GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית קורן: הדבר החשוב הוא שאם מורידים סוכר ששמענו שהוא סוכר, לא להביא לנו אותו בסוכר אחר ושהוא יהיה רשום בצורה אחרת שלא נדע עליו.
נורית קורן: זה מאוד מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: ברשותכם, כמה מלים.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר לכם שבתפקידי הקודם לפני כמה שנים יחד עם קופת חולים מכבי התחלנו בדימונה תכנית שנקראת עיר בריאה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להעביר התרשמות אישית.
אלי אלאלוף: ההצלחה הכי גדולה הייתה בזכות זה שיום אחד אימא אחת אמרה לי שהבן שלי נהיה דיקטטור של המקרר.
אלי אלאלוף: הוא פותח את המקרר ולבד הוא זורק.
אלי אלאלוף: זאת אומרת שמי שרוצה להתמודד עם אוכל לא מוצלח ולא טוב, רק דרך החינוך.
אלי אלאלוף: שום סימן ושום מדבקה לא יתקנו את זה.
אלי אלאלוף: הם עושים עבודה טובה.
אלי אלאלוף: אני מכיר בית ספר בבאר שבע ומקומות אחרים.
אלי אלאלוף: רק דרך החינוך.
אלי אלאלוף: כל מי שמתעסק גם בפרסום של מוצרים, שיחשוב קצת על החינוך כשהוא מפרסם את הדברים.
אלי אלאלוף: אם תבינו את זה, גם התעשיינים, גם היצרנים, גם היבואנים למיניהם, תבינו שיש לכם גם אחריות ציבורית ובריאותית לא פחות מכל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: אל תמכרו בכל מחיר.
אלי אלאלוף: אל תייצרו בכל מחיר.
אלי אלאלוף: תייצרו לפי מה שהייתם רוצים שהבן שלכם יאכל ואז תראו שהעולם משתנה.
אלי אלאלוף: אתם רואים אותי, אתם מבינים שבכל מה שאמרתם אתם מתכוונים אלי.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה עניין של חינוך.
אלי אלאלוף: מי שלא קיבל את זה בילדותו, אכל אותה כל חייו.
אלי אלאלוף: לכן אני אומר שהתפקיד שלנו, של כולנו, כל אחד בתחומו הוא – ואני יודע שזאת אוטופיה – שייקח גם אחריות על החינוך של הילדים שלנו.
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים שהוועדה המייעצת תסיים את עבודתה.
אלי אלאלוף: פרופסור גרוטו, אתה אחראי על זה.
<איתמר גרוטו: משרד הכלכלה אחראי אבל אני שם.
אלי אלאלוף: תדאג לזה.
אלי אלאלוף: למשרד הכלכלה יש כאן נציג.
אלי אלאלוף: תסיימו את העבודה שלכם שם.
מירב בן ארי: אדוני, אתה יכול לבדוק מה עם הקרן של המפעלים הקטנים?
אלי אלאלוף: רשמתי לעצמי לטפל בזה.
אלי אלאלוף: אני לא מעז להטיל את זה עליך כי תכעסי אלי.
מירב בן ארי: אתה יודע שלא.
אלי אלאלוף: אני רוצה לומר עוד דבר.
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים להסביר לכם.
אלי אלאלוף: חברים, לכנסת יש גם בירוקרטיה משלה.
אלי אלאלוף: הזמנים הנדרשים.
אלי אלאלוף: הוועדה הזאת לשמחתי היא מאוד עמוסה בנושאים מאוד מרכזיים ולמרות זאת אנחנו נעשה הכול כדי לקדם את הנושא ולכן הדיון הבא יארך שלוש שעות ויתקיים תוך שבועיים.
אלי אלאלוף: בדיון הבא אנחנו נתחיל בקריאת התקנות.
אלי אלאלוף: למי שלא קיבל את רשות הדיבור היום, ראיתם שכל אחד ניסה לצמצם את עצמו, יוכל לקבל אותה בדיון הבא.
אלי אלאלוף: ברשותך, אדוני המנכ"ל, תסכם בבקשה.
<משה בר סימן טוב: תודה אדוני היושב ראש על הדיון, ושוב, לאורך כל הדרך על הרוח הגבית שאתה נותן לנו.
<משה בר סימן טוב: אני אתייחס לכמה מהדברים שנאמרו כאן.
<משה בר סימן טוב: השיח שקורה במקום הזה ובמדינת ישראל קורה בעוד מדינות בעולם.
<משה בר סימן טוב: הוא לא קורה רקד בצ'ילה ובעוד כמה מדינות בדרום אמריקה.
<משה בר סימן טוב: הוא קורה בקנדה, הוא קורה בצרפת, הוא קורה באיטליה, הוא יקרה בסוף גם בארצות הברית.
<משה בר סימן טוב: בסוף המדינות שמסתכלות נכוחה על הנתונים, אין קיימות לחברה שיש בה שבעים אחוזים עודף משקל ואוביסיטי.
<משה בר סימן טוב: לא יהיו חברות כאלה.
<משה בר סימן טוב: הן תכחדנה את עצמן.
<משה בר סימן טוב: זה מנגנון השמדה עצמי שאנחנו שמנו לעצמנו.
<משה בר סימן טוב: זה לא עוד קצת עומסים במיון, עוד קצת התקפי לב או עוד קצת אינסולין לסוכרת.
