GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: אני התחלתי במסלול של קריאת החוק.
טלי פלוסקוב: כשאנחנו נגיע לכסף, נגיע לכסף.
טלי פלוסקוב: כרגע אני חוזרת ואומרת, אני מבקשת מהיועצת המשפטית להמשיך בקריאת החוק.
טלי פלוסקוב: התייחסויות בנושאים אחרים אני לא מקבלת.
טלי פלוסקוב: רוצים להתייחס לסעיף שאנחנו מדברים עליו?
טלי פלוסקוב: משהו אחר לא מעלים כרגע.
<סיגל מרד אברג'יל: אני רוצה להסביר שהתייחסתי להגדרה של מעון כהגדרתו בחוק הפיקוח על המעונות.
<סיגל מרד אברג'יל: אני מתייחסת לנוסח.
<סיגל מרד אברג'יל: עם נוסח הזה אנחנו לא יודעים לחיות מבחינה תפעולית.
טלי פלוסקוב: מה ההצעה שלכם לנוסח?
<סיגל מרד אברג'יל: אתם באים ואומרים: אוקי, בואו נצטמצם למעונות שאתם מכירים בהם, למעון בעל סמל מעון.
<סיגל מרד אברג'יל: זו אוכלוסייה שאני מכירה אותה, שנמצאת תחת הפיקוח השוטף שלי.
<סיגל מרד אברג'יל: את זה אני איכשהו יודעת לבלוע.
טלי פלוסקוב: אני לא מתכוונת להטיל עליו אחריות על משהו שהוא לא תחת האחריות שלו.
יהודה גליק: גנים פרטיים הם לא תחת פיקוח?
<סיגל מרד אברג'יל: בואו נבין את הפער שקיים.
<סיגל מרד אברג'יל: חוק הפיקוח על המעונות מטיל חובה לתת רישיונות לכל מסגרת שבה שוהים מעל 2 ילדים, לכל מסגרת של מעון יום שבה שוהים מעל 2 ילדים.
<סיגל מרד אברג'יל: החוק הזה לא מיושם כהלכתו.
<סיגל מרד אברג'יל: המשרד היום נותן הכרה, נותן סמל למעונות, למסגרות שנכנסות איתו למערכת יחסים הסכמית.
<סיגל מרד אברג'יל: אין היום פיקוח - -
יהודה גליק: אתם לא מפקחים - - ?
טלי פלוסקוב: את מדברת על 25% מסך המעונות?
<סיגל מרד אברג'יל: על ה-75%.
<סיגל מרד אברג'יל: הפיקוח לגבי הפרטיים הוא פיקוח שמבוסס על פי - -
יהודה גליק: כמו שאין את הפיקוח האחר, גם לא יהיה הפיקוח הזה, זה ברור.
יהודה גליק: אנחנו רוצים להאמין שהמדינה תתקדם, שגם זה ייכלל בפיקוח.
יוליה מלינובסקי: הגן הפרטי שאיזו גברת מחזיקה, נמצא באחריות שלה.
יוליה מלינובסקי: בוא נעשה כך שבגן פרטי זה יהיה באחריות מחזיק הגן.
<יעל סלנט: ככה זה כתוב.
<סיגל מרד אברג'יל: אז בואי נוציא את זה מחוק הפיקוח על מעונות ומסעיף הרישוי.
יוליה מלינובסקי: בגן פרטי יש יחס ישיר ואישי בין הורים לגננת.
יוליה מלינובסקי: סביר להניח שאם אימא מכניסה ילד שהוא אלרגי, היא תגיד לגננת אלף פעם.
יהודה גליק: היא תלך לקופת חולים, ואז לא תהיה עלות.
יוליה מלינובסקי: בגן פרטי אנחנו יכולים להכניס את זה בתור המלצה.
יוליה מלינובסקי: כל עוד אנחנו לא יכולים לפקח, אנחנו גם לא יכולים לחייב.
יוליה מלינובסקי: במסגרות הפרטיות שהן לא תחת פיקוח - -
יהודה גליק: מה ההבדל בין זה לבין הוראה, אני רוצה להבין.
יהודה גליק: הרי בכל מקרה אין פה ענישה, הוצאנו את כל הענישה.
יהודה גליק: מה הבדל בין המלצה להוראה?
יוליה מלינובסקי: ברגע שאתה מחייב, הם חייבים לפקח על זה.
טלי פלוסקוב: אין פה אחריות פלילית, הוצאנו את הכל.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, גם אם ימצאו או לא, אין לנו מה לעשות עם זה.
יוליה מלינובסקי: יש פה אחריות מינהלית.
<יעל סלנט: יש להם היום אחריות מינהלית שהיא הרבה יותר רחבה.
יוליה מלינובסקי: זו קריאה ראשונה, גברתי היושבת-ראש, נכון?
יוליה מלינובסקי: תחשבו על הנוסח.
יוליה מלינובסקי: יש עוד שנייה ושלישית.
יוליה מלינובסקי: תחשבו איך אנחנו פותרים את הפלונטר הזה.
יוליה מלינובסקי: לפני מספר שנים היה חוק הדפיברילטורים.
יוליה מלינובסקי: סביר להניח שהיו אותם ויכוחים עם אותם גורמים.
יוליה מלינובסקי: לפני כמה שנים זה חוקק?
<יעל סלנט: ב-2008.
<יעל סלנט: זה אותם גורמים שיושיבם פה היום.
