GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ערן יוסף: ראשית, אנחנו מעגנים מצב קיים וזאת דרישה שקיימת היום ומיושמת היום.
<ערן יוסף: אין כאן שום דבר חדש.
<ערן יוסף: שנית, לשאלה למה.
<ערן יוסף: כל הסעיף הזה של דמי היוון נולד לבקשת נכי צה"ל שרכשו דירה מהמינהל – היום זאת רשות מקרקעי ישראל – שילמו דמי חכירה שנתיים וקיבלו את ההטבה המדוברת, הם פנו אלינו ואמרו שהם מבקשים להסדיר את הנושא של ההיוון בחייהם כדי שלאחר אחרית ימיהם לא ישאירו את בת הזוג עם חובות של דמי חכירה ולכן הם רוצים לעשות את ההיוון היום.
<ערן יוסף: הוסכם בשעתו על סכום שיינתן להם.
<ערן יוסף: מדובר בהטבה שהיא הולכת ונעלמת.
<ערן יוסף: זה משהו שהולך ונגמר כיוון שהיום רשות מקרעי ישראל, הנושא של דמי היוון ודמי חכירה לא קיים יותר.
<ערן יוסף: היום כאשר רוכשים קרקע, רוכשים אותה עם כל העלות שלה ואין יותר את הנושאים האלה של חכירה והיוון.
<ערן יוסף: אנחנו רשמנו את ההטבה הזאת לטובת אותם נכים שעדיין משלמים דמי חכירה וירצו אולי בעתיד לממש את הזכאות הזאת.
<ערן יוסף: לכן היא מופיעה כאן.
<ערן יוסף: אני אומר שוב שזה הסדר שהולך ונעלם שבא לטפל בבעיה מסוימת, בבקשה מסוימת של הנכים הספציפיים שכתובים כאן ולכן ניתן להם מענה ולזה הגענו בחוק.
<רינת גולד גזית: בהוראת אגף השיקום שאותה אמורים לעגן היום, אין שום זכר לדרישה שקודם ישולמו דמי חכירה ורק אחר כך יבוצע ההיוון.
<רינת גולד גזית: יש זכאות להשתתפות בדמי חכירה ויש זכאות להשתתפות בהיוון.
<רינת גולד גזית: התנאי היחידי הוא שלא משלמים, וכמובן זה תנאי מוצדק, חכירה והיוון עבור אותה תקופה.
<רינת גולד גזית: הדרישה הזאת אכן מאיינת דה פקטו את כל ההטבה וזאת הטבה שהיא מאוד מאוד משמעותית כיוון שהיום לפי מה שאני יודעת, מינהל מקרקעי ישראל, רשות מקרקעי ישראל, לא מאפשרת לשלם דמי חכירה.
<רינת גולד גזית: זאת אומרת, על ידי הוספת התנאי הזה, למעשה דה פקטו ביטלו את הזכאות.
<רינת גולד גזית: אני לא יודעת על סמך מה ערן אומר שזה מה שמעוגן.
<רינת גולד גזית: יכול להיות שזה מה שעושים אבל זה לא מה שכתוב בהוראה וזה בפירוש מביא דה פקטו לביטול של זכאות מאוד משמעותית לנכים הקשים ביותר.
<משה אברהמי: ארגון נכי צה"ל.
<משה אברהמי: ההוראה הזאת ישנה מאוד ולפי דעתי היום אין לה שום משמעות.
<משה אברהמי: יש כאן שתי דרכים.
<משה אברהמי: יש כאן חכירה ויש כאן היוון.
<משה אברהמי: היום מה שקורה במינהל, בנושא מגורים הם לא מאפשרים בכלל חכירה אלא רק היוון.
<משה אברהמי: החכירה עצמה – אני גם מתפלא על אגף השיקום – לאורך שנים היא הרבה יותר יקרה מההיוון.
<משה אברהמי: כלומר, זה עולה לאגף השיקום פי שתיים ופי שלוש כי ההיוון הוא חד פעמי.
<משה אברהמי: היוונת, ההיוון מתחדש אחרי 49 שנים.
<קריאה: מדברים על עסקאות ישנות.
<משה אברהמי: דמי חכירה הם לעולמים.
<משה אברהמי: צריך להבין מה זה דמי חכירה.
<משה אברהמי: קודם כל, משלמים שלושים-ארבעים אחוזים מראש.
<משה אברהמי: זה לא שנתי.
<משה אברהמי: משלמים את זה כל שלוש או ארבע-חמש שנים.
<משה אברהמי: דמי החכירה עצמם מותאמים למצב הקרקעות במשק ומעדכנים אותם כל חמש עד שבע שנים.
<משה אברהמי: כלומר, דמי החכירה הם כל הזמן עולים ועולים.
<משה אברהמי: היוון, פעם אחת שילמת וגמרת את זה לעולמי עולמים והנכס שייך לך.
<משה אברהמי: לפי דעתי משרד הביטחון צריך להוציא חוות דעת ולעשות עבודה יותר רצינית בנושא הזה ולתת לכולם להוון כי יש להם בעיה.
<משה אברהמי: יש להם דירות שנתנו אותם אחרי 1973, דירות עם הקרקעות.
<משה אברהמי: אנשים לא דיברו אז על כסף.
<משה אברהמי: אני לא יודע מה מצב הקרקעות שם ולמי הן שייכות, למדינה או לנכים.
<משה אברהמי: אבל מסוף שנות ה-80, תחילת שנות ה-90, כשהתחילו לתת כסף, צריך לפתור את הבעיה.
