לנו על מה את מסתמכת.
<מיכל וקסמן חילי: בכנסת, בוועדות, לא עושים הערכות כלכליות ומתמודדים איתן בצורה לא אחראית, בלי לחשוב לטווח ארוך, בלי לחשוב מהי העלות, בוודאי כשמדובר בשכר המינימום זה הדבר הראשון - - -
טלי פלוסקוב: הייתם צריכים לעשות את זה בספטמבר 2016, גבירתי.
טלי פלוסקוב: אתם חתמתם על ההסכם והסכם צריך לקיים.
טלי פלוסקוב: מה שנשאר לי עכשיו להגיד ואני חושבת שחברי הכנסת עכשיו יחזקו אותי, אני אפנה מהיום לכל הארגונים, ההסכם, מתברר, זה כלום, היום מכבדים אותו, מחר לא.
טלי פלוסקוב: כנראה שאנחנו נצטרך לסגור את ההסכמים האלה באמצעות חקיקה, כדי שלא תהיה לכם דרך לברוח מהאחריות ומההבטחה שלכם.
טלי פלוסקוב: זה לא מכובד כלפי אף אחד, מה שאתם עושים.
טלי פלוסקוב: חתמתם על ההסכם – תשלמו.
טלי פלוסקוב: אתם, בספטמבר 2016 הבאתם בשורה לאנשים האלה.
טלי פלוסקוב: אתם חייבים לכבד את הבשורה הזאת.
טלי פלוסקוב: באמת אני אומרת לך.
טלי פלוסקוב: אני כל כך כיבדתי את הארגון שלכם, מה שעשית היום, ואני לא באה אלייך אישית, אבל אתם הורדתם מהערך של הארגון שלכם.
טלי פלוסקוב: הסכם, הסכמתם, חתמתם, אין דרך אחורה, אין דרך חזרה, אתם חייבים לכבד.
טלי פלוסקוב: תסתכלו קדימה עוד פעם.
טלי פלוסקוב: מה, לפני שנה לא היו אנשים חכמים בארגון שלכם?
טלי פלוסקוב: פתאום באה איזו כלכלנית שהפכה לכם את הדעה שלכם?
טלי פלוסקוב: זה חוסר אחריות.
טלי פלוסקוב: פשוט חוסר אחריות.
טלי פלוסקוב: הבטחתם – תקיימו.
טלי פלוסקוב: טוב, אנחנו עוד נשמע את מיכל בירן, אבל בואו נשמע את ההסתדרות, אנחנו איתכם.
טלי פלוסקוב: לפני שאתם מתחילים, באמת, אני מעריכה מאוד את העבודה של אבי ניסנקורן בכל התחומים שהוא נוגע בהם.
טלי פלוסקוב: רק אתמול אנחנו היינו ביחד בפתיחת ועדה לאזרחים ותיקים ולכן כל מה שנאמר פה, תיקחו את זה בעירבון מוגבל, זה יצא מתוך אמוציות, ואולי באמת הבן אדם התכוון, אבל הוועדה לא נמצאת שם.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שאתם איתנו ואני רוצה שתעזרו לנו מול הארגון הזה, לפתור את הבעיה.
טלי פלוסקוב: פה אנחנו צריכים אתכם.
מאיר כהן: סליחה, גבירתי, אני צריך להיות בוועדת החינוך - - -
טלי פלוסקוב: אתה צריך לצאת?
טלי פלוסקוב: אז בואו ניתן לחבר הכנסת ואחר כך - - -
מאיר כהן: סליחה, החבר'ה מההסתדרות, אני מצטרף למה שהיא אומרת.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לך, גבירתי, את יודעת, אני באמת מלא הערכה לשרגא ברוש ולחבר'ה שלו, אני חושב שתשנו את הדיסקט.
מאיר כהן: את יושבת כאן בוועדת הכנסת, מלהגת, למרות העברית הקולחת, כי להגיד 8 מיליארד שקלים - - -
מיכל בירן: זו מילה קצת פוגענית.
מיכל בירן: אפשר לא להסכים איתה - - -
מאיר כהן: לא, סליחה, מישהו שבא ואומר "זה עולה 8 מיליארד שקלים" הוא מלהג.
