GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: יש גם אחריות אישית על הצרכנים להסתכל על המוצר, להבין מה הוא מכיל ולהגיד האם אני קונה את זה או לא קונה את זה.
מירב בן ארי: אני יודעת שאני כאן בדעת מיעוט וזה בסדר.
מירב בן ארי: מקובל עלי.
מירב בן ארי: לא תמיד אני צריכה להיות עם כולם.
אלי אלאלוף: אבל את מיעוט בקואליציה.
מירב בן ארי: אני חברת קואליציה ואני בדעת מיעוט.
אלי אלאלוף: זה לא אומר בהכרח שאת צודקת.
מירב בן ארי: אילן, בהרבה מקומות אנחנו מסכימים אתה ואני ובהרבה מקומות אני גם מסכימה עם בר סימן טוב ואנחנו חברים טובים והוא עוזר לי בדברים רבים, ייאמר לזכותו.
מירב בן ארי: אבל אני בעניין הזה כל הזמן מסתובבת, רואה ושומעת.
מירב בן ארי: רק אתמול הייתי בנצרת עילית.
מירב בן ארי: מודה, אני חיה את המפעלים במדינת ישראל, אני רואה כמה רגולציה אנחנו משיתים עליהם, אני מזדהה אתם, מודה שעכשיו אני כבר אחרי.
מירב בן ארי: עכשיו, כל מה שאני אומרת, הטלתם את הרגולציה הזאת, אני חיה אתה – לא מסכימה אתה אבל חיה אתה – לפחות תנו למפעלים להיערך בצורה ראויה ובצורה מאוזנת.
מירב בן ארי: אגב, גם צריך לומר אדוני שיש מפעלים שכבר עושים את זה וראינו את זה לא מזמן עם הקטצ'וף.
מירב בן ארי: יש מפעלים שכבר הפנימו.
מירב בן ארי: תנו להם את הזמן להיערך.
מירב בן ארי: תנו לנו, לציבור, לא לשלם על עוד רגולציה כמו שאנחנו עושים כאן בשנים האחרונות.
<מיקי חיימוביץ': אנחנו משלמים עשרה מיליארד שקלים.
מירב בן ארי: אנחנו משלמים וזה יצא מהכיס שלנו.
אלי אלאלוף: פרופסור איתמר רז.
<איתמר רז: תודה רבה חבר הכנסת אלאלוף.
<איתמר רז: נעשה מהפך.
<איתמר רז: ארבעים שנים לא דיברו ועכשיו זה השיח היותר ויותר של אנשים במדינת ישראל.
<איתמר רז: אם כן, נעשה מהפך.
<איתמר רז: ועדת ההסדרה הייתה ועדה רצינית מאוד שישבה במשך שנה שלמה ב-13 ישיבות ולמדה את כל מה שאפשר והפעילה את האנשים הטובים ביותר והגיעה למסקנות, טובות או רעות אבל הגיעה למסקנות.
<איתמר רז: עכשיו אין דרך אחורה.
<איתמר רז: נכון שאם זה יסתיים רק בסימון, אנחנו לא נעשה כלום.
<קריאה: התכוונת במדבקה.
<איתמר רז: במדבקה או סימון.
<איתמר רז: אנחנו צריכים סימון, אנחנו צריכים פרסום.
<איתמר רז: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) כפי שיש לכם בקהילה האירופית, גם לנו יש את זה אבל אנחנו צריכים לעשות את זה.
<איתמר רז: ברצוני לומר לך, שעד השנתיים האחרונות איטליה היתה המדינה המובילה בהשמנת יתר בקרב הילדים.
<איתמר רז: כך שאתם נמצאים בעצמכם בבעיה רצינית ומה שאנחנו עושים כאן בישראל, גם אם זה לא בדיוק הדבר הנכון לעשות, זוהי תחילתה של מהפכה.
<איתמר רז: (ממשיך בשפה העברית) מה שצריך לעשות מעבר לזה, זה לתת לזה באמת את העטיפה.
<איתמר רז: אני לא רוצה לחזור על מה שאנשים אמרו כאן.
<איתמר רז: קודם כל, מי צריך להרים את הדבר הזה?
<איתמר רז: ממשלת ישראל.
<איתמר רז: הוא צודק.
<איתמר רז: רבותיי, זאת בריאות הציבור.
<איתמר רז: 10,000 אנשים מתים מהשמנה, אני כבר לא מדבר על סוכרת, על השמנה מסוכרת, ורק 400 מתים מתאונות דרכים.
<איתמר רז: תעשו השוואה.
<איתמר רז: זאת צריכה להיות משימה של כל המשרדים ביחד.
<איתמר רז: רק התחלנו.
<איתמר רז: לא היו כל המשרדים ביחד ומשרד נלחם במשרד, תקנות נתקעות מכל מיני סיבות בכל משרד.
<איתמר רז: אני רוצה להרים לך משהו להנחתה.
אילן גילאון: הסוכרתיים נוהרים באוטובוסים לקלפיות.
<איתמר רז: לא.
<איתמר רז: אני אדאג לך אם אתה תעשה את הדבר הבא.
<איתמר רז: תחתים מאה חברי כנסת על כך שהכנסת לוקחת לה כדבר מרכזי את שינוי אורח החיים בקרב תושבי ישראל.
<איתמר רז: הרי הממשלה לא עושה את זה, אז שהכנסת תעשה את זה.