אלי אלאלוף: לסיכום?
אלי אלאלוף: תגיד לי מה לעשות.
<משה אברהמי: לסיכום.
<משה אברהמי: אני מציע שאגף השיקום יביא חוות דעת מה יותר כדאי, חכירה או היוון כי אין היום חכירה.
<משה אברהמי: מ-2005 יש רפורמה במינהל מקרקעי ישראל.
<משה אברהמי: הם לא מאפשרים בכלל חכירות.
<משה אברהמי: אני בכלל לא מבין את המושג הזה, למה צריך לבצע חכירה ורק אז ייתנו לך את ההיוון.
<משה אברהמי: אין.
<משה אברהמי: לא קיים היום במשק דבר כזה.
<משה אברהמי: משנת 2005 מינהל מקרקעי ישראל רוצה לנתק את הקשר שלו עם החוכרים ומאפשר להם אך ורק לעשות היוון שהנכס יהיה שלהם ויוכלו לעשות בו מה שהם רוצים, לקנות, למכור, להוסיף, לבנות.
אלי אלאלוף: עשיתי את זה בבית שלי.
אלי אלאלוף: היוון ואין יותר חכירה.
אלי אלאלוף: זה היה חד פעמי.
<ערן יוסף: אדם שרוכש היום קרקע מהמינהל, אין לו לא חכירה ולא היוון.
<ערן יוסף: שני הדברים האלה נעלמו מן העולם.
<ערן יוסף: יש עלות דמי קרקע שהמינהל גובה.
<ערן יוסף: דרך אגב, יש הנחה לנכים.
אלי אלאלוף: מה לגבי הוותיקים?
<ערן יוסף: לגבי הוותיקים ששילמו דמי חכירה, הם יכולים לקבל את ההיוון.
<ערן יוסף: זה הסעיף הזה.
<רינת גולד גזית: רק אם הם שילמו קודם.
<רינת גולד גזית: אין מצב שהם לא שילמו?
אלי אלאלוף: הוא אמר בפשטות מה שאמרת בצורה יותר מפורטת.
אלי אלאלוף: אם יש נכה - אני חוזר כדי לראות אם גם אני הבנתי - שיש לו דירה על קרקע בחכירה, המערכת מציעה לו ללכת על היוון ולא להמשיך דמי חכירה כל שנה.
אלי אלאלוף: אם כן, זה טוב.
<רינת גולד גזית: אבל משרד הביטחון לא קורא לזה היוון.
<רינת גולד גזית: משרד הביטחון קורא לזה חלק ממחיר הנכס ולכן הוא לא משלם את התוספת של ההיוון.
<קריאה: כי אין תוספת של היוון.
<קריאה: ב-140 אלף שקלים.
אלי אלאלוף: מה ההתייחסות להערה?
אלי אלאלוף: אדם שיש לו היום דירה על קרקע בחכירה ועוד לא עשה היוון.
<ערן יוסף: הוא יכול לעשות היוון.
אלי אלאלוף: ואם הוא עושה היוון, יש לו עזרה?
<רינת גולד גזית: אבל אם הוא רוכש היום, לא מאפשרים לו לעשות חכירה.
אלי אלאלוף: אין יותר חכירה.
<רינת גולד גזית: אין.
<רינת גולד גזית: זה מה שאני אומרת.
<רינת גולד גזית: אבל מחייבים אותו להוון.
<ערן יוסף: לא מחייבים.
<ערן יוסף: אין יותר חכירה.
<רינת גולד גזית: זאת המשמעות של ההיוון.
אלי אלאלוף: את אומרת שחכירה עולה יותר כי היא כוללת את ההיוון.
<רינת גולד גזית: נכון.
<רינת גולד גזית: קוראים לזה בשם אחר.
<רינת גולד גזית: אומרים תעשו דמי חכירה קודם.
<רינת גולד גזית: אי אפשר לעשות דמי חכירה קודם.
<רינת גולד גזית: קוראים לסכום בשם אחר.
אלי אלאלוף: אני מבקש לבדוק את זה, בבקשה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאי אפשר לעשות את הבדיקה שאת מבקשת, אבל אם לאוצר יש עמדה – שיכתוב אותה.
<קריאה: מתי מתייחסים להקצאת קרקע?
<קריאה: גם זה בתוך החוק?
<ערן יוסף: מה זה הקצאת קרקע?
<קריאה: בתוך החוק מופיע שנכה מעל חמישים אחוזים זכאי להקצאת קרקע.
<קריאה: לא להקצאת קרקע.
<קריאה: לפטור ממכרז והמינהל היום כבר אומר שזה לא מעל חמישים אחוזים אלא ממאה אחוזים.
<ערן יוסף: יכול להיות אבל זה לא כאן.
<ערן יוסף: אלה כללים של מינהל מקרקעי ישראל.
<ערן יוסף: זה לא בחוק הזה וזה לא בוועדה הזאת.
<ערן יוסף: זה לא המקום.
<יעל סלנט: אנחנו בעמוד 20, בפסקה (3).
<יעל סלנט: החזר שנתי שלא יעלה על ארבעים אחוזים מתשלומי הארנונה ששילם הנכה בעבור הדירה שבה הוא מתגורר, לאחר מיצוי זכאותו לפי חוק הרשויות המקומיות (פטור חיילים, נפגעי מלחמה ושוטרים מארנונה), התשי"ג-1953.