יוליה מלינובסקי: ב-2008, סביר להניח, היינו שומעים את אותם דברים כפי שאנחנו שומעים עכשיו.
<יעל סלנט: חוק הדפיברילטורים הוא הרבה יותר רחב.
טלי פלוסקוב: זה הרבה יותר יקר.
יוליה מלינובסקי: הרבה יותר יקר והרבה יותר רחב, אבל עובדה שב-2017 יש את המכשיר הזה בכל מקום, אם בבית ספר, קניון, מקום ציבורי.
יוליה מלינובסקי: גם בצה"ל יש את המכשיר הזה.
<קריאה: החוק לא הוחל על בתי ספר ועל מעונות.
יוליה מלינובסקי: אני מציעה לכולם ליישר קו פה.
יוליה מלינובסקי: מתחושת ההתנגדות שהכל נגד, להתחיל לחשוב חיובי, חיוני לגבי איך אנחנו פותרים את זה.
יוליה מלינובסקי: גברתי מאגף תקציבים, אני כבר מכירה את השפה שלכם.
יוליה מלינובסקי: אתם מתחילים איתנו עם מיליארדים, כשאנחנו מסיימים אחר כך בסכומים עם פחות אפסים.
יוליה מלינובסקי: תירגעו.
יוליה מלינובסקי: יכול להיות שאפשר לחשוב על פריסה של ביצוע, שזה לא יהיה מאה אחוז ביום אחד, אלא שתהיה פריסה לכמה שנים.
יוליה מלינובסקי: תשנו את הפאזה.
יוליה מלינובסקי: כמו שזה היה ב-2008, זה יהיה גם עכשיו.
יוליה מלינובסקי: תתחילו לחשוב חיובי, חיוני.
יוליה מלינובסקי: תראו שאנחנו רוצים בכך, שהכנסת רוצה בכך, שיש בזה צורך.
יוליה מלינובסקי: אם היה מקרה אחד - זה לא מקרה אחד, לצערי -שמישהו מצא את מותו בדבר הזה, החוק הזה שווה את כל הכסף שבעולם.
טלי פלוסקוב: הייתי לוקחת מהנאום שלך כמה דברים.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אין מנוס, אנחנו הולכים לעשות את זה.
טלי פלוסקוב: שיהיה ברור, זה יהיה.
טלי פלוסקוב: אנחנו ביחד צריכים להבין איך לעשות את זה הכי נכון.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא הולכים אחורה.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים לשמוע את משרד הבריאות.
<יעל סלנט: השאלה שעלתה עוד בדיונים המקדימים שעשינו בלשכה המשפטית: האם יש איזו שהיא אפשרות שמשרד הבריאות כגורם שאחראי על בריאות הציבור פשוט ייעשה איזו שהיא רכישה מרוכזת במסגרת מכרז, משהו שיוזיל את העלויות.
<יעל סלנט: זה רעיון גם שעלה בזמנו מכיוון חבר הכנסת המציע.
<יעל סלנט: האם אפשר לחשוב על איזה שהוא מנגנון שיכול לתת פתרון לכך שהמחזיק במקום הציבורי, העלות תושת עליו?
<יעל סלנט: שמענו גם מהרשויות המקומיות וגם ממשרד העבודה שקשה להם עם העלויות האלו.
<יעל סלנט: השאלה אם אפשר לחשוב על איזה שהוא הליך מכרזי שייעשה במשרד הבריאות, איזה שהוא מנגנון מסודר שיוזיל את העלויות.
יהודה גליק: אני חושב שזה אפשרי.
טלי פלוסקוב: משרד האוצר, רצית משהו לומר?
<מעין ספיבק: רק חידוד לגבי חישוב העלויות.
<מעין ספיבק: זה נעשה ביחס למחיר הסיטונאי.
יהודה גליק: לאיזה סכום?
יהודה גליק: הסכום של 340, מה שהם מדברים, זה הסכום היחיד שקיים.
מיכאל מלכיאלי: אין סיטונאי היום.
יהודה גליק: אין היום סיטונאי.
טלי פלוסקוב: במשרד האוצר יודעים את הסכום הכולל.
יהודה גליק: הם אמרו שזה 340 לעומת 450.
יהודה גליק: 340 זה הסכום שאתם קוראים לו סיטונאי, כשהוא בעצם הקמעונאי בפועל.
יהודה גליק: אני אומר לכם, זה הסכום שבדקתם.
<מוריה בן צור: אנחנו נבדוק את זה.
<מוריה בן צור: בכוונה כתבנו בנוסח שאפשר יהיה גם לקנות את זה מבית מסחר, כדי שאפשר יהיה לקנות את זה במחיר נמוך ולהוזיל את העלויות.
<מוריה בן צור: נבדוק את הנקודה הזאת.
טלי פלוסקוב: שמענו התייחסות של כמה משרדים.
טלי פלוסקוב: בואו נמשיך בקריאה.
<יעל סלנט: אני מבינה שכרגע אנחנו מדברים על סוגי מעונות מעל 10 ילדים?
יהודה גליק: אנחנו הצענו מעל 10 ילדים, הם דיברו על מה שמוכר כסמל.
טלי פלוסקוב: הם אמרו שהם יוכלו לפקח על מה - -
יהודה גליק: על מה שאתם יכולים לקחת פיקוח, תיקחו פיקוח.
<חגי פורגס: אז למה להיצמד לחוק הפיקוח?