מירב בן ארי: כל השינוי הזה הוא שינוי שהממשלה עושה ולא הכנסת.
<איתמר רז: זאת לא הממשלה.
<איתמר רז: זה שר הבריאות.
מירב בן ארי: הוא חלק מהממשלה.
<איתמר רז: זה שר הבריאות שלקח על עצמו משהו.
מירב בן ארי: ושר האוצר ושר הכלכלה.
מירב בן ארי: זה חלק מהממשלה.
מירב בן ארי: הממשלה עושה כאן תהליך.
<איתמר רז: אני חושב שזה צריך להיות תהליך שמשתף את כל המשרדים ומובל על ידי משרד ראש הממשלה.
<איתמר רז: זאת דעתי.
<איתמר רז: אני אומר לך עוד דבר.
<איתמר רז: מדברים כאן על חינוך.
<איתמר רז: בואו נסתכל על סימון ירוק.
<איתמר רז: סימון ירוק אומר שזה טוב.
<איתמר רז: מה אם ילד אוכל חמישה ירוקים?
<איתמר רז: זה טוב?
<איתמר רז: מה אם ילד הולך ורוצה לקנות המבורגר בלחמנייה?
<איתמר רז: איך הוא יודע אם זה טוב או רע?
<איתמר רז: מה אם הוא הולך לקולנוע ושותה קוקה קולה?
<איתמר רז: בגלל זה נלחמתי גם בוועדה, לצערי זה לא התקבל, על איור כפיות סוכר ואני מצטרף לדברים שאמרה כאן מיקי חיימוביץ'.
<איתמר רז: כל כך פשוט ללמד הורים וילדים את העניין של כמות.
<איתמר רז: תסמן כפיות סוכר, תצייר להם ותגיד להם שכשאתה עובר את השש-שבע כפיות, אתה מתחיל להזיק לעצמך.
<איתמר רז: כשאתה לוקח 32, אתה הורג את עצמך.
<איתמר רז: אתם יודעים מה זה עושה?
<איתמר רז: אתם יודעים איזה נזק זה עושה לילדים שלנו?
<איתמר רז: אתם בכלל לא מבינים.
<איתמר רז: אתה חייב לשלב את זה בחינוך בבתי הספר.
<איתמר רז: איך לא מלמדים בבתי הספר אורח חיים בריא?
<איתמר רז: לא מלמדים.
<איתמר רז: הילדים שלי בבתי הספר.
<איתמר רז: אין תכנית לימודים לאורח חיים בריא.
<איתמר רז: אני אומר לכם יותר מזה.
<איתמר רז: זה לא מספיק להגיד לילד סוכר זה רע, מלח זה רע וכולי.
<איתמר רז: הוא לא מבין כלום.
<איתמר רז: צריך ללמד אותו פיזיולוגיה, ביולוגיה, מה קורה בדיוק בכבד.
<איתמר רז: אם אני אסביר לכם כאן
<איתמר רז: חמש דקות מה קורה לכבד של מי שצורך שלושים כפיות סוכר ביום, אתם יודעים שכל מטופל שני שלי היום יש לו מחלת כבד קשה?
<איתמר רז: 160 אלף אנשים בישראל.
<איתמר רז: הבנתם?
<איתמר רז: מתוכם שלושים אלף ימותו או מצירוזיס או מסרטן הקיבה-כבד.
<איתמר רז: רק על הכבד סיפרתי לכם עכשיו.
<איתמר רז: לכן אין פשרות בדברים האלה.
<איתמר רז: צריך לעשות מלחמה שמשלבת לא רק רגולציה.
<איתמר רז: דרך אגב, דב חנין טעה כי הוועדה בראשותו של משה בר סימן טוב כן נתנה ארבע שנים להתארגנות.
<איתמר רז: כשאתה לוקח 22 גרם סוכר ואומר שזה בסדר, איזה בסדר?
<איתמר רז: אנחנו נותנים להם שלוש שנים להגיע למשהו שמתקרב לבסדר.
<קריאה: צריך להתחיל מיד ברמה השלישית.
<איתמר רז: אני אגיד לך למה אי אפשר.
<איתמר רז: גם על זה הוועדה דנה.
<איתמר רז: אמרו לנו התעשיינים שכשאתה מוריד מהר מדי, הקהל בורח.
<איתמר רז: אתה צריך להרגיל אותו לאכילה.
<איתמר רז: לכן מורידים לאט את המלח.
<איתמר רז: תוריד מהר, לא יקנו את זה.
<איתמר רז: לסיכום.
<איתמר רז: אני מאוד מודה.
<איתמר רז: אני מקווה, אלי אלאלוף, שאתה תיקח את זה כמשימת חייך, שאתה תמשיך בכנסת הבאה, שאתה תדאג שחברי הכנסת יפנימו.
<קריאה: יש לו תכניות אחרות.
<איתמר רז: רבותיי, תפנימו.
<איתמר רז: אין תקציב.
<איתמר רז: מישהו נתן תקציב?
<איתמר רז: יש 18 מיליארד דולר.
<איתמר רז: אני קורא על זה בעיתונים.
<איתמר רז: מישהו שם 500 מיליון דולר לשינוי אורח חיים בקרב תושבי ישראל?
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך שהעשרים מיליארד, הם כבר הפכו למאה מיליארד של ביקושים.