<משה בר סימן טוב: אלה אנשים עם בעיות ממש מורבידיות, בעיות שהן ממש פוגעות פגיעה אנושה ביכולת שלהם לתפקד.
<משה בר סימן טוב: אנחנו רואים ילדים
<משה בר סימן טוב: עם מחלות שפעם היינו רואים אצל הסבים והסבתות שלנו.
<משה בר סימן טוב: מי חלם שנראה אצל ילד בן חמש סוכרת טייפ 2, שנראה כבד שומני אצל ילדים בני חמש?
<משה בר סימן טוב: זאת המציאות שלנו.
<משה בר סימן טוב: אנחנו עומדים בפני שבר בריאותי, חברתי, כלכלי.
<משה בר סימן טוב: אנחנו לא נתפקד כחברה, אם נמשיך כך.
<משה בר סימן טוב: כל אחד מסתכל על זה מהזווית שלו.
<משה בר סימן טוב: ההתאמות שהוא צריך לעשות והמדבקה שהוא צריך להדביק או השינוי בעטיפה שהוא צריך לעשות.
<משה בר סימן טוב: בואו נסתכל על הדבר היותר גדול.
<משה בר סימן טוב: בסוף האזרחים במדינה והצרכנים שלכם הם גם אנשים שאתם צריכים שהם יישארו כאן.
<משה בר סימן טוב: אם לא נדע לתת לציבור את מה שהוא צריך, כמו שאמרתי, אנחנו נכחיד את עצמנו ולכן צריך כאן לדעת לשים את כל השיקולים קצרי הטווח האלה בצד.
<משה בר סימן טוב: אנחנו עושים את ההתאמות, מתן זמן ודברים אחרים, ואני גם אגיע לזה, אבל יש כאן מטרה גדולה.
<משה בר סימן טוב: ביקשתי מפרופסור רונית אנדוולט את הנתונים.
<משה בר סימן טוב: בשנת 2004 שיעור ההשמנה היה 14 אחוזים.
<משה בר סימן טוב: היום הוא 24, 25 אחוזים.
<משה בר סימן טוב: לא עברנו איזשהו תהליך אבולוציוני בזמן הזה.
<משה בר סימן טוב: גוף האדם לא השתנה כל כך אבל הנתונים על ההשמנה הם פשוט בפריחה אקספוננציאלית שאנחנו לצערנו גם לא רואים את ההתקרבות לאיזושהי התיישרות בנתונים.
<משה בר סימן טוב: זה הולך ועולה.
<משה בר סימן טוב: אנחנו חייבים לנקוט בצעדים משמעותיים.
<משה בר סימן טוב: הצעד הזה בעיני הוא לא כזה דרסטי.
<משה בר סימן טוב: הוא חשוב ומשמעותי והוא לא כזה דרסטי אבל אנחנו צריכים לעשות צעדים משמעותיים, אחרת זה לא יהיה.
<משה בר סימן טוב: לגבי כל הטענות, אני מכבד את היצרנים, מכבד את היבואנים וגם אם אמרתי הערות ביניים, אני לא קונה את הלך האימים הזה של התייקרות.
<משה בר סימן טוב: ראשית, זה לא יקר.
<משה בר סימן טוב: אנחנו בדקנו את זה.
<משה בר סימן טוב: זה לא עולה הרבה כסף.
<משה בר סימן טוב: שנית, לא יקרה כלום אם אתם תשנו את תמהיל המוצרים שאתם מייבאים.
<משה בר סימן טוב: יש הרבה מאוד מוצרים בעולם, הרבה מאוד מהם הם פחות מזיקים ואפילו מזינים יותר.
<משה בר סימן טוב: אתם יכולים להביא אותם.
<משה בר סימן טוב: לא יקרה כלום אם אנשים יצרכו פחות מוצרים לא בריאים.
<משה בר סימן טוב: אף אחד לא חייב לאכול את המוצרים האלה כדי לשרוד.
<משה בר סימן טוב: אנחנו לא מדברים כאן על משהו שהוא חיוני להישרדות שלנו.
<משה בר סימן טוב: אתם יכולים להתאים את המוצרים שאתם מייבאים, אנחנו יכולים להתאים את המוצרים שאנחנו צורכים, לא תהיה שום השפעה על יוקר המחייה במדינת ישראל.
מירב בן ארי: אתה אומר שזה לא יהיה יותר יקר.
<משה בר סימן טוב: לא בגלל זה.
מירב בן ארי: יותר יקר כבר לא יכול להיות.
<משה בר סימן טוב: יכול להיות כאן גם יותר זול וגם יותר בריא.
<משה בר סימן טוב: בסוף תהליך שמקלפים בו את הדגן, הוא לא תהליך שמוזיל את העלויות.
<משה בר סימן טוב: הוא תהליך שמייקר את העלויות אבל התרגלנו לעשות את זה.
<משה בר סימן טוב: אני רק אומר משפט אחרון.
<משה בר סימן טוב: אנחנו עשינו תהליך מאוד ארוך עם הרבה מאוד שותפים.
<משה בר סימן טוב: אני מבין שהרבה פעמים מסתכלים על הפשרות שאנחנו עושים אבל אני אומר לכם שאני כגורם מקצוע, ולא רק אני אלא כל גורמי המקצוע שנמצאים כאן מהמשרד, שלמים עם התוצאה הזאת שמונחת בפניכם, גם עם הזמנים שנתנו.