<יעל סלנט: כי החובה להציב תהיה על כל המעונות, לא רק על 25% מהמעונות.
<יעל סלנט: היא תהיה על 100% מהמעונות.
יהודה גליק: מה אתה מציע להוריד?
<חגי פורגס: שבכל מקרה כל זה יחול רק על מעונות שהם בהכרה ובפיקוח כיום של האגף.
טלי פלוסקוב: לא אמרנו שאנחנו מוותרים לכולם, אמרנו שאתם תיקחו פיקוח על המעונות שאתם אחראים עליהם.
טלי פלוסקוב: זה מה שנאמר פה.
<יעל סלנט: מה שממילא קורה מכוח חוק הפיקוח.
<יעל סלנט: זה לא שאנחנו מחדשים פה משהו.
<יעל סלנט: מעון כהגדרתו בחוק הפיקוח על מעונות, המיועד לשהייה יומית של 10 פעוטות לפחות עד גיל 3?
<קריאה: זה בלי משפחתונים.
<יעל סלנט: משפחתונים זה כמה?
<סיגל מרד אברג'יל: 5 ילדים.
<סיגל מרד אברג'יל: הוצאנו את המשפחתונים.
טלי פלוסקוב: משפחתונים לא בפנים.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שזה הגיוני.
טלי פלוסקוב: אם במשפחתון יש 10 ילדים, אז כן.
<חגי פורגס: יש אולי 3 כאלה בכל הארץ.
טלי פלוסקוב: אבל שיהיה ברור, שלא יישארו מחוץ.
<יעל סלנט: מעון יום שיקומי כהגדרתו בחוק מעונות יום שיקומיים, התש"ס-2000; אנחנו שאלנו, האם לא לכלול מסגרות חוץ ביתיות.
<יעל סלנט: אמנם הן לו מסגרות לימוד, אבל הן עדיין מסגרות שילדים מגיעים אליהן ברמה היום יומית – פנימיות, מוסדות של חסות הנוער, כל המוסדות של משרד הרווחה.
<סיגל מרד אברג'יל: אין לי עמדה לגבי הנקודה הזאת, אני יכולה לברר ולחזור עם תשובה.
טלי פלוסקוב: אבל את מבינה שההערה פה מאוד מאוד נכונה.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים את המוסדות האלה, איפה שיש ריכוז כל כך גדול של ילדים, להשאיר מחוץ.
<יעל סלנט: "פקודת הרוקחים" – פקודת הרוקחים (נוסח חדש), השתמ"א-1981; "תכשיר אפינפרין" – תכשיר הרשום בפנקס התכשירים לפי סעיף 47א לפקודת הרוקחים, המכיל את החומר הפעיל אפינפרין (Epinephrineׂׂׂ(, המיועד לטיפול חירום בעת תגובה לאלרגיה; "השר" – שר הבריאות.
<יעל סלנט: אנחנו תיכף נראה את הסמכויות.
טלי פלוסקוב: אנחנו רושמים את שר הבריאות.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא משנים שום דבר.
טלי פלוסקוב: אנחנו משאירים את זה כשר הבריאות, לא חשוב מי שר הבריאות.
<מוריה בן צור: יש לנו רק הערה לגבי ההגדרה של תכשיר אפינפרין.
<מוריה בן צור: כרגע יושבת ועדה שדנה בצורך של המרשם.
<מוריה בן צור: יכול להיות ש"הרשום לפי סעיף 47א" בעתיד - -
יהודה גליק: אם יהיה בעתיד, נשנה את זה.
<מוריה בן צור: כרגע יש החלטה כזאת שעומדת על השולחן.
טלי פלוסקוב: כשנגיע לקריאה שנייה ושלישית, תוכלו שם לשנות.
טלי פלוסקוב: זה יהיה בשנייה ושלישית.
יהודה גליק: אם זה יהיה רלוונטי נכניס את זה.
<יעל סלנט: כל ההסדרה בחוק הזה זה בהנחה שמדובר בתכשיר שהוא תכשיר מרשם, לכן צריך להתגבר על הוראות חוק פקודת הרוקחים גם בהיבט של בתי המסחר ובתי המרקחת וגם בהיבט של מי שרוכש לפי הצהרה ובלי מרשם.
<יעל סלנט: ברגע שזה ירד אנחנו נצטרך לסדר את הכל, גם את הרכישה הוולונטרית.
<יעל סלנט: החזקת תכשירי אפינפרין וסימונם.
<יעל סלנט: מחזיק במוסד חינוך יציב במוסד החינוך, במקום מרכזי ונגיש, תכשיר אפינפרין בתוקף, במינון הנדרש בהתאם למשקל הילדים המתחנכים במוסד לפי התוספת, יציב שלט המפנה לתכשיר וידאג לתקינות המכשיר.
<יעל סלנט: 3.
<יעל סלנט: רכישת תכשירי אפינפרין והצבתם במוסד החינוך.
<יעל סלנט: על אף האמור בפקודת הרוקחים, מחזיק במוסד חינוך ירכוש תכשירי אפינפרין מבית מרקחת או מבית מסחר לתרופות כמשמעותם בפקודת הרוקחים לשם הצבתם במוסד החינוך ולא יעבירם לידי אחר.
<מוריה בן צור: אנחנו רצינו להוסיף פה את ההגדרה "או גוף אחר", לא רק מוסד חינוך.
<מוריה בן צור: רצינו שתהיה אפשרות וולונטרי - -
יהודה גליק: מעולה.
