GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל חורין: אגב, אצלנו זה קבוע בחוזר מנכ"ל, לאו דווקא - -
יהודה גליק: מה כתוב על תיק עזרה ראשונה?
יהודה גליק: כל מה שאנחנו מדברים זה שהתכשיר יהיה בתוך תיק עזרה ראשונה, זה הכל.
<מיכל חורין: אם מגיע למוסד מפקח מטעם לשכת הבריאות, למה שלא יעשה את הבדיקה הנוספת?
<ליזה רובין: אני רציתי להתייחס לנושא הזה.
<ליזה רובין: כמו שחבר הכנסת גליק אמר, יש תיקי עזרה ראשונה.
<ליזה רובין: התיק הזה נמצא.
<ליזה רובין: משרד החינוך פרסם לאחרונה הנחיות לגבי היערכות לילדים עם אלרגיה.
<ליזה רובין: זה חלק מההיערכות לאלרגיה.
<ליזה רובין: אנחנו עבדנו על ההנחיות המקצועיות.
<ליזה רובין: משרד הבריאות עבד בצמוד, ממש יד ביד, לגבי ההנחיות המקצועיות.
<ליזה רובין: אנחנו ממשיכים ומתכוונים להמשיך לעשות את זה, אבל היישום של ההנחיות האלו, ההתמודדות עם ילדים עם אלרגיה זו האחריות של המשרד שהילדים שוהים תחתיו.
טלי פלוסקוב: האם תיק עזרה ראשונה זה חובה במוסד חינוכי?
טלי פלוסקוב: האם יש רשימת מוצרים שצריכים להימצא בתוך תיק עזרה ראשונה?
<מיכל חורין: אני חושבת שיש הנחיות פנימיות של המשרד מה זה צריך לכלול, אבל אני לא בטוחה לגבי זה.
<מיכל חורין: גם החובה היא כזאת שקבועה בחוזר מנכ"ל, לא בחקיקה.
טלי פלוסקוב: מה שצריך לעשות זה להוסיף את התרופה הזאת לרשימת המוצרים שצריכים להיות בתיק עזרה ראשונה, זה הכל.
טלי פלוסקוב: הם צריכים לשנות חוזר, אין ספק.
<מיכל חורין: נכון, יש לנו חוזר מנכ"ל חדש.
<מיכל חורין: לדעתי הוא יצא - -
טלי פלוסקוב: ב-21 בנובמבר, אומרים לי פה.
<מיכל חורין: ב-21 בנובמבר יצא חוזר מנכ"ל חדש.
<מיכל חורין: הוא מתמודד עם כל תופעת האלרגיות בבתי הספר, עם ההיערכות של מוסדות החינוך לאלרגיה.
<מיכל חורין: אנחנו יודעים לתת את ההנחיות האלו.
<מיכל חורין: אנחנו פשוט לא חושבים שנכון שבחקיקה יופיע ששר החינוך אחראי על יישום החוק.
יהודה גליק: בחקיקה יופיע שמשרד הבריאות אחראי על הנחיית והנחלת הנושא.
יהודה גליק: הביצוע בפועל הוא ביצוע שלכם.
יהודה גליק: זה מה שהם אומרים.
יהודה גליק: אתם אפילו לא מתווכחים.
יהודה גליק: שבחוזר מנכ"ל שיצא ב-21 בנובמבר 2018 תהיה כתובה עוד שורה אחת, התכשיר הזה.
<מיכל חורין: תהיה כתובה שורה נוספת, אנחנו פשוט חושבים - -
יהודה גליק: על מה הוויכוח?
<מיכל חורין: אין ויכוח.
<מיכל חורין: אני רק אומרת שנכון יהיה להוריד את הסעיף שמתייחס לאחריות של שר החינוך לגבי יישום החוק.
טלי פלוסקוב: אנחנו נעבור עכשיו לקריאה של החוק.
<רות דיין מדר: מדינת ישראל ממשיכה לחוקק חוקים, ממשלת ישראל ממשיכה לחוקק חוקים, כאשר את הנטל הכלכלי היא מטילה על הרשויות המקומיות ועל התושבים, היא לא לוקחת אחריות כדי לממן את זה מכיסה.
<רות דיין מדר: אנחנו חושבים שאם מדינת ישראל, ממשלת ישראל וכנסת ישראל רואה לנכון לקחת חלק בחוק כזה חשוב, שתכניס את היד לכיס ותממן מימון מלא ברשויות החלשות שממילא לא מצליחות לספק שירותים הרבה יותר בסיסיים וראשונים.
<רות דיין מדר: פה המדינה צריכה לסייע לאותן רשויות.
<רות דיין מדר: ברשויות יותר חזקות יכול להיות מימון כזה או מימון אחר.
טלי פלוסקוב: מה העלות של מזרק?
<סיגל מרד אברג'יל: 250 שקל.
<סיגל מרד אברג'יל: זה לפי מה שנמסר אתמול.
<סיגל מרד אברג'יל: בשיחה אתמול עם עורכת דין נילי דיקמן ממשרד הבריאות נמסר שהעלות לערכה אחת - במשקלים משתנים צריך יותר מאחת - היא 250 שקלים.
<מוריה בן צור: אנחנו נעדכן את המחיר.
<מוריה בן צור: אנחנו בדקנו את זה הבוקר באגף התקציבים של המשרד.