<משה בר סימן טוב: אני יודע שאנחנו רוצים לראות כבר את המהפכה קורית אבל אנחנו צריכים להבטיח שהמהפכה אכן תקרה.
<משה בר סימן טוב: לפעמים הפקטור שאנחנו נותנים הוא לתת עוד זמן.
<משה בר סימן טוב: מכל הדברים שאנחנו יכולים להתפשר עליהם, לתת עוד זמן לתעשייה בהנחה שבאמת היא משתמשת בזה לעשות רפורמולציה במוצרים.
<משה בר סימן טוב: בעיני זה דבר ראוי.
<משה בר סימן טוב: שוב, זה המודל הישראלי ולא המודל הצ'יליאני אבל גם בצ'ילה המהלך היה מדורג וגם בצ'ילה ראינו שעצם הכניסה לתוקף של התקנות הביאה לרפורמולציה של יותר מ-1,500 מוצרים.
<משה בר סימן טוב: אם התוצאה של הזמן שאנחנו נותנים תהיה רפורמולציה ושינוי תמהיל המוצרים שמיובאים, תבוא על כולנו הברכה.
<משה בר סימן טוב: כולם כאן דיברו על חינוך.
<משה בר סימן טוב: אני באמת חייב להזכיר שוב את השותפות האמיצה שלנו עם עירית ליבנה במשרד החינוך.
<משה בר סימן טוב: הערב מנכ"ל משרד החינוך ואני יושבים על תכנית לקידום בריאות במערכת החינוך שזה בהמשך לדברים שאנחנו עושים, אבל גם זה חינוך.
<משה בר סימן טוב: ברגע שאנחנו מנגישים מידע, אנחנו מחנכים אנשים להסתכל על מה שהם צורכים ולבחור בריא.
<משה בר סימן טוב: זה חלק מחינוך.
<משה בר סימן טוב: שוב, תודה רבה ליושב ראש, תודה רבה לוועדה ואנחנו מצפים לסיים את התהליך כמה שיותר מהר.
אלי אלאלוף: היום 20 בנובמבר 2017, ב' בכסלו תשע"ח, השעה 12:41.
אלי אלאלוף: מתנצל על האיחור, שנבע מדיון על מזון וכשרות.
אלי אלאלוף: תקנות הנכים (הסכום המקסימלי שמותר לנכות מתגמוליו של נכה), 2017, ואני כבר יודע שיש פה דרישה מקבילה לגבי נפגעי פעולות איבה.
אלי אלאלוף: שנית, אולי תסבירו לנו – אנשי שוק ההון - איך זה שהנכים, יש להם המשך ביטוח סיעוד קבוצתי.
<אודי לוי: נעים מאוד.
<אודי לוי: אודי לוי, רשות שוק ההון.
<אודי לוי: ארגון נכי צה"ל עובד כבר לדעתי מעל ארבע שנים מול הרשות בשביל לגבש מודל ביטוחי ארוך-טווח לביטוח סיעודי, עוד לפני – ממש כשהתחיל כל עניין הביטוח הסיעודי הקבוצתי, ב-2011 בערך.
<אודי לוי: הארגון עבד מולנו, גיבש מודל בדומה לקופות חולים – אם אפשר בהכללה לומר – מצא חברת ביטוח שתתקשר איתו בהסכם הזה, והם יוצאים לדרך.
<נעה בן-שבת: לכמה שנים הביטוח שהם עושים עכשיו?
<שמיר קמינסקי: לחמש, עם אופציה לעוד חמש, אבל המודל שלו הוא מודל ארוך-טווח.
<אודי לוי: התמחור ארוך-טווח.
<אודי לוי: יש קרן שנצברת לטובת העתיד של הקבוצה, הסיכון שאנשים יזדקנו.
<אודי לוי: נצברת קרן, כלומר תתחיל להיצבר קרן מעכשיו.
אלי אלאלוף: זה אומר שאם היה גוף שהיה מתארגן בדומה, הוא היה יכול להגיע למצב כזה, או רק גופים גדולים?
<אודי לוי: המודל שלהם מדבר על גופים גדולים מאוד, עם מאפיינים ייחודיים.
<אודי לוי: מדובר על אנשים שלא עוברים חיתום או בחינה רפואית בחברות ביטוח בפוליסות רגילות ולכן הגיוני לעשות להם מודל נפרד עצמאי.
<אודי לוי: ההוראות שפרסמנו במאי בעצם מאפשרות לקבוצות – לא משנה באיזה סדר גודל – לעשות מודל מול חברת הביטוח.
אלי אלאלוף: ומה יקרה אם החברה בעוד חמש שנים תגיד שהיא לא מחדשת?
<אודי לוי: לנכי צה"ל?
<אודי לוי: אז יש להם קרן, נצברת קרן שהם יכולים לממן איתה את פוליסות ההמשך, לממן למבוגרים את העלות הזאת.
<אודי לוי: הם מראש משלמים על הסיכון בעתיד, אבל בגלל שהמודל צובר מראש כסף, יש הרבה פחות חוסר ודאות במודל לחברת הביטוח.
אלי אלאלוף: "צוות" גם השיג את זה, לא?
<אודי לוי: "צוות", המודל אושר לו עקרונית מולנו, הוא עכשיו במשא ומתן עם חברות ביטוח.
אלי אלאלוף: מי עוד הגוף?
אלי אלאלוף: תעשייה אווירית גם?
<אודי לוי: תעשייה אווירית עוד לא.
<אודי לוי: הם הגישו בקשה למודל, אני חושב לפני חודש וחצי.
<אודי לוי: הם בסיטואציה קצת אחרת כי להם גם יש הצעת מחיר של חברת ביטוח לפי המודל שאנחנו פרסמנו במאי.
<אודי לוי: יש עכשיו דיון במקביל בבית-משפט, אבל להם אין מודל קונקרטי של חברת ביטוח שבאה ואומרת, אנחנו מוכנים ללכת.
אלי אלאלוף: אז מה, רק קבוצות חזקות יכולות לבוא לבקש את שיתוף הפעולה שלכם?
<אודי לוי: ממש לא מהזווית הזאת.
<אודי לוי: אנחנו מאשרים לקבוצות שמגבשות מודל כזה – נכי צה"ל זאת קבוצה גדולה שעשתה את זה.
<אודי לוי: בעינינו זה לא משנה אם זה ארגון נכי צה"ל או ארגון "צוות" או ארגון אחר.
<אודי לוי: אנחנו מסתכלים מבחינת הפרמטרים שמתאימים למבוטחים, האם המודל הזה יש לו ישימות, האם הוא מתאים לאופי הקבוצה.
<אודי לוי: למשל במקומות עבודה - - -
אלי אלאלוף: הישימות שלו תדרוש כספי מדינה בהמשך?
<אודי לוי: בנכי צה"ל?
<אודי לוי: משרד הביטחון, אני מבין, מממן - - -
אלי אלאלוף: לא בסדר הקיים, אבל קבוצה אחרת - - -
<אודי לוי: הכוונה היא שלא להגיע למצב הזה.
<אודי לוי: זה מודל שמחזיק את עצמו.
אלי אלאלוף: זה מודל שמחזיק את עצמו, זאת אומרת שהמדינה לא פרטנר במידה ויקרה משהו.
<אודי לוי: לא.
אלי אלאלוף: מי רוצה להציג את העניין?
<ערן יוסף: ערן יוסף, יועמ"ש משרד הביטחון.
<ערן יוסף: יש לנו כאן בעצם המשך של מודל שפועל מ-2004, שבו נרכש ביטוח סיעודי לנכי צה"ל על-ידי ארגון נכי צה"ל.
<ערן יוסף: הם עורכים את ההסכם, הם מנהלים את המשא ומתן, בוחרים את החברות, כשעד היום סכומי המימון היו הרבה יותר נמוכים מאשר היום, סדר גודל של 12 שקלים, יותר נכון 25 שקלים לחודש, מחציתם שולמה על-ידי משרד הביטחון ומחציתם נגבתה מהנכים.
<ערן יוסף: ההסדר הזה שהיה עד היום לא יכול לעמוד בתנאי השוק הנוכחיים.
<ערן יוסף: כבר כמה שנים מושכים אותו עוד ועוד, עד שהושג אותו אישור של הממונה על שוק ההון והוסכם על נוהל חדש, על הסדר חדש, שירות מכאן ואילך, שמצד אחד ייתן גם פיצוי ביטוחי לנכים במקרה שהם הופכים סיעודיים, בסכום שהוא סביר – לא הסכום שמשלמים היום - כשמדובר, תקנו אותי, במשהו כמו 2,500 שקלים.
<ערן יוסף: אנחנו מדברים כאן על סכום שהוא כפול ומעבר לזה.
<ערן יוסף: המינימום שחברת הביטוח יכולה לתת הוא 5,000, עם יכולת במסגרת - - -
<תמר חיימוביץ ריכטר: לא.
<תמר חיימוביץ ריכטר: 4,000.
<ערן יוסף: 4,000, סליחה.
<ערן יוסף: במסגרת המכרז יש להם אפשרות להגדיל את זה.
<ערן יוסף: המכרז בעצם נוהל על תשלום במקרה הביטוח כשהפרמיה קבועה וידועה מראש.
<ערן יוסף: הפרמיה שנקבעה היא 100 שקלים לחודש, מתוכה 62.5 שקלים ישולמו על-ידי הנכה, ו-37.5 שקלים ישולמו מתקציב הביטחון לחברת הביטוח.
<ערן יוסף: זה ההסדר, הוא הוסכם בין משרד הביטחון לבין הארגון כבר לפני שנה וקצת.
<ערן יוסף: לקח לנו זמן גם לקבל את אישור הממונה וגם להריץ את כל התהליכים במקביל, כולל תהליך מעין מכרזי שהארגון קיים כדי למצוא את החברה שתנהל את זה מכאן ואילך.
<ערן יוסף: מבחינה משפטית, הגבייה מהנכים מבוצעת על-פי התקנות שמונחות כרגע על שולחן הוועדה.
<ערן יוסף: אנחנו צריכים לשנות את הסכום שאפשר לגבות מהנכים כדי שיהיה אפשר לפעול בהסדר הביטוחי החדש.
אלי אלאלוף: מה יקרה אם וכאשר יהיה ביטוח סיעודי ממלכתי?
<אודי לוי: מה יקרה לביטוח הזה?
<שמיר קמינסקי: הוא יהיה בנוסף.
<אודי לוי: זה בנוסף.