אלי אלאלוף: דוקטור חגי לוין, ההסתדרות הרפואית בישראל.
<חגי לוין: מזכיר איגוד רופאי בריאות הציבור בהסתדרות הרפואית.
<חגי לוין: קודם כל, אני רוצה להביע את הערכתנו העמוקה לשר ולמנכ"ל על המנהיגות שהם מפגינים תקופה ארוכה בקידום הנושא הזה בישראל.
<חגי לוין: באמת, נושא מרכזי שלא טופל באותה רמת רצינות קודם לכן.
<חגי לוין: צריך הרבה שרירים כנגד כל הגורמים שהם לא דואגים לבריאות הציבור.
<חגי לוין: אני לא מקבל את האמירה של לשכות המסחר.
<חגי לוין: אין ספק שכולנו דואגים לבריאות הציבור כי זה לא התפקיד שלכם.
<חגי לוין: זה התפקיד של מי שאמון על בריאות הציבור ואנחנו מחזקים את משרד הבריאות במאמצים.
<חגי לוין: הגישה חייבת להיות כוללנית ואני בטוח שזאת גם הכוונה של משרד הבריאות אבל אנחנו מזכירים שבנוסף לסימון חייבים למסות כדי שבסופו של דבר צרכן שבא לקנות, הוא יראה ויהיה לו יותר קל לבחור את המוצר הזול יותר שהוא יהיה גם בריא יותר.
<חגי לוין: צריך גם את זה לקדם ולא לוותר על העניין הזה.
<חגי לוין: גם בנושא של הפרסום והשיווק שלא ניתן לוותר עליו ועובדים על זה במקביל.
מירב בן ארי: לא הבנתי מה זה למסות.
מירב בן ארי: מוצרים בריאים?
<חגי לוין: לשני הכיוונים.
<חגי לוין: מוצרים מזיקים, למסות אותם.
מירב בן ארי: להטיל עליהם מס גבוה יותר.
מירב בן ארי: אם הוא קונה שוקולד, הוא ישלם יותר כי זה לא בריא.
<חגי לוין: למסות אותם.
<חגי לוין: מוצרים בריאים, כמו שאין מע"מ על פירות וירקות.
מירב בן ארי: אולי פשוט תיכנסו לסל של הצרכן, תלכו אתו לסופר ותגידו לו שעל מוצר כלשהו תשלם יותר כי הוא לא בריא.
מירב בן ארי: תן לאנשים בחירה חופשית.
רחל עזריה: בסוף אנחנו משלמים עבור התרופות שלהם.
מירב בן ארי: תנו לאנשים לבחור.
רחל עזריה: אנחנו בסוף משלמים את התרופות.
אלי אלאלוף: סליחה, אני עושה כאן סדר.
אלי אלאלוף: מירב, יש לי בקשה.
אלי אלאלוף: הקשיבו לדברים שלך למרות שלא אהבנו אותם.
אלי אלאלוף: הקשבנו לך.
אלי אלאלוף: תקשיבי גם לדברים שאת לא אוהבת.
מירב בן ארי: אני מקשיבה אבל מותר לי לקרוא קריאות ביניים.
אלי אלאלוף: את לא מקשיבה.
אילן גילאון: את בעד להטיל מס על סיגריות?
מירב בן ארי: כמה שיותר על סיגריות.
אילן גילאון: זה לא אותו הדבר כאן?
<מיקי חיימוביץ': זה אותו הדבר.
<מיקי חיימוביץ': סוכר וסיגריה, זה אותו הדבר.
<מיקי חיימוביץ': במקום לבתי חרושת, תלכי קצת לבתי חולים ואולי תקבלי תמונה אחרת.
מירב בן ארי: אני הולכת גם לבתי חולים.
מירב בן ארי: יש לי חדשות בשבילך.
מירב בן ארי: גם לבתי חולים אני הולכת.
אלי אלאלוף: דוקטור לוין, תמשיך.
<חגי לוין: אני מבקש את אותו זמן שקיבלו קודמיי.
<חגי לוין: אני אתייחס לדבריה של חברת הכנסת בן ארי.
אלי אלאלוף: את הזמן אני קובע.
אלי אלאלוף: זה לא בידיך.
<חגי לוין: אני מבקש.
<חגי לוין: אנחנו היום משלמים, הציבור משלם וכולנו משלמים, את המחיר במקום שהחברות הן אלה שצריכות לשלם.
<חגי לוין: כן, הן צריכות לשלם את המחיר של הנזקים הרפואיים.
<חגי לוין: מהפכה שהזכיר השר ליצמן בפתח דבריו, מהפכה לא עושים בשלבים.
<חגי לוין: אי אפשר לעבור מעל התהום בקפיצות מדורגות ואי אפשר בשיטת הסלאמי.
<חגי לוין: זה לא עובד.
<חגי לוין: לא רק שעכשיו יתקעו מקלות בגלגלים ויעכבו את החוק החשוב הזה, את התקנות, זמן רב אלא שכשהן סוף סוף יגיעו, אז יש שלב ראשון שרק דברים קיצוניים ביותר יסומנו במדבקות אדומות ואחר כך עוד 18 חודשים עד שנתרגל.
<חגי לוין: כולנו נתבלבל.
<חגי לוין: פתאום יהיו מדבקות על מוצרים אחרים, לא מבינים מה קורה ואחרי עוד 18 חודשים עוד שינוי.