<מוריה בן צור: מחיר מרבי לקמעונאי - אנחנו גם מאפשרים קנייה מבית מסחר במסגרת החוק הזה - הוא 342 לשני מזרקים.
<מוריה בן צור: לצרכן זה 470.
<מוריה בן צור: במסגרת החוק אפשר לקנות את זה מבית מסחר ממש.
<מוריה בן צור: אנחנו מאפשרים.
טלי פלוסקוב: כמו שאתם יודעים, אני הייתי ראש עירית ערד, רשות שנחשבת לא חזקה, אם בכלל.
טלי פלוסקוב: אם היה שם ויכוח על עשרת אלפים שקל למשהו, תבינו מה המצב של הרשות היה.
טלי פלוסקוב: אם אצלי בעיר היו מביאים את הדבר הזה, לא הייתי חושבת פעמיים.
טלי פלוסקוב: הייתי שמה פחות אבנים במדרכה.
טלי פלוסקוב: את הכסף הזה הייתי שמה לטובת הילדים.
<רות דיין מדר: שממשלת ישראל תתכבד - -
טלי פלוסקוב: על כמה כסף אנחנו מדברים פה, עשיתם חישוב?
<רות דיין מדר: אין בעיה.
<רות דיין מדר: אם מדובר על 250 שקל בסך הכל, שמדינת ישראל תשים חצי.
<רות דיין מדר: אם זו הצלת חיים - -
טלי פלוסקוב: אני רוצה לדעת בכמה כסף מדובר.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך, אני לא חושבת שעיריית תל אביב זקוקה לעזרה שלנו לרכישת - -
יוליה מלינובסקי: אם אתם עושים את חגיגות יום העצמאות עם כל הסלבריטאים של ישראל בעלויות של מיליונים, אני מציעה לך - -
טלי פלוסקוב: זו השוואה לא נורמאלית.
<רות דיין מדר: אם זה כסף קטן, שמדינת ישראל - -
יוליה מלינובסקי: אני מציעה למרכז השלטון המקומי, כפי שעשיתי כשדיברתם על עלויות חשמל, להסתפק בדבריי.
טלי פלוסקוב: תודה, גברתי, הבנו את הנקודה.
טלי פלוסקוב: חבל שהרבה פעמים דברים כאלה אנחנו שמים על משקל של כסף.
<רות דיין מדר: שהמדינה לא תשים את זה על משקל של כסף.
יוליה מלינובסקי: אני מציעה לך לעשות קיצור בחגיגות 70.
יוליה מלינובסקי: כל ראש עיר עושה חגיגות מפה עד הודעה חדשה.
יוליה מלינובסקי: תפסיקו עם זה.
<רות דיין מדר: את לא יכולה לבוא ולנהל עיר.
יוליה מלינובסקי: אני יכולה.
טלי פלוסקוב: אנחנו מתחילים בקריאה.
<יעל סלנט: הצעת חוק הצבת תכשירי אפינפרין במוסדות חינוך.
יהודה גליק: לא מוסדות ציבור?
<יעל סלנט: לא, כי זה מוסדות חינוך.
יהודה גליק: זה לא כולל משטרה וצבא?
טלי פלוסקוב: יש להם את זה.
טלי פלוסקוב: בדיון הקודם הבנו שיש להם את זה.
יהודה גליק: בדיון הקודם הצבא הציג שאצלם זה כבר קיים.
טלי פלוסקוב: נכון, לכל חייל יש בתיק, אני זוכרת.
יהודה גליק: יש בכל חדר אוכל.
<ליאור יהושע: בדיון האחרון טענו שהמיועדים לשירות ביטחון עוברים הליכי מיון רפואיים קפדניים.
<ליאור יהושע: למלש"ב שנמצא שהוא סובל מאלרגיה מותאם פרופיל רפואי מתאים, יש לו התאמות לשירות ולשיבוץ שלו.
<ליאור יהושע: הוא גם מונחה לשאת עליו אפינפרין.
<ליאור יהושע: חיילים כאלה ממלאים שאלון רפואי כשהם נקלטים לצבא.
<ליאור יהושע: במקרה שחסר להם מזרק אפינפרין, הצבא משלים להם את המזרק שחסר להם.
<ליאור יהושע: חדרי האוכל של הצבא נמצא בסמיכות למרפאות צבאיות שנותנות מענה רפואי במצבים רפואיים דחופים.
<ליאור יהושע: בנוסף, חובשים פלוגתיים, ובשנה האחרונה גם חובשים בצבא, צוידו במזרקיי אפינפרין למקרה הצורך.
<ליאור יהושע: כרגע אנחנו ממתינים לחוק כדי להחליט לגבי חדרי אוכל, אבל באופן עקרוני הנושא הזה נפתר בצבא הרבה יותר מאשר באזרחות.
טלי פלוסקוב: אדוני, אתה אמנם מסתכל עלי, אבל לידך יושבת נציגת משרד הבריאות.
טלי פלוסקוב: כל זמן שאתה מדבר היא עושה ככה עם הראש.
טלי פלוסקוב: בוא נשמע על מה היא לא מסכימה.
<מירי כהן: אני מוטרדת.
<מירי כהן: היה לנו את המקרה הטרגי, הנורא של החייל שנפטר לפני שנה ומשהו.
<מירי כהן: ידעו שהוא אלרגי.
<מירי כהן: הוא עבר את כל המסננות.
<מירי כהן: בסופו של דבר הוא נפטר בבסיס שלו.
<מירי כהן: יכול להיות שהייתה שם מרפאה וכו'.
