GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רועי פולקמן: אני לא נגד לתת כלים.
רועי פולקמן: מה אנחנו מבקשים.
רועי פולקמן: כל המצגת הזאת שמראה מוצרים שונים, מדובר על זה שיבואן שקונה דרך ספק משנה – ויצא לי לשוחח גם עם נציגי הרבנות – מאותו מפעל, מאותו פס ייצור שמקבל כשרות, צריך שיהיה ברור שהוא יכול להראות הסמכה שזה הגיע מאותו מפעל, מביא אישור.
רועי פולקמן: מה הוא עושה?
רועי פולקמן: אותו מפעל, אותו פס ייצור מוכר לספק משנה וממנו מביא היבואן המקביל.
רועי פולקמן: הרי זה כל הסיפור של יבוא מקביל.
רועי פולקמן: אין בעיה להוכיח את זה.
רועי פולקמן: אין כאן סיפורים גדולים.
רועי פולקמן: אפשר להראות תעודות משלוח מקוריות מספק המשנה וכל מה שהרבנות צריכה זאת מערכת מידע והצלבת נתונים.
רועי פולקמן: אפשר לעשות את זה.
רועי פולקמן: דרך אגב, אלה מערכות מחשוב ולא צריך כאן יותר מדי פקחים.
רועי פולקמן: הדבר השני שאני גם לא מבין מה הבעיה להסדיר אותו, הוא אותו מהלך שהיה עם מכון התקנים, אלה הן ההסמכות.
רועי פולקמן: תכירו באותם רבנים שמפקחים מטעם ה-OU במקומות שאתם תכירו בהם אבל תייצרו את זה ותרחיבו את זה.
רועי פולקמן: שני הדברים שקרו במכון התקנים צריכים לקרות ברבנות הראשית כאשר הדבר הראשון הוא שאפשר יהיה להוכיח בתיעוד – וזה מה שעשינו במכון התקנים – לא עם תקנים, לא עם נסיעות לחוץ לארץ, בתיעוד שאתה מביא לא מוצר.
רועי פולקמן: אתם צוחקים כאילו אנשים כאן לא מבינים.
רועי פולקמן: זה לא קטשוף היינס כמותג ואתה אומר שיש חברה אחת בחוץ לארץ, בפקיסטן, ואחת באיטליה ואחת בצרפת.
רועי פולקמן: אנחנו הרי לא שם.
רועי פולקמן: אם הפסטה הזאת או הוויסקי הזה מיוצר באותו מפעל, את זה אתם יכולים להוכיח.
רועי פולקמן: להכיר ב-OU.
רועי פולקמן: תנו לוחות זמנים.
רועי פולקמן: אני אומר לכם שאם הוויכוח הוא על חמישה-שישה תקנים, שזה הוויכוח שלכם, גם אני אלחם בשבילכם על התקנים האלה אבל תראו שאתם מחויבים לתהליך תוצאתי שבו היבואנים המקבילים שיושבים כאן ידעו שבסופו של דבר הם יכולים להביא את המוצרים האלה.
רועי פולקמן: משפט אחרון אדוני ובזה אני מסיים.
רועי פולקמן: האמירה שזה מעניין רק את שומרי הכשרות, היא לא נכונה.
רועי פולקמן: ברור שאותו יבואן, מעבר למי שכמובן צורך כשרות והדבר כאן הוא דתי מבחינתו, אבל בסוף כשאותו יבואן מקביל לא יכול להיכנס לרשתות השיווק, לא יכול להיכנס לאולמות אירועים, בסוף היכולת באמת להיות תחרותי ולהביא יבוא מקביל לא קיימת.
רועי פולקמן: אז בגלל האירוע הזה – ויש לנו אין סוף פניות של יבואנים – היבואנים הם עדיין יבואנים שוליים כי הם לא יכולים להביא מוצרים מאותו ספק שמוכר ככשר.
רועי פולקמן: תציעו פתרון.
רועי פולקמן: נתמוך בזה.
רועי פולקמן: זה עניין בירוקרטי ולא דתי.
רועי פולקמן: בירוקרטי.
אלי אלאלוף: יש לי הצעה לגבי הדיון.
אלי אלאלוף: אנחנו ניתן לעוד שני חברי כנסת להעלות את רעיונותיהם ואחר כך אני מבקש ממנכ"ל הרבנות הראשית להציג, אם אפשר בלי מצגת כי היא ארוכה.
רועי פולקמן: היא גם לא מוסיפה.
<משה דגן: כדאי רק את העקרונות של המצגת כדי שרועי פולקמן יבין מה אנחנו רוצים.
רועי פולקמן: המצגת לא מראה כלום.
בצלאל סמוטריץ': מה אכפת לך שהוא יראה אותה?
בצלאל סמוטריץ': אם היא לא מראה כלום, מה אכפת לך שהוא יראה?
אלי אלאלוף: גם היושב ראש יכול לסיים משפט?
אלי אלאלוף: אני מבקש מהמנכ"ל, אם אפשר בלי המצגת, להציג את עמדתך.
אלי אלאלוף: אחר כך נחזור לחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: שני חברי הכנסת ברשימה הם יואב בן צור ואחריו אלעזר שטרן.
יואב בן צור: תודה אדוני היושב ראש.
יואב בן צור: אני רוצה לומר כמה דברים עקרוניים.