<חגי לוין: אמרו כאן נציגי התעשייה שכל כך קשה להם להדפיס, אז למה לבלבל אותם?
<חגי לוין: בואו נעשה את זה פעם אחת כמו שצריך.
<חגי לוין: לא צריך לבלבל אף אחד.
<חגי לוין: כל מה שאנחנו אומרים, כתוב כאן על אף האמור בתקנת משנה, אז למה על אף האמור?
<חגי לוין: אם זה נכון, אם היום ברשתות השיווק רוב המזון או חלק גדול ממנו הוא מזיק וצריך להיות מסומן במדבקה אדומה, בוא נסמן אותו.
<חגי לוין: זאת המציאות ולמה להסתיר אותה?
<חגי לוין: למה לחכות עוד שלוש שנים?
<חגי לוין: יש לנו גם הערות אחרות ספציפיות והן מופיעות בנייר העמדה שלנו.
<חגי לוין: האמירה שהצרכנים הם שלנו, לא רק שהיא מקוממת אלא היא גם מעידה על ניגודי העניינים ואנחנו חושבים שזה לא נכון להזמין לוועדות הסדרה, ועדות המשנה כמו הוועדה של הגבלת פרסום ושיווק, את נציגי התעשייה כחברים כי יש ניגוד עניינים.
מירב בן ארי: הם אלה שמייצרים את המוצרים.
<חגי לוין: הם לא צריכים לקבוע את הרגולציה.
מירב בן ארי: הם לא רלוונטיים לתעשייה הישראלית?
מירב בן ארי: מה לא רלוונטי בתעשייה הישראלית?
מירב בן ארי: הם אלה שמייצרים.
אלי אלאלוף: מירב, אני מבקש.
מירב בן ארי: אדוני, אני יכולה קריאת ביניים.
אלי אלאלוף: זאת לא קריאת ביניים.
מירב בן ארי: להוציא את התעשיינים מהסיפור הזה?
אלי אלאלוף: זאת דעתו והמשרד יחליט כפי שיחליט.
<חגי לוין: זאת דעתה של ההסתדרות הרפואית.
<חגי לוין: לגבי הסימון הירוק, צריך לחשוב על זה שוב.
<חגי לוין: לא בטוח שצריך סימון ירוק.
<חגי לוין: אפשר גם בלי הסימון הירוק.
אלי אלאלוף: אני רוצה לומר לך שבאופן אישי מאוד למדתי מדבריך אבל המסמך שלך הגיע, אם אני לא טועה, היום.
<חגי לוין: הוא הגיע אתמול אבל אנחנו נפיק את הלקחים.
אלי אלאלוף: אנחנו נעבור עליו.
רחל עזריה: תודה רבה אדוני היושב ראש.
רחל עזריה: מנכ"ל משרד הבריאות.
רחל עזריה: אני מברכת מאוד על המהלך.
רחל עזריה: יש כאן המון עבודה מאוד מאוד קשה שנעשתה גם על ידי משרד הבריאות וגם על ידך יושב ראש הוועדה.
רחל עזריה: זה מהלך שבעצם מבשיל כמה שנים וסוף סוף אנחנו רואים שהוא בא לידי ביטוי.
רחל עזריה: יש כמה דברים שחשוב לי לומר.
רחל עזריה: קודם כל, בישראל שיעור השמנת הילדים הוא אחד הגבוהים ב-OECD.
רחל עזריה: אנחנו לא יכולים להתעלם מזה.
רחל עזריה: לנו כהורים יש אחריות כלפי הילדים, יש לנו אחריות כלפי הדור הבא, יש לנו אחריות לבריאות במדינה.
רחל עזריה: בסוף אנחנו משלמים את התרופות של כולם.
רחל עזריה: יש לנו ביטוח בריאות ממלכתי.
רחל עזריה: את שואלת האם אנחנו צריכים להחליט עבור אנשים מה הם אוכלים – אנחנו לא צריכים להחליט אבל יש לנו גם את האחריות לבריאות של כלל אזרחי מדינת ישראל וחלק מזה, נכון, גם האוכלים, ברגע שהבנו שזה נושא שהוא מאוד משמעותי.
רחל עזריה: אני העברתי בזמנו, יחד עם יושב ראש הוועדה ועם משרד הבריאות, את המהלך של האוכל הבריא בצהרונים.
רחל עזריה: גם זה היה קשה.
רחל עזריה: זה היה בהתחלה קשה מול חברות הקייטרינג וזה גם היה קשה לפעמים מול ההורים ולפעמים מול הילדים אבל חברות הקייטרינג עכשיו, אחרי שכל המהלך נגמר, אחרי שעשר שנים עסקתי בזה בעיריית ירושלים, הן הודו לי כי הן אמרו שעד אז כל הורה היה מגיע עם הדרישות שלו והיה בטוח שהוא יציל את העולם אם בדיוק מה שהילד שלו צריך לאכול הוא אוכל, ועכשיו יש סטנדרטיזציה.
רחל עזריה: במובן הזה, גם לכם יצרני המזון אני אומרת, יש כאן מהלך של סטנדרטיזציה שבהתחלה הוא נראה קשה אבל בסופו של דבר הוא מהלך שהוא מועיל לכולם כי כולם מבינים מה כן, מה לא, מה לגיטימי, מה לא לגיטימי.