<מירי כהן: עובדה שמה שהיה לא הספיק.
<מירי כהן: יכול להיות שמאז הצבא הפיק לקחים.
<מירי כהן: הוא עבר את המיון.
<מירי כהן: גם אמרו לו שהוא צריך או לא צריך.
<מירי כהן: התוצאה הטרגית היא שהילד הזה מת, הילד של כולנו מת.
<מירי כהן: זה פשוט איום ונורא המקרה הזה.
יהודה גליק: האם אם יש לכם בעיה שנכלול בחוק את חדרי האוכל?
<ליאור יהושע: אנחנו מבקשים להחריג את צה"ל מהצעת החוק.
טלי פלוסקוב: אבל אמרת בדבריך: אנחנו מחכים לחוק כדי לפעול.
טלי פלוסקוב: אתם צריכים אותנו כדי לפעול?
<ליאור יהושע: לא.
<ליאור יהושע: כל המהלכים שתיארתי זה דברים שבוצעו ומתבצעים תוך כדי.
טלי פלוסקוב: האם בחדרי האוכל שלכם היום יש?
<ליאור יהושע: קודם כל, נושא הפרופיל, שזה בעקבות אותו אירוע שהיא תיארה, השתנה לחלוטין.
<ליאור יהושע: הייתה עבודת מטה מאוד גדולה.
<ליאור יהושע: קבעו הרבה מאוד הגבלות לאנשים עם אלרגיה.
<ליאור יהושע: יש מנות אוכל ספציפיות, מיוחדות לחיילים עם אלרגיה.
<ליאור יהושע: חובשים מסתובבים היום עם מזרקי אפינפרין, מה שלא היה בעבר.
<ליאור יהושע: השאלון הרפואי לקליטה ליחידות שונה.
<ליאור יהושע: הוא יכלול שאלות ספציפיות בנוגע לאלרגיה.
<ליאור יהושע: כל המערך ערוך לטיפול באלרגיה.
יהודה גליק: אז למה להחריג?
טלי פלוסקוב: מה מפריע לכם אם מה שאתם כבר עושים יהיה כתוב בחוק?
יהודה גליק: להיפך, אנחנו נשלח את כולם ללמוד מכם.
<ליאור יהושע: יש לנו הסדר ששונה.
<ליאור יהושע: לדעתנו הוא עונה על הצורך שקיים, אפילו מעבר לו.
טלי פלוסקוב: האם אתם מתכוונים להציב בחדרי האוכל מזרקים?
<ליאור יהושע: אנחנו מבקשים שצה"ל יוחרג מהצעת החוק.
טלי פלוסקוב: זה אומר שלא תשימו מזרקים?
טלי פלוסקוב: יכול להיות שתהיה הוראה של שר הביטחון להציב מזרקים בחדרי האוכל.
טלי פלוסקוב: יכול להיות שאם תגיד לי את המשפט הזה, אני אקבל החלטה להחריג אותך.
<ליאור יהושע: הכוונה שלנו היא כן להציב מזרקים בחדרי האוכל.
<ליאור יהושע: לא למטרה שהטבח יזריק את האפינפרין, אלא למקרה שחייל יהיה בחדר האוכל ולא יהיה עליו את המזרק.
<ליאור יהושע: אני אומר, כל ההיערכות היום של הצבא שונה מהותית לעומת מה שהיה לפני שנה או שנתיים.
יהודה גליק: אם אתה אומר שממילא זה קיים, אז להיפך, זאת סיבה להכניס אתכם לחוק.
טלי פלוסקוב: למה מישהו צריך למות כדי שתעשו את הצעדים האלה?
טלי פלוסקוב: אני אומרת דבר כזה: שיניתם את עמדתכם כמשרד הביטחון אחרי שקרה המקרה הנורא.
טלי פלוסקוב: היינו יכולים לחסוך את המוות הזה.
טלי פלוסקוב: כאן אנחנו דנים על לחסוך את המוות הבא.
טלי פלוסקוב: רבותיי, כל מה שאנחנו עושים כרגע יכול למנוע את המוות הבא.
טלי פלוסקוב: אם זה לא במשרד הביטחון, זה יכול להיות בבית הספר.
טלי פלוסקוב: זה יכול לקרות בכל מקום.
טלי פלוסקוב: למה ההתעקשות הזאת, אני לא מצליחה להבין.
<ליאור יהושע: אנחנו סבורים שהאמצעים שקיימים היום מספיקים כדי לתת את המענה.
מיכאל מלכיאלי: אז כל החוק מיותר?
טלי פלוסקוב: הם טוענים שצריך להחריג את משרד הביטחון מהחוק.
טלי פלוסקוב: החוק במקור התייחס למוסדות ציבור.
טלי פלוסקוב: אני זוכרת את ההתנגדות של בתי העסק.
טלי פלוסקוב: אנחנו היום הצטמצמנו.
יהודה גליק: אני רוצה שזה יהיה מוסדות ציבור.
יוליה מלינובסקי: גם אני.
<שיר איתן: אנחנו חושבים שנכון להחריג אותנו.
<שיר איתן: יש לנו כבר הסדר, הסדר שהוא שונה מעט מהחוק.
<שיר איתן: הוא מאוד מקיף.
<שיר איתן: אם דיברנו בהתחלה בהצעת החוק על בתי אוכל, אז זו לא אותה סיטואציה כמו של אדם זר שנכנס למסעדה, לבית אוכל אחר או למוסד חינוך שאנחנו לא יודעים מה מצבו הרפואי, מי הוא.