יואב בן צור: דבר ראשון, אף אחד לא מחויב לצרוך כשרות.
יואב בן צור: מי שרוצה לאכול אוכל לא כשר, זכותו המלאה.
יואב בן צור: אין כאן כפייה של מישהו לאכול כשרות.
יואב בן צור: הוא יכול לקחת את גופי הכשרות שרחל מייצגת וגם זה בסדר מבחינתנו.
רחל עזריה: זה לפרוטוקול.
רחל עזריה: חברים.
רחל עזריה: הוא מסכים להשגחה פרטית.
יואב בן צור: כן, ממש.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מבקש מחבריי חברי הכנסת, יש כאן ציבור, בואו נראה להם שאנחנו גם ממושמעים.
יואב בן צור: דבר שני.
יואב בן צור: ברור שכולנו בלי יוצא מן הכלל רוצים שהרפורמה הזאת תצא לדרך.
יואב בן צור: הציבור שלנו הוא ציבור צרכני גדול ורוצים שגם הוא ייהנה בגדול מהוזלת המחירים.
יואב בן צור: אף אחד מאתנו לא רוצה לתקוע שום טריז ולהערים קשיים ברפורמה הזאת.
יואב בן צור: אבל אף אחד לא יכול להגיד לרבנות איך להשגיח.
יואב בן צור: זאת האוטוריטה שלה, היא יודעת איך להתנהג, הם יודעים מה לעשות אלא שהם צריכים כלים.
יואב בן צור: כשאתה בא ומוסיף סוג מסוים של יבוא שלא היה בעבר, ברור שהרבנות כאחריות חייבת לקבל את כל הכלים העומדים ושיצטרכו לעמוד לרשותה כדי לקדם את זה.
יואב בן צור: לא יכול להיות שנגיע למצב של תבן אין ניתן לעבדיך ולבנים אומרים לנו עשו.
יואב בן צור: אנחנו חושבים שצריך לתת להם את כל הכלים ואין לי ספק שהרבנות עשתה דרך ארוכה, בפרט מאז כניסתו של המנכ"ל החדש משה דגן, בשינוי של רפורמות ודברים ותבניות שנמצאות בתוך הרבנות שמקבלים שינוי.
יואב בן צור: עוד לא סיימה את הכול, לא נותנים לה תמיד את כל התקציבים כדי לעשות את השינויים הללו, אבל עכשיו כאשר כולם רוצים וכולם מעוניינים לקדם את הנושא הזה, אני חושב שאתה, רועי, כמוביל העניין, עם יושב ראש הוועדה, צריכים להבין שעם כל הכבוד זה לא כמו מוצר של בריאות שיכולים לבדוק אותו אחר כך כשהוא נמצא בשוק.
יואב בן צור: מוצר שהוא לא כשר או שהוא לא מספיק כשר או שלדעת הרבנות לא יכול להיות כשר, לא יכולים לבדוק אותו אחר כך שהוא לא כשר אלא חייבים לבדוק אותו במהלך הייצור, את הכשרות שלו.
מאיר כהן: מדובר באותו מפעל.
יואב בן צור: אני יכול לסיים את דבריי?
יואב בן צור: מאיר, צדיק, לא ראיתי אותך.
יואב בן צור: אתה יכול להפריע לי.
יואב בן צור: מאיר כהן, אין בעיה.
מאיר כהן: זה אותו מפעל.
אלי אלאלוף: אותו מפעל ואותו קו ייצור.
יואב בן צור: באותו מפעל ובאותו קו ייצור, עדיין צריך לתת את הכלים כדי שתוכל לפקח כראוי ולהיות בטוחים שהמאכלים והאוכל שמגיע גם ביבוא המקביל, יוכלו אנשים וישבעו.
יואב בן צור: כל עם ישראל יוכל לאכול את המאכלים האלה.
יואב בן צור: לכן במידה ויינתנו התקנים והסמכויות שהן לא כאלה גרנדיוזיות, אפשר בהחלט ללכת לכיוון הזה ואף אחד לא מנסה לתקוע טריז ואף אחד לא מנסה לקלקל שום דבר.
יואב בן צור: ככל שזה ייעשה יותר מהר, זה ייגמר יותר מהר.
אלי אלאלוף: אני רוצה לתקן, עניין של סמנטיקה.
אלי אלאלוף: זה לא יבוא מקביל אלא זה יבוא וזהו.
אלי אלאלוף: זה יבוא.
אלי אלאלוף: זה אותו מוצר מאותו קו ייצור עם אותו אישור רבני אלא שפעמיים צריך לעשות אותו או שלוש פעמים או ארבע פעמים אם הולכים להביא את זה באמצעות יבואנים אחרים.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, יבוא מקביל בדרך כלל מתאים למאפיה והרבנות הראשית חס וחלילה, היא לא דבר דומה ולכן הטרמינולוגיה היא פשוטה.
<קריאה: היא מאפיה.
<משה דגן: לא מכובד לומר כך.
ישראל אייכלר: אתה אמרת על הרבנות מאפיה?
ישראל אייכלר: את רוצה שאנחנו נגיד עליכם מאפיה?
ישראל אייכלר: את רוצה שישראל ביתנו, חברי הכנסת הם מאפיה.
ישראל אייכלר: לא, אני אגיד את זה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אלעזר שטרן.