<מירי כהן: בחוק הגבילו אותנו.
<מירי כהן: אנחנו רוצים להשאיר וולונטרי, ואז לאפשר לכל גוף שיש בו אנשים שנמצאים בסיכון.
<יעל סלנט: דנו בזה גם קודם.
<יעל סלנט: לא ברור לנו מי זה הגוף הזה.
<יעל סלנט: אם זה כל גוף, המשמעות היא שהתכשיר הוא לא תכשיר מרשם.
<יעל סלנט: אם התכשיר הוא לא תכשיר מרשם, אז - -
יהודה גליק: הם אומרים לך שככל הנראה בזמן הקרוב זה - -
<מירי כהן: אנחנו בעד שכמה שיותר גופים יוכלו לרכוש.
<מירי כהן: זה יכול להיות, כמו שאמרתי, לא רק מזון, גם אנשים שיש להם כוורת, או שיש פארק שיש בו דבורים.
<מירי כהן: הנושא של רגישות לעקיצות דבורים מאוד מאוד - -
<יעל סלנט: זה בסדר גמור.
<יעל סלנט: אני רק מבקשת שאחרי הדיון, אם אפשר, ננסה לגבש איזו שהיא רשימה, כי להגיד כל גוף זה בעצם כל אדם.
<מירי כהן: אנחנו רוצים פונקציה, אנחנו לא רוצים רשימה סגורה.
<מוריה בן צור: חשבנו על מקום שיש בו חשש לחשיפה לאלרגיה.
טלי פלוסקוב: הסעיף הזה נשאר לכם לעבודה.
<סיגל מרד אברג'יל: שתי הערות.
<סיגל מרד אברג'יל: אחת, לעניין סעיף 2 - "ידאג לתקינות התכשיר".
<סיגל מרד אברג'יל: לא ברור לי איך מחזיק שהוא מוסד חינוכי אמור לדאוג לתקינות תכשיר רפואי.
יהודה גליק: תוקף.
טלי פלוסקוב: תוקף זה תקינות ?
<סיגל מרד אברג'יל: צריך להגיד את זה, כי העניין של תקינות התכשיר מתייחס גם להיבטים הרפואיים.
יהודה גליק: בוא נקרא לזה "תקיפות המכשיר".
<מירי כהן: אנחנו נגדיר את זה.
טלי פלוסקוב: גברתי, אנחנו אמרנו שאת האחריות המקצועית משרד בריאות לוקח על עצמו.
<סיגל מרד אברג'יל: בסוף נשאר החוק.
<סיגל מרד אברג'יל: אם יקרה משהו לילד בגלל שהתרופה לא הייתה - -
טלי פלוסקוב: אז אולי צריך לרשום שזה לפי הגדרתו של משרד הבריאות.
יהודה גליק: חלק מהתכשיר, חלק מהערכה כוללת 1 דיפולט שהמכשיר לא עובד.
יהודה גליק: אין איזה שהיא בעיית תקינות לדבר הזה.
יהודה גליק: אתם לא צריך לבדוק - -
<סיגל מרד אברג'יל: נדאג שהתכשיר בתוקף.
טלי פלוסקוב: נראה איך נרשום את זה בחוק.
<יעל סלנט: אפשר לכתוב: תקינות התכשיר, כפי שיקבע השר.
<יעל סלנט: הם ממילא עושים תקנות.
יהודה גליק: הרעיון הוא שלא יקנו באיזה שוק שחור איזה תכשיר.
יהודה גליק: זה הרעיון.
<סיגל מרד אברג'יל: בעניין סעיף 3 אני חוזרת על מה שאמרתי קודם.
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מתנגדים להטיל את חובת הרכישה על מוסדות החינוך.
יהודה גליק: אנחנו לא מסכימים איתכם.
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו חושבים שמשרד הבריאות צריך לנפק את התכשיר למוסדות החינוך.
טלי פלוסקוב: אנחנו שמענו.
טלי פלוסקוב: הסוגיה הזאת לא סגורה.
טלי פלוסקוב: אמרנו שנבדוק עוד כמה אופציות.
טלי פלוסקוב: הנושא הזה פתוח.
<מירי כהן: אם זה אדם שיודעים שהוא רגיש, יש לו את הזכאות מקופת חולים.
<מירי כהן: כאן אתם מדברים על דבר מניעתי.
<מירי כהן: אמרתי, זה שני דברים שונים.
<מירי כהן: הזכאות של ילד נמצאת, תהיה.
<מירי כהן: מסבסדים את הכל, מקבלים את ההדרכות.
<מירי כהן: כאן מדברים על משהו אחר, על העניין המניעתי.
<מירי כהן: ההצבה הזאת צריכה להיות על המוסד שנמצא בו הילד.
<מירי כהן: זה לצורך מניעה.
<מירי כהן: זה לא חייב להיות ילד ספציפי, כי כמו שאמרנו, יכול להיות שהרבה ילדים לא יודעים שהם אלרגיים.
<מיכל חורין: אנחנו מבחינתנו חושבים שנכון שזה יהיה על המחזיק.
יהודה גליק: גם אנחנו חושבים שנכון שזה יהיה על המחזיק.
<חגי פורגס: כמו שסיגל אמרה מקודם וחשוב שוב לציין, המעונות המפוקחים והמשפחתונים, מעונות בעיקר, פועלים תחת צו פיקוח על מחירים.