רחל עזריה: יש כללים, אי אפשר לעשות עליהום על איזו חברה של מזון כי יש בה משהו, כי יש כללים שמשרד הבריאות קבע.
רחל עזריה: תמיד תוכלו לומר שאתם פועלים לפי הכללים ואתם בסדר.
רחל עזריה: במובן הזה אולי ההתחלה היא קשה, אבל בהמשך יהיה הרבה יותר טוב.
רחל עזריה: לעניין הזה של מה הילדים מבינים, מה לא ומה אנחנו קוראים מאחור בסימון ומה לא, ישבנו בארוחת ערב ופתאום הבת שלי שהיא בת שבע, בכיתה ב', שאלה אותי מתי יתחילו המדבקות של הירוק והאדום.
רחל עזריה: אני לא הבנתי מאיפה זה בא ואיך הבת שלי יודעת על כך, ואני לא דיברתי אתה.
רחל עזריה: אני אספר לכם ששנה קודם מנכ"ל משרד הבריאות הגיע לבית הספר בו לומדים הילדים שלי.
<משה בר סימן טוב: גם הילדים שלי.
רחל עזריה: הוא הגיע לבית הספר והסביר לילדים.
רחל עזריה: הילדים, רק כדי להסביר כמה זה חשוב, ואני מבינה את העניין של כפיות סוכר ואני גם בעד, אבל הירוק והאדום, בסוף הילדים יבינו את זה.
רחל עזריה: הטבלאות האלה שנמצאות מאחור, בינינו, זה ממש למתקדמים.
רחל עזריה: להבין כמה גרם אכלת, כמה נתרן בתוך הגרם, לגבי הסוכר אתה לא יודע ואתה צריך לעשות את החשבון לפי הפחמימות ולנסות להבין ולנחש כמה פחמימות מורכבות וכולי, ממש הרבה יותר מדי מסובך.
רחל עזריה: הילדים יבינו ואני מאמינה שילדים לומדים ועוברים את האדפטציה בצורה מאוד מאוד מהירה.
רחל עזריה: הדבר האחרון, לגבי אירופה.
רחל עזריה: ידידינו באירופה.
רחל עזריה: אני צריכה לומר שאני חושבת שהחשש שלכם הוא מאוד לא מוצדק.
רחל עזריה: זה לא ישנה את מערכת היחסים הכלכלית בינינו בנושא היצוא והיבוא.
רחל עזריה: מה שזה כן יעשה, זה יגרום לאירופה לעשות תמהיל מוצרים אחר שמיובא לישראל.
רחל עזריה: כולנו מטיילים באירופה, אנחנו מאוד אוהבים את היבשת שלכם, ובסופרמרקטים אני בדרך כלל נוטה לראות אוכל הרבה יותר בריא מזה שאני רואה בישראל.
רחל עזריה: זאת אומרת, הכלכלה האירופאית נשענת על מזון הרבה יותר בריא.
רחל עזריה: לכן אני ממש לא דואגת.
רחל עזריה: פשוט התמהיל ישתנה והיבוא לכאן ישתנה ואני חושבת שהכול יבוא על מקומו בשלום.
רחל עזריה: אני מבינה ששינויים תמיד מלחיצים אבל אני חושבת שכאשר אנחנו חושבים רגע אחד על זה, אנחנו רואים שאנחנו באמת בסוף דואגים לעתיד של הילדים שלנו ודואגים גם לעתיד של הכלכלה הישראלית ולבריאות של עם ישראל ושל מדינת ישראל, ובמיוחד של האנשים שלא יכולים לקחת בוקר ולהגיע לכאן ושל אוכלוסיות שרוצות לדאוג לבריאות של הילדים שלהן אבל לא תמיד יודעות איך.
רחל עזריה: אני אסיים בסיפור קצר.
רחל עזריה: כשהייתי סגנית ראש עיריית ירושלים, הייתי אחראית על כל הנושא של הבריאות.
רחל עזריה: עשינו מהלך עם אימהות חרדיות לעזור להן להבין איך בסכום קטן מצליחים לעבור לתזונה הרבה יותר בריאה.
רחל עזריה: זה היה הקורס הכי מפוצץ עם רשימות המתנה מטורפות.
רחל עזריה: זאת אומרת, הציבור רוצה לאכול אוכל בריא והתפקיד שלנו הוא להקל עליו לעשות את המהלך הזה.
רחל עזריה: אני מתנצלת, אני צריכה להמשיך לוועדה אחרת.
אלי אלאלוף: ראובן שליסל.
<ראובן שליסל: אני מופיע כאן כסגן נשיא איגוד לשכות המסחר וראש ענף המזון באיגוד לשכות המסחר המקביל לחברי שלום זידלר מהתאחדות התעשיינים וגם כבעל חברה פרטית אבל אין ניגוד אינטרסים.
<ראובן שליסל: כבוד היושב ראש, מנכ"ל משרד הבריאות אתו נפגשתי כבר כמה פעמים וגם עם השר.
<משה בר סימן טוב: בניגוד למה שנאמר, כאילו לא ישבנו.
<ראובן שליסל: לא.
<ראובן שליסל: לא אמרתי בניגוד.
<ראובן שליסל: אמרתי שנפגשתי.
<דן כרמלי: לא היינו חברים בוועדת ההסדרה.
<דן כרמלי: זה כל מה שאמרתי, חברי.
