GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: שלום לחברת הכנסת.
איציק שמולי: זו יכולה להיות נבואה שתגשים את עצמה, רק בחצי.
מאיר כהן: בכל אופן אפשר להבין ופה אני פונה למנהלי הקופות, שאני רואה שרובם נמצאים כאן.
מאיר כהן: בסופו של יום אתם לא לגמרי עסק כלכלי.
מאיר כהן: אתם בהחלט מצדיקים את השם הטוב שיש לרפואה הציבורית במדינת ישראל ביחס להרבה מאד מקומות בעולם, אבל יחד עם זה צריך גם מידה של נשמה יתרה, כשאתם יוצאים ומייצרים איזה ג'ונגל כזה, שהוא חסר רחמים.
מאיר כהן: יש לי ביקורת קשה מאד על הצעת החוק של אמסלם ואני רוצה לשאול האם יש כאן מנהל – ואני שומע שמנהל קופה נפגש עם אמסלם והצעת החוק הזאת נכתבה על ידי יועץ משפטי של קופה מסוימת.
מאיר כהן: אם כן, אז אני מבקש לדעת.
אילן גילאון: מה, זה לא טוב ככה?
אילן גילאון: כאילו?
מאיר כהן: זה לא טוב.
מאיר כהן: אם יוצרים - - -
אלי אלאלוף: התמימות של הילדים.
יעקב ליצמן: בלי להיכנס, אני מניח שהתשובה היא כן, אבל - - -
מאיר כהן: התשובה היא כן?
אילן גילאון: אתה יש לך כל יום 15 מיליארד דולר?
יעקב ליצמן: תנו לי לדבר.
יעקב ליצמן: 80% מהחוקים הפרטיים באים מסוג זה שנפגשים עם מישהו ומישהו מגיש פרטי איתם.
יעקב ליצמן: בואו, אנחנו לא תמימים, לא נולדנו אתמול, אף אחד כאן בבניין הזה.
יעקב ליצמן: שנית, הבהרתי לפני כן שכולם עושים את זה והבהרתי לפני כן שהחוק לא יהיה כפי שזה.
מאיר כהן: במתכונת שלו.
יעקב ליצמן: כן, חד משמעית.
אלי אלאלוף: שוב אני חוזר על ההבטחה שנתתי גם לחלק מהאנשים שדיברו איתי לפני הישיבה, שאני לא דן היום בחוק.
אילן גילאון: בטח שלא.
אילן גילאון: גם אין לנו שום דבר נגד קופת החולים ההיא, ליצמן, אבל לא על חשבון החולים.
אלי אלאלוף: זה לא עניין של בית דין - - -.
אלי אלאלוף: אמסלם חבר טוב.
אלי אלאלוף: נכון שלדעותיו אני לא תמיד מסכים - - -
אילן גילאון: לא על חשבון השירות.
יעקב ליצמן: לא, לא יהיה על חשבון.
מאיר כהן: אדוני יושב הראש, לסיכום אני רוצה להגיד שני משפטים.
מאיר כהן: האחד, איזה יופי שאנחנו לא ועדת הכספים.
מאיר כהן: השיח אתמול.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד שני דברים.
מאיר כהן: האחד, אני לא חסיד של רגולציה, אבל אדוני השר, כשאתה מדבר על רגולציה ולהכביד את היד, דווקא ברפואה הציבורית אני בהחלט מקווה שכן תעשו את זה.
מאיר כהן: שתהיה רגולציה.
מאיר כהן: רגולציה שתבוא ותבדוק שאכן בחלוקת הכספים בקפיטאציה, כשנותנים תוספת בקפיטאציה לפריפריה, שאכן – אני אומר את זה כל הזמן – שאכן הכסף יגיע לפריפריה ויגיע לחולים ולא להעברה של רופאים, שפתאום מסתבר בתלושי שכר שהם מרוויחים 140,000 שקלים, ו-150,000 שקלים רופא משפחה.
מאיר כהן: בוודאי שהוא יעבור לקופה השנייה.