מיכל בירן: אני לא מסכימה איתה, אבל המילה מלהגת היא פוגענית.
מאיר כהן: לא, היא לא פוגענית, אני לא חוזר בי.
מאיר כהן: אני חושב שצריך לכבד חברי כנסת ולכבד אנשים שבאו לוועדה ולא להגיד להם, "היות ואתם לא הבאתם נתונים כלכליים אז אני אגיד מה שאני רוצה".
מאיר כהן: זה לא מקובל וזה ממש ללהג.
מאיר כהן: את יושבת כאן ואומרת את אחד הדברים האיומים והנוראיים, דווקא כנציגי המשק.
מאיר כהן: מה את אומרת, את אומרת "נסגרים מפעלים בגלל עלויות השכר", האמנם?
מאיר כהן: תגידי, תסתכלי לי בעיניים ותגידי לי ש"נגב קרמיקה" נסגר בגלל עלויות השכר.
<מיכל וקסמן חילי: גם בגלל זה.
<מיכל וקסמן חילי: שאלת אותי, גם בגלל זה.
מאיר כהן: סליחה, תמיד יכול להגיד איזה ספקולנט "אני רוצה לשלם כמו בסין", אבל זה מה שאנחנו רוצים?
מאיר כהן: זה מה שניסנקורן רוצה?
מאיר כהן: זה מה שכל מי שיושב כאן רוצה, שנשלם שכר עבדים כמו בסין?
מאיר כהן: יש לנו כאן שכר שהוא לא גבוה.
מאיר כהן: השכר, השכר השעתי שלנו הוא פחות מאירופה, פחות מארצות הברית, פחות מאוסטרליה ופחות מניו זילנד, אז לבוא ולהגיד שיש שבר בכלכלה הישראלית או שנסגרים מפעלים בגלל שכר זה לפגוע בעובדים.
מאיר כהן: אני מעריך את שרגא ברוש ואני אצא מכאן ואני ארים טלפון לשרגא ברוש, כי אני חושב שמה שנאמר עכשיו בשמו של הארגון הזה הוא לא נכון, לא היה צריך להיאמר.
מאיר כהן: הארגון הזה הוא טוב מדי מכדי שהנציגה שלו תבוא ותגיד, "בגלל שאתם לא הבאתם נתונים אז מותר לי להגיד 8 מיליארד שקלים" - - -
<מיכל וקסמן חילי: אני חייבת לתקן, זה ממש לא מה שנאמר.
מאיר כהן: זה בדיוק מה שאמרת.
<מיכל וקסמן חילי: זה ממש לא מה שנאמר.
מאיר כהן: אמרת "בסופו של דבר אני היחידה שהבאתי לכאן נתונים".
<מיכל וקסמן חילי: נכון, בוודאי.
מאיר כהן: לכן אני מציע, ואמרה היושבת ראש, ואני חושב שזה צריך להיות נר לרגליכם, ושוב, אני אמרתי, למען הסדר הטוב, שבני עובד שם, אבל הוא סטודנט ויש לו עוד הרבה הכנסות, אבל אני מסתכל על המאבטחים, שאני עוצם את עיניי ורואה אותם עומדים בשערי בתי הספר בדימונה ובכל מקום אחר בארץ, אני מסתכל על החבר'ה האלה שאמרו להם, ב-2016, שתהיה תוספת קטנה והתחייבות.
מאיר כהן: גם שרגא והארגון שלכם מחויב לזה.
מאיר כהן: כשהיום באים ואומרים להם, "תראו, על הכתפיים שלכם 8 מיליארד שקלים", אנחנו עושים להם עוול גדול מאוד.
מאיר כהן: לכן, ראוי ששרגא יבוא לכאן, אני אבקש, למרות שזה דיון של מיכל, אבל זה דיון שמעורר בדיוק את הפָּנים של התעסוקה הישראלית.
מאיר כהן: לבוא לכאן ו - - - אם הוא מדבר מגרונך, אני לא מאמין ששרגא מדבר מגרונך, לא מאמין.
מאיר כהן: אני מכיר את האיש הזה, הייתי ראש עיר, הוא היה איתי במאבקים שהורדתי בפניו את הכובע.
מאיר כהן: כנציג המעסיקים, הוא דאג לפנסיה של עובדים שפיטרו אותם אחרי שמפעל נסגר.
מאיר כהן: אז לבוא ולהגיד שהחבר'ה האלה, על הגב שלהם 8 מיליארד שקלים, אני לא חוזר בי מהמילה מלהגת שאמרתי, לא חלילה כדי לפגוע בך, את רהוטה ועלא כפק, אבל תחשבו כשאתם באים לישיבת ועדת כנסת, תחשבו באמת עם מה אתם באים.
מאיר כהן: הדיון הוא פשוט.
מאיר כהן: אני מקבל את מה שאומר שלמה, שלמה אמר, "יש חלופות, אנחנו יושבים עליהן ובודקים", אומרת ההסתדרות, "אנחנו נשב ונבדוק", את באה ואומרת, "לא, לא נבדוק, זה 8 מיליארד שקלים", זהו.
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, זה בפירוש לא מה שנאמר.
טלי פלוסקוב: את אמרת שאת מתנגדת, זה מה שאנחנו הבנו.
<מיכל וקסמן חילי: לא, רגע, אבל אי אפשר לקחת את זה - - -
מאיר כהן: להתנגד, זה לא מה שנאמר?
טלי פלוסקוב: את אמרת שאת מתנגדת.
<מיכל וקסמן חילי: אבל, גבירתי, אי אפשר - - -
מאיר כהן: גבירתי, הייתי מורה להבנת הנקרא.
<מיכל וקסמן חילי: בסדר גמור.
מאיר כהן: אולי לא להבנת הנשמע, אבל - - -
<אלכס טנצר: אפשר כמה מלים?
טלי פלוסקוב: סליחה אדוני, דקה.
<מיכל וקסמן חילי: להעלות באחריות.
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, מה שאני אמרתי והדגשתי, להעלות באחריות כמובן שכן, לכן חתמנו על ההסכם להעלאת שכר המינימום, לכן העלינו את שכר המינימום - - -
טלי פלוסקוב: מה זה מבחינתך אחריות, 20 אגורות?
<מיכל וקסמן חילי: טוב, בואי, אנחנו לא נפתח פה דיון בשאלה כזאת - - -
טלי פלוסקוב: לא, אני רוצה להבין איפה הגבול שהאחריות נגמרה בו.
<מיכל וקסמן חילי: בסופו של יום מי שהעלה את שכר המינימום בשנים האחרונות זה נשיאות הארגונים העסקיים עם ההסתדרות הכללית והעלאה בדרך הזאת היא העלאה בדלת האחורית, בלי לחשוב - - -
טלי פלוסקוב: אהה, הנה הגענו.
טלי פלוסקוב: הנה הגענו, אתה מבין?
טלי פלוסקוב: קיבלו החלטה בלעדיהם.
מאיר כהן: למרות שהוא לא מהמפלגה שלי, למה לא מזכירים את עמיר פרץ?
<מיכל וקסמן חילי: גבירתי, אני ממש מתנצלת שככה מבינים את הדברים שלי, כל פעם את מה שאני אומרת מבינים אחרת.
טלי פלוסקוב: אבל זה מה שהבנו, כולנו.
טלי פלוסקוב: תודה, מאיר, תודה.
טלי פלוסקוב: אני עוצרת כרגע אתכם כי חברת הכנסת מיכל בירן הצטרפה אליי, ותודה שהצטרפת אליי, להעלות את הנושא הזה לדיון ואני כן רוצה שמיכל תגיד כמה מלים.
טלי פלוסקוב: אחר כך אני אתן להסתדרות, בסדר?
טלי פלוסקוב: אם מישהו רוצה לדבר אז בבקשה להירשם פה, זה לא עובד אחרת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: וגם אני.
טלי פלוסקוב: נכון, כמובן, סליחה, בוודאי.
מיכל בירן: יצא לי להסתובב בכמה מקומות בעולם ולהתעמק בקשר שבין המעסיקים לעובדים.
מיכל בירן: הייתי ממש עכשיו בדנמרק והדבר המדהים שנמצא בבסיס המערכת שלהם, ובגלל זה כל כך קשה לשכפל אותו ולעשות לו copy-paste, זה אמון.
מיכל בירן: בין המעסיקים לעובדים, למדינה, יש אמון בסיסי שנמצא בבסיס של המערכת.