<דן כרמלי: לא אמרתי משהו אחר וזאת עובדה.
<ראובן שליסל: נפגשנו כדי להבהיר את הדברים וגם קיבלתי באחת הישיבות הודעה מאחת הנציגות – הגברת רונית – לפיה לא יקרה אסון אם תסגור את העסק שלך.
<משה בר סימן טוב: היא לא אמרה את זה.
<ראובן שליסל: 580 עובדים.
<ראובן שליסל: נשלח אותם הביתה.
<ראובן שליסל: אבל לא משנה, בוא נמשיך הלאה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אלך תביאו את זה לדמגוגיה.
<ראובן שליסל: חבר הכנסת אלאלוף, יש דברים שגירסה דינקותא, אתה לא שוכח אותם.
<ראובן שליסל: מה אני אגיד לך? וזה עד היום.
<ראובן שליסל: נמשיך הלאה.
<ראובן שליסל: זה מה ששמעתי בישיבה.
<ראובן שליסל: לשכת המסחר מסכימה חד משמעית בחשיבות קידום סביבה תזונתית בריאה לכולם.
<ראובן שליסל: אני מסכים עם הדוברים, עם שלום ועם כל הדוברים האחרים שהבריאות של הילדים, הנכדים, כל יוצאי חלצינו, חשובה מאוד לעתיד.
<ראובן שליסל: ברור.
<ראובן שליסל: הבריאות חשובה לעתיד שלנו, של המדינה והתפתחותה.
<ראובן שליסל: זה פחות בתי חולים ופחות טיפולים.
<ראובן שליסל: אני מסכים חד משמעית.
<ראובן שליסל: אני לפחות נוהג בכיוון הזה.
<ראובן שליסל: יש לי כמה דברים.
<ראובן שליסל: אמר שלום ידידי שלעשות שינוי, זה סיפור גדול.
<ראובן שליסל: לשנות את המוצרים, זה סיפור גדול, ואני מסכים אתו במאה אחוזים.
אלי אלאלוף: זה לא שינוי המוצרים.
אלי אלאלוף: זה סימון המוצרים.
<ראובן שליסל: האריזות.
<ראובן שליסל: סליחה.
<ראובן שליסל: גם המוצרים.
<ראובן שליסל: הם בריאים יותר.
<ראובן שליסל: דרך אגב, אני יודע שמהפכה ראשונה בנושא הבריאות בנושא סוכר נעשתה על ידינו כאשר פעם גומי לעיסה היה כולו עם סוכר ואנחנו הכנסנו לישראל גומי לעיסה אורביט ואחר כך מנטוס שהוא ללא סוכר והוא עשה מהפכה אדירה בשוק.
<ראובן שליסל: נמצא כאן פרופסור רז והוא יכול לומר לכם מה נעשה שם.
<ראובן שליסל: אנחנו הובלנו את המהפכה בשוק הישראלי, כך שאי אפשר להגיד שאנחנו לא דואגים לבריאות או שאנחנו אינטרסנטים.
אלי אלאלוף: אף אחד לא אמר.
<ראובן שליסל: כן.
<ראובן שליסל: לעשות שינוי של היצרנים המקומיים למוצרים, לאריזות, מה שנקרא אריזות, עבודה קשה ואני יודע מה זה.
<ראובן שליסל: זה לא קל.
<ראובן שליסל: לנו יש גם מותג פרטי ואנחנו עושים שינויים וזה בכלל לא קל.
<ראובן שליסל: מה יעשו היצרנים הבינלאומיים של מותגי על, שיש להם בכל העולם אריזה והם לא עושים אריזות מיוחדות לישראל אלא מדביקים תווית מאחור?
<ראובן שליסל: הם יתחילו להדביק תוויות לפנים.
<ראובן שליסל: הרי זה מה שיקרה.
<ראובן שליסל: ההוצאה היא ענקית.
<ראובן שליסל: שמעתי כאן פתרון להצעה הזאת.
<ראובן שליסל: אמר מר משה בר סימן טוב או יותר נכון מישהו פנה לגבי קרן.
<ראובן שליסל: יש איזו קרן לתעשייה.
<ראובן שליסל: אין סיבה בעולם כאשר היבוא היום מהווה חלק כל כך גדול מהמזון בישראל, בוא נגיד שגם הרבה יצרנים מקומיים מייבאים בכמויות יותר מכפי שהם מייצרים, אז אין סיבה שבקרן לא ייהנו גם היבואנים או כל מי שמייבא.
<ראובן שליסל: .
אלי אלאלוף: עוד לא קמה הקרן.
אלי אלאלוף: אל תמכור אותה.
<ראובן שליסל: שמעתי שיש קרן.
אילן גילאון: יש קרן, קוראים לה ממשלת ישראל וכדאי להשתמש בה מדי פעם כשצריך לעשות חיסונים.
אילן גילאון: זאת רגולציה.
אילן גילאון: הדבר הזה.
<ראובן שליסל: לסיום.
<ראובן שליסל: אני אומר שבכל העולם, אי אפשר להגיד לאדון הנכבד שהגיע שלא דואגים לבריאות.
<ראובן שליסל: אני מסכים שאתה מסתובב בחוץ לארץ אתה רואה מוצרים בריאים ומוצרים פחות בריאים כמו שאצלנו בארץ.