אלעזר שטרן: אדוני היושב ראש, לא צריך להגיד שאני משתדל להקפיד על כשרות אבל אני אומר כאן משהו לא טריביאלי.
אלעזר שטרן: הלוואי כל עמך ישראל אוכלים רק כשר.
אלעזר שטרן: כך אני אומר לך מהמקום הליברלי שלי.
אלעזר שטרן: זה מה שאני רוצה.
אלעזר שטרן: השאלה איך עושים את זה ומה עושה החוק הזה.
אלעזר שטרן: יש כאן איזשהו סוג של תפיסה שצריך לערער עליה מהתחלה.
אלעזר שטרן: הכמויות הבלתי נסבלות של המשגיחים האלה.
אלעזר שטרן: אני אומר לך שאם אתה אוכל מאכל מזוהם ואתה מקבל סלמונלה, אתה יכול למות ויש אנשים שמתו מזה.
אלעזר שטרן: אני עוד לא פגשתי מישהו שחזר מריבונו של עולם שאמר לו שאם חס וחלילה פעם מישהו יאכל לא כשר אבל כתמורה לזה עוד מאות אלפי אנשים יצטרכו לאכול לחם עוני או לא יוכלו לגמור את יומם כתוצאה מהמערך המטורף הזה שבאמת, בואו קצת נצא מהקופסא של עצמנו ונסתכל על איזו תעשייה אנחנו מדברים.
אלעזר שטרן: לא מדברים כאן על תעשיית המזון.
אלעזר שטרן: מדברים כאן על תעשיית הג'ובים למשגיחי כשרות.
אלעזר שטרן: זה מה שעל השולחן הזה.
אלעזר שטרן: כבר יש מצלמות, כבר יש רשימות, כבר אפשר לבדוק, נראה יבואן אחד שיצטרף לרשימה שפעם אחת הרבנות או מבקר המדינה או המשטרה ישלחו מישהו שיבדוק שמה שהוא הצהיר, זה לא נכון.
אלעזר שטרן: שייקחו לו את כל הרישיונות וייגרם לו נזק אדיר.
אלעזר שטרן: על החשש הזה שאולי בקטשוף או אולי בקורנפלקס או לא יודע מה ייכנס שם איזשהו חומר שאולי מישהו יטעה ויעבור בשוגג על אחת מתרי"ג מצוות לצורך העניין הזה, על זה אנחנו מחזיקים את כל המערך הזה.
אלעזר שטרן: מילא אם הייתה לזה משמעות.
אלעזר שטרן: אתה יודע, לך לאנשי השווארמה בארץ ולך לאנשי הקורנפלקס ותגיד להם שאם מערך הכשרות היה יותר זול, מה היה קורה ליוקר המחייה.
אלעזר שטרן: אנחנו כאן מהאופוזיציה אולי שני חברי כנסת.
אלעזר שטרן: טוב שיש בקואליציה מי שמרים דגל אדום על הדברים האלה.
אלעזר שטרן: לכן הדיון כאן בוועדת העבודה והרווחה והוא לא על רמת כשרות.
אלעזר שטרן: כולם לא באו לדיון הזה עם יותר כשרות או פחות כשרות.
אלעזר שטרן: כולנו באים לכאן – כך אני מאמין וכך אני מקווה – על יוקר המחייה מול הכשרות.
אלעזר שטרן: יוקר המחייה, אני יכול להגיד לך שיש גם עניינים של פיקוח נפש כיוון שלפעמים, אם תיקח את כל המערך הזה ותשים חצי ממנו בסל התרופות, עוד אנשים יחיו.
בצלאל סמוטריץ': אתה דמגוג.
מיכאל מלכיאלי: אתה דמגוג קטן.
בצלאל סמוטריץ': אני מציע לקחת את הפנסיה היקרה של האלופים שפרשו בגיל חמישים מהצבא ולשים אותה בסל התרופות.
בצלאל סמוטריץ': פרזיטים שחיים על חשבון המדינה מגיל חמישים.
מיכאל מלכיאלי: זה שיח רדוד.
מיכאל מלכיאלי: זאת דמגוגיה.
מיכאל מלכיאלי: כמה אנשים עובדים שם?
מיכאל מלכיאלי: זה מקומם.
אלעזר שטרן: אני סיימתי.
מיכאל מלכיאלי: וטוב שכך.
אלעזר שטרן: אני מבין שזה מרגיז אותך.
אלעזר שטרן: אני מבין שזה מרגיז.
מיכאל מלכיאלי: מה מרגיז?
מיכאל מלכיאלי: מרגיז שאתה מדבר שטויות.
אלי אלאלוף: חברים, אני רוצה למקם את הדיון.
אלי אלאלוף: אנחנו באנו לדבר על הטכניקה של הכשרות במוצרי המזון ולא על שום דבר אחר.
אלי אלאלוף: אני לא אתן ללכת לדיונים אידיאולוגיים עם עמדות מוכרות של כל אחד מאתנו.
בצלאל סמוטריץ': אבל נתת לו.
אלי אלאלוף: אני מתקן עכשיו.
<קריאה: אתה צודק שזה לא הדיון.
בצלאל סמוטריץ': אני מאוד שמחתי על דיון ענייני.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר, ואני מבקש מכולם, הדיון הוא על הטכניקה של הכשרות ביבוא מוצרי מזון ולא על החשיבות של הרבנות ולא שום נושא אחר.