<אודי לוי: אפשר אולי לשקול להפחית אותו אם רוצים אבל הוא בעיקרון נותן סכומים - - -
אלי אלאלוף: אתם יודעים להגיד לנו לכמה אזרחים יהיה עוד ביטוח קבוצתי?
<אודי לוי: מה זאת אומרת?
<אודי לוי: לא הבנתי את השאלה.
אלי אלאלוף: כמה קבוצות כאלה קיימות בשוק?
<אודי לוי: שיש להן מודל כזה?
<אודי לוי: שתי קבוצות היום.
<אודי לוי: אחת זה נכי צה"ל, שכבר התקשרו עם חברת ביטוח ובעצם נמצאים ממש בישורת האחרונה, וארגון "צוות" שהוא כרגע במשא ומתן עם חברת ביטוח.
<תמר חיימוביץ ריכטר: כל קופות החולים.
<שמיר קמינסקי: ארבע קופות החולים.
<אודי לוי: וקופות החולים, כן.
אלי אלאלוף: קופות החולים זה משהו אחר.
<אודי לוי: בשני הארגונים האלה ביחד זה בערך 90,000 איש, משהו כזה.
אלי אלאלוף: אז בעצם אם יש קופת חולים, אם יש פוליסות פרטיות ואם יש את ההסדר הזה, למה לעשות ביטוח ממלכתי?
<אודי לוי: אנחנו מתעסקים בפרטי אבל אני מניח שיש אנשים שלא יכולים לרכוש ביטוח.
<נעה בן-שבת: וכל שאר האוכלוסייה.
<ענת כהן שמואל: לכל שאר האוכלוסייה.
אלי אלאלוף: זה פחות מ-20%, אז למה לעשות ביטוח ממלכתי?
<תמר חיימוביץ ריכטר: אני חושבת שהבעיה היא העלות של הפוליסות האלה.
<תמר חיימוביץ ריכטר: זאת הבעיה.
אלי אלאלוף: הן יקרות לדעתכם?
<תמר חיימוביץ ריכטר: הפוליסה של ארגון נכי צה"ל לא, בגלל הגודל שלה ובגלל המודל המיוחד שלה, אבל פוליסות בשוק הן יקרות.
אלי אלאלוף: אבל אם הולכים לממלכתי, כולם מקבלים איזה מגן חדש.
<רות פרמינגר: השאלה מה הכיסוי.
<שמיר קמינסקי: ומאיפה הוא ימומן.
<רות פרמינגר: שאלה מה הכיסוי, כי הכיסוי יהיה אחרת.
<רות פרמינגר: זה יהיה אחרת כי זה כיסוי בגלל שהוא צריך להינתן לאלפי אנשים, מאות אלפים, ופה הכיסוי הוא יותר אקסקלוסיבי, יותר מכיל.
אלי אלאלוף: זה לא סכום אדיר 5,000 או 4,000, זה כלום.
אלי אלאלוף: זה לא מכסה את הסיעוד האמיתי.
<שמיר קמינסקי: אני מעריך שהבעיה היא בעיית מימון, מאיפה ימומן הדבר הזה.
<רות פרמינגר: לכמה שנים?
<קריאה: הפוליסה לחמש שנים.
<רות פרמינגר: אחרי חמש שנים מה יהיה?
אלי אלאלוף: זה בדרך כלל ממוצע שלוש שנים, אומרים שעשו את זה.
<אודי לוי: שלוש, 3.5.
<שמיר קמינסקי: תקופת הביטוח היא חמש שנים.
<שמיר קמינסקי: הממוצע של החיים הוא 3.5 שנים.
אלי אלאלוף: מה אתה רוצה, שנצביע בעד?
<רות פרמינגר: אני מבקשת להתייחס.
<רות פרמינגר: כמו שאתם יודעים, אנחנו זכאים למה שנכי צה"ל זכאים.
<רות פרמינגר: פנינו גם לארגון בבקשה לצרף אותנו לפוליסה שלו, אבל אני רוצה לדעת מה קורה איתנו.
<רות פרמינגר: היום אנחנו משלמים 12 שקלים ומשרד האוצר מממן לנו 12 שקלים.
<רות פרמינגר: איפה זה משאיר אותנו?
<אודי לוי: קודם כול, מבחינתנו – אני לא יודע באיזו מסגרת אתם מאוגדים.
<רות פרמינגר: אנחנו בביטוח הראל ויש לנו רק 500 איש שעשו חיתום, וכל השאר, 3,000, כמובן לא.
<רות פרמינגר: והשאלה איפה השינוי, העדכון עכשיו – שהוא מבורך מבחינתי ויישר כוח לכל מי שעשו בנושא הזה – אבל זה משאיר אותנו כי אנחנו הרי לא נישאר ב-12 שקלים לחודש לביטוח סיעודי.
<רות פרמינגר: אז מה קורה איתנו?
<תמר חיימוביץ ריכטר: עורכת דין תמר חיימוביץ, היועצת המשפטית של ארגון נכי צה"ל.
<תמר חיימוביץ ריכטר: קודם כול, אנחנו קיבלנו את הפנייה מארגון נפגעי פעולות איבה רק בשבוע שעבר, אז אנחנו נבחן את זה כמובן ונראה איך אנחנו יכולים לעזור.
<תמר חיימוביץ ריכטר: שותפות הגורל פה היא לא רק מלים.