<ראובן שליסל: הכיוון הוא נכון אבל צריך לעשות אותו במחשבה חכמה ולראות איך לעזור לשינויים מבחינת התוויות, מבחינת האישור והדברים האלה.
<ראובן שליסל: תודה.
אלי אלאלוף: דוקטור דורית אדלר.
<דורית אדלר: תודה רבה על זכות הדיבור.
<דורית אדלר: אני יושבת ראש ועדת ההיגוי של הפורום הישראלי לתזונה בת קיימא והמועצה הלאומית לביטחון תזונתי ביקשה שאני אייצג גם אותה בפגישה הזאת.
אלי אלאלוף: הם היו חסרים לי כאן.
<דורית אדלר: אני התזונאית הראשית של המועצה הלאומית לביטחון תזונתי.
<דורית אדלר: קודם כל, לברך את משרד הבריאות.
<דורית אדלר: אין ספק שלראשונה שמתם את הנושא הזה על השולחן וצריך להגיד שזאת תזונה, אנחנו נפרדים כרגע מהפעילות הגופנית, היא חיונית אבל אנחנו מדברים כאן על התחלואה הנובעת מהתזונה המזיקה.
<דורית אדלר: אני רוצה לומר כאן כמה משפטים שאני חושבת שהם מאוד משמעותיים.
<דורית אדלר: יצרני המזון העיקריים הם החקלאים.
<דורית אדלר: הם לא תעשיית המזון.
<דורית אדלר: רוב המזון שמיוצר על ידי תעשיית המזון, כשאנחנו מסתכלים על הפירמידה המומלצת של התזונה הים תיכונית, הם נמצאים בקצה.
<דורית אדלר: אנחנו צריכים לשמור קודם כל על החקלאים ויש דיון, נדמה לי, בוועדת הכלכלה בשעה 13:00 גם על נושאים של מחירים.
<דורית אדלר: נושא נוסף.
<דורית אדלר: צריך לומר שחלק גדול מהמוצרים שאנחנו רוצים שיפחיתו את הרכיבים התזונתיים המזיקים – קרי, מלח וכיוצא באלה דברים – לא הופכים אותם ליותר בריאים.
<דורית אדלר: הם הופכים אותם לקצת פחות מזיקים.
<דורית אדלר: כמו שפרופסור רז שאל, אם כמה מדבקות ירוקות יהיו, אנחנו נישאר במגיפות ההשמנה, הסוכרת וכיוצא באלה דברים.
<דורית אדלר: נשאלת כאן שאלה כבדה והיא האם המדבקה הירוקה, לא צריך לא לשים אותה כי היא תהיה פתח לשיווק ופרסום.
<דורית אדלר: ברור תחת איזה לחצים אתם עובדים.
<דורית אדלר: אני רוצה לקחת מוצר אחד שנדמה לי שלגביו יש כאן שינוי בתקנות.
<דורית אדלר: עטפתי אותו אבל בכל זאת אני רוצה להזכיר לכם את הרכיב הראשון של המוצר הזה – אבקת סירופ תירס.
<דורית אדלר: אם היה יושב כאן כבוד השר, זה נכלל באותה מילה חדשה שנדמה לי האקדמיה קבעה, מזלולת.
<משה בר סימן טוב: בעברית ג'נאק פוד.
<דורית אדלר: דרך אגב, לי יש מילה אחרת, משמון, אבל לא הספקתי לתת אותה לאקדמיה.
<דורית אדלר: משמים ותורם להשמנה.
<דורית אדלר: זאת אומרת, אני כבר מקדימה לדיון הבא, לשקול טוב האם השינוי שרוצים לעשות לגבי אותן תערובות של חומרים מזיקים שהם למעשה מיותרים לחלוטין לאזרח.
<דורית אדלר: אם אנחנו רוצים דרך אגב חברת הכנסת בן ארי לחסוך לציבור מאה מיליון שקלים לשנה, אין שום צורך בדבר הזה, לא בבישול ולא בשום דבר אחר.
<דורית אדלר: לסיכום.
<דורית אדלר: הנושא הזה של הסימון הוא חיוני והוא חשוב.
<דורית אדלר: אנחנו, גם בפורום וגם במועצה לביטחון תזונתי, חושבים שצריך ללכת ישר לרמה השלישית.
<דורית אדלר: אני עמדתי בראש ועדת המזון של האגודה הישראלית לסוכרת במשך 13 שנים בהתנדבות.
<דורית אדלר: הקריטריונים שקבענו לפני עשרים שנים הקדימו בשני דורות את כולם והם עדיין הרבה יותר משמעותיים מהקריטריונים שנקבעים היום ב-2017.
<דורית אדלר: אפשר לעשות את זה, התעשייה עשתה את זה, כל מה שנושא את הסימון של האגודה הישראלית לסוכרת נמצא.
<דורית אדלר: ניקח את הקריטריונים של השלב השלישי.
<דורית אדלר: אנחנו קוראים לקפוץ ישר לשלב השלישי.
<דורית אדלר: לא תצטרכו לעשות כאן את האדפטציות הנדרשות.
<דורית אדלר: אני רוצה לומר שאני לא יודעת איך הולכים לישון בשקט כשיודעים שאלפיים אנשים בשנה מתים מהמזון הזה.
<דורית אדלר: אני פשוט לא יודעת איך עושים את זה.
<דורית אדלר: עוד משפט אחד אחרון.