<שיר איתן: כאן יש לנו מנגנון של מיון רפואי.
<שיר איתן: כל מיועד לשירות ביטחון נבדק, מותאם.
יוליה מלינובסקי: תספרי את זה לאותה משפחה של החייל שנפטר.
יהודה גליק: ולכן מה?
<שיר איתן: ייעלנו את התהליך.
יוליה מלינובסקי: תספרי את זה להם.
יהודה גליק: אם יודעים על מישהו או לא יודעים על מישהו, מה איכפת לך שיהיה בחדר האוכל?
<שיר איתן: אנחנו חושבים שהעמדה הנכונה היא להחריג אותנו.
<שיר איתן: אנחנו לכל היותר מבקשים שיתאפשר לנו ליישם את החוק בנוהל פנימי בפקודות הצבא.
יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו כבר מכירים את זה.
יוליה מלינובסקי: אתמול עבר חוק הפוריות – אגב, מנהלת הוועדה בדיוק דיברה על זה - והיה את אותו סיפור.
יוליה מלינובסקי: באזרחות הנשים שעוברות טיפולי פוריות והפריה מוגנות.
יוליה מלינובסקי: בצה"ל זה לא היה קורה.
יוליה מלינובסקי: התחלנו תהליך חקיקה.
יוליה מלינובסקי: צה"ל עשה פקודה, היא לא מספקת.
יוליה מלינובסקי: העברנו את זה אתמול בקריאה ראשונה.
יוליה מלינובסקי: אז חבר'ה, אתם צריכים להתאים את עצמכם.
יוליה מלינובסקי: שר הביטחון הוא אמנם מהמפלגה שלי, אבל זה מה שצריך להיות.
יוליה מלינובסקי: יש היום, ואתם מכירים את זה, יותר ויותר אנשים עם אלרגיות כאלו ואחרות.
יוליה מלינובסקי: הם גם כן מתגייסים ומשרתים.
יוליה מלינובסקי: זה לא כזה סיפור להתאים את עצמכם לצרכי היום-יום.
יוליה מלינובסקי: את יודעת מה?
יוליה מלינובסקי: הכל טוב כל עוד זה לא קשור אלי אישית.
יוליה מלינובסקי: אפשר להחריג את כולם, אבל ברגע שזה קורה למישהו - - קראתי לאחרונה על המקרה של הילד שהיה לו התקף אלרגיה אחרי שהוא אכל משהו שהיה לו אסור.
יוליה מלינובסקי: בזכות סייעת רפואית הוא ניצל.
יוליה מלינובסקי: זה טוב כל עוד זה לא קשור אלייך או אליך או אלי באופן אישי.
יוליה מלינובסקי: טיפולי פוריות לא צריך בצה"ל, מזרק לאלרגיה לא צריך, הכל כל עוד זה לא קשור אלינו.
יוליה מלינובסקי: כשזה קשור אלינו באופן אישי, פתאום אנחנו נזכרים: וואו, זה מה שאנחנו צריכים.
יוליה מלינובסקי: אז סליחה.
<שיר איתן: אני לא מכירה את הצעת החוק האחרת.
יוליה מלינובסקי: זה אותם הקשרים.
טלי פלוסקוב: בקשתכם ברורה לנו.
<נעמה קציר שמואלי: אני רוצה רגע להתייחס לעניין הזה של הצבא, למרות שזה באמת לא הדיון.
<נעמה קציר שמואלי: החיילים האלרגיים בצבא הם קבוצת האוכלוסייה שנמצאת בסיכון הכי גבוה, יותר מהילדים במעונות היום, יותר מהילדים בבתי הספר.
<נעמה קציר שמואלי: מכמה סיבות.
<נעמה קציר שמואלי: יש נוהל מאוד יפה אחרי ועדת החקירה שהקים קרפ"ר על האירוע של שלו חזן, זכרונו לברכה.
<נעמה קציר שמואלי: למרות שאנחנו מכירים קצת את הדברים שנכתבו שם, אז אחד, זה עדיין לא מספיק; שתיים, לא באמת מיושם בשטח; שלוש, אם מישהו באמת חושב שחייל אלרגי שמסתובב עם מזרק אפינפרין בכיס, במקרה חירום, עכשיו, בחדר האוכל, כשקורה לו משהו, יכול להוציא את המזרק הזה, להזריק לעצמו ולהציל את החיים שלו, הוא טועה טעות מרה.
<ליאור יהושע: מה זאת אומרת?
<ליאור יהושע: אני לא מקבל את מה שאת אומרת.
<נעמה קציר שמואלי: הצבא צריך לדאוג לזה שהסביבה של החייל תדע מה לעשות, כולל החיילים שסביבו, כולל המפקדים הישירים של החייל.
<נעמה קציר שמואלי: אלו המלצות שהעברנו לכם בזמן ועדת החקירה הזאת שהוקמה.
<נעמה קציר שמואלי: אי אפשר להטיל את כל האחריות של החייל האלרגי רק על החייל האלרגי.
<נעמה קציר שמואלי: האחריות על חייו של החייל האלרגי היא בראש וראשונה על הצבא.
טלי פלוסקוב: בוא נגיד שיש לנו מזרק בחדר האוכל.
טלי פלוסקוב: מי צריך להזריק אם חס וחלילה קורה מקרה?