<תמר חיימוביץ ריכטר: אני פשוט חושבת שהדיון כרגע – מה שנפגעי פעולות איבה מקבלים זה מה שנכי צה"ל מקבלים מבחינת הסכומים, אז בעצם התקנות האלה - - -
אלי אלאלוף: אבל לא דרך אותו מסלול תקציבי.
<תמר חיימוביץ ריכטר: עוד פעם, אנחנו קיבלנו את הפנייה בשבוע שעבר.
<תמר חיימוביץ ריכטר: אנחנו נבדוק אם יש משהו שאנחנו יכולים לעשות כדי לעזור, גם מול האוצר וגם - - -
אלי אלאלוף: אבל לדעתי זה צריך להיות מול הביטוח הלאומי.
<תמר חיימוביץ ריכטר: יכול להיות, אבל הדיון היום הוא לא על מי יקבל אלא על הסכום.
אלי אלאלוף: אז אני מודה לך על ההתנדבות, על הרצון לעשות את הבדיקה.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה מאוד יפה מצדכם, זה מאוד אחראי.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתעשו - -
<תמר חיימוביץ ריכטר: ודאי.
אלי אלאלוף: - - ואם אתם צריכים אותנו, שאנחנו גם נתערב כוועדה, אני אשמח לעשות את זה.
<תמר חיימוביץ ריכטר: רק עוד עדכון אחד מבחינת התאריכים של ההצמדות למדד.
<תמר חיימוביץ ריכטר: אנחנו דיברנו על כך, כדי שלא תהיה בעיה של פיגור במדד, שהעדכונים יבוצעו אחרי ה-15 בחודש ולא ב-1 בחודש כמו שכתוב בנוסח שמונח.
<ערן יוסף: במקום ב-1 בחודש צריך להיות ב-16.
אלי אלאלוף: זה בתקנה.
אלי אלאלוף: אנחנו נקרא ונתקן את התקנה.
<נעה בן-שבת: אני רוצה רק להבין.
<נעה בן-שבת: אנחנו מדברים פה על ביטוח שעושה הארגון, ארגון נכי צה"ל עושה את הביטוח הזה ואתם אומרים שיש ביטוח נפרד שנעשה על-ידי ארגון נפגעי פעולות איבה?
<קריאות: אנחנו לא יודעים.
<ערן יוסף: עד היום לא ידענו שיש ביטוח לנפגעי פעולות איבה - עדכנה אותי רותי בחוץ.
<ערן יוסף: זה משהו שצריך לבדוק אותו מול הביטוח הלאומי, אנחנו לא מכירים דבר כזה.
<נעה בן-שבת: אבל הם לא בפוליסה שלכם ולא יהיו שותפים בפוליסה שלכם?
<ערן יוסף: מן הסתם, התקנות האלה יחולו גם על נפגעי פעולות איבה מכוח הסעיף שמקביל את הזכויות, כך שאם יהיה להם ביטוח - - -
<נעה בן-שבת: השאלה אם כל הסעיפים חלים.
<נעה בן-שבת: אני לא בטוחה שזה אחד מהסעיפים שמוחלים.
<ערן יוסף: צריך לבדוק.
<ערן יוסף: לדעתי כן, אבל אני לא יכול להתחייב בשם הביטוח הלאומי.
<תמר חיימוביץ ריכטר: הם היום מקבלים את זה מכוח הסעיף הזה, אז מן הסתם גם ההגדלה תהיה.
<תמר חיימוביץ ריכטר: זה הינו-הך.
אלי אלאלוף: אנחנו לא הזמנו את הביטוח הלאומי.
<ענת כהן שמואל: הזמנו.
<נעה בן-שבת: הזמנו את הביטוח הלאומי וגם עמדנו על זה שהם יבואו.
אלי אלאלוף: המנכ"ל הוא ממלא-מקום, אז הוא, אין לו מקום.
אלי אלאלוף: זה אפילו אמת מה שאמרתי, לצערנו.
<נעה בן-שבת: אנחנו עוברים לתקנות הנוכחיות, ונפגעי איבה יצטרכו להביא תיקון מתאים.
<רות פרמינגר: יש תקנות נפרדות?
<נעה בן-שבת: אם אני זוכרת נכון – אני לא רוצה להגיד רק מזיכרון – אני חושבת שראיתי, שיש בהן רק את הסעיף של הניכויים לארגון, אבל אני לא בטוחה.
<נעה בן-שבת: לכן, אדוני, אני לא רוצה להגיד כי לא בדקתי - -
אלי אלאלוף: אבל לא נעכב את ההחלטה כלפי נכי צה"ל.
<נעה בן-שבת: - - לצורך העניין.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה בדיקה ביחד, ואת יודעת להפעיל אותנו.
<רות פרמינגר: חס וחלילה רוצה לעכב, ממש לא.
<רות פרמינגר: להיפך.
אלי אלאלוף: אז בואו נעבור להקראה.
<נעה בן-שבת: "תקנות הנכים (הסכום המקסימלי שמותר לנכות מתגמוליו של נכה), התשע"ח-2017 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 14(ג) ו-48 לחוק הנכים (תגמולים ושיקום), התשי"ט-1959 [נוסח משולב] , ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: רציתי לברר.
<נעה בן-שבת: היום, הסכום שמשלם משרד הביטחון הוא זהה לסכום שמנוכה מתגמולים?
<נעה בן-שבת: ובעתיד הוא יהיה רק מחצית מהסכום?
<ערן יוסף: הוא יהיה 37.5, משלים ל-100.