<יעל סלנט: השתתפות חודשית שלא תעלה על 75 אחוזים מסך דמי ביטוח בריאות ששילם נכה לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994, ובלבד שהנכה עובד או מקבל פנסיה ממקום העבודה.
<יעל סלנט: השתתפות חד פעמית בתשלום בעבור רכישת טלפון סלולרי לרכב הנכה והתקנתו שלא תעלה על חמישים אחוזים מהעלות בפועל ולכל היותר 1,298 שקלים חדשים לנכה בעל דרגת נכות מיוחדת בשל שיתוק בארבע גפיים, שיתוק בשתי גפיים תחתונות או קטיעת שתי גפיים תחתונות.
<יעל סלנט: השתתפות בהוצאות בעבור נסיעה לחוץ לארץ על חשבון הנכה שתשולם לו אחת לשלוש שנים כמפורט להלן: דרגת נכות מיוחדת בשל שיתוק בארבע גפיים – 9,765 שקלים חדשים.
<יעל סלנט: דרגת נכות מיוחדת, בשל עיוורון – 8,984 שקלים חדשים.
<יעל סלנט: דרגת נכות מיוחדת בשל שיתוק בשתי גפיים תחתונות, קטיעת שתי גפיים תחתונות, קטיעת שתי גפיים עליונות, קטיעת גפה תחתונה ופגיעה בגפה עליונה או בשל כוויות – 7,031 שקלים חדשים.
<יעל סלנט: בסעיף הזה ביקש משרד הביטחון להוסיף את קטיעת גפה תחתונה ופגיעה בגפה עליונה.
<יעל סלנט: זה בעקבות הפנייה שקיבלנו בנוגע להשוואת זכויות של פגועי יד ורגל.
<יעל סלנט: כאן מצא משרד הביטחון שהם נשמטו ולכן הוא הוסיף את זה.
<יעל סלנט: דרגת נכות מיוחדת בשל פגיעת ראש – 5,859 שקלים חדשים.
<ערן יוסף: מה שמתואר כאן, אלה בעצם כל הסוגים של נכות מיוחדת, מאה פלוס.
<ערן יוסף: אבל למען הסר ספק ושלא יהיה מצב שיש נכה מאה אחוזים שלא נכנס לטבלה הזאת בשום מקום, אני מציע במדרג הנמוך ביותר לכתוב כל נכה אחר או איזשהו הסדר שברור שהוא קיים.
<יעל סלנט: יש כאלה?
<ערן יוסף: אני חושב שאין אבל יכול להיות מחר תיקון לתקנות ויוסיפו עוד קבוצה, ושנית, שלא יהיה מצב שפספסנו מישהו.
<יעל סלנט: מי שהוא בעל דרגת נכות מיוחדת או מי שהוא בעל דרגת נכות מיוחדת בשל פגיעת ראש.
<ערן יוסף: אני מציע שזאת תהיה דרגת נכות מיוחדת בשל כל פגימה אחרת.
<יעל סלנט: לדרגה של 5,859 שקלים.
<רינת גולד גזית: בהקשר של השתתפות בהוצאות נסיעה לחוץ לארץ של נכה בנכות מיוחדת, אני רוצה לציין שבהוראת הרכב הרפואי, בהקשר הזה יש זכאות להשתתפות בהובלת רכב רפואי בבעלות המדינה לחוץ לארץ.
<רינת גולד גזית: זה מיועד למקרים שבהם יש רכב שמותאם באופן מיוחד לנכה והוא צריך להביא אותו אתו כשהוא נוסע לחוץ לארץ.
<רינת גולד גזית: הזכאות הזאת הושמטה מהתזכיר.
<יעל סלנט: על איזה סעיף אנחנו מדברים?
<רינת גולד גזית: בסעיף קטן (4) אנחנו מדברים על נסיעה לחוץ לארץ.
<רינת גולד גזית: בהקשר של נסיעה לחוץ לארץ, יש גם זכאות להשתתפות בהובלה של רכב המדינה לחוץ לארץ.
<רינת גולד גזית: הזכאות הזאת קיימת היום בסעיף 74 להוראת הרכב והיא הושמטה מהתזכיר.
<רינת גולד גזית: אני חושבת שיש הצדקה מלאה לשלב אותה.
<רינת גולד גזית: זאת זכאות שקיימת היום.
<רינת גולד גזית: יכול להיות שהיא מנוצלת במקרים נדירים בהם לנכה בדרגת נכות מיוחדת יש רכב שמותאם לו והוא לא יכול לקבל כמוהו כשהוא נוסע לחוץ לארץ ולכן הוא צריך להוביל את הרכב שלו אתו כשהוא נוסע לחוץ לארץ.
<רינת גולד גזית: הזכאות הזאת קיימת ואני לא רואה שום סיבה לא לכתוב אותה בתזכיר.
אלי אלאלוף: הוא יוציא את הרכב מכאן?
<רינת גולד גזית: כן.
אלי אלאלוף: כשהוא ייסע לאירופה?
<קריאה: ההוראה הזאת הייתה קיימת.
<רינת גולד גזית: היא עדיין קיימת.
<רינת גולד גזית: סעיף 74 בהוראת הרכב הרפואי.
<ערן יוסף: אכן יש סעיף כזה בהוראת הרכב.
<ערן יוסף: זה סעיף שלא מיושם כבר הרבה מאוד שנים.
<ערן יוסף: הוא לא ישים, הוא לא הגיוני, הוא מדבר על כך שהרכב יכול להגיע נדמה לי עד איטליה או משהו כזה.