<נעמה קציר שמואלי: אם החייל נמצא במצב שהוא עדיין בהכרה כך שהוא יכול לעשות זאת, אז ודאי, אבל אם החייל נמצא במצב שהוא כבר לא יכול לעשות את זה, או החברים שלו שמודרכים לעשות זאת, חיילים בני גילו - -
<ליאור יהושע: מה אם הוא בשק"ם, בעיר, או בכל מקום אחר?
<נעמה קציר שמואלי: גם המפקדים של הצבא צריכים לדעת.
<נעמה קציר שמואלי: הנהלים מאוד יפים, אבל הם בעיקר נהלים שכתובים על הנייר, הם לא באמת כרגע - -
<ליאור יהושע: על סמך מה את אומרת את זה?
<ליאור יהושע: זה ממש לא נכון.
טלי פלוסקוב: היו פה חיילים שאמרו שיש להם בתיק.
<נעמה קציר שמואלי: יש גם חיילים שמסתירים את האלרגיה שלהם כדי להיות קרביים.
<נעמה קציר שמואלי: אז בכלל אין להם מענה.
<נעמה קציר שמואלי: תאמינו לי, אני אומרת מידיעה, אני לא ממציאה.
יהודה גליק: מי שמסתיר, מסתיר.
<נעמה קציר שמואלי: אבל עדיין צריך לתת לו מענה.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שלמי שלא דואג לחייו אנחנו לא יכולים - -
<נעמה קציר שמואלי: אז נגיד שזה בסדר?
טלי פלוסקוב: אנחנו לא נגיד שזה בסדר, אבל האחריות היא על כולם.
טלי פלוסקוב: תראו, מה שאנחנו עושים היום זה מעלים את הנושא הזה למודעות.
טלי פלוסקוב: כמה שיותר אנשים ידעו שזה קיים, שקיימת הזריקה הזאת שיכולה להציל חיים, זה גם חלק מהעבודה שאנחנו עושים.
טלי פלוסקוב: אגב, זה בזכותם של אותם חברי כנסת שהעלו את הסוגיה הזאת.
טלי פלוסקוב: הרבה מאיתנו לא ידעו מה זה המזרק הזה, מה זה החומר הזה.
טלי פלוסקוב: היום הרבה יודעים.
טלי פלוסקוב: אנחנו עושים את העבודה הזאת.
טלי פלוסקוב: לאט לאט כולם יבינו שמזל שיש בכלל חומר שיכול להציל את החיים.
טלי פלוסקוב: היום, ואני לא יודעת למה, אנחנו רבים מי ייקח אחריות על זה.
טלי פלוסקוב: זה מרגיז, רבותיי, זה פשוט מרגיז.
טלי פלוסקוב: יש לנו חומר שיכול להציל חיים, אבל אנחנו מתווכחים מי יקבל אחריות ומי יגיד: אני אחראי או לא אחראי.
טלי פלוסקוב: מה לגבי שינוי השם של הכותרת?
<יעל סלנט: אנחנו נראה איך בדיוק נשנה את השם.
טלי פלוסקוב: הבנו שיש פה הערה לגבי השם.
<יעל סלנט: זו גם הערה שחוזרת בהמשך, תוך כדי הנוסח.
<יעל סלנט: בחוק זה – "מוסד חינוך" – כל אחד מאלה – מוסד חינוך כהגדרתו בחוק לימוד חובה; זה כולל את כל המוסדות של משרד החינוך – המוכרים, הפטורים, הבעלויות הפרטיות.
<יעל סלנט: בית ספר מקצועי כהגדרתו בחוק החניכות; מעון כהגדרתו בחוק הפיקוח על מעונות, המיועד לשהייה יומית של פעוטות עד גיל 3 במשך שעות היום; פה אנחנו שואלים, האם לא ראוי להגביל לאיזה שהוא מספר מינימאלי של ילדים במסגרת.
<יעל סלנט: בעצם זה שאנחנו אומרים: מעון יום שמיועד לשהיית פעוטות עד גיל 3, אנחנו מתכוונים לכל מסגרת שיש בה אפילו 2 ילדים.
יהודה גליק: לא מקימים מעון לשני ילדים.
מיכאל מלכיאלי: אין סמל מוסד אם יש 2.
טלי פלוסקוב: מה התנאי של סמל מוסד, מה המינימום?
<יעל סלנט: זה לא רק מעונות שיש להם סמל, זה גם המעונות הפרטיים.
<יעל סלנט: כל מטפלת שלוקחת לביתה 2 ילדים לטפל בהם, לכאורה אם לא נסייג את זה - -
יהודה גליק: היא מוגדרת בחוק של פיקוח על מעונות?
טלי פלוסקוב: האם יש בהגדרה של מעון הגבלת ילדים?
טלי פלוסקוב: אין כזה דבר?
<יעל סלנט: יש בחוק מעונות יום שיקומיים מגבלה של 10 ילדים.
<יעל סלנט: בתזכיר שמשרד העבודה פרסם לפני חודש או חודשים מדובר על 12 ילדים.
<יעל סלנט: אני יודעת שיש על זה הרבה מאוד דיבורים.
<יעל סלנט: גם במהלך הליך החקיקה הקודם של חוק הפיקוח שנעצר באמצע, דיברו על מספר הילדים המינימאלי.
<יעל סלנט: זו סוגיה שהיא מדוברת.
טלי פלוסקוב: יש פה הצעה, וזה לשיקולכם.