אלי אלאלוף: זה בערך שליש.
<ערן יוסף: יותר משליש.
אלי אלאלוף: בבית-ספר שלי זה רק שליש.
<נעה בן-שבת: שליש מסך הכול.
<ערן יוסף: הסך הכול הוא 100.
<ערן יוסף: הם 62.5 ואנחנו 37.5.
<ערן יוסף: זה לא באחוזים.
<ערן יוסף: במקרה יצא שהסכום הוא 100, אז האחוזים הם כמו המספרים.
אלי אלאלוף: איך הגעתם לסכום, לחלוקה הזאת?
<ערן יוסף: נוהל משא ומתן עד שמישהו חתך.
<רות פרמינגר: בקיצור, התקפלתם.
<ערן יוסף: התקפלנו?
<ערן יוסף: הכפלנו פי 3 את המימון.
<תמר חיימוביץ ריכטר: הפוך.
<תמר חיימוביץ ריכטר: השגנו.
<תמר חיימוביץ ריכטר: התחלנו מ-12.5.
אלי אלאלוף: תראו מה זה, הפקידים מזדהים עם המשרד.
<נעה בן-שבת: זה אותו שינוי של הוראת המדד, הוראת העדכון של הסכומים.
<תמר חיימוביץ ריכטר: ערן, הניכויים האחרים נשאר הראשון?
<ערן יוסף: אנחנו לא נוגעים.
<נעה בן-שבת: ומועד התחילה.
<נעה בן-שבת: התחילה היא תחילה מיידית, מ-1 בחודש שלאחר יום הפרסום של התקנות?
<ערן יוסף: אפשר שזה יהיה יום הפרסום?
<תמר חיימוביץ ריכטר: אם זה אפשרי לקבוע את זה ליום הפרסום זה יעזור כי יש לנו – אם ראיתם בדברי ההסבר – יש גם גבייה על החצי שנה האחרונה שלא היה מספיק כסף, והסיכום עם משרד הביטחון היה שנגדיל כבר את הגבייה.
<נעה בן-שבת: למרות שה-62 שקלים אמור להבשיל רק - - -
<תמר חיימוביץ ריכטר: מקסימלית.
<תמר חיימוביץ ריכטר: 62 זה הסכום המקסימלי שייגבה מה-1 בינואר, אבל עד אז אנחנו נצטרך איזושהי גבייה של הפרשים שהיו על החצי שנה הקודמת.
אלי אלאלוף: והרפרנט של האוצר בעניין, מי זה?
<ערן יוסף: אין לנו בעיה.
<ערן יוסף: אנחנו מתואמים עם האוצר.
אלי אלאלוף: מתואם?
<ערן יוסף: החלק של המדינה כבר שולם, החלק של הנכים צריך להיגבות.
<ערן יוסף: לכן אין עם זה בעיה.
<נעה בן-שבת: ולכן אתם רוצים שזה יהיה מועד תחילה בלי לקבוע מועד תחילה, יום פרסום התקנות.
<תמר חיימוביץ ריכטר: נכון.
<נעה בן-שבת: אז אין צורך לכתוב כלום כי ממילא תקנות נכנסות לתוקף ביום פרסומן.
<ערן יוסף: בעד – פה אחד
<תמר חיימוביץ ריכטר: תודה רבה.
אילן גילאון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.
אילן גילאון: אנחנו ממשיכים בדיון על הנגשה פרטנית שהחלנו בו בשבוע הקודם.
<אייל לב ארי: אנחנו ממשיכים עם התקנות.
<אייל לב ארי: בנוסח המתוקן הוספנו נוסח קודם שראיתם לגבי הנגשת חומרי לימוד כדי שהנושא יתחיל להידון כאן בוועדה.
<אייל לב ארי: אנחנו בעמוד 1: "חובת נגישות פרטנית לתלמיד ולהורה".
<אייל לב ארי: הבאנו רק את תקנת משנה (ב) של הנגשת חומרי הלימוד: "(ב) על אף האמור בתקנת משנה (א) שירותי חינוך המסופקים ישירות על ידי משרד החינוך יונגשו על ידו ובכלל זה מבחני בגרות, מבחנים ארציים וחומרי למידה שזכויות היוצרים עליהן של משרד החינוך.
אילן גילאון: גם על זה יש מחלוקת?
<אייל לב ארי: יכולה להיות מחלוקת.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הנוסח הזה מוציא למעשה את רוב ספרי הלימוד מחובת הנגשה.
אילן גילאון: אני לא מדבר על ספרי הלימוד.
אילן גילאון: תיכף נדבר עליהם.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: בכלל חומרי הלמידה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: מדובר כאן על חומרי למידה שמסופקים ישירות על ידי משרד החינוך.
אילן גילאון: מעבירים אותם למי?
אילן גילאון: לבעלות?
אילן גילאון: לבעלים?
אילן גילאון: לרשות המקומית?
<אביבית ברקאי-אהרונוף: קודם כול, זה מותיר איזו עמימות כי לא ברור מי אמור להנגיש את חומרי הלמידה הללו, אבל גם אם מתייחסים לספרי הלימוד, חומרי למידה שזכויות היוצרים עליהם הן של משרד החינוך – למיטב הבנתי אין הרבה חומרי למידה כאלה.
<רויטל לן כהן: פעם הייתה להם הוצאה.