אלי אלאלוף: אני חושב שהטכניקה הזאת, אפשר יהיה לבנות אותה ולכן אני מבקש ממך אדוני מנכ"ל הרבנות הראשית הרב משה דגן.
אלי אלאלוף: ממתי אתה ברבנות?
<משה דגן: שנה וחצי עוד מעט .
<משה דגן: רק כדי לסבר את האוזן.
<משה דגן: כל מערך היבוא ברבנות הראשית מונה שניים וחצי עובדים.
<משה דגן: שני תקנים ועוד תקן של חצי משרה.
<משה דגן: כלומר, כל המערכת היום מתבססת על שניים וחצי עובדים שעושים נפשות בכל הנושא של היבוא.
<משה דגן: אנחנו מדברים על למעלה מעשרים אלף תעודות שהם מוציאים בשנה.
<משה דגן: אנחנו מדברים על 1,700 יבואנים שהם מנהלים אתם אינטראקציה מלאה כדי לטפל בנושא של היבוא בארץ וכל זאת ללא שום גבייה של אגרה למרות שהיא מותרת לנו על פי חוק.
<משה דגן: זה רק לסבר את האוזן מבחינת ג'ובים ומבחינת כמויות של עובדים שצריכים לעשות את העבודה.
<משה דגן: צריך להבין שהפוטנציאל החשוב של הפחתת מחיר המוצר ביבוא המקביל טומן בחובו הגדלה משמעותית של פוטנציאל ההטעיה בנושא.
<משה דגן: אני מסכים עם רועי שככל שאנחנו מצליחים לוודא מעבר לכל ספק סביר שהמוצר ביבוא המקביל תואם בוודאות למוצר ביבוא הראשי, אין לנו שום בעיה.
<משה דגן: אבל כאן מתחילה בעצם השאלה, האם אנחנו יכולים לוודא את זה כאשר ליבואן המקביל אין שום מסמכי מקור, אין לו שום קשר ליצרן המקורי, הוא קנה את הסחורה שלו מדילר או מספק מספר שבע שהוא רכש ממנו את הסחורה וקשה לו לעשות את ההצלבה.
<משה דגן: גם על מוצר שהוא טוען שהוא זהה לחלוטין, אתה יכול להגיע לכמה וכמה מצבים.
<משה דגן: יש מוצרים שמקבלים את הכשרות שלהם בצורה פרטנית על אותו מוצר לאותו יבואן לאותו סשן.
<משה דגן: לצורך העניין מדובר במפעל שמייצר הרבה מאוד מוצרים.
<משה דגן: אני נותן לך את הדוגמאות הקיצוניות לדוגמה של מוצר זהה אחד לשני.
<משה דגן: יכול להיות מפעל שמייצר מאות מוצרים ואלפי מוצרים בשנה אבל היבואן הראשי בא וביקש לנטרל את קו הייצור, את ליין הייצור ליומיים, לשלושה ימים והוא מייצר את המוצר הזה ובזה הוא גמר וממשיך הלאה.
<משה דגן: כלומר, גוף הכשרות נתן לו כשרות רק על אותה אצווה, רק על אותו סט של מוצרים.
<משה דגן: אם המפעל המשיך לייצר וגוף הכשרות אומר לך שהכשרות שהוא נותן, הוא נותן אותה רק עבור אותו מוצר שהלוגו שלו מוטבע עליו, משמע שאני לא יכול לבוא ולעשות את אותה הצלבה שרועי מצפה שאני אעשה.
<משה דגן: צריך להבין שהמורכבויות בכשרות הן מאוד מאוד גדולות.
<משה דגן: לצורך העניין, להגיד כשר ואולי לבדוק את זה בדיעבד זה גם בעייתי כיוון ששום מעבדה בעולם עדיין לא יכולה לבוא ולומר לנו על מוצר מסוים שמיוצר מחומרי גלם מסוימים האם חומרי הגלם הללו היו כשרים או לא.
<משה דגן: כלומר, אנחנו חייבים להיות בתוך התהליך ולא בדיעבד בשונה מהנושא של הבריאות.
<משה דגן: צריך להבין שכאשר מדובר על מפעלים, יש מפעל שהוא כשר כל השנה אבל יש מפעל שמייצר את אותו מוצר במפעל שלו אבל מאחר ויש הזמנות רבות מאוד, יתכן בהחלט שהמוצר הזה מיוצר במוקדי ייצור אחרים ואז אתה צריך לוודא מעבר לכל ספק סביר שאכן אותו מוצר שייבא היבואן הראשי, הוא אותו מוצר שיוצר באותו מפעל, באותו ליין ולא במוקד ייצור אחר.
<משה דגן: יש את ההסתייגויות של נותני הכשרות.
<משה דגן: צריך להבין שהיום גופי הכשרות לא ישתפו אתנו פעולה.
<משה דגן: לצורך העניין יש כאן איזשהו גוף שברור לכולנו שאם גוף הכשרות הזה נותן את הכשרות שלו ליבואן הראשי, הוא לא ישתף פעולה עם יבואן מקביל.
בצלאל סמוטריץ': כי היבואן המקביל לא ישלם לו.
<משה דגן: כי היבואן המקביל לא משלם.
<משה דגן: צריך להבין שהיבואן הראשי לא מוכן שיתפסו עליו טרמפ, במלים הכי פשוטות.