יוליה מלינובסקי: אנחנו היום נמצאים במצב של חוק חינוך חובה מגיל 3, נכון?
<יעל סלנט: כן, אבל אנחנו מדברים עד גיל 3.
יוליה מלינובסקי: עד גיל 3 יש מעונות מוסדרים של נעמ"ת, ויצו ועיריות, שזה סיפור אחד, וגנים פרטיים, שזה סיפור אחר לחלוטין.
יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אני הייתי הולכת על המסלול של מוסדות חינוך עד גיל 3 שהם ממוסדים, שזה כן יחול עליהם, ועל הפרטיים לא, כי אני לא יכולה לדרוש מהפרטי לעמוד בתנאי החוק הזה.
יוליה מלינובסקי: לפעמים בפרטי זה 2,3 ילדים.
טלי פלוסקוב: אלא אם כן נגביל ללא פחות מ-10 ילדים בגן.
יוליה מלינובסקי: יתירה מזאת, זאת גם אחריות של ההורים.
יהודה גליק: אם ההורים משלמים לגן פרטי מעל 10 ילדים, אין שום סיבה - -
טלי פלוסקוב: אני גם חושבת.
טלי פלוסקוב: זאת ההצעה שעומדת כרגע על הפרק.
יוליה מלינובסקי: זה לא גן, אנחנו צריכים להבין.
יהודה גליק: זה גן פרטי שאנשים משלמים.
טלי פלוסקוב: אם יש בגן יותר מ-10 ילדים, צריך לחייב שהמזרק כן יהיה.
טלי פלוסקוב: זאת ההצעה.
יוליה מלינובסקי: עד גיל 3.
טלי פלוסקוב: נכון, אם אנחנו מדברים על מעונות יום.
יוליה מלינובסקי: זה לא מעון יום, צריך להבין את ההבדל.
יהודה גליק: זה גן פרטי.
טלי פלוסקוב: גן פרטי.
יוליה מלינובסקי: מעון יום זה לא אותו דבר.
יוליה מלינובסקי: מעון יום זה ויצו, נעמ"ת, עיריות.
יהודה גליק: הם ודאי כלולים.
יוליה מלינובסקי: הם המוסדיים.
טלי פלוסקוב: אני מציעה לך, יוליה, לשקול את האופציה של לא פחות מ-10 ילדים.
טלי פלוסקוב: אם יש 10 ילדים ויותר, לחייב אותם, גם אם זה גן פרטי.
<סיגל מרד אברג'יל: לפני שאני אכנס לגופו, אני רוצה להגדיר.
<סיגל מרד אברג'יל: בגלל שאפשר לפרש את הדברים שלי אחרת, כן חשוב לנו להסביר שאנחנו רואים חשיבות שהמכשיר יימצא בכל מעון יום בפיקוח שלנו, בבתי הספר המקצועיים בפיקוח שלנו, כאשר אנחנו חושבים שמי שצריך להיות אחראי להנפקת התכשיר, למימון שלו, להדרכת הצוותים החינוכיים, או מה שזה לא יהיה, זה משרד הבריאות.
<סיגל מרד אברג'יל: הוא הגורם שאחראי על החוק הזה, צריך להישאר האחראי על החוק הזה.
<סיגל מרד אברג'יל: זה דבר מהותי.
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מדברים על תכשיר שנמצא בסל הבריאות, רק שמי שזכאי לזה בסל הבריאות זה המטופל שמבוטח בקופת החולים, ביחסים שבינו לבין קופת החולים.
טלי פלוסקוב: אני מכבדת את דברייך, אני רק לא מבינה למה עכשיו בחרת להגיד את זה.
טלי פלוסקוב: תנסי להתייחס לסעיפים.
<סיגל מרד אברג'יל: אז אני אנסה להתייחס לסעיפים.
<סיגל מרד אברג'יל: צריך להבין שיש פה עלות משמעותית שמתגלגלת אגב הצעת החוק הזאת למעונות יום, לבתי ספר מקצועיים, למסגרות רבות מאוד שאנחנו כמשרד אומרים: לא נכון לגלגל את העלות הזאת אל אותן מסגרות, מי שצריך לשאת בעלות הזאת זה משרד הבריאות, באפיק כזה או אחר - בין אם לממן את זה לקופות החולים, בין אם זה משרד הבריאות ישירות.
<סיגל מרד אברג'יל: לעניין מעון אני רוצה לחדד כמה דברים שקשורים להגדרה.
<סיגל מרד אברג'יל: מעון יום, כמו שאמרה בצדק היועצת המשפטית של הוועדה, ההגדרה שלו בחוק מדברת על מסגרת שבה שוהים מעל 2 ילדים.
<סיגל מרד אברג'יל: זה אומר שבעצם הרבה מאוד מסגרות נכנסות לתוך החוק הזה.
<סיגל מרד אברג'יל: מבחינת המסגרות שהיום משרד העבודה והרווחה מפקח עליהן לפי חוק פיקוח על מעונות יום, מעונות יום שנכנסים להגדרה, אנחנו מדברים על כמות של 2,048 מעונות יום ו-3,700 משפחתונים שבהם שוהים מעל 5 ילדים במסגרת.
<סיגל מרד אברג'יל: כל המסגרות האלו הן מסגרות שפועלות לפי צו פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים.
<סיגל מרד אברג'יל: כל העלות כאן שתתגלגל לארגונים, מתגלגלת חזרה כחובת תקצוב של המדינה לאותן מסגרות.