<רויטל לן כהן: היום אין.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: היום רוב ספרי הלימוד הם ספרים של כל מיני חברות, ספרים שמקבלים את אישור האגף לספרי לימוד של משרד החינוך.
אילן גילאון: כלומר, מי שמאשר הוא משרד החינוך.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: מי שמאשר את זה הוא מי שצריך להנגיש את חומרי הלמידה.
אילן גילאון: מי שמאשר צריך להיות אחראי על ההנגשה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: אני רוצה להזכיר שמדובר בהנגשה פרטנית.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: גם כאשר מדובר על ספרי לימוד לילדים עם עיוורון אנחנו מדברים על כך שמוגשת בקשה עד לתאריך מסוים, נשלחת רשימה של ספרי לימוד.
אילן גילאון: זה אושר דרך בג"ץ.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: נכון, דרך הבג"ץ.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: יש הסדר מסוים לפיו נשלחת רשימה על ידי מנהל בית הספר למשרד החינוך, רשימה של ספרי לימוד שאותו תלמיד עם מוגבלות בראייה זקוק להם, ומשרד החינוך מחויב לספק לו את אותם ספרי לימוד מונגשים עד לתחילת השנה.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: משרד החינוך לא עושה את זה בעצמו.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: הוא עושה את זה על ידי הספרייה לעיוורים.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: גם כאן כשמדובר בספרים לילדים עם מוגבלות שכלית שצריכים פישוט לשוני אפשר לעשות את זה דרך המרכז להנגשה קוגניטיבית.
<אביבית ברקאי-אהרונוף: בכל מקרה, מדובר בבקשה פרטנית ולא באיזו בקשה להנגיש עכשיו את כל ספרי הלימוד.
אילן גילאון: העיקרון ברור, חבר'ה, לא צריך להוסיף על כל דבר, לא צריך להוסיף על המובן מאליו.
אילן גילאון: הבנתי, משרד החינוך הוא שמאשר את הספרים והוא שצריך גם להנגיש אותם.
<רויטל לן כהן: אדוני, זה לא רק ספרים.
<רויטל לן כהן: אני מבקשת להוסיף דבר מה.
אילן גילאון: את תקבלי רשות עוד מעט.
<אילן שי: אני מן הלשכה המשפטית במשרד החינוך.
<אילן שי: הוראה שמחייבת להנגיש חומרי למידה, כולל ספרי לימוד, נכללה בתוספות.
<אילן שי: עמדתנו היא שהבעלות, שהיא האחראית לבצע את ההנגשה, היא שתידרש, מבחינת האחריות, לא מבחינת ביצוע.
<אילן שי: יכול להיות שהיא תתקשר עם גורמים אחרים.
אילן גילאון: אבל אתם הגורם המאשר של חומרי הלימוד.
אילן גילאון: משרד החינוך מאשר "מקראות א' כיתה ה'", למשל.
<אילן שי: כאשר אנחנו מאשרים ספרי לימוד זה לא שתוך כדי כך אנחנו מאשרים את ההתאמה של כל ספר לימוד במסגרת הנגשה פרטנית לכל תלמיד.
<אילן שי: תהליך אישור ספרי הלימוד באגף לאישור ספרי לימוד לא כולל, ולא יכול לכלול, את ההנגשה הפרטנית של אותו ספר לימוד או אותו חומר למידה ביחס לכל תלמיד.
<אילן שי: החובה הזאת מוטלת על הבעלות, להנגיש את ספרי הלימוד.
<אילן שי: אנחנו מוכנים ביחס לאותם ספרי לימוד שהם בבעלות שלנו, שזכויות היוצרים שלהם עלינו, לקחת על עצמנו את האחריות הזאת.
<רויטל לן כהן: על מה כבר יש לכם זכויות יוצרים?
<אילן שי: אבל לא לקחת את האחריות על ההנגשה של כל ספרי הלימוד, גם לגבי ספרי לימוד שהם לא בבעלות שלנו.
<רויטל לן כהן: אני רוצה לחדד ולהסביר את רוחב היריעה פה.
<רויטל לן כהן: ההידבקות לספרים מיותרת.
<רויטל לן כהן: אנחנו לא מדברים רק על ספרים.
<רויטל לן כהן: אנחנו מדברים על ספרי לימוד, על חוברות עבודה, על דפי עבודה, על מבחנים, על בחנים, על כל חומר שמגיע לתלמיד ושבעצם לא נגיש לו.
<רויטל לן כהן: התוצאה היום היא שמרבית הילדים אין להם הנגשה, והתוצאה היא שבכלל מוציאים אותם מן השיעור.
אילן גילאון: נדמה לי שעל כך אין ויכוח.
אילן גילאון: הוויכוח הוא כרגע שכל אחד מטיל את האחריות על מישהו אחר.
<רויטל לן כהן: הם מדברים רק על ספרים ואני רוצה לחדד.
<אילן שי: זה לא נכון.
<רויטל לן כהן: מדובר גם על חוברות, על דפי עבודה שהמורה מכינה, על מבחנים ועל בחנים ולא רק על מבחני בגרות, כי גם את המיצ"ב לא מנגישים.
<רויטל לן כהן: אתה יודע מה התוצאה של זה?
<רויטל לן כהן: שביום של המיצ"ב מבקשים מהילדים לא להגיע.
אילן גילאון: יש מישהו שלא הבין את הדברים כפי שרויטל לן כהן אומרת?