<רינת גולד גזית: לא.
<רינת גולד גזית: זה שווה ערך.
<ערן יוסף: כאשר ישבנו על הצעת החוק ועברנו על הדברים עם ארגון הנכים, הגענו ביחד למסקנה שההטבה הזו לא מיושמת, לא הגיונית ולא סבירה.
<ערן יוסף: לא על זה מדברים כאן.
<ערן יוסף: כאן מדובר על הזכאות של אדם לקבל סיוע כספי חד פעמי כשהוא נוסע לחוץ לארץ על מנת לתת איזשהו סיוע לנכים קשים במיוחד שנוסעים לחוץ לארץ לנסיעה פרטית.
<ערן יוסף: הנושא של הרכב לא כאן.
<ערן יוסף: הוא הושמט בכוונה בתיאום עם הארגון לאור זה שהוא הפך לאות מתה.
<קריאה: למה הארגון משתתף בזה?
<סאלאח ריזק: האם יש לך מחליף לדבר הזה?
<חזי משיטה: האם יש נכה שניצל את זה?
<סאלאח ריזק: כן.
<ערן יוסף: אני לא יכול לכתוב שהרכב יגיע עד איטליה ושם יחכה לנכה.
<סאלאח ריזק: מתי שנוח לכם, אתם יכולים, מתי שלא – לא.
<ערן יוסף: אם אף אחד לא ניצל, אז ממה נפשך?
<ערן יוסף: אף אחד לא ניצל.
<סאלאח ריזק: אדוני, ההוראה הזאת קיימת ובעבר הייתה מיושמת.
<סאלאח ריזק: הרבה נכים נסעו עם הרכב.
<סאלאח ריזק: אתה עשית משהו אחר, שאתה יישמת בצורה אחרת, הלכת ושכרת רכב בחוץ לארץ לנכה הזה, רכב שיתאים לו וביטאת את זה בתשלום ועכשיו אתה שומט את זה מהתזכיר.
<סאלאח ריזק: משרד הביטחון שילם לנכים עבור שכירת רכב מתאים.
<סאלאח ריזק: ההוראה הזאת הייתה קיימת והוא מודה בכך.
<סאלאח ריזק: הדבר שלא מיושם והוא לא ישים, החליף אותו משרד הביטחון לכמה נכים שאני מכיר אישית בתשלום בפועל עבור שכירת רכב בחוץ לארץ, רכב שמותאם לנכה.
<סאלאח ריזק: משרד הביטחון שילם עבור זה.
<ערן יוסף: לא מדובר על זה.
<סאלאח ריזק: אתה צריך לתת מענה.
<סאלאח ריזק: כאן אתה לא נותן מענה.
<סאלאח ריזק: אתה שומט מהתזכיר הטבה מסוימת לנכה ואנחנו מבקשים לקבל את ההטבה הזאת בצורה כלשהי.
<קריאה: צריך לזכור שזה לא נוגע להרבה אנשים.
אלי אלאלוף: מדברים כרגע על העיקרון.
<רינת גולד גזית: ההוראה מדברת על נסיעה עד איטליה.
<רינת גולד גזית: מובן שזה לא עד איטליה פיזית אלא עד שווה ערך.
<ערן יוסף: כתוב עד איטליה, אז זה עד איטליה.
<רינת גולד גזית: אז תן עד איטליה.
<ערן יוסף: אלה שטויות.
<רינת גולד גזית: לא, זה שווה ערך של משהו שהוא בסדר גודל של נסיעה שהיא קרובה.
<רינת גולד גזית: אנחנו מדברים על מצב שבו יכול להיות אדם שאם רוצים לאפשר לנכה קשה מאוד לנסוע לחוץ לארץ, וכאן אנחנו מדברים בתזכיר החוק בו אנחנו מעגנים סעיף שמאפשר השתתפות בנסיעה פרטית שלו לחוץ לארץ וזה משהו מבורך, יש כאלה שאם לא יגיעו עם הרכב שלהם, הם ממילא לא יכולים לנצל את זה.
<רינת גולד גזית: זאת זכאות קיימת, זאת זכאות שכתובה בהוראה ולכן היא צריכה להיות מעוגנת כאן.
<רינת גולד גזית: אנחנו מעגנים מצב קיים.
<חזי משיטה: התשלום שניתן לנסיעה, מדובר על נסיעה פרטית.
<חזי משיטה: התשלומים שניתנים כאן הם לנסיעה פרטית ויכולים לכסות את הנסיעה עצמה, לא רק לאיטליה אלא גם לארצות הברית, כולל שכירת רכב לנכה קשה, לא בהכרח שהוא ינהג בו אלא שינהגו אותו.
<חזי משיטה: הדבר הזה שהיה עד איטליה, להוביל את הרכב, לא התקיים.
<חזי משיטה: אלה מספרים מועטים.
<חזי משיטה: כפי שנאמר כאן, יחד עם הארגון הדבר הזה ירד.
<קריאה: מה זה יחד עם הארגון?
<קריאה: כשהוא אומר את זה, אנחנו רוצים להבין.
<חזי משיטה: הסכומים האלה באו אחרי ההורדה הזאת של הרכב ואני חושב שאלה סכומים מכובדים שאמורים לענות על הנסיעה, אחת לשלוש שנים נסיעה פרטית לחוץ לארץ.
<קריאה: אם הוא נוסע עם מלווה, למלווה יש רישיון ואז מה הבעיה?
<רינת גולד גזית: הרכב הוא רכב מיוחד.
אלי אלאלוף: הסכומים בעבר היו אותם סכומים, נכון?
אלי אלאלוף: למה פתאום אתם רוצים שהסכומים האלה יכללו גם את הנושא של הובלת הרכב?
<חזי משיטה: אנחנו לא מובילים את הרכב.
אלי אלאלוף: אבל הייתה תוספת עבור הרכב.
אלי אלאלוף: גם אם זה נוצל מעט, אני לא רואה שום סיבה להוריד.
אלי אלאלוף: העיקרון היה צילום מצב קיים.
אלי אלאלוף: כאן אתם בדרך עושים קיזוז.
אלי אלאלוף: אני לא רואה שום סיבה לעשות זאת.
אלי אלאלוף: תשאירו את המצב הקיים.
<יעל סלנט: אני חושבת שצריך לדון בפרטים של הדבר הזה כי אני מבינה שלהוביל רכב זה לא דבר אפשרי.
אלי אלאלוף: זאת לא בעיה.
אלי אלאלוף: שיובילו אותו בשחייה.
<יעקב זכאי: צריך להסתכל על התכלית.
<יעקב זכאי: ההוראה הזאת במקורה באה לסייע לנכים קשים מאוד, בעלי נכות מיוחדת, לאפשר להם גם נסיעות לחוץ לארץ.
<יעקב זכאי: השתנו הזמנים אבל העלויות עדיין הן אותן עלויות.
<יעקב זכאי: כדי לשכור רכב מותאם לנכים, יש כאלה שצריכים לעלות עם כיסא הגלגלים שלהם לרכב וזה לא להיכנס לכל רכב.
<יעקב זכאי: אלה עלויות.
<יעקב זכאי: את אותו סכום שהקציתם בזמנו לצורך ההובלה של הרכב, תקצו אותו כאן.
<יעקב זכאי: את אותם סכומים תקצו בסיוע אחר לאותם נכים כשהם נוסעים לחוץ לארץ.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה והמלצה.
אלי אלאלוף: אני מקווה לשכנע את החברים כדי שיסכימו לה.
אלי אלאלוף: מה שהיה בעבר בנושא רכב שמלווה את הנכה בחוץ לארץ, אותם הסכומים יישארו גם בחוק הזה.
אלי אלאלוף: לא צריך שום ויכוח.
אלי אלאלוף: ניצלו או לא ניצלו, מעט ניצלו, זה לא חשוב.
<יעל סלנט: השתתפות במימון הוצאות בעבור נסיעה לחוץ לארץ של אדם המלווה את הנכה, אם הנכה נשלח לחוץ לארץ מטעם מקום עבודתו ובמימונו.
<יעל סלנט: ההשתתפות לפי פסקה זו תשולם אחת לשנה ולתקופה שלא תעלה על שלושים ימי שהות מחוץ לישראל בכל שנה.
<יעל סלנט: בפסקה ז, "הוצאות" - כל אחד מאלה: החזר עלות כרטיס הטיסה.
<יעל סלנט: חמישים אחוזים מהוצאות הכלכלה והלינה לפי תעריף החשב הכללי במשרד האוצר.
<יעל סלנט: החזר בעבור רכישת ביטוח רפואי.
<יעל סלנט: החזר בעבור הוצאות הנסיעה במשך תקופת השהייה מחוץ לישראל.
<יעל סלנט: 9יט.
<יעל סלנט: זכאויות נוספות לרווחה כלכלית לנכה המקבל תגמולים מיוחדים נכה המקבל תגמול לפי סעיף 7, יקבל, בכפוף להוראות לפי סעיף 9א, אחת או יותר מן הזכאויות הנוספות כמפורט להלן: מענק לרגל תחילת שנת הלימודים בעבור כל אחד מילדיו בגיל 6 עד 17 – בסכום של 301 שקלים חדשים בעבור כל ילד.
<יעל סלנט: מענק לרגל חג לנכה המקבל תגמול לפי סעיף 7(א2) – שזה עד 49 אחוזים - שישולם פעמיים בשנה, לקראת ראש השנה ולקראת חג הפסח, כמפורט להלן: לנכה שאין לו ילדים או שמלאו לילדיו 21 שנים – בסכום של 310 שקלים חדשים.
<יעל סלנט: לנכה שיש לו ילד שטרם מלאו לו 21 שנים – בסכום של 621 שקלים חדשים.
<יעל סלנט: בנוגע למענקים האלה לרגל החג, אנחנו שאלנו למה זה ניתן רק לנצרכים שהם עד 49 אחוזים ולא לנצרכים שהם מעל 49 אחוזים.
<אבי חן: אני רוצה לדבר על מענק לרגל חג שניתן למקבלי תגמולי קיום מיוחדים.
<אבי חן: אני רוצה להגיד שהתגמול הזה לא ניתן לנכה שמקבל תגמול נצרך.
אלי אלאלוף: זה מה ששאלה היועצת המשפטית.
<אבי חן: אני עובד בצבא בהתנדבות ובחג אנחנו לא מקבלים שום דבר וההוצאות בחג, מן הסתם, גם כשהילדים גדולים, הן יותר גדולות ואני חושב שראוי להרחיב את זה גם למקבלי הנצרך.
<חזי משיטה: התשלום של הנצרך הוא בממוצע בין ארבעים לכמעט פי שתיים מתג"מ.
<חזי משיטה: הרבה יותר.
<קריאה: תלוי באיזה אחוזים.