<חגי פורגס: כמו שאמרנו, אנחנו לא מתנגדים לגלגל את זה על הארגונים, אבל אם יחליטו בכל זאת, זה אומר לפתוח את הצו, שזה כבר ועדת מחירים במשרד האוצר, ולהעלות תעריף, כשהתעריף המפוקח זה בסוף ההורים.
<חגי פורגס: חייבים להדגיש את זה שוב.
יהודה גליק: זה אומר שצריך להוסיף להם עוד שני שקלים בשכר לימוד.
<חגי פורגס: אני רק מציין שזה התהליך.
<חגי פורגס: יש הורים שגם תוספת של 10 שקלים בחודש מכבידה עליהם.
יהודה גליק: לא לחודש, לשנה.
יהודה גליק: זה על הארגונים.
יהודה גליק: זה נעמ"ת צריכה לשלם, לא ההורים צריכים לשלם.
<חגי פורגס: יש הורים במצב סוציו אקונומי קשה מאוד שהילדים שלהם נמצאים במעונות יום.
יהודה גליק: זה לא ההורים.
<חגי פורגס: זה יגולגל על ההורים.
יהודה גליק: מי הבעלים של המוסד?
<סיגל מרד אברג'יל: ויצו מפעילה עכשיו, נניח, 100 מעונות.
<סיגל מרד אברג'יל: בכל מעון כזה היא תצטרך לרכוש ערכה כזאת אחת לשנה וחצי.
<סיגל מרד אברג'יל: התעריף שהיא גובה מוגבל.
<סיגל מרד אברג'יל: מדינת ישראל קבעה: ויצו, את רשאית לגבות סכום x.
<סיגל מרד אברג'יל: אם עכשיו ה-x הזה גדל בעוד y, לא משנה לי מה זה ה-y, ה-y הזה מתגלגל - -
יהודה גליק: למה הוא צריך לגדול?
<סיגל מרד אברג'יל: כי כרגע ב-x זה לא קיים.
<חגי פורגס: כי כרגע הוא לא גלום בסל.
יהודה גליק: אנחנו מבקשים שיוסיפו להם את זה.
יהודה גליק: למה שהם יגלגלו את זה על ההורים?
<סיגל מרד אברג'יל: כי כך זה עובד.
<סיגל מרד אברג'יל: כשהתעריף עולה, התעריף מתגלגל בחלקו למדינה, בחלקו לויצו, תלוי בהשתתפות ההורים.
<קריאה: המפעיל לא סופג את זה?
<סיגל מרד אברג'יל: לא, אין דברים שהמפעיל סופג.
<חגי פורגס: המפעיל יכול לגבות מההורים את התשומות שהמדינה קבעה שהוא צריך לגבות.
<חגי פורגס: המדינה קבעה שעל כל 6 ילדים הוא צריך מטפלת אחת.
<חגי פורגס: המדינה תמכרה את זה.
<חגי פורגס: היא אמרה: אוקי, עכשיו אתה יכול לגבות 2,000 שקל בחודש.
<חגי פורגס: אם עכשיו המדינה אומרת:
<חגי פורגס: תכניס לי עוד מטפלת ל-6 הילדים האלה, התעריף צריך לגדול.
יהודה גליק: מי מממן לילד תיק עזרה ראשונה?
<סיגל מרד אברג'יל: זה בתשומות של סל התשומות.
יהודה גליק: אנחנו מדברים שבתיק עזרה ראשונה נוסף עוד תכשיר.
<סיגל מרד אברג'יל: אז אתה אומר:
<סיגל מרד אברג'יל: בואו נפתח את התעריף, בואו נשנה את סל התשומות, נחייב עוד תוספת.
יהודה גליק: אני חושב שהם יכולים לספוג את זה.
<יעל סלנט: מחזיק במוסד חינוך יבדוק, אחת לשלושה חודשים, כי תכשירי האפינפרין במוסד החינוך בתוקף וכי אריזתו סגורה; פג תוקפו של תכשיר אפינפרין או נעשה בו שימוש, ירכוש המחזיק במוסד חינוך תכשיר חדש לשם הצבתו במוסד החינוך; השר יקבע הוראות לעניין מיקום תכשיר האפינפרין במוסד חינוך, שילוט המפנה לתכשיר, תנאי החזקתו של התכשיר, בדיקת תקינות התכשיר על ידי המחזיק במוסד החינוך.
<מוריה בן צור: לגבי המיקום - -
יהודה גליק: אתם תקבעו, הם יבצעו, זה הכל.
<מוריה בן צור: בדיוק.
<מוריה בן צור: זה צריך להיות במיקום מרכזי.
יהודה גליק: זה מה שכתוב.
יהודה גליק: אתם צריכים לקבוע.
<מוריה בן צור: ההוראות שיוציאו בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך, של משרד הרווחה, הן יהיו אלו שבסוף יגידו איפה להציב.
יהודה גליק: אתם תקבעו את ההוראות.
<מוריה בן צור: לעניין ההיבטים הבריאותיים.
<יעל סלנט: אבל אתם כן תגידו שזה יהיה במקום סגור, במקום חשוך.
<מוריה בן צור: ודאי.
<מוריה בן צור: גם איך התכשיר צריך להיות שמור.
יהודה גליק: הם יעשו העתק-הדבק למה שאתם תגידו להם לעשות.
<סיגל מרד אברג'יל: גם כאן צריך להבין שיכולות להיות משמעויות מבחינת הארגון, כי אם למשל יאמר משרד הבריאות שזה צריך להיות בארון קירור, אז אין היום ארון קירור.