מאיר כהן: אז אני מאד מבקש אדוני לוודא באיזה דרך - יש רגולציה בהרבה מקומות, בהרבה מדינות בעולם - לוודא שאכן כשקופת חולים או מכבי מקבלים בדימונה שבה אני גר, תוספת מסוימת לקשישים בדימונה ולילדים בדימונה ובמצפה ובקריית שמונה, שאכן הכסף הזה מגיע ולא הופך להיות לפרסום חסר גבולות ולמשכורות עתק.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת טלי פלוסקוב אחרונה מחברי הכנסת בסיבוב הזה ומיד נמשיך עם המנכ"לים, ברשותכם.
טלי פלוסקוב: תודה רבה אדוני יושב הראש, כבוד השר.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד לך לא על בסיס בדיחה, קפיטאציה זה מילה בצרפתית, אבל אל תשכחו שרוב הזמן בצרפת השתמשו בדה-קפיטאציה.
מאיר כהן: אני הייתי בטוח שזה במרוקאית, למה קלקלת?
אלי אלאלוף: בדה-קפיטאציה ודה-קפיטאציה זה אומר שכל אחד מאתנו עלול לשם.
אילן גילאון: גם הגיליוטינה.
אלי אלאלוף: בבקשה, חברת הכנסת פלוסקוב.
טלי פלוסקוב: אדוני יושב הראש, כבוד השר, אדוני המנכ"ל, חברי הכנסת.
טלי פלוסקוב: אני באמת שמחה מאד שאתה מקיים את הדיון, אדוני, לפני שאנחנו נצטרך להרים יד והשר בעצם אמר לנו כאן למה הוא כן תומך ובאיזה תנאים הוא תומך.
טלי פלוסקוב: נאמרו פה דברים מאד חשובים ואני מצטרפת אליהם, וכדי לקצר בזמן אני רוצה להגיד לכם – אני חברת קופת חולים מסוימת כבר הרבה שנים ועם כל הניסיונות להגיע אלי ולהעביר אותי לקופה אחרת, אני לא אעבור אך ורק בגלל השירות שאני מקבלת מקופת החולים הזאת.
טלי פלוסקוב: זה בעיני מה שצריך לעמוד מול קבלת ההחלטה של התחרות.
טלי פלוסקוב: אנחנו עושים הכל כדי להגביל תחרות בכל הנושאים.
טלי פלוסקוב: תחרות זה דבר בריא, במיוחד במדינה שלנו, אבל לעשות פה גבולות ולאזן בין תחרות בריאה, בלי לפגוע באזרחים שלנו, לבין תחרות שמנצלים אותה לטובת רווחים כאלה ואחרים, זה לא בא ולא יכול לקרות היום במערכת הבריאות שלנו במדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: זה מה שרציתי להוסיף אדוני, ואנחנו כמובן עם הדיון.
טלי פלוסקוב: אבל כל מה שנאמר כאן, אני לגמרי מסכימה, כי המטרה שלנו כחברי כנסת היום, כמחוקקים, היא לאזן בין תחרות בריאה לבין תחרות שמנצלים אותה רק לטובת הרווחים הכלכליים.
טלי פלוסקוב: זה מה שאנחנו צריכים לעצור.
רועי פולקמן: אפשר רק לשאול שאלה?
אלי אלאלוף: אפשר, בבקשה.
רועי פולקמן: בעצם שני נושאים.
רועי פולקמן: אחד, אני אשמח שיציגו את נתוני ההעברה בין הקופות, כדי להבין איך זה נראה.
רועי פולקמן: השני, שנבין האם התופעות האלה שתיאר השר הן כלליות או שהן מאפיינות מגזרים ספציפיים.
רועי פולקמן: ואז בואו נבין, כי אני חושב שחלק - - -
איציק שמולי: הוא התייחס לזה, רועי.
איציק שמולי: הוא אמר 2% ובעיקר בחרדים ובערבים.
רועי פולקמן: אה, הