GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעל סלנט: אנחנו חוזרים לעמוד 5 – סיוע ברכישת דירה ראשונה – סעיף 9ה.
<יעל סלנט: יש לנו כאן טבלה שמדברת על סוג הסיוע ומבדילה בין מענק למלווה, דרגת הנכות והסכום המרבי.
<יעל סלנט: כל המחיקות שאתם רואים בעמוד 6, זה בעצם מגולם בטבלה.
<יעל סלנט: אנחנו עוברים ישירות לעמוד 7.
אלי אלאלוף: הסכומים האלה מוצמדים למשהו?
<ערן יוסף: כתבנו בחוק שהכול מוצמד למדד המחירים לצרכן, למעט סכומים שנגדיר אחרת בתקנות.
<ערן יוסף: הסכומים הספציפיים האלה מוצמדים למדד המחירים לצרכן.
<יעל סלנט: זאת השאלה הגדולה של התגמולים – למה להצמיד אותם.
<יעל סלנט: היא נשארה פתוחה.
אלי אלאלוף: מתי הסכומים האלה הוצמדו?
<נעים עזר: זה לפי 2013.
אלי אלאלוף: מתי הסכומים האלה הוצמדו בפעם האחרונה?
<נעים עזר: הסכומים האלה נכונים ל-2013.
<יעל סלנט: ל-2013?
אלי אלאלוף: אם החבר אומר נכון, למה לא רשום שהמספרים האלה הם במדד האחרון?
אלי אלאלוף: אני מציע שתיתנו לנו את התאריך של ההצמדה האחרונה.
<קריאות: 2013.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה לא אתם אומרים.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהמשרד.
אלי אלאלוף: זאת האחריות שלו.
<ערן יוסף: נוסח החוק הונח ב-2016.
<ערן יוסף: יהיו עדכונים בסכומים עד שנגיע לחקיקה.
<ערן יוסף: קבענו מראש עם הייעוץ המשפטי שנביא רשימה מעודכנת של כל הסכומים לפני ההצבעה כדי שזה יהיה מעודכן.
אלי אלאלוף: כדי שתדע מה להביא אני רוצה תאריך הצמדה אחרונה.
אלי אלאלוף: תנו לנו תאריך הצמדה אחרונה.
<ערן יוסף: רק אגיד שזה משתנה מהטבה להטבה כי כל הטבה מתעדכנת - - -
אלי אלאלוף: לא, בטבלה הזאת של הדיור.
<ערן יוסף: ינואר 2016.
<נעים עזר: זה לא נכון.
ענת ברקו: זה ינואר 2016?
<נעים עזר: לא נכון, זה 2013.
<חזי משיטה: נבדוק, ונחזור אליך.
אלי אלאלוף: תיתנו לנו תשובה של תאריך ההצמדה האחרונה בכתב.
אלי אלאלוף: הכול נמחק עד סוף הסעיף?
<יעל סלנט: זאת הטבלה.
<משה אברהמי: אני חוזר שוב – בסעיף הזה חסר דבר שקיים היום.
<משה אברהמי: הוא לא פריצה תקציבית.
<משה אברהמי: הוא משולם, אבל הוא לא רשום בשום מקום ובשום הוראות אגף השיקום.
טלי פלוסקוב: איזה?
<משה אברהמי: צריך להוסיף לסעיף הזה דבר שהוא קיים ומקוים – קטועי יד ורגל שאינם 100%.
<משה אברהמי: הם נמצאים בדרג אחר, וצריך להוסיף אותם פה.
אלי אלאלוף: ההערה הזאת קיימת בסעיף אחר?
<משה אברהמי: לא.
<משה אברהמי: היא לא קיימת.
אלי אלאלוף: את אמרת שהיה דיון - - - ההערה הזאת לא קיימת בסעיף קרוב יותר מאוחר?
<יעל סלנט: זה בטיוטה - -
אלי אלאלוף: אז אני מבקש שתביאו תיקון לישיבה הבאה לאור השאלה.
<ערן יוסף: אין פה תיקון, אדוני.
<ערן יוסף: אני רוצה להדגיש.
אלי אלאלוף: אם יש היום - -
<ערן יוסף: זה לא נכון.
<ערן יוסף: הוא טוען שיש אבל אין.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתגיבו בכתב להערה של משה.
<משה אברהמי: גם בשכר דירה ובכל הדברים צריך לתקן כי אנחנו - - - קטועי יד ורגל.
אלי אלאלוף: משה, אנחנו כוועדה נקבל התייחסות בכתב להערה שלך שנראית לי מאוד - - - בסדר, אני מקבל את זה.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, ואם מישהו לא ניצל את ההטבות שמגיעות לו לרכישה של הדירה הראשונה, ומכר דירה ולא ידע.
ענת ברקו: למה הזכויות שלו צריכות להיפגע?
ענת ברקו: אם מישהו מכר דירה למה לא לתת את זה כזכות לכל אחד מהם ללא קשר אם הייתה לו דירה, מכר אותה או לא מכר אותה.
ענת ברקו: למה להיכנס לשיקולים האלה?
אלי אלאלוף: מפני שזה כסף.
ענת ברקו: אם מישהו מכר ולא ידע שמגיע לו ולא קיבל את ההטבה אז הפציעה שלו הפכה להיות פחות נוראית?
אלי אלאלוף: מצד שני אל תשכחי שיש פה תקציב מוגבל.
אלי אלאלוף: אז או שאת מיטיבה עם מי שיש לו במה להשתפר או שאת פוגעת במי שאין לו שום דבר.