יהודה גליק: לא צריך להיות בארון קירור.
<סיגל מרד אברג'יל: אם יש פה דברים שהם ידרשו ולא קיימים מבחינת המתקנים של המסגרת, מישהו צריך יהיה לממן למסגרת.
טלי פלוסקוב: זה ברור לנו.
טלי פלוסקוב: כאן אין שום דבר כזה, בדקנו כבר בפעם הקודמת.
יהודה גליק: זה בתוך התיק של עזרה ראשונה.
<נעמה קציר שמואלי: אני לא יודעת אם צריך לכתוב את זה או לא, אבל ככל שנעשה שימוש במזרק, או ככל שתוקפו פג, צריך להחליף אותו באופן מידי.
יהודה גליק: כתוב.
<נעמה קציר שמואלי: השאלה אם לא צריך לכתוב את המילים "באופן מיידי", באופן שיהיה ברור שהמוסד לא יכול להתנהל בלי.
<יעל סלנט: יש חובה מכוח החוק להציב את התכשיר.
<יעל סלנט: אם אין, החובה לא מתקיימת.
<יעל סלנט: ברור שזה צריך להיות מיידי.
<נעמה קציר שמואלי: ברור שזה צרך להיות באופן מיידי?
<יעל סלנט: אנחנו נבדוק אם יש צורך להבהיר, אבל באופן כללי החובה חלה.
<יעל סלנט: שיווק תכשירי אפינפרין למחזיק במוסד חינוך.
<יעל סלנט: שוב פעם, אם משרד הבריאות יחליט שהתכשיר הוא לא תכשיר מרשם, אז ההוראות האלו ממילא יתייתרו.
<יעל סלנט: על אף הוראות פקודת הרוקחים, רוקח בבית מרקחת וכן רוקח אחראי בבית מסחר לתרופות, רשאים לשווק תכשיר אפינפרין למחזיק במוסד חינוך, גם ללא ממרשם, בכמות המתאימה למספר מוסדות החינוך בהחזקתו, אם קיבל הצהרה חתומה של המחזיק, לפיה הוא מחזיק במוסד החינוך ורכישת התכשירים כאמור היא לצורך הצבתם במוסד החינוך; המנהל הכללי של משרד הבריאות יפרסם הצהרה לדוגמה באתר האינטרנט של המשרד.
<יעל סלנט: זו בעצם ההתגברות על המרשם.
<יעל סלנט: רוקח אחראי בבית מרקחת ורוקח אחראי בבית מסחר לתרופות שניפק תכשירי אפינפרין כאמור בסעיף קטן (א), ישמור את ההצהרה החתומה כאמור בסעיף קטן (א).
<יעל סלנט: / הכוונה שיהיה תיעוד אחר כך.
<יעל סלנט: תיעוד ושימרת מסמכים.
<יעל סלנט: מחזיק במוסד חינוך יתעד את המקרים שבהם נעשה שימוש בתכשיר אפינפרין במוסד החינוך, לרבות תאריך השימוש בתכשיר, זהות התלמיד שהשתמש בתכשיר, זהות הגורם שהזריק את התכשיר והמשך הטיפול הרפואי שקיבל התלמיד; הכוונה שהוא עבר לבית חולים או פונה באיזו שהיא צורה.
<מוריה בן צור: רק לעניין סעיף 4.
<מוריה בן צור: שוב עולה הנקודה של גוף אחר.
<יעל סלנט: צריך לראות איך אנחנו נגדיר.
<יעל סלנט: מחזיק במוסד חינוך ישמור את מסמכי הרכישה של תכשירי אפינפרין לתקופה של שלוש שנים לפחות ממועד הרכישה.
<יעל סלנט: דין המדינה.
<יעל סלנט: הוראות חוק זה יחולו על המדינה.
<יעל סלנט: פה עלתה השאלה בנוגע להחלה על צה"ל ועל המשטרה.
יהודה גליק: צה"ל אומר שזה מבוצע.
יהודה גליק: אני לא מצליח לגמרי להבין מה ההתנגדות שלכם לכך שאתם תהיו כלולים בחוק.
יהודה גליק: אם אתם אומרים שבמקום שזה יונח בחדר אוכל כי הוא מלוכלך, הוא יוצב בבניין על יד, במרפאה, מבחינתי זה כאילו שהוא שם.
יהודה גליק: כל מה שאמרתם הוא יותר ממה שכתוב בחוק, אז מה איכפת לכם?
<שיר איתן: זה הסדר שונה מהחוק.
יהודה גליק: במה הוא שונה?
יהודה גליק: את אומרת שבבסיס יש?
יהודה גליק: גם בבית הספר זה לא נמצא בכיס של התלמיד, זה נמצא בחדר של המזכירה.
יהודה גליק: גם אצלכם, אם זה נמצא במרפאה או בלשכת המפקד, אין שום הבדל.
<שיר איתן: הצורך הוא אחר.
<שיר איתן: המצב הוא שונה.
<שיר איתן: זה לא כמו מוסד חינוך.
יהודה גליק: במה זה שונה?
<שיר איתן: זה צמוד למרפאה, לחובש.
יהודה גליק: מעולה, זה מבחינתי שקיימתם את החוק.
<שיר איתן: זה לא אותו דבר מה שרשום בחוק.
<מירי כהן: מה זה "צמוד"?