<סיגל מרד אברג'יל: יש פה חשיבות להבין מה ההיקף.
<סיגל מרד אברג'יל: כשאומרים חברי הכנסת הנכבדים שהם רוצים להחיל את זה על מסגרות שבהן שוהים מעל 10 פעוטות, אנחנו כמשרד לא ערוכים לפקח על מסגרות כאלו.
<סיגל מרד אברג'יל: לא סתם בא אותו תזכיר חוק שנמצא כרגע בקנה, שאמור להתייחס למסגרות עתידיות שהמשרד יקבל את המשאבים הנדרשים כדי להתחיל לפקח עליהן באופן שיטתי ומסודר.
<סיגל מרד אברג'יל: כיום הפיקוח השיטתי והמסודר מתקיים רובו ככולו ביחס למסגרות בעל סמל מעון, כשמי שנמצא אצלנו עם סמל מעון זה משפחתונים שבהם שוהים, כמו שאמרתי, מעל 5 פעוטות, ומעונות יום.
<סיגל מרד אברג'יל: אם מסתכלים על מה קורה בשוק, אנחנו מדברים על משהו כמו 25% שנמצאים תחת הכרה של משרד העבודה, ועוד 75% שלא קיים לגביהם פיקוח ולא מנגנון.
<סיגל מרד אברג'יל: הכנסה של העניין הזה דרך מנגנון של מעון ודרך מנגנון הרישוי, משמעו: לקבוע הוראה שאנחנו כמשרד לא יודעים, לא יכולים ליישם אותה, לא נמצאם שם.
<סיגל מרד אברג'יל: זה לעניין מעון יום.
<סיגל מרד אברג'יל: לעניין בית ספר מקצועי כהגדרתו בחוק החניכות, יש כ-60 בתי ספר מקצועיים שנמצאים תחת האחריות של שר העבודה והרווחה.
<סיגל מרד אברג'יל: גם בתי הספר האלה הם בתי ספר שמקבלים תקצוב של המשרד.
<סיגל מרד אברג'יל: המשמעות של הטלת הנטל הזה כורכת בחובה דרישה מהמשרד: בואו תממנו את העלות של זה.
<סיגל מרד אברג'יל: זה לא שאנחנו מגלגלים את זה לבעלויות.
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו גם נגד לגלגל לבעלויות עלויות.
<סיגל מרד אברג'יל: גם ככה הן נמצאות במצב כלכלי לא מזהיר
טלי פלוסקוב: מישהו ניסה בכלל לבדוק מה העלות?
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו ניסינו.
טלי פלוסקוב: כמה כסף זה שלכם?
<סיגל מרד אברג'יל: זה בדיוק היה הבירור שניסינו לעשות אתמול מול עורכת הדין נילי דיקמן.
<סיגל מרד אברג'יל: כמו שאנחנו שומעים היום, המספרים אפילו יותר גבוהים.
טלי פלוסקוב: נמוכים.
<מוריה בן צור: יותר נמוכים.
טלי פלוסקוב: 340 לשני מזרקים.
<סיגל מרד אברג'יל: לפי ההסבר שלה, ערכה אחת במעון שאני צריכה לשים - -
טלי פלוסקוב: ערכה זה מזרק אחד?
<יעל סלנט: ערכה זה שני מזרקים.
<סיגל מרד אברג'יל: דובר היום על 342 לערכה אחת.
<סיגל מרד אברג'יל: בוא נכפיל את זה ב-2,048 מסגרות של מעונות ועוד 3,700 משפחתונים, בוא נתייחס לחידוש שנדרש כל שנה וחצי, ובוא נתייחס לעלות של קנייה חוזרת ברגע שאני אשתמש בזה.
<סיגל מרד אברג'יל: יש פה עלויות שצריך לתת עליהן את הדעת.
יוליה מלינובסקי: אז שימותו.
<סיגל מרד אברג'יל: אני לא אומרת, חס וחלילה, שימותו.
<סיגל מרד אברג'יל: אם שמעת את תחילת דבריי, אמרתי - -
טלי פלוסקוב: את יכולה להגיד לי, אחרי כל הסיכומים שלך, לאיזה סכום הגעת?
טלי פלוסקוב: אני פשוט לא עקבתי אחרייך.
<סיגל מרד אברג'יל: תיכף נעשה את החישוב המספרי.
יהודה גליק: 900 אלף.
טלי פלוסקוב: פחות ממיליון שקל.
<מירי כהן: 2,500 מוסדות, אם מדברים על המעונות.
טלי פלוסקוב: זה רק מעונות יום?
טלי פלוסקוב: זה עדיין בלי מערכת החינוך, נכון?
<סיגל מרד אברג'יל: זה בלי מעונות היום השיקומיים.
טלי פלוסקוב: כמה במערכת החינוך?
<מיכל חורין: אני לא יודעת את הסכום.
<מיכל חורין: בגלל שסיגל הרחיבה בנקודה הזאת, אנחנו מתנגדים לכך שזה יוטל על המדינה.
<מיכל חורין: מבחינתנו היה תנאי שהעלות הזאת תהיה על הבעלות.
<מיכל חורין: אנחנו חלוקים בעניין הזה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לקבל תשובה.
טלי פלוסקוב: לאורך כל הדיונים אנחנו מדברים על העלות, אבל אף פעם לא שמו לי סכום.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לדעת כמה כסף יעלה הדבר הזה, כולל מעונות, כולל גני ילדים.