ענת ברקו: אבל אתה יודע, יכול להיות מצב כזה שמישהו מכר דירה בגלל חובות או משהו כזה.
ענת ברקו: לא סתם מוכרים דירה.
ענת ברקו: הוא נשאר ללא דירה, ובעצם יש לו זכות.
אלי אלאלוף: אז יש לו ועדת חריגים.
אלי אלאלוף: שילך לוועדת חריגים.
אלי אלאלוף: חבר'ה, בשביל מה יש ועדת חריגים?
טלי פלוסקוב: אנחנו נרשום שיש לו אפשרות חד-פעמית לקבל את זה.
<עידן קלימן: אבל ועדת חריגים תיתן לו רק אם מצבו הכלכלי יהיה כל כך רע שאז הוא יהיה זכאי - - -
ענת ברקו: הקישור צריך להיות לפציעה, לא למצבו.
אלי אלאלוף: יש דברים שמי שיש לו לא מוסיפים לו, ומי שאין לו מחפשים כמה שיותר לתת לו.
אלי אלאלוף: מי שהייתה לו דירה, והוא מכר אותה, ומצבו השתפר בדברים שונים או אחרים אז לא צריך לתת לו שוב.
טלי פלוסקוב: לא, הוא לא קיבל פעם ראשונה.
ענת ברקו: הוא לא קיבל פעם ראשונה.
ענת ברקו: הוא לא קיבל בכלל.
אלי אלאלוף: לא קיבל, אני אומר.
אלי אלאלוף: אבל במכירה שלו הוא שיפר את מצבו.
ענת ברקו: אבל בוא נגיד שהוא לא קיבל בכלל שום הטבה.
ענת ברקו: אם הוא היה מקבל ומוכר – מצוין מה שאתה אומר.
ענת ברקו: אבל אם הוא לא מימש את ההטבה שלו כי הוא לא ידע - -
אלי אלאלוף: כי ההטבה הזאת היא לא אוטומטית.
עפר שלח: את נוגעת בפלח מסוים של אנשים שהיו זכאים בזמן רכישת הדירה ולא מימשו.
עפר שלח: זה לא אנשים שהייתה להם דירה, ואחרי שהם מכרו הם נפצעו.
ענת ברקו: הם לא מימשו כי הם לא ידעו.
טלי פלוסקוב: אין כאלה שלא מימשו?
<חזי משיטה: לא הבנתי את הדוגמה.
ענת ברקו: אני אגיד לך – מישהו שרכש דירה.
ענת ברקו: הוא היה זכאי לקבל את ההטבה ולא מימש אותה, לא ביקש.
<חזי משיטה: כי הוא לא ידע?
ענת ברקו: כי הוא לא ידע.
<חזי משיטה: אין דבר כזה.
ענת ברקו: הם לא כל היום סופרים את הכסף של אגף השיקום.
ענת ברקו: יש דבר כזה.
ענת ברקו: אם יש מקרים כאלה מקובל עליך - -
טלי פלוסקוב: הנה, יש לנו מקרים פה.
טלי פלוסקוב: יש אנשים שיושבים ואומרים שהם לא קיבלו.
טלי פלוסקוב: אז למה לא לתת להם?
<חזי משיטה: לא הייתה בידם דירה אף פעם, והם הוכרו ולא קיבלו את המענק?
<חזי משיטה: יש כזה דבר?
טלי פלוסקוב: בבקשה, יש לנו דוגמה פה, אדוני.
<חזי משיטה: הייתה לך.
<חזי משיטה: זה לא המקרה.
אלי אלאלוף: בוא, דבר.
אלי אלאלוף: תבוא לשולחן.
<שי קרפלס: אני נכה צה"ל מבאר-שבע.
אלי אלאלוף: מבאר-שבע זה טוב לנו.
אלי אלאלוף: לי.
<שי קרפלס: בעבר הייתה לי דירה שההורים שלי עזרו לי.
<שי קרפלס: כשאבא שלי נפטר מכרנו את הדירה כדי לעזור לאמא שלי, ונשארתי בלי כסף.
<קריאה: זה לא היה שלך?
<שי קרפלס: לא השתמשתי בשום דבר מאגף השיקום.
<שי קרפלס: לא לקחתי הלוואות וכלום כי לא ידעתי.
<חזי משיטה: אבל הייתה לך דירה.
<שי קרפלס: הייתה לי דירה.
<שי קרפלס: בתקנון כשהלכתי עכשיו לבקש הלוואה אמרו לי, יכולת בדירה הראשונה לקחת 110,000 שקל, וכרגע אתה יכול לקחת חצי כי לא השתמשת.
<שי קרפלס: למה אין לי הזכות לקבל את הסכום המלא אם לא השתמשתי.
טלי פלוסקוב: אם נכתוב "חד-פעמי" זה יפתור את הבעיה.
<שי קרפלס: אני גר אצל אימא שלי חמש שנים.
<שי קרפלס: זה לא החלפת דיור.
<שי קרפלס: ממש לא.
<חזי משיטה: זה לא חד-פעמי.
<חזי משיטה: אם לא הייתה לו דירה הוא היה מקבל סיוע של 110,000, ואם הייתה לו דירה בעבר הוא מקבל סיוע של 50.
ענת ברקו: אבל אם הוא קנה דירה ולא ידע שהוא יכול להסתייע – ויש, כנראה, מקרים בודדים כאלה – מה אכפת לכם שיהיה ברור שמי שלא קיבל את ההטבה יזכה להטבה פעם אחת?