רחל עזריה: זה האירוע.
בצלאל סמוטריץ': תביאי עוד תקנים, הוא יעשה את זה בעצמו.
רחל עזריה: יצא המרצע מהשק, זה האירוע.
ישראל אייכלר: איזה מרצע?
רחל עזריה: העניין הזה.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת היקרים, יש לי בקשה.
אלי אלאלוף: דיון מבורדק – אני הולך.
אלי אלאלוף: אני הראשון שהולך.
אלי אלאלוף: אני מתבייש להיות חבר כנסת בדיונים כאלה.
אלי אלאלוף: אדון דגן מסביר בצורה מאוד רציונאלית ומסודרת.
אלי אלאלוף: תנו לו לסיים את דבריו ואל תנסו לעזור לו.
<משה דגן: אני מציין מציאות.
<משה דגן: כמובן שאני לא תומך בה ואני צריך את הסמכויות המתאימות כדי להתמודד עם המציאות הזו.
<משה דגן: ברור לכם שהרבנות היא גם בעד הפחתת יוקר המחייה ואנחנו בהחלט לא מציבים את החסמים הללו.
<משה דגן: אנחנו קיימנו הרבה מאוד ישיבות גם עם גופי כשרות בארץ ובעולם וגם עם יבואנים ראשיים כדי לראות איך האינטראקציה אתם יכולה לסייע ביבוא המקביל.
<משה דגן: אני מציין עובדות.
<משה דגן: ברור לנו שהיבואן הראשי הוא לא עושה לשם שמים אלא עושה את זה מהיבטים עסקיים וזה לגיטימי, והוא לא יסכים לצורך העניין שיבוא יבואן מקביל וירכב עליו, או לצורך העניין, אם הוא משלם לגוף הכשרות סכומים מאוד גבוהים, הוא לא יסכים שיבואן מקביל יבוא וירכב על גוף הכשרות שהוא לקח.
<משה דגן: יש מצבים שכן לכאורה אפשר לתת עליהם את הדעת.
אלי אלאלוף: כשאתה אומר גוף כשרות, מי?
<משה דגן: ה-OU לצורך העניין.
אלי אלאלוף: או מקומי?
בצלאל סמוטריץ': פרטי.
<משה דגן: צריך להבין שהרבנות הראשית מכירה בגופי כשרות באיזשהו תהליך שגוף הכשרות הזה צריך לעבור כדי שהרבנות תכיר בו.
<משה דגן: למעשה כל היבוא המקביל מתבסס על הכרה בגופי הכשרות שהם אלה שנותנים את הכשרות למוצרים בחוץ לארץ.
<משה דגן: אנחנו עושים את הבדיקות שלנו, מקבלים מהם דוחות ייצור, מקבלים מהם את פירוט חומרי הגלם המלאים, ואם יש צורך, אנחנו מבקשים סיוע מאנשים שנמצאים בתפוצות כדי לוודא שהדברים אכן כך.
<משה דגן: גופי הכשרות הללו אמונים עלינו ואנחנו סומכים עליהם.
<משה דגן: אם גוף הכשרות שהוא בעצם מחויב ליבואן הראשי לא משתף אתי פעולה, ואין לי סמכות לבקש ממנו לשתף אתי פעולה, אני בבעיה.
<משה דגן: מה שאנחנו ביקשנו בסך הכול, תנו לנו את הסמכויות המתאימות לחילופי מידע, תנו לנו את הסמכויות המתאימות גם לקבל את המידע.
אלי אלאלוף: ממי ביקשתם את הסמכות הזאת?
<משה דגן: אנחנו יושבים למעלה משנה עם אגף תקציבים.
<משה דגן: אין בינינו עדיין הבנות.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה ובזה אני חד.
אלי אלאלוף: הפנייה לרב הראשי לא הייתה של אגף התקציבים אלא של חברי הוועדה, ישראל אייכלר ושלי.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה הוצאתם אותנו מהתמונה.
אלי אלאלוף: אני בא לקראתך ולעזרתך.
אלי אלאלוף: אני רוצה לעזור.
אלי אלאלוף: אני מבקש לקבל מכם את ההמלצות שלכם ואנחנו ננהל משא ומתן עם אגף התקציבים.
אלי אלאלוף: נמצא כאן נציג האוצר והוא שומע את הדברים.
אלי אלאלוף: אנחנו נבוא לנהל את המשא ומתן.
יעקב אשר: יחד עם הרבנות.
אלי אלאלוף: הם ייתנו לנו את ההמלצות שלהם.
אלי אלאלוף: גם האוצר לא יתערב בסוג הכשרות אלא בעלויות של זה.
אלי אלאלוף: אני מבקש, כדי שתוכלו להתמודד עם כל האתגרים שציינת כאן
אלי אלאלוף: בדבריך, תאמרו לנו מה אתם רוצים לעשות, מה אתם מבקשים כדי שיהיו לכם הכלים לתת את תעודת הכשרות גם ליבואנים האחרים.
אלי אלאלוף: אם אפשר לקבל מכם את ההמלצות האלה לוועדה, ליושב ראש הוועדה, ואני בטוח שחברים אחרים ירצו להצטרף, אנחנו נקיים דיון על המסמך שאתם מביאים לכם יחד אתכם ואז נפנה לאוצר כדי להשיג את המטרות שאתם מעלים כאן.
אלי אלאלוף: כמה זמן לדעתך?
<משה דגן: אני יכול להכין את המסמך הזה עד סוף השבוע בצורה מסודרת.
אלי אלאלוף: אנחנו מחכים לך שבוע.
שולי מועלם-רפאלי: שייכתב בפרוטוקול שפעם ראשונה שגוף ממסדי מתחייב ללוח זמנים כזה קצר.
שולי מועלם-רפאלי: בדרך כלל מבקשים מאתנו שישים ימים ועוד שלושים ימים.
יעקב אשר: אם היה כאן שטרן, הוא היה אומר שזה מחדל.
אלי אלאלוף: אנחנו נקבל את המסמך.
אלי אלאלוף: קח לך את הזמן, עד שבועיים.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לסיים את דבריך?
<משה דגן: אני חושב שזה מיותר.
<משה דגן: אני לא רוצה ליצור כאן יריבויות.
<משה דגן: אנחנו עובדים יחד עם אגף תקציבים.
<משה דגן: אני חושב שהדרך הנכונה היא בהידברות כדי להגיע להחלטות.
<משה דגן: החובה של הרבנות היא לספק לעם ישראל את המוצרים הכשרים.
<משה דגן: זה הכול.
<משה דגן: אני צריך להיות בטוח בזה.
אלי אלאלוף: אני מבקש לשמוע את אגף התקציבים.
רועי פולקמן: המסמך צריך להיות פרקטי.
<עידו סופר: תודה יושב ראש הוועדה.
<עידו סופר: רכז תעשייה ומסחר באגף התקציבים.
<עידו סופר: קודם כל, בואו נמסגר את הדיון.
<עידו סופר: זאת סוגיה של נטל רגולטורי ולא דת.
<עידו סופר: אין כאן סוגיה של דת.
<עידו סופר: עוד שנייה אני גם אתייחס ואסביר בדיוק.
<עידו סופר: דבר שני.
<עידו סופר: תמיד אפשר להגיד מה לא והיכן יש בעיה.
<עידו סופר: יושב לידי במקרה אלי גורדון שהוא זה שאפשר את רפורמת הקורנפלקס ואם הוא היה אומר שיש כאן בעיה של בריאות, לא היינו עושים כלום.
<עידו סופר: דבר שלישי.
<עידו סופר: רגולציה לא נקבעת לפי הרמאי אלא לפי האדם הנורמטיבי.
<עידו סופר: לצדה צריך לטפל ברמאי.
<עידו סופר: בואו נדבר על מהו יבוא מקביל.
<עידו סופר: יבוא מקביל הוא יבוא שלא דרך היצרן אלא דרך ספק.
<עידו סופר: בואו נבין את החיסכון הפוטנציאלי.
<עידו סופר: במקומות בהם יש יבוא מקביל, לדוגמה בסכיני גילוח, אנחנו מדברים על הפחתה של חמישים אחוזים מהמחיר לצרכן.
יעקב אשר: אין ויכוח.
<עידו סופר: לגבי משחות שיניים, אנחנו מדברים על ארבעים אחוזים.
<עידו סופר: לגבי קפה אנחנו מדברים על שלושים אחוזים.
<עידו סופר: זה הפוטנציאל.
<עידו סופר: אנחנו מדברים על רפורמת הקורנפלקס, סדר גודל, בהערכה שמרנית, חיסכון של חצי מיליארד שקלים לצרכן שכרגע הדבר הזה לא מתממש.
<עידו סופר: אחת הסיבות היא היבוא המקביל.
אלי אלאלוף: נקרא לו היבואן החדש.
<עידו סופר: יבואן חדש.
<עידו סופר: אנחנו רואים יבוא בכמויות שהן לא גדולות אבל זה יוצר איזושהי תגובת שרשרת בשוק כאלטרנטיבה לשווקים שהם מאוד ריכוזיים.
<עידו סופר: לכן, כשרואים יבוא חדש במוצרים מסוימים, שאר היבואנים – גם יבואנים וגם היצרנים המקומיים – מגיבים ובסוף יש הפחתה לצרכן.
<עידו סופר: אם כמו שחבר הכנסת פולקמן ציין טיפלנו בסוגיות שקשורות לרגולציה במשרד הבריאות וטיפלנו בסוגיות שקשורות לתקנים - - -
אורי מקלב: איך טיפלת?
אורי מקלב: נתת עוד תקנים.
אורי מקלב: נתת עוד כלים כדי לבדוק את זה.
<עידו סופר: אני אתייחס.
<עידו סופר: אם זה היה כזה פשוט, אני מניח שלא היינו כאן.
<עידו סופר: ברשותך, אני אסיים.
אלי אלאלוף: תן לו לסיים בבקשה.
אלי אלאלוף: בהערות האלה אתם לא פרודוקטיביים.
<עידו סופר: כעת אנחנו יכולים לראות שאחד החסמים האחרונים שנמצאים בדרך למימוש, זאת בעצם סוגיית הכשרות.
<עידו סופר: אין לי תלונות לרב דגן ואנחנו נמצאים בשיח פרודוקטיבי.
<עידו סופר: אנחנו נמצאים בשיח פרודוקטיבי כמעט שנה אבל אנחנו נמצאים בשיח.
<עידו סופר: על מה אנחנו מדברים.