<מירי כהן: הוא יכול לתת את המענה הרפואי בזמן סביר?
יהודה גליק: אם זה נמצא אצל החובש, בכל מקרה קוראים לחובש שנותן את זה.
יהודה גליק: מבחינתנו זה קיום החוק.
טלי פלוסקוב: שמענו את העמדה של צה"ל.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לשמוע את העמדה של המשטרה.
<משה אלפנדרי: קודם כל, אנחנו חושבים שההצעה מאוד חשובה.
<משה אלפנדרי: אנחנו באופן עקרוני תומכים בה.
<משה אלפנדרי: אני אגיד שגם לנו יש הסדרים פנימיים לגבי שימוש במזרקים, לגבי הפעילות של גורמי רפואה במשטרה, איך עושים ומה הם עושים.
<משה אלפנדרי: יש לנו מזרקים בכל המרפאות ובכל המתקנים במשטרה.
<משה אלפנדרי: במצב הקיים אצלנו, חדרי האוכל כמעט בכל המתקנים הם ממש בסמיכות, ממש באותו מבנה שבו נמצאות המרפאות המשטרתיות.
<משה אלפנדרי: לפי הנהלים הפנימיים של המשטרה יש גורמים רפואיים ספציפיים שמוכשרים לעשות שימוש במזרקים האלה.
<משה אלפנדרי: במקרה הצורך הם אמורים לבצע את הפעילות.
יהודה גליק: אם הבנתי נכון, אתם מוכנים להיות כלולים בחוק כי זה כבר קיים.
<משה אלפנדרי: אנחנו מוכנים להשאיר את המצב הקיים על כנו.
יהודה גליק: הוא קיים על כנו.
יהודה גליק: אם המצב קיים על כנו, כמו שאתם אומרים, אז אתם מבצעים את הוראות החוק.
<משה אלפנדרי: החוק רוצה לחייב אותנו לשים את המזרקים דווקא בחדרי אוכל.
<משה אלפנדרי: זה נוהל שלא קיים היום במשטרה.
יהודה גליק: אני מוכן שיהיה כתוב כך: בחדר אוכל, בסמוך לו, או בתוך הבסיס שבו יש חדר אוכל.
יהודה גליק: אם זה יהיה במרפאה שבסמוך לחדר האוכל, זה בסדר.
טלי פלוסקוב: אז הם מיישמים את החוק, לא צריכה להיות בעיה.
<משה אלפנדרי: במקרה שאנחנו לא מחויבים שהמזרקים יהיו באופן - -
יהודה גליק: ההיפך, עדיף לי שזה יהיה במרפאה, זה יותר מוגן.
יהודה גליק: גם בבית ספר הוא לא בכיתה, הוא אצל המזכירה.
יהודה גליק: גם המשטרה וגם צה"ל מיישמים את החוק.
טלי פלוסקוב: צה"ל, אתם לא חושבים שאתם יכולים להגיד בדיוק את מה שאמרה לנו המשטרה?
טלי פלוסקוב: אתם מיישמים את החוק לפי מה שאתם מסבירים.
יהודה גליק: הם יותר ממיישמים.
<יעל סלנט: בעצם מה שאני מבינה זה שאצל צה"ל וגם אצל המשטרה יש איזו שהיא תחולה מיוחדת כי ההוראות קצת שונות.
<יעל סלנט: ההתאמות הן בהתאם לבסיסי צה"ל ובהתאם לבסיסי המשטרה.
<יעל סלנט: אני מבינה שככלל אתם חושבים שזה לא צריך לחול על צה"ל ולא על המשטרה.
<יעל סלנט: אולי אפשר ללכת עם הנוסח כפי שהיה במקור - פה אתם רואים אותו בתור נוסח מחוק - ולכתוב שהוראות חוק זה יחולו על המדינה, למעט כוחות הביטחון כמפורט.
<יעל סלנט: בעצם מה שאמר הנוסח המקורי, הנוסח שאתם הצעתם, שההוראות לפי החוק הזה ייקבעו בשינויים המחויבים בפקודות הצבא.
<משה אלפנדרי: מקובל גם עלינו.
טלי פלוסקוב: מקובל גם על צה"ל?
<יעל סלנט: אנחנו נגיד שזה לא יחול על מוסדות חינוך של צה"ל, כי אז אין לזה הרבה משמעות.
<יעל סלנט: נגיד שזה יחול על חדרי אוכל של צה"ל, משהו בסגנון.
יהודה גליק: בסיסים שיש בהם חדרי אוכל, זה מה שמדובר.
<ליאור יהושע: לא דיברתם בכלל על חדרי אוכל בהצעת החוק.
<ליאור יהושע: למה להכניס עכשיו את חדרי האוכל?
טלי פלוסקוב: אנחנו דיברנו על חדרי אוכל בגלל הריכוז של האנשים.
טלי פלוסקוב: זה יכול לקרות שם.
יהודה גליק: ייקבעו בשינויים המחויבים.
יהודה גליק: "בשינויים המחויבים", מבחינתנו זה קיום החוק.
<איילה ויינשטיין: אנחנו מבינים שכנראה נגיע לנוסח מקובל עלינו, שלפיו הנהלים ייקבעו בפקודות הפנימיות של המשטרה.
<איילה ויינשטיין: אני רק מבקשת שמה שנקבע לגבי המשטרה – יעל ואני דיברנו על זה אתמול - יוחל גם לגבי שב"ס ושירותי הכבאות.