מירב בן ארי: זה לא עוד כסף כי מלכתחילה הוא לא קיבל.
עפר שלח: זה שאדם לא ניצל את זכויותיו זה לא בתקשי"ר.
עפר שלח: אם הוא היה מבקש את זה אז הכסף היה משולם.
<חזי משיטה: זאת לא הדוגמה.
עפר שלח: אני לא מדבר על הדוגמה הספציפית.
טלי פלוסקוב: למה הדוגמה הזאת לא מתאימה?
<חזי משיטה: כי הוא היה בעל דירה.
טלי פלוסקוב: אבל הוא לא ניצל את המענק.
<חזי משיטה: אז הוא מקבל מענק.
<חזי משיטה: הוא לא מקבל את מלוא המענק כי הוא היה בעל דירה.
טלי פלוסקוב: אז אנחנו רוצים שפעם אחת בחיים כל נכה יקבל - -
<חזי משיטה: אבל זה לא החוק.
עפר שלח: חזי צודק.
עפר שלח: בדוגמה הזאת הוא היה מקבל 50 גם אם הוא היה מממש את זכויותיו בזמן אמת.
טלי פלוסקוב: אה, גם בזמן אמת הוא לא היה מקבל?
עפר שלח: בהתייחס למה שענת אמרה – זה חייב להיות בתחשיבים.
עפר שלח: אתם לא מחשבים ש-90% ינצלו את ההטבה שמגיעה להם.
עפר שלח: לכם יש תקציב ל-100% של האנשים שעושים מהלך כזה וזכאים לסכום כזה של כסף.
עפר שלח: אז בואו נגיד שאדם שיוכיח שהוא בזמן אמת היה זכאי להטבה הזאת ולא ניצל אותה, יהיה זכאי לה גם אם יממש אותה יותר מאוחר.
עפר שלח: אין פה שום סטייה תקציבית, חזי.
ענת ברקו: באופן חד-פעמי.
ענת ברקו: כי ממילא הוא זכאי.
ענת ברקו: ממילא הייתם צריכים לקחת אותם בחשבון.
<חזי משיטה: עפר, אני לא מכיר מישהו שרכש דירה חדשה, והיה מגיע לו מענק - -
ענת ברקו: אז מה אכפת לך?
ענת ברקו: אז לא תהיה לך בעיה.
<חזי משיטה: אני לא מכיר מישהו שהיה זכאי ולא הייתה דירה ברשותו, ויכול היה להסתייע במענק או בהלוואה ולא עשה את זה.
<עידן קלימן: אני אכיר לך.
אלי אלאלוף: אל תפריעו, באמת.
<חזי משיטה: אם יש כאלה אנחנו נבדוק אותם.
<קריאה: אם יש בן אדם - - - מזגן - -
אלי אלאלוף: אתה רוצה לדבר?
אלי אלאלוף: תבקש רשות ותדבר.
עפר שלח: כמה שמתם - -
אלי אלאלוף: אבל זה לא המקרה.
אלי אלאלוף: אני חוזר למקרה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להיות בטוח שהבנתי.
אלי אלאלוף: במקרה הספציפי הזה הוא אומר, הייתי בעל דירה, ומסיבות משפחתיות-כלכליות התפטרתי מהבית הזה.
אלי אלאלוף: הוא עשה את זה מצווה למשפחה.
אלי אלאלוף: עכשיו הוא נהיה נכה.
אלי אלאלוף: הוא לא מכר כשהוא היה נכה.
אלי אלאלוף: הוא מכר לפני כן.
<שי קרפלס: הייתי נכה גם אז.
אלי אלאלוף: גם אז?
אלי אלאלוף: תשמע, אז החוק היה צריך להיות ידוע לך.
אלי אלאלוף: ברגע שנכה מוכר דירה ומבקש את המענק שלא קיבלת יש מספר אפשרויות.
אלי אלאלוף: כואב לי הלב בשבילך.
אלי אלאלוף: אני מזדהה אתך.
<שי קרפלס: כבוד חבר הכנסת, יש הרבה מאוד דברים שאנחנו פונים לאגף השיקום ואומרים לנו, לא, ובדיעבד כן הגיע לנו.
<שי קרפלס: אני לא רוצה לפתוח פה הרבה דברים.
<שי קרפלס: אבל כשאתה מגיע לרגע האמת אז אומרים לך שגם על ה-55 אתה צריך לעבור ועדות.
אלי אלאלוף: ועדת חריגים לא יכולה להתייחס לנושא הזה?
<ערן יוסף: ועדת ל', בוודאי יכולה.
<שי קרפלס: כבוד חבר הכנסת, הם גם אומרים לך, אנחנו צריכים לבדוק כמה הלוואות לקחת על הדירה.
<שי קרפלס: כל הדירה שלי זה מהלוואות.
<שי קרפלס: זה אומר שאם לקחת הרבה הלוואות לדירה לא בטוח שיאשרו לך.
אלי אלאלוף: אבל יש פה ועדת חריגים.
אלי אלאלוף: אני מאמין בוועדת חריגים.
אלי אלאלוף: אני בטוח שלא שמו אנשים כסחיסטים שם, אלא בני אדם.
<שי קרפלס: אני 19 שנה נכה, ואני לא מאמין בדבר הזה.
אלי אלאלוף: כמו שאנחנו מתרגשים מהדברים שלך זה נראה לי מוזר.
אלי אלאלוף: אני סומך על ועדת חריגים שתדון בזה.
אלי אלאלוף: אפשר להתקדם ברשותכם?