<עידו סופר: בסופו של דבר אנחנו מדברים על שני דברים.
<עידו סופר: ראשית, צריך לזהות את מקור המפעל ושנית, צריך לדעת שהמפעל כשר.
<עידו סופר: לטעמי מקור המפעל ניתן לזהות מהמסמכים שמביאים, האם מדובר במפעל כשר, הרי שיש תעודה של היבואן הרשמי ולכן התחלנו לפרט את הבעיה ולראות איך אפשר לבוא ולתת מענה.
<עידו סופר: הגענו לאיזושהי הבנה.
<עידו סופר: יש מוצרים שכבר עכשיו אפשר לתת להם כשרות.
<עידו סופר: מדובר על כשרות שנתית למפעל, שהכשרות ניתנת למפעל עצמו ולא ליבואן, ולכן במוצרים כאלה ניתן כבר כיום לתת איזשהו מענה.
<עידו סופר: אני חושב שמן הראוי שהרבנות באמת תירתם למאמצי הממשלה ותתקדם לשם.
<עידו סופר: אם יש גופי כשרות בחוץ לארץ שלא מסכימים לשתף פעולה, אפשר להכניס איזשהו תיקון קטן לחקיקה ואולי גם הוועדה יכולה לעזור בדבר הזה, ולחייב.
<קריאה: זה חלק מהבקשה שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: ישבנו כאן חודשים על הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: משום מה הרבנות הייתה היחידה שלא הייתה בלופ.
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי זה לקח גדול להתקדמות שלנו בחקיקות אחרות.
רועי פולקמן: בסדר, אבל זאת לא שנה וחצי.
<עידו סופר: סוגיות שקשורות לסמכויות וכוח אדם, אין שום בעיה ואנחנו בוחנים את זה אבל צריך להבין שמדובר כאן על רגולציה של כלל שוק המזון וכלל המוצרים המיובאים ולא רק על יבוא מקביל.
<עידו סופר: לכן זאת סוגיה שהיא קצת יותר רחבה מאשר הדיון הנקודתי הזה שצריך לתת מענה נקודתי ליבוא מקביל שהוא באחוזים בודדים מתוך סך היבוא למדינת ישראל, אבל ההשפעה שלו היא השפעה מהותית.
אלי אלאלוף: אני רוצה להוסיף משפט.
אלי אלאלוף: כל מה שקשור לתיקוני חקיקה, אנחנו ניקח את זה עלינו.
אלי אלאלוף: זה התפקיד שלנו ונעשה את זה במהירות האפשרית.
אלי אלאלוף: ישראל אייכלר ואחריו בצלאל.
ישראל אייכלר: תודה אדוני היושב ראש.
ישראל אייכלר: אני חושב שבדיון הזה אפשר לראות מה זה ניהול ענייני ואוהד.
ישראל אייכלר: אני לא חושב שיש הרבה יושבי ראש ועדה שמוכנים לקבל על עצמם את הוויכוח עם האוצר עבור דבר חשוב משאו לכל האזרחים.
ישראל אייכלר: לכן אני מברך אותך חבר הכנסת אלאלוף.
<עידו סופר: זה לא ויכוח עם האוצר.
בצלאל סמוטריץ': הבעיה היא שלא מתקפלים.
בצלאל סמוטריץ': זאת הבעיה.
בצלאל סמוטריץ': צריך להתקפל.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לך על שלקחת עליך את המשימה כי זאת משימת קודש כי אין מישהו בחדר הזה או מישהו ברבנות הראשית שלא רוצה להוזיל את המחירים לעניי ישראל.
ישראל אייכלר: לא הפנסיונר שהיה כאן קודם שמהפנסיה שלו אפשר לרפא כמה ילדים חולים.
ישראל אייכלר: אני מדבר כאן על חבר הכנסת אלי אלאלוף שטרח והלך לרב הראשי, ישב שם בחרדת קודש.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה לדבר בשבחך לפניך, אבל הוא לקח את זה בשיא הרצינות והרב הראשי שמח על זה.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים כאן לסגור.
ישראל אייכלר: אמר נציג האוצר שלא הולכים לפי הגנבים.
ישראל אייכלר: ישב כאן אלי גורדון שעות, ימים וחודשים, ועדיין יושב.
<אלי גורדון: לא רק אלי גורדון אלא הרבה אנשים ישבו כאן.
ישראל אייכלר: הרבה אנשים טובים ממשרד הבריאות והם דאגו שלא תהיה שום פרצה לשום גנב שרוצה להחליף במשאית את הבשר.
ישראל אייכלר: הוא דאג שיהיו וטרינרים ושיהיו בדיקות על גבי בדיקות.
ישראל אייכלר: הוא לא ויתר על כלום.
ישראל אייכלר: לשבחו ייאמר.
ישראל אייכלר: אותו הדבר צריך להיות לגבי הכשרות.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה שהרבנות הראשית תשרת שום יבואן, לא חזק ולא חלש, ואני לא צריך להגיד את זה כי גם אתם מבינים את זה.
ישראל אייכלר: הרבנות צריכה לדאוג שיהיה כשר ויהיה ביטחון שזה כשר.
ישראל אייכלר: לכן, כמו שאמרת, אם יש מפעל ויש ליין ואפשר להבטיח וצריך למצוא את הדרכים, גם החוקיות וגם את התקנים, שיבטיחו שאף אחד לא ירמה כאן בכשרות.