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על משרד העבודה והרווחה ומשרד החינוך.
טלי פלוסקוב: גברתי, תוכלי לתת לי תשובה?
<מעין ספיבק: אני יכולה לתת לך תשובה חלקית.
<מעין ספיבק: העלות שחושבה לא נעשתה בהתחשב במעונות ובהתחשב בצה"ל, כאשר בכל זאת הסכומים עומדים על 12 מיליון עלות חד פעמית.
טלי פלוסקוב: למשרד החינוך?
<מעין ספיבק: למשרד החינוך ומעונות מוכרים.
<מעין ספיבק: מדובר על אלפי מסגרות.
<מעין ספיבק: בכל מסגרת צריך להעמיד מספר מזרקים.
<מעין ספיבק: אני יודעת שהסכומים הועברו כבר, כולל התחשיבים שלהם.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לקבל את החישוב שלכם, אני רוצה לדעת בכמה מוסדות אנחנו מדברים.
טלי פלוסקוב: האם זה עונה גם לצרכי צה"ל?
<מעין ספיבק: לא לצרכי צה"ל.
טלי פלוסקוב: אז מה לקחתם?
טלי פלוסקוב: לקחתם את משרד החינוך ואת משרד הרווחה?
<מעין ספיבק: מדובר רק על החוק המקורי, לא על התיקון שנשלח לפני מספר ימים, שבתוכו היה כתוב שעל צה"ל עוד ייפתח הדיון.
<מעין ספיבק: לא היו כתובים שני הסעיפים האלה.
<מעין ספיבק: הסכומים הגיעו לסכומים שאמרתי - 12 מיליון עלות חד-פעמית, 9 מיליון עלות שנתית, כשגם נכתב, ועל זה הצביעו בוועדת השרים, שהעלות לא תהיה על הממשלה.
<מעין ספיבק: אם העלויות מושתות על הממשלה וגם מחייבים את צה"ל, אז מדובר על עוד תוספת של עשרות מיליוני שקלים, כשיידרש להציג לכך מקור תקציבי.
טלי פלוסקוב: את זה הבנו.
טלי פלוסקוב: אני אבקש ממשרד האוצר להציג לי את החישוב בכמה מוסדות מדובר.
<מעין ספיבק: נבקש שתשלחו לנו רשימה מסודרת של כל המוסדות שמדובר בהם.
טלי פלוסקוב: משרד העבודה והרווחה, הרשימה שלכם.
טלי פלוסקוב: משרד החינוך, הרשימה שלכם.
<מיכל חורין: יש משהו כמו 22 אלף מסגרות גנים וכמעט 5,000 מסגרות של בתי ספר.
טלי פלוסקוב: הנה, תיקחו כבר את הנתונים.
<מעין ספיבק: אלה יש לנו.
<מיכל חורין: רק מוסדות החינוך, שזה בתי ספר וגני ילדים, זה משהו כמו 9.5 מיליון שקל.
<מעין ספיבק: לא כולל מעונות היום.
<מעין ספיבק: אלה החישובים שהגענו אליהם.
טלי פלוסקוב: רבותיי, 9.5 מיליון שקל ברמת המדינה זה כסף?
<יעל סלנט: זה על המחזיק.
<מעין ספיבק: בהתאם לסעיף 40א לחוק יסודות התקציב, מעל 9 מיליון - -
יהודה גליק: אנחנו דיברנו על כך שמדובר בעלות על הבעלים של בתי הספר.
יהודה גליק: בי"ת, הסכומים שאתם מדברים, 340 שקלים, הם העלות לקמעונאי, אם קונים ממנו.
יהודה גליק: זה אומר שאם יש ילד שרשום כילד שהוא אלרגי, יכולה האימא של הילד ללכת לקופת חולים - זה מופיע בסל הבריאות - ואז העלות הופכת להיות 50 שקל במקום 340 שקלים.
טלי פלוסקוב: היועצת המשפטית אומרת לי שמשרד הכלכלה הציע לנו שמשרד החינוך יעשה מכרז.
טלי פלוסקוב: זה יוזיל את המוצר.
יהודה גליק: זה כמו בארצות הברית, שהמחירים טיפסו ל-800 דולר, וכשזה נפתח לשוק הפרטי, הסכומים צנחו.
יהודה גליק: ה-340 שקלים שהם מדברים עליהם זה המחיר המרבי היום.
<מוריה בן צור: זה המחיר המרבי.
יהודה גליק: אין לי ספק שאפשר להוריד את המחיר הזה ל-70 שקלים, אם אנחנו מדברים על הכמויות האלו.
יהודה גליק: כל הדיון הזה פה הוא קצת מצחיק, כי לוקחים את המחיר המקסימאלי, לוקחים את המחיר שעולה כשאני קונה פרטי, ומפילים את זה כאילו הכל על המדינה.
יהודה גליק: זה לא הכל על המדינה, כי חלק מופיע בסל הבריאות שההורה יכול ללכת לקנות בקופת חולים.
יהודה גליק: אני לא מבין איך ניפחתם משהו שהוא בקושי מיליון שקלים ל-12 מיליון שקלים.
טלי פלוסקוב: גברתי ממשרד העבודה והרווחה, לקחת אותי בדיון לנושא שלא רציתי להיות בו.
טלי פלוסקוב: לא דיברנו על הכסף.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להחזיר אתכם למסלול שאני התחלתי בו.