אלי אלאלוף: חברי חברי הכנסת, אתם מפריעים לדיון.
אלי אלאלוף: אני מבקש התייחסות רק למקרה הספציפי הזה.
<עידן קלימן: אני רוצה להבהיר – ממה שאני קורא מדובר על נכה מחוסר דיור שיש לו בקשת דירתו הראשונה.
<עידן קלימן: אז האם אני יכול להסיק שאם יש מילואימניק שיוצא למלחמה והצליח בזכות עצמו, בזכות עבודתו והחסכונות שלו לרכוש דירה, ונפצע בצוק איתן, ומגיע לאגף שיקום, ובגלל שיש לו דירה שעכשיו לא מתאימה לצרכיו אז הוא לא זכאי לסיוע?
<עידן קלימן: אני שואל.
<עידן קלימן: אני לא מתריס.
אלי אלאלוף: לא אמרנו לך שלא.
<ערן יוסף: הוא לא זכאי לסיוע לרכישה, הוא זכאי לסיוע להחלפה.
<ערן יוסף: הסעיף הבא מדבר על סיוע להחלפה.
<ערן יוסף: נדבר עליו.
<ערן יוסף: הוא לא זכאי לרכישת דירה ראשונה.
<עידן קלימן: הוא מאבד את זכות הסיוע לרכישה?
<ערן יוסף: בן אדם שיש לו דירה לא זכאי לסיוע לרכישת דירה ראשונה.
<ערן יוסף: זאת ההגדרה.
<עידן קלימן: אז אם מילואימניקים שקיבלו צו מילואים שייתנו להם את האזהרה הזאת.
<עידן קלימן: כי פה הוא למעשה מאבד - -
אלי אלאלוף: אם הוא לא יספק אותך נדבר על זה.
<נעים עזר: אנחנו כל הזמן מדברים על נכה, אבל יש מצב שנכה שהוא נשוי, לאשתו יש בעלות על דירה על שמה בלבד.
<נעים עזר: ברגע שבאים ממשרד הביטחון אומרים לו, יש לך דירה למרות שהיא לא על שמו.
<נעים עזר: אבל מכיוון שהדירה על שמה הוא לא זכאי לסיוע.
<יעל סלנט: אנחנו הגדרנו "בבעלותו".
אלי אלאלוף: אם זה לא בבעלותו אז אין לו דירה.
<נעים עזר: נכון.
<נעים עזר: אבל בפועל אומרים שאם לאשתו יש דירה על שמה זה כאילו יש בבעלותו.
<רות פרמינגר: ככה גם משרד האוצר מחשיב את זה.
<רות פרמינגר: זה תא משפחתי אחד.
<רות פרמינגר: לכן יש פה בעיה.
<רות פרמינגר: אני חושבת שדיברנו על זה בדיון הראשון.
אלי אלאלוף: אז אולי הניסוח לא מוצלח.
<יעל סלנט: אנחנו כתבנו בנוסח "מי שיש בבעלותו", אבל עכשיו אני מבינה מהסימנים שעושה לי משרד הביטחון - -
<ערן יוסף: בהגדרה של "בעלותו", למיטב ידיעתי, בחקיקה תמיד מתייחסים לתא המשפחתי.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש שתבדקו את זה.
אלי אלאלוף: אני מעדיף להסביר את זה בצורה מפורשת ולא בחקיקת משנה שנמצאת במשרד אחר.
עפר שלח: מה דינו של אדם שהייתה לו דירה, והוא מכר אותה לפני שהוא נהיה נכה, ובזמן שהוא נפצע אין לו דירה בבעלותו.
עפר שלח: הוא נכנס לעסק הזה או לא?
<חזי משיטה: הוא ייחשב בעל דירה.
<חזי משיטה: הייתה בבעלותו דירה.
<קריאות: הייתה דירה בבעלותו.
ענת ברקו: אתה מבין, זה אבסורד.
<ערן יוסף: הוא מכר, ועשה משהו עם הכסף הזה.
עפר שלח: נניח שאני התגרשתי, ולא עלי לא היה לי עורך דין טוב, וזוגתי לקחה לי את הדירה.
עפר שלח: עכשיו אין לי דירה.
עפר שלח: לא זו אף זו – בגלל שהתגרשתי יש לי הוצאות כפולות על משק ביתי.
עפר שלח: אז אתה גם אומר לי שדירה שאני אוכל לקנות אני לא אוכל כי הייתה לי פעם דירה?
<קריאה: כן, תקבל עונש.
טלי פלוסקוב: אולי לשנות?
טלי פלוסקוב: במקום "רכישת דירתו הראשונה" – "אין דירה בבעלותו".
טלי פלוסקוב: פעם אחת לתת לבן אדם.
ענת ברקו: פעם אחת לתת לבן אדם.
<רות פרמינגר: אני רוצה להעלות שני דברים, ברשותכם.
<רות פרמינגר: הנושא הראשון של הזכאות.
<רות פרמינגר: כשיש זכאות – ואני מתחברת למה שאתה אמרת – זה מבחן של זכאות.
<רות פרמינגר: יש לי בעיה שאם לא מימשת הפסדת.
<רות פרמינגר: יש פה עניין של הנגשה של זכויות לאנשים.
<רות פרמינגר: צריך תמיד לשים על השולחן הכול.
<רות פרמינגר: הבחור הזה לא ידע את כל המצב הזה, אבל יש לו זכאות בחוק.
<רות פרמינגר: החוק כבר נתן לו זכאות.
<רות פרמינגר: למה להערים קשיים?