<קריאה: נכה נצרך בעל אחוזים גבוהים - - -
<חזי משיטה: מקבלים יותר מפי שתיים.
אלי אלאלוף: אתם חיים את זה.
אלי אלאלוף: אנחנו לא.
אלי אלאלוף: תאפשרו לאגף השיקום להתבטא.
<חזי משיטה: אני אומר שוב.
<חזי משיטה: ההבדל בין התג"מ שהסכומים שלו הם בין מחצית, אפילו פחות, מתשלום הנצרך.
<חזי משיטה: הנצרך הוא לפעמים יותר מפני שתיים מאשר תשלום התג"מ.
<חזי משיטה: הרבה יותר גבוה.
<יעל סלנט: תג"מ זה בעצם מי שמקבל נצרך בדרגות עד 49 אחוזים.
<יעל סלנט: במסגרת הדיונים ראינו כל מיני הטבות שבאמת ניתנות רק למי שמקבל את התג"מ, את הנצרך ברמה הנמוכה.
<רינת גולד גזית: שתי הערות לעניין הזה.
<רינת גולד גזית: מוזכר כאן ילד עד גיל 21 שנים.
<רינת גולד גזית: אני חושבת שראוי לצרף את זה.
<רינת גולד גזית: אנחנו כאן בסף של ילד כמשמעו בחוק וזה כולל גם מי שאינו עומד ברשות עצמו.
<רינת גולד גזית: אני בטוחה שלא תהיה התנגדות לדבר הזה, להפנות ממש לילד כהגדרתו בחוק.
<רינת גולד גזית: דבר נוסף שאני רוצה להוסיף הוא שתהיה זכאות למענק נישואין בדיוק לאוכלוסייה הזאת.
<רינת גולד גזית: גם למענק נישואין ובר מצווה, שזאת זכאות שכלל לא נכנסה כאן בתוך התזכיר.
<רינת גולד גזית: ההסבר של משרד הביטחון, אני מניחה יהיה שזה מקרנות ועיזבונות אבל מדובר כאן בזכאות שקיימת כבר הרבה מאוד שנים.
<רינת גולד גזית: הסיפור של הקרנות והעיזבונות הוא משהו שהוא מאוד לא ברור ומאוד לא יציב.
<רינת גולד גזית: לפעמים ניתן ולפעמים לא ניתן.
<רינת גולד גזית: אם משרד הביטחון כבר הכיר בצורך הזה, ומדובר באמת באוכלוסייה שהיא אוכלוסייה קשת יום שבאירועים כמו נישואין ובר מצווה של ילד, מדובר בסכום שמאוד יכול לעזור ואני חושבת שזה המקום והזמן לעגן את זה בצורה מסודרת בתזכיר.
אלי אלאלוף: בעבר זה היה ניתן דרך קרנות?
<רינת גולד גזית: יש לגבי זה הוראה.
<רינת גולד גזית: זאת זכאות שהוכרה כבר לפני שנים.
אלי אלאלוף: זה סותר את העיקרון הבסיסי של כל החוק הזה.
<רינת גולד גזית: אבל זה משהו שניתן.
אלי אלאלוף: זה ניתן באמצעות אותן קרנות.
אלי אלאלוף: תשאירו באותן קרנות.
אלי אלאלוף: אי אפשר בכל סעיף להביא למצב שזאת הוצאה תקציבית חדשה.
אלי אלאלוף: תנו לנו להילחם על הדברים המהותיים ולא על כל דבר ודבר.
<אלון דהן: אני רוצה להתייחס לעובדה שהזכויות האלה לא ניתנות באופן אוטומטי למרות שכל האינפורמציה מצויה במשרד.
<חזי משיטה: זה אוטומטי.
<אלון דהן: המענקים?
<אלון דהן: אם כך, אני לוקח את דבריי בחזרה.
<מרדכי רוזנברגר: ארגון נכי צה"ל.
<מרדכי רוזנברגר: אני פצוע פיזית ונפשית ממלחמת יום כיפור.
<מרדכי רוזנברגר: בקשר לסעיף האחרון של מענק חג, ראוי להזכיר שמה שנקרא תגמול נצרך הוא עקרונית כנגד אובדן כושר עבודה.
<מרדכי רוזנברגר: אני לא חושב שצריך לקשור את זה.
<מרדכי רוזנברגר: בגלל שמקבלים כנגד אובדן כושר עבודה תגמול נצרך, לא יקבלו מענק חג.
<מרדכי רוזנברגר: דבר שני.
<מרדכי רוזנברגר: כבוד היושב ראש אמר שלא תתקיים הצבעה לפני שיועלו וידונו כל הנושאים של הפוסט טראומה.
<מרדכי רוזנברגר: כאשר עולים כאן, איכשהו הדברים מתפוגגים והם לא ברורים וחדים.
<מרדכי רוזנברגר: רציתי לברר אם יש איזשהו הליך או משהו שנוכל להביא לכם לפני הישיבה משהו כתוב, מסודר ומתומצת כדי שיהיה משהו לדון עליו בוועדה בלי צעקות ובלי מריבות.
אלי אלאלוף: אמרתי, ואולי לא שמת לב ואולי לא היית, ואני חוזר.
אלי אלאלוף: אנחנו נצביע על החוק רק אחרי שיתקיים דיון על נושאים כולל ובמיוחד של פוסט טראומה.
אלי אלאלוף: נקיים דיון ונראה אם יש לזה השלכות או לא.