<דורית אדלר: מי שאמר שביטחון תזונתי לא פחות משמעותי מביטחון ביטחוני, היה אפרים הלוי שאמר זאת בזמנו.
<דורית אדלר: הנושא של ביטחון תזונתי הוא חלק מהעניין הזה.
<דורית אדלר: אנחנו ראינו שהמחלות דוהרות בקרב השכבות החלשות.
<דורית אדלר: הסוכרת, כל בן אדם רביעי בשכבות החלשות הוא סוכרתי.
<דורית אדלר: הנטל הכלכלי של זה הוא אדיר אבל זאת גם מחלה שעוברת לדור הבא כי סוכרת הריונית מעבירה, גם השמנה וכולי.
<דורית אדלר: אנחנו נמצאים כאן עם שעון חול וכל שנה שעוברת, אלפיים אנשים מתים.
<דורית אדלר: אני לא יודעת, במדינת ישראל אם אלפיים אנשים מתים כשאפשר למנוע את זה, מקימים ועדת חקירה.
<דורית אדלר: אני מודה למשרד הבריאות ואנחנו תומכים בכם.
<דורית אדלר: אנחנו אתכם בכל מה שצריך.
אלי אלאלוף: נציג הרשתות.
<נמרוד הגלילי: תודה לך כבוד היושב ראש.
<נמרוד הגלילי: אני מנהל את תחום של רשתות שיווק המזון בלשכת המסחר.
<נמרוד הגלילי: אני חייב לפתוח ולומר שככלל הרשתות מברכות על כל מהלך שייטיב עם בריאות הציבור.
<נמרוד הגלילי: נאמר כאן בתחילה שיש כאן כוונה לעשות איזשהו שינוי לתוספת החמישית ואני לא יודע לאיזה כיוון זה הולך.
<נעה בן שבת: כרגע הם לא דנים בזה.
<נמרוד הגלילי: זה בסדר שלא דנים בזה, אבל אני חייב לומר כי יכול להיות שיכניסו את זה אחר כך.
אלי אלאלוף: בינתיים זה לא קיים.
אלי אלאלוף: אני אומר בינתיים.
אלי אלאלוף: לא מתחייב.
<נמרוד הגלילי: צריך להבין שהרשתות כרגע לא יכולות לוודא על כל מוצר ומוצר האם הוא מסומן כמו שצריך או לא.
<נמרוד הגלילי: האחריות לסימון המוצר היא של היצרנים ושל היבואנים השונים.
<נמרוד הגלילי: הרשתות הן אלה שמקבלות את המוצר ויש הבדל בין למכור מוצר שהוא בר תוקף או לא בר תוקף אבל להתחיל לוודא אם סומן נכון ולהסתכל, זה אומר להגדיל את כל מערך האיכות של כל הרשתות ולא ניתן יהיה לבצע את זה.
<נמרוד הגלילי: זו משימה שהיא אינה ברת יישום.
<נמרוד הגלילי: אם בכל זאת רוצים שלרשתות יהיה סוג של אחריות, ואנחנו לא בורחים מאחריות ברשתות המזון, אפשר לדרוש מהרשתות לבקש מכל ספק ומכל יצרן ומכל יבואן שיעביר מסמך מסודר, משפטי כזה או אחר, שכל המוצרים שהוא מספק מסומנים בהתאם לתקנות ובצורה כזאת החובה נשארת חובה של היצרנים כי כך זה צריך להיות ולא יכולים להעביר את החובה ולהתחיל להגדיל את האחריות של רשתות המזון.
נורית קורן: אני רוצה לברך את השר ליצמן וגם את המנכ"ל שעושים עבודה מצוינת.
נורית קורן: אנחנו צריכים להילחם בהשמנה וכבר מגיל צעיר.
נורית קורן: לכן צריך להכניס את החינוך ויחד לשלב עם משרד החינוך ועם משרד הבריאות ולמנוע את השמנת היתר ואחר כך את הפרעות האכילה.
נורית קורן: נכון, בסך הכול בסופו של יום קופת המדינה היא זו שמשלמת עבור האנשים החולים ואנחנו צריכים יותר ויותר ללכת ולהנהיג את התזונה הבריאה ואת התזונה בת קיימא, התזונה הים תיכונית שהיא מאוד מאוד חשובה.
נורית קורן: דיברו כאן היצרנים על שינוי פסי ייצור.
נורית קורן: כמו שאנחנו מכניסים ומגוונים אוכל חדש ומכניסים לכאן כל מיני דברים, אנחנו צריכים גם לקחת את המזון הבריא בצורה הזאת ולייצר כמה שיותר דברים שיהיו בריאים.
נורית קורן: הכי חשוב באמת זה לשכבות החלשות שלא לזרוק את הוואפל הזה שהילדים החרדים מקבלים בשקית של השבת, את הוואפל ואת הדברים האחרים שמלאים סוכר.
נורית קורן: אנחנו צריכים לשלוט בדברים האלה.
אלי אלאלוף: שם לא יהיה סימון אדום.
נורית קורן: אנחנו צריכים לגדל דור בריא וזה מה שחשוב.
נורית קורן: אם יהיה סימון אדום או ירוק, אנחנו צריכים לעשות את הכול ולבוא גם לטובת היצרנים ולעשות את זה בשיתוף פעולה שלא תסב נזק ואנחנו כצרכנים נוכל לקבל וזה לא יהיה על חשבוננו.