<רות פרמינגר: אם יש לו זכאות היא שלו.
<רות פרמינגר: נכון שדיברנו על זה שזה נכלל בתקציב, ולכן זה שהוא לא ידע לא אומר שהוא הפסיד.
<רות פרמינגר: שנית, בנושא ועדת ל'.
<רות פרמינגר: אנחנו ישבנו פה בדיון על ועדת ל'.
<רות פרמינגר: צריך להציג המון נושאים ואת כל המצב הכלכלי וכן הלאה.
<רות פרמינגר: עכשיו ניתן את הדוגמה של חבר הכנסת – הוא לא נמצא בעייתי כלכלית, אבל הוא נמצא במצב בעייתי בנושא נקודתי של הדירה שלו במצב של גירושין.
<רות פרמינגר: הוא לא ייכנס לוועדת ל' כי קודם כול ייבחן אם יש לו כסף או לא.
<רות פרמינגר: אם יש לך כסף – כל הדברים האחרים לא מעניינים.
אלי אלאלוף: בואו לא נעשה פירוש על הפירוש.
<רות פרמינגר: אבל צריך להבין את זה.
אלי אלאלוף: בסדר, תודה.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס.
אלי אלאלוף: יש לי שיטה יותר טובה לקבור את החוק הזה.
ענת ברקו: לא לקבור.
אלי אלאלוף: אפשר - - - הביתה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו כבר בישיבה הרביעית או החמישית, ואנחנו לא מצליחים להזיז.
אלי אלאלוף: אתם מעירים פה הערות שהן פרשנות של פרשנות.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה לא דיון של פרשנות, זה דיון של חקיקה.
אלי אלאלוף: אם תמשיכו ככה- -
עפר שלח: אבל יש לנו הצעה לתקן את הנוסח.
ענת ברקו: זה התפקיד שלנו.
אלי אלאלוף: אבל אל תתחילו כל אחד עם ההערות שלו.
אלי אלאלוף: מבקשים את מה שאתה אומר.
אלי אלאלוף: יש גבול להתעללות.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אם למשל היה מצוין שמי שנכה זכאי להטבה מתוקף נכותו, והוא לא מיצה אותה זה לא משהו שפג טוב זה נכון.
ענת ברקו: כי אם אין לו רגל היא לא תחזור.
ענת ברקו: שנית, אני רוצה לדעת באופן כללי האם כל נכה שמגיע לאגף השיקום, אתם מודיעים לו אחד לאחד מהן הזכויות שלו, ואיך אפשר למצות את הזכויות שלו?
ענת ברקו: הוא חותם על זה שהוא יודע מה הוא קיבל?
ענת ברקו: זאת הנקודה הכי חשובה.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש - -
<קריאה: למה לא לתת מכתב ביד?
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, בחוק צריך להופיע שהמחויבות שלכם היא כזאת שברגע שמגיע נכה צה"ל אליכם התגבשה הפציעה ונקבעו לו אחוזי נכות ויודעים מה הצרכים שלו, למה הוא זכאי ואיך אפשר לעזור לו – הוא חותם על רשימה שלמה שאתם מכוונים אותו אליה.
ענת ברקו: זה מה שמגיע לך, עם זה אתה הולך, זה אתה יכול לבקש, על זה אתה יכול לערער אם זה לא מסתדר לך, אלה הדברים שאנחנו עושים כדי לסייע לך.
ענת ברקו: זה א', ב', אדוני היושב-ראש, שכל אחד ייצא עם רשימה כזאת.
ענת ברקו: ואז הוא יידע אם הוא צריך להחליף אוטו וכדומה, ויידע שהסבירו לו, כי הם הכתובת שלו.
ענת ברקו: הם עושים עבודה טובה, אבל הדברים האלה יסגרו ויעשו עוד צעד אחד קדימה לטובת הנכים.
ענת ברקו: אם יש דברים שמשתנים מעדכנים אותם, אחד-אחד ספציפית.
ענת ברקו: הלוא לכל נכה נתפרת חליפה משלו.
<קריאה: לא קשה לעשות את זה, חזי.
ענת ברקו: זה לא דבר שקשה לעשות.
ענת ברקו: זה כמו שמישהו פורש ממקום העבודה ואומרים לו למה הוא זכאי ולמה הוא לא זכאי.
ענת ברקו: זה כמו מישהו שיש לו תנאי עבודה.
ענת ברקו: הם לא יכולים לרוץ אחרי הזכויות שלכם.
ענת ברקו: תבואו אתם.
<קריאה: אני שרוף בגוף שלי.
<קריאה: לא ידעתי שכל עשר שנים מגיע לי מזגן.
<קריאה: רק עכשיו נודע לי, ומשה צין נתן לי.
<קריאה: הוא רצה קבלות.
<קריאה: לא ידעתי שמגיעה לי תרופה.
ענת ברקו: זה צריך להכניס לחוק.
<אליהו אייל: אני עכשיו שומע על המזגן.
<אליהו אייל: אני משנת 85' לא יודע שמגיע לי מזגן.
<אליהו אייל: ואני שרוף בכל הגוף.
<אליהו אייל: הנה, עובדה.
ענת ברקו: ברמה האישית הם צריכים לתת להם.
<אליהו אייל: לא ידעתי עכשיו שמגיע לי מזגן.
טלי פלוסקוב: קשה לשמוע דברים כאלה.
<אליהו אייל: אני צריך לעשות - - -
ענת ברקו: ברמה האישית זה צריך להיסגר.
אלי אלאלוף: גם בדוח העוני אחת ההמלצות היא מרכז למיצוי זכויות.