<מרדכי רוזנברגר: אני שואל איך להגיש חומר מסודר לפני כן כדי שהדברים יהיו ברורים.
אלי אלאלוף: אתה יכול להגיש.
אלי אלאלוף: מי שרוצה להגיש חומר, אנחנו מקבלים כל הזמן.
אלי אלאלוף: גם היועצת המשפטית מקבלת.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לחזור ולומר מה שאמרתי והסברתי לפני כמה דקות לעורכת הדין סיגל יער.
אלי אלאלוף: אנחנו אמורים להפוך לחוק את מה שהיה קיים בעבר בצורה של הוראות, התחייבויות ומכתבים.
אלי אלאלוף: אנחנו לא אמורים להיכנס לנושאים חדשים.
אלי אלאלוף: הנושא של הפוסט טראומה, נאמר לנו, והבנו את זה, הוא כל כך קשה ואני לקחתי התחייבות אישית, ואני עומד בה, לקיים דיון במיוחד לפני ההצבעה על החוק.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שאנחנו נשנה את התזכיר.
<מרדכי רוזנברגר: רק לסיום, משהו עלי.
<מרדכי רוזנברגר: שיהיה ברור כאן בנושא הפוסט טראומה.
<מרדכי רוזנברגר: אני הגעתי למצבי בגיל 66 אחרי פשיטת רגל והכול כתוצאה מהפוסט טראומה.
<מרדכי רוזנברגר: נותרתי חסר כל עם משפחה לקיים, כך שהנושאים האלה באמת ראויים לדיון.
אלי אלאלוף: אני חושב שלכן יש ועדות חריגים ויש את ועדת למד.
אלי אלאלוף: הדברים האישיים מסוג זה, תדונו במנגנון של אגף השיקום ולא בדיון כאן כי זה לא יהיה הפתרון.
אלי אלאלוף: אני חושב שכל אחד מכם רשאי לבוא לאגף השיקום ולהעלות את הבעיות האישיות.
אלי אלאלוף: אני בטוח שתמצאו את האוזן הנכונה.
אלי אלאלוף: לא תמיד תשובות חיוביות בעיניכם, אבל במסגרת החוק.
<אורי ארנפלד: אני מאלה שהקימו את עמותת ערים בלילה והיום אני מסייע בהתנדבות לפצועי פוסט טראומה.
<אורי ארנפלד: אני שומע כאן במהלך הדיון שנושא הפוסט טראומה נדחק.
אלי אלאלוף: הוא לא נדחק.
<אורי ארנפלד: התשובה שענית, כבודו, למוטי, היא לא בעיה פרטנית שלו אלא זאת בעיה שהיא חוצה את פצועי הפוסט טראומה, צעירים ומבוגרים כאחד.
<אורי ארנפלד: יושבים כאן אנשים שנפצעו שהם לא נקלטים במעגל העבודה למרות שהם בעלי תואר שני מהאוניברסיטה, ויושבים כאן אנשים כמו מוטי שכבר מיצו את החיים שלהם והגיעו למצב הזה, כולם באותה סירה.
<אורי ארנפלד: זה לא מקרה פרטני שלו.
<אורי ארנפלד: אתה שולח אותו לוועדת חריגים ולוועדת למד.
אלי אלאלוף: אני מבקש, כל עוד אני כאן ומבין פחות או יותר מה שאני אומר, אני רוצה לתקן.
אלי אלאלוף: אין כאן בסעיפים האלה את הנושא של פוסט טראומה כדיון נפרד.
אלי אלאלוף: אם אנחנו נגיע לסעיפים ויש שם דיון על פוסט טראומה, נדבר ספציפית על הסעיף.
אלי אלאלוף: לאור הדיון שהיה, לאור ההערות ולאור הטלפונים שעשיתם והשיחות שקיימתם עם הצוות שלי, אני מבקש לקיים דיון מיוחד על הפוסט טראומה.
אלי אלאלוף: זאת לא בעיה ספציפית.
אלי אלאלוף: אבל לעומת זאת, אני מוסיף, אלה לא דברים פרסונליים.
אלי אלאלוף: אני מציע שהאנשים יפנו לאגף השיקום ויציגו את מצבם כי זה לא כאן.
אלי אלאלוף: אנחנו לא בנויים לתת תשובות.
אלי אלאלוף: לכן אני מציע שני דברים.
אלי אלאלוף: ראשית, לקיים דיון על הפוסט טראומה, ושנית, אני ממליץ לחברים באופן אישי לפנות לאגף השיקום לקבל התייחסות למצבם האישי.
<אורי ארנפלד: אפשר משפט אחד לסיום?
<אורי ארנפלד: מתוך הכרות שלי עם מה שקורה בקרב הפוסט טראומה והפצועים, אני הייתי מבקש אם אפשר לקיים את הדיון הזה לא בעוד זמן רב.
<אורי ארנפלד: אנחנו עוסקים כאן במצב שהוא צונאמי משפחתי.
אלי אלאלוף: מכיר ועדה שמקיימת דיונים כל כך דחופים בנושאים שלכם?
<קריאה: הוא אומר שאלה דיני נפשות.
<אורי ארנפלד: אני מדבר כאן על נושא שהוא חיי אדם.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר לכם שלוועדה הזאת יש עוד כמה נושאים וכולם הם בניי.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לדחות מישהו על חשבון האחר.
<חיים גימפל בר: יושב ראש ארגון נכי צה"ל.