<יעל סלנט: כל הרשימה שיש פה.
יהודה גליק: מה שהיא אומרת זה שבכל מוסדות הביטחון זה בכלל לא יהיה באחריות של משרד הבריאות, זה יהיה באחריות שלהם.
יהודה גליק: מצוין, זה מוריד מכם אחריות.
יהודה גליק: ביחידות האלו יחידת הרפואה תהיה אחראית על זה.
<ליאור יהושע: זה מה שקורה היום.
<נעמה קציר שמואלי: לא הבנתי אם דיברנו על כל בסיס, או על כל בסיס שיש בו חדר אוכל.
יהודה גליק: כל בסיס בהתאם לשיקול דעת של חיל הרפואה.
<ליאור יהושע: לפי הנהלים שייקבעו בצה"ל.
יהודה גליק: לפי הנהלים שייקבעו על ידי חיל הרפואה.
<נעמה קציר שמואלי: אני רק רוצה לומר שחיילים אוכלים גם במקומות שאין בהם חדר אוכל.
יהודה גליק: תשמעי, יש גם גבול כמה אני יכול להטיל על החייל הפרטי.
יהודה גליק: הרי בצה"ל יש חיילים פרטיים שהולכים לכל מיני יחידות.
יהודה גליק: אני לא יכול על כל מארב - -
<נעמה קציר שמואלי: אז אמרתי, לא פעילות מבצעית, לא מארב, לא עמדת שמירה, אבל בבסיס.
יהודה גליק: כמו שאני סומך על משרד הבריאות, כך אני סומך על חיל הרפואה.
יהודה גליק: חיל הרפואה אומר שיש לו אינטרס שזה יקרה.
יהודה גליק: הוא נותן ערכה לחיילים שידועים כאלרגיים.
יהודה גליק: בחדרי האוכל זה קיים, במרפאות זה קיים, בתיקים של החובשים זה קיים.
יהודה גליק: אני חושב שזה מכובד מספיק.
<מרים מדר: דיברתם על כל הגופים – צה"ל, משטרה.
<מרים מדר: על שב"ס לא דיברתם.
<מרים מדר: אני מבינה שאנחנו כולנו תחת המשרד לביטחון פנים, כך שזה גם כולל.
<מרים מדר: אני בתור רופאה ממש תומכת בהצעה שלכם.
<מרים מדר: בשבילי חשוב, כמו לכולם, כמו לכל רופא, להציל אפילו בן אדם אחד.
<מרים מדר: במה שצריך לעשות לא צריך להביא בחשבון כסף ועלויות.
<מרים מדר: אנחנו מחזיקים אדרנלין בתיק עזרה ראשונה בכל מרפאה קיימת בשירות בתי הסוהר.
<מרים מדר: בשב"ס יש תיקים רפואיים לכל האסירים הקיימים.
<מרים מדר: אנחנו יודעם מראש אם יש למישהו אלרגיה או לא.
<מרים מדר: יש לי, לדוגמה, אסיר שהוא רגיש לעקיצת דבורה.
<מרים מדר: ברגע שהוא יוצא לחופשות אני נותנת לו מזרק אפינפרין.
יהודה גליק: משרד החינוך, הלוואי תיקחו מהם איזה טיפ.
טלי פלוסקוב: תלמדו.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שהם יכולים להיות דוגמה לכולם.
<מרים מדר: יש לי בעיה שזה יהיה בחדרי אוכל.
<מרים מדר: אני רוצה שתתייחסו לכך שזה יהיה בתוך תיק עזרה ראשונה.
יהודה גליק: ד"ר מדר, מי הגורם הרפואי בשב"ס?
יהודה גליק: יש יחידת רפואה בשב"ס?
<מרים מדר: כמובן.
יהודה גליק: מעולה, אז יחידת הרפואה נותנת את ההוראות איפה זה צריך להיות.
יהודה גליק: איפה שתחליטו יהיה מקובל עלינו.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני חושבת שאנחנו קצת מתקרבים, מה שנקרא.
טלי פלוסקוב: אנחנו רק צריכים לנסח את זה בחוק.
<נעמה קציר שמואלי: שאלה לגבי השב"ס.
<נעמה קציר שמואלי: היא דיברה לגבי אסירים, אבל מה לגבי סוהרי חובה שהם כמו חיילים?
יהודה גליק: היא אמרה שזה כלול.
<יעל סלנט: ביצוע ותקנות.
<יעל סלנט: שר הבריאות ממונה על ביצוע חוק זה, והוא רשאי, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.
<יעל סלנט: שינוי התוספת.
<יעל סלנט: השר רשאי, בצו, לשנות את התוספת התוספת זה המשקל והמינון.
<יעל סלנט: עכשיו אנחנו מגיעים לתיקון לחוק הפיקוח על מעונות, מה שקודם משרד העבודה התייחס.
<יעל סלנט: תיקון חוק הפיקוח על מעונות יום.
<יעל סלנט: בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה-1965 – בסעיף 2(ב), בסופו יבוא "ולעניין מעון המיועד לשהייה יומית של פעוטות עד גיל 3 – המעון ממלא אחר הוראות חוק הצבת תכשירי אפינפרין במוסדות חינוך, התשע"ח-2017".
<יעל סלנט: המחשבה הייתה לקשור בין החובה להציב את המזרק לרישוי של כל המעונות האלה.
<סיגל מרד אברג'יל: לזה אנחנו מתנגדים.