אלי אלאלוף: נלחמים על זה כי לא תמיד המשרדים אוהבים את זה.
אלי אלאלוף: צריכה להיות יחידה ברורה - -
טלי פלוסקוב: בוא נחוקק את זה.
אלי אלאלוף: טלי, אני מפריע לאנשים?
אלי אלאלוף: צריכה להיות יחידה ברורה שאומרת א', ב', ג' – איך היא - - - כי אחרת – אני אומר לכם, אני לא מקנא בכם.
אלי אלאלוף: כי על כל דבר אנשים חושבים שלא מקבלים מה שמגיע להם.
אלי אלאלוף: גם כשאתם חושבים שמגיע להם אין להם אסמכתא שזה מה שמגיע להם.
אלי אלאלוף: סליחה, בלי לפגוע בכם – איבדתם את האמון של הציבור.
אלי אלאלוף: אתם בונים את זה עכשיו לאט-לאט חזרה ובצדק.
אלי אלאלוף: אתם חייבים לבנות את זה בצורה מסודרת, שיהיה תיק לפונה, לנזקק, לנפגע.
אלי אלאלוף: כל פירוש הוא נכון.
אלי אלאלוף: זה כדי שאנשים יידעו על מה ללכת.
אלי אלאלוף: למה ההרגשה צריכה להיות – "הצלחתי להוציא מהם"?
אלי אלאלוף: "קיבלתי את זה בגלל הבטחה של סליל".
אלי אלאלוף: מה זה סליל?
אלי אלאלוף: סליל זה לא שירות אישי, זה לא מתנות אישיות.
<קריאה: הם לא מסוגלים.
<קריאה: הם לא ייתנו את זה.
אלי אלאלוף: מי מייעץ להם פה?
ענת ברקו: בכתב אבל.
אלי אלאלוף: לדעתי, זה צריך להיות רטרואקטיבית.
אלי אלאלוף: אתם צריכים לרוץ אחרי כל אחד, ולהגיד לו, תשמע, זה מה שמגיע לך, וזה מה שאתה מקבל.
אלי אלאלוף: אני יודע שזה קשה.
אלי אלאלוף: אני תמיד אמרתי גם בדוח שעבדתי עליו הרבה זמן – מה אתם רוצים?
אלי אלאלוף: להגיד שיש זכויות, אבל לא כדאי שניתן להם אותן?
אלי אלאלוף: היא נראית מאוד מרכזית.
אלי אלאלוף: קחו את הזמן, ותנסו להביא לידיעתנו את ההמלצה שלכם, איך אתם רוצים שאנשים יידעו ביום שהם נפגעו איזו התכתבות צריכה להיות עם כל אחד?
אלי אלאלוף: זה ביוזמה שלכם.
אלי אלאלוף: מרכז למיצוי זכויות זאת עכשיו סיסמה.
אלי אלאלוף: כשאתה נכנס לבית-חולים רצים אליך ואומרים, בוא למרכז.
אלי אלאלוף: כשאתה עני, לא עלינו, עובדי הרווחה צריכים לתת לכל אחד מה שמגיע לו ולבדוק.
אלי אלאלוף: אז גם זה רצון לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה להגיב על זה, חזי, בבקשה.
אלי אלאלוף: אחר כך משה, ואני אסגור את הסעיף הזה.
<חזי משיטה: אני רוצה להגיד את הדבר הבא כראש אגף שיקום – ואני גם אומר לאנשי – הזכויות, הזכאויות, מה שמגיע לנכים לפי חוק הם צריכים לקבל ולדחוף להם.
<חזי משיטה: הם לא צריכים לבקש אם הם לא יודעים.
<חזי משיטה: זה שיש מקרים – נתקן אותם.
<חזי משיטה: אני לא אומר שאנחנו מלאכים – אנחנו נלמד ונתקן.
<חזי משיטה: \
<חזי משיטה: החל מ-2012, הרבה טרום הגעתי לאגף שיקום, מתנהל צוות אינטגרטיבי בכל מחוז – מה שענת דיברה עליו פה.
<חזי משיטה: אין נכה שלא משתייך לאחד משבעת המחוזות שלנו שפרוסים ברחבי הארץ.
<חזי משיטה: כשנכה חדש נכנס מתנהל צוות אינטגרטיבי מולו.
<חזי משיטה: מזמינים אותו לאוריינטציה.
<קריאה: למה לא כתוב?
<חזי משיטה: החל מ-2012.
אלי אלאלוף: אדוני, לא נעים לי להגיד לך, מי שיעיר הערות מסוג זה - -
אלי אלאלוף: - - אני אומר לכם, אני לא אכבד אותו כמו שאני רוצה לכבד אותו.
אלי אלאלוף: להגיד על מישהו מפה "קשקוש" – תתאפקו קצת.
<חזי משיטה: החל מ-2012 מזמינים כל נכה חדש לשיחת אוריינטציה.
<חזי משיטה: האם יש נכים שלא רוצים להגיע?
<חזי משיטה: יש כאלה שלא, ואנחנו מנדנדים להם שיגיעו.
<חזי משיטה: בצוות הזה משתתפים: עובדת שיקום, עובדת סוציאלית, רופא, עובדת רווחה ועובדת תעסוקה.
<חזי משיטה: נבנית תכנית שיקום יחד עם הנכה ועל דעתו.
<חזי משיטה: השיחה הראשונה שנעשית היא שיחה ראשונה.
<חזי משיטה: הוא מעכל את הדברים שאומרים לו, ובהמשך אנחנו מזמינים אותו פעם נוספת.
<חזי משיטה: אנחנו עושים את זה.
<חזי משיטה: לכל נכה החל מ-2012 וגם לנכים הוותיקים יותר יש עובד שיקום שאפשר לפנות אליו, והוא שומר על קשר עם הנכה.
<חזי משיטה: אנחנו משתדלים למצות את כל הזכויות שמגיעות לו ומעבר לכך.
<חזי משיטה: אנחנו מחויבים, ואני נלחם על זה, שהם יקבלו כל מה שמגיע להם לפי החוק, לפי הזכאויות, לפי התקנות ולפי ההוראות.
<חזי משיטה: אנחנו יכולים לעשות מעבר לזה, כפי שאתה יודע, אדוני היושב-ראש.
<חזי משיטה: יש לנו ועדות חריגים, יש לנו ועדת עיזבונות וקרנות, ויש לנו ועדת ל' שלא קיימת בשום מקום.
<חזי משיטה: אנחנו אפילו יכולים לצאת מהגדר של החוק ולעשות למענם במקרה שזה מוצדק.
<חזי משיטה: ואנחנו עושים את זה.
<חזי משיטה: בנוסף לזה יש ההוראות באתר האינטרנט.
<חזי משיטה: אני לא רוצה להגיד שיש ולפטור את עצמי מהעניין הזה.
<חזי משיטה: אנחנו עושים את זה, ונעשה את זה ביתר שאת.
<חזי משיטה: לא צריך להיות נכה שלא יודע מה מגיע לו, והוא לא מקבל מאתנו, והוא צריך לבקש את זה.
<חזי משיטה: אם הוא מבקש ולא קיבל כשאנחנו צריכים לתת לו את זה, זה כישלון שלנו.
אלי אלאלוף: היועצת המשפטית מעירה לי פה שגם את זה אפשר לשים בחוק.
<יעל סלנט: אנחנו בעצם הופכים את כל ההטבות שהיו בנהלים, ואולי חלק ידעו וחלק לא ידעו – כל ההטבות כולן עולות לחקיקה ראשית, בין היתר, כדי שאנשים יידעו למה הם זכאים; שיהיה מקום אחד שיהיה ברור בו מהן הזכאויות השונות.
<חזי משיטה: זה מתפרסם אז הם יידעו.
<יעל סלנט: חלק מהעניין של להעלות לחקיקה ראשית, לפי המטרה שמשרד הביטחון הסביר לנו פה בוועדה, זה שאנשים יידעו למה הם זכאים, לפי החקיקה הראשית, ומכוח התקנות מכוחו.
<יעל סלנט: קודם זה הוסדר בנהלים שחלק היו מפורסמים וחלק לא היו מפורסמים.
<יעל סלנט: הבנו את הבעייתיות שקיימת בנהלים.
<יעל סלנט: לכן אני מבינה שהייתה החלטה ממשלתית להעלות את ההטבות כולן לחוק למען האזרחים כדי שיידעו למה הם זכאים.
<יעל סלנט: אז יכול להיות שצריך – לא יכול להיות, בטוח שצריך לדון מה יש בחוק ומה אין בחוק, ומי נכנס ומי יצא ואת מי השמיטו, ואולי יש ויכוח על המצב הקיים.
<יעל סלנט: אבל באופן כללי חלק מהמטרה של הצעת החוק שמונחת על שולחן הוועדה היא שאנשים יידעו.
אלי אלאלוף: בבקשה, חיים בר.
<חיים בר: אני רוצה להתמקד בנושא שדיברו עליו ולא התמקדו בו.
<חיים בר: זאת מהות הבעיה.
<חיים בר: זה שהוא יידע, וזה שיגידו לו, וזה שהוא יצטרך לדעת מה לשאול, וזה שכתוב בנוהל ובהוראות – זה בסדר, הכול שם, אף אחד לא מגיע לשם.
<חיים בר: מה שכן – וזה קיים, זה לא חדש – זה קיים אצלנו בארגון נכי צה"ל, וצריך לקחת את זה למשרד הביטחון.
<חיים בר: אדם שעובר ועדה רפואית, ונקבעים לו אחוזי נכות, כמו ששולחים לו את הפרוטוקול הרפואי של הוועדה עם אחוזי הנכות המשוקללים והלא משוקללים, שישלחו לו יחד עם זה את הדוח מודפס מהמחשב שבו רשום מה מגיע לו מכאן עד סוף חייו, על-פי אחוזי הנכות.
<חיים בר: יש את זה.
<חיים בר: התכנה הזאת עושה עוד כמה דברים: היא בוחנת אם נותנים לו את הסעיף המתאים למגבלה, היא נותנת את אחוזי הנכות בהתאם לסעיף; היא גם בוחנת את השקלול של אחוזי הנכות.
<חיים בר: יש את זה מוכן, ואני מוכן להעביר פלט כזה לוועדה כדי שתראו אותו במו-עיניכם.
<חיים בר: תחסכו הרבה מאוד שאלות – כן ידעתי, לא ידעתי, לא אמרו לי, כן אמרו לי.
אלי אלאלוף: זה תפקיד המשרד לספק לכל נכה את הזכויות שלו במסמך רשמי מסודר גם עם הישיבות של שבעה אנשים שיושבים פה.
אלי אלאלוף: חזי, אני מאוד מעריך שתעשו על זה ישיבות, אבל אל תשכחו – מה שרגיל אצל יושבי המחוז בשביל הנכה שמגיע פעם ראשונה למקום זה, ההלם שלו הוא כזה שבטח הוא לא קולט חלק גדול מהדברים שנאמרים.