<חיים גימפל בר: אני רוצה להתייחס לסעיף האחרון, סעיף 9יב, נכה שנוסע לחוץ לארץ ומקבל השתתפות במימון הוצאות בעבור נסיעה לחוץ לארץ של אדם המלווה נכה שנשלח לחוץ לארץ מטעם מקום עבודתו ובמימונו.
<חיים גימפל בר: יש גם אנשים שנוסעים לחוץ לארץ ולאו דווקא ממקום העבודה אלא מתוך פעילות שהם עושים במהלך השנה כחלק מהשיקום שלהם.
<חיים גימפל בר: למשל, ספורטאים.
<חיים גימפל בר: הספורטאים האלה, המימון של המלווים היום הוא עליהם.
<חיים גימפל בר: אני מדבר על הנכים הפרפלגים, אלה שיוצאים לתחרויות ומייצגים את מדינת ישראל בחוץ לארץ.
<חיים גימפל בר: אם זה רק ממקום העבודה, צריך לתקן את המילה הזאת עבודה ולתת לו אפשרות לנסוע בתחום העיסוק שלו.
<חיים גימפל בר: אם השיקום שלו הוא בספורט, הוא יוכל לנסוע עם המלווה שלו.
אלי אלאלוף: אין התייחסות לגבי הספורטאים שיוצאים.
<חיים גימפל בר: נכון.
<חיים גימפל בר: הנושא השני בנושא הפוסט טראומה.
<חיים גימפל בר: בהגדרה שלון פוסט טראומתי הוא הנכה הקשה ביותר שאין לו שום פתרון טכנולוגי וזאת בעיה.
<חיים גימפל בר: חוק העסקת נכה מלחמה, אם הוא יופעל, הוא ייתן מענה חלקי לדבר הזה.
<חיים גימפל בר: אני חושב שחלק מהטיפול בנכים הפוסט טראומתיים צריך להיות גורם שהוא משקם או מעסיק אותו בשיקום כזה או אחר.
<חיים גימפל בר: אנחנו בארגון נכי צה"ל עושים ניסיונות ומוציאים מדי שנה משלחת לחוץ לארץ ביניהם יש גם פוסט טראומתיים לערי ההימלאיה.
<חיים גימפל בר: הם חוזרים אחרי עשרה ימים, 15 ימים משם, החבר'ה האלה, פוסט טראומתיים, אנשים אחרים לחלוטין.
<חיים גימפל בר: הם עם ביטחון, עם יכולות, עם התחושה שהם לא שונים מאחרים.
<חיים גימפל בר: דבר שלישי שאני רוצה להתייחס אליו.
<חיים גימפל בר: ועדת המשנה של ועדת חוץ וביטחון, אחד הדברים היותר חשובים שהיא עשתה למען הפוסט טראומתיים הוא שהפוסט טראומה הפכה ממחלה לחבלה וזה מהותי ומשמעותי.
<חיים גימפל בר: איך יכול לעזור לכל נכה, אין לי מושג.
<חיים גימפל בר: לכן אני חושב שהנושא הפוסט טראומתי, במדינת ישראל כמעט 75 אחוזים מהאוכלוסייה הם פוסט טראומתיים מסיבה כזו או אחרת.
<חיים גימפל בר: החיילים העתידיים יהיו יותר פוסט טראומתיים מהחיילים שייפגעו פיזית כי לאחרים יש מיגון.
<חיים גימפל בר: אנחנו צריכים להיערך לזה לא רק ברמה של ועדה שתדון בבעיות האלה אלא ברמה של דברים ממלכתיים.
<חיים גימפל בר: תודה.
אלי אלאלוף: יש כאן ישיבה אחרת.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לקש מאגף השיקום, תעשו מיפוי של ההטבות או השירותים השונים שהפוסט טראומתיים מקבלים היום אצלכם.
אלי אלאלוף: לפי ההערה שלך, לגבי הפוסט טראומתי כדאי לקיים את הדיון בוועדת חוץ וביטחון?
<חיים גימפל בר: לא.
אלי אלאלוף: אני חבר גם שם.
אלי אלאלוף: אם זה יהיה כאן, אנחנו נקיים דיון כאן.
<חיים גימפל בר: כאן.
<חיים גימפל בר: אני אומר שבוועדה שם כבר עשו את השינוי שהיה שינוי מהותי.
אלי אלאלוף: אגף השיקום יביא לנו את ההסברים הנדרשים ומה המצב הקיים בטיפול בפוסט טראומתיים.
אלי אלאלוף: תתייחסו לכל דבר ותבואו עם הצעה.
אלי אלאלוף: קיימנו דיון.
אלי אלאלוף: יש פרוטוקול ואפשר לקרוא אותו.
אלי אלאלוף: אני בטוח שאגף השיקום יקרא את הפרוטוקול ואנחנו נתייחס בסבלנות הנדרשת.
מרדכי יוגב: אנחנו ועדת משנה לענייני שיפור שירותי הבריאות בצפון - מיד נעשה הכרות קצרה עם האנשים – מתוך תחושה ומציאות מהשטח שיש לנו פערים בשירותי הבריאות בצפון.
מרדכי יוגב: נמצאים אתי, חוץ מענת מנהלת הוועדה, חבר הכנסת איל בן ראובן שהוא גם גר בצפון, אלוף במילואים, וגם ענייני הצפון מאוד אכפתיים לו ופרופסור איתמר ברוטו ממלא מקום מנכ"ל משרד הבריאות.
מרדכי יוגב: נעשה סבב קצר של הכרות גם לטובת הרשם שלנו והנוכחים האחרים.