ישראל אייכלר: חוץ מזה, לא מעניין אותי.
ישראל אייכלר: מעניין אותי שתהיה תחרות.
ישראל אייכלר: אני רוצה שיהיה זול ושתהיה אפשרות, גם בזיהוי המפעל, גם בכשרות וגם בדרך עד שזה מגיע לצרכן.
ישראל אייכלר: אדוני המנכ"ל, היושב ראש הציע לך להביא את דרישות הרבנות והוא לקח על עצמו – ואנחנו יודעים שהוא חבר של שר האוצר – להביא לכם את התקנים שצריך, צריך להריץ ומיד את העניין של מהפכת הקורנפלקס.
<קריאה: יש כאן גם שינוי חקיקה שצריך לעשות.
רועי פולקמן: אנחנו יודעים לעשות את זה.
ישראל אייכלר: אני מודה לרועי שמיד שם את הדברים בדיון רגולטורי ולא בדיון כשרותי ולא לעניין סמכויות הרבנות הראשית.
ישראל אייכלר: חוץ מזה אני רוצה להודות לקדוש ברוך הוא על שהגענו למצב שכל מדינת ישראל רוצה אוכל כשר.
ישראל אייכלר: לא תמיד זה היה כך.
אלי אלאלוף: בצלאל ואחריו יעקב אשר.
בצלאל סמוטריץ': תודה רבה אדוני היושב ראש.
בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל על שאחרי דבריי אצא אבל אני צריך להיות בנשיאות בשעה 12:00.
בצלאל סמוטריץ': אני אעשה את זה ממש קצר ואני מתחיל מהסוף ומתחבר לדבריו של חבר הכנסת הרב אייכלר.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב, אדוני היושב ראש, שגם הדברים של מנכ"ל הרבנות וגם בהמשך לסיכום שלך, מבחינתי זה יכול להיות סיכום הדיון.
בצלאל סמוטריץ': אין ויכוח על כך שרוצים להוזיל, אין ויכוח שגם צריך לשמור על כשרות, אבל אני רוצה לדייק בנקודה אחת אל מול הדברים של עידו.
בצלאל סמוטריץ': בסוף כן מדובר בנושא של כשרות כי הרגולציה הרי נועדה לשרת מטרה.
בצלאל סמוטריץ': הרגולציה היא לא סתמית.
בצלאל סמוטריץ': כמה שרק אפשר אנחנו משתדלים לצמצם את הבירוקרטיה ואת הרגולציה שאנחנו מטילים על השוק ועל אזרחי ישראל.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו מטילים רגולציה במקום בו היא נועדה לשרת איזושהי תכלית ראויה, אז היא יכולה לשרת תכלית בריאותית והיא יכולה לשרת תכלית של כשרות.
בצלאל סמוטריץ': אם יהיו פרצות ברגולציה, כתוצאה מכך יבואו לארץ מוצרים לא כשרים, זה דיון הלכתי כי אז מי שרוצה לצרוך כשרות, לא יצרוך כשרות.
רועי פולקמן: זה ניהול סיכונים בתוך העולם הזה.
בצלאל סמוטריץ': זאת שאלת ניהול סיכונים שגם היא שאלה מורכבת.
בצלאל סמוטריץ': קודם אמר אלעזר שמבריאות מתים ומדברים אחרים לא מתים, אבל שיעורי תורה אני מציע שנקבל מאנשים אחרים.
בצלאל סמוטריץ': אני מציע שלא נקל ראש חלילה באנשים שרוצים לאכול כשר ויוטעו ויאכלו לא כשר.
בצלאל סמוטריץ': בעיני זה לא פחות חמור מסוגיות בריאותיות.
בצלאל סמוטריץ': אני מתרשם, עידו, מהדברים שלך, מחילה, שאתה לדעתי לא עד הסוף יורד לשורש העניין בעובדות כפי שמנכ"ל הרבנות תיאר כאן בצורה נהדרת.
בצלאל סמוטריץ': שמעתי אותו ושמעתי אותך.
בצלאל סמוטריץ': קצת למדתי את זה גם קודם.
בצלאל סמוטריץ': כך זה ניכר.
בצלאל סמוטריץ': הטיעונים שלך פשוט לא התכתבו עם העובדות, עם הבעיות.
בצלאל סמוטריץ': אתה תיארת את זה בצורה מאוד פלקטית, כן, יש מפעל, כל המפעל הוא כשר, יש לי על זה הוכחות.
בצלאל סמוטריץ': בדרך כלל לא כל המפעל הוא כשר.
בצלאל סמוטריץ': זה לא בארץ.
בצלאל סמוטריץ': לא כל המפעל הוא כשר, לא כל פס הייצור הוא כשר, לא כל המותג כשר.
בצלאל סמוטריץ': לפעמים זאת מכונה מאוד מאוד ספציפית.
אלי אלאלוף: אם היית מקשיב לו, הוא הסביר את זה.
<עידו סופר: לא דיברתי על השגחה צמודה אלא על השגחה שנתית שניתנה למפעל ולא ליבואן.
בצלאל סמוטריץ': הטענה שלי היא שאם יש מקרים כאלה, הם המקרים הקטנים, הזניחים והשוליים וברוב המקרים זה לא כך.
בצלאל סמוטריץ': אני מסיים במה שפתחתי.