אלי אלאלוף: אז כדאי שייצא מסמך מסודר.
אלי אלאלוף: אחר כך יבואו אנשי הארגון ויסבירו להם, יפרטו להם, ויגידו להם, תבדקו את זה, תעשו, זה לא מספיק וכדומה.
אלי אלאלוף: אבל זה נראה לי כל כך בסיסי, הצורך להעביר לנכי צה"ל את כל הזכויות שלהם בכתב בצורה מסודרת.
אלי אלאלוף: זה גם יקל על כל הוויכוחים איתכם.
אלי אלאלוף: כדאי שתשבו ותעשו את זה.
אלי אלאלוף: אבל אני מאוד אשמח שיהיה לנו פירוט של קבלת הנכה ותהליך קבלת הנכה במסגרת שלכם, ומה הדרכים להעביר אינפורמציה לאותם נכים באופן מידי ובהמשך.
<מוטי גיטלין: אני נכה צה"ל.
<מוטי גיטלין: בנקודה הזאת של מיצוי זכויות אנחנו פוגשים כמעט כל פעם בלשכה של תל-אביב, למשל, נכה שצריך לשאול נכה אחר מה הוא צריך לקבל, מה הוא צריך לדעת.
<מוטי גיטלין: פתאום מתגלה לו סוד: מגיע לך יומיים בית מלון, אתה יודע?
<מוטי גיטלין: הוא אומר, מה פתאום, לא יכול להיות, לא אמרו לי את זה 20 שנה.
<מוטי גיטלין: ואני מכיר כאלה ש-20 שנה לא ידעו שמגיע להם בית מלון.
<מוטי גיטלין: אם רוצים שמות אני אביא שמות.
<מוטי גיטלין: אני שואל שאלה מאוד פשוטה.
<מוטי גיטלין: בואו נעזוב את משרד הביטחון.
<מוטי גיטלין: למה צריך עובדים סוציאליים שיישבו?
<מוטי גיטלין: זה המון כסף.
<מוטי גיטלין: למה כל הדברים האלה?
<מוטי גיטלין: אם אפשר פשוט שנכה מצוק איתן שנפצע היום והוכר, תן לו דף כמו רשימת רג'קטים בצבא, מה מגיע לו.
<מוטי גיטלין: תן לו את הסל.
<מוטי גיטלין: למה צריך את ארגון נכי צה"ל?
<מוטי גיטלין: למה צריך את המחוזות?
<מוטי גיטלין: למה צריך את כולם?
<מוטי גיטלין: כולם כל כך טובים?
<מוטי גיטלין: אני לא מבין את הדבר הזה.
<מוטי גיטלין: אם כולם כל כך טובים אז למה לא יודעים?
<מוטי גיטלין: למה הוא נכה צה"ל, והוא לא יודע מה מגיע לו? תשאל אותו.
<קריאה: עוד מילה אחת.
אלי אלאלוף: אם זה באותו נושא, לדעתי מיצינו את הדיון.
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים לקבל הצעה של אגף השיקום בנושא הזה.
אלי אלאלוף: שנית, יש לי הערה נוספת בזכות היועצת המשפטית שלנו – בדרך כלל כדי לקבל זכויות אנשים צריכים לפנות ולבקש את הזכות.
אלי אלאלוף: אתם צריכים לקבל אוטומטית ללא שום תביעה.
אלי אלאלוף: פה אומרים לי שכשנגיע לסעיף - -
<יעל סלנט: עברנו עליו כבר.
אלי אלאלוף: אין שום צורך בדרישה כדי לקבל זכות.
אלי אלאלוף: לכן אני מציע שנקיים את הדיון אחרי שאגף השיקום יביא לנו הצעה על הדברים שביקשנו.
<יעל סלנט: מפה אנחנו מדלגים לעמוד 10.
<יעל סלנט: כל מה שמחוק כלול בטבלה.
<יעל סלנט: כאן קיבלנו פנייה של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שביקשה שהיתרה של הסיוע יהיה לפי דרגת הנכות ביום שבו קיבלו את היתרה.
<יעל סלנט: כלומר אם דרגת הנכות עלתה אז שהיתרה תהיה בסכום המעודכן לפי דרגת הנכות המעודכנת ביום של מימוש הזכות ליתרה.
<יעל סלנט: זאת הסתייגות שהיא ביקשה להעלות בפני הוועדה.
<ערן יוסף: מדובר בסכום אחד, לכן לא ברור - -
<יעל סלנט: זאת אומרת שככל שעבר זמן ודרגת הנכות עודכנה בשל - -
<קריאה: החמרה במצב.
<ערן יוסף: הסכום הוא סכום קבוע לכל דרגת נכות, לכן לא ברור למה זה רלוונטי כאן.
<ערן יוסף: הסכום הוא 86,900 לכל דרגת נכות.
<קריאה: אבל הם לקחו חלק.
<ערן יוסף: בסדר, את החלק - - - ישלמו, והוא - - -
אלי אלאלוף: מה המועד הקובע של המענק הזה?
<ערן יוסף: ממתי סופרים 10 שנים?
<ערן יוסף: ממועד קבלת הסיוע הראשון.
<ערן יוסף: מאז שהוא קיבל את הכסף.
אלי אלאלוף: אז אם בינתיים המענק השתנה בגלל שעודכן?
<ערן יוסף: לכן כתוב שהסכום מעודכן.
אלי אלאלוף: לא, לא, הבנו.