מיכל בירן: בהרבה מהמדינות האלו בכלל אין שכר מינימום בחוק.
מיכל בירן: בגרמניה הכניסו את שכר המינימום בחוק בכלל רק לפני שנתיים, אני חושבת או שלוש, אבל מה שהיה זה הסכמים ענפיים בין המעסיקים לבין העובדים והקונספט של זה היה שבדיוק אלה שמכירים את הענף, מכירים את העלויות בו, מכירים את הרווחים בו, זה ברור למי שעוסק בו שהמעסיקים צריכים להרוויח אחרת הענף לא יתקיים, הכול בסדר, אבל מתוך הערכה של זה והבנה של הנציגים של העובדים גם את העלויות ומצד שני, ההכרה של המעסיקים ביכולות, בכישורים, בעבודה של עובדים מקצועיים, זאת המשמעות של שכר ענפי שגבוה יותר משכר המינימום.
מיכל בירן: כשאתם חתמתם על ההסכם, על העיקרון הזה שהשכר של המאבטחים יהיה גבוה משכר המינימום, זה היה ידוע.
מיכל בירן: זה לא חדש, זה לא קשור למה שקורה כאן.
מיכל בירן: כל הדיבורים שאת מדברת איתי עכשיו על זליגה, הייתם צריכים לעשות אותם מזמן, בדיונים פנימיים, כשנחתם ההסכם הזה שהעלה את שכר המאבטחים מעל לשכר המינימום.
מיכל בירן: העיקרון הוכרע כבר שם.
מיכל בירן: מה שהתכנסנו לדון בו היום זה בגלל שהייתה עלייה בשכר המינימום וצריך לראות שמעדכנים את הפער הזה ומעדכנים את הפעימות בהתאם, אבל הלוגיקה כבר הוכרעה מזמן.
מיכל בירן: זה שאת באה שוב עם הלוגיקה הזאת, אל"ף, זה לא רציני.
מיכל בירן: הדיון הזה כבר היה, כבר קרה, כבר נגמר.
מיכל בירן: היו לכם הסתייגויות, הייתם צריכים להעלות אותן שם, לפני שההסכם הזה נסגר.
מיכל בירן: דבר שני, בדיוק בגלל שעלה שכר המינימום זאת לא פחות ממניפולציה להגיד שזה יעלה 8 מיליארד.
מיכל בירן: אנשים שעכשיו העלו להם את שכר המינימום לא יגידו, "היי, למאבטח", שבכלל אין לי שום אינטראקציה איתו, בואו נגיד, "העלו כך, אני רוצה יותר".
מיכל בירן: אגב, יכול להיות שאם לא היו מעלים עכשיו את שכר המינימום 20 שנה, יכול להיות שהייתה תנועה כזאת שהייתה אומרת, "היי, למה למאבטחים ול- - -".
מיכל בירן: דווקא אל מול זה ששכר המינימום עלה, ההערכה של הזליגה שלך, של 8 מיליארד, היא מופרכת והיא לא פחות ממניפולטיבית.
טלי פלוסקוב: תודה, גבירתי.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת חאג' יחיא, בבקשה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי כמה נקודות שרציתי להעלות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחת, אני מרגיש שחלק מהמעסיקים וחלק מהאנשים במשק, לוקחים את המאבטחים כבני ערובה, כי הם, אין להם לאן ללכת, לרובם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם מבוגרים, חלק מהם לא ימצאו מקומות עבודה ואז הם, אפילו אם נלחץ אותם אל הקיר, אין להם לאן ללכת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה לשאול שאלה, מישהו שמע שהבן שלו, כששואלים אותו, מה תרצה להיות כשתהיה גדול, אמר מאבטח?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מישהו שמע את זה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מישהו תכנן להיות מאבטח?
עבד אל חכים חאג' יחיא: מאבטח זה עבודה בלית ברירה, להיות מאבטח הולך מי שלא מוצא עבודה אחרת, לכן האנשים הם אנשים כל כך חלשים - - -
מיכל בירן: והם מסכנים את חייהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה נאמר בהתחלה, ממש.
טלי פלוסקוב: לא הייתְ בהתחלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה נאמר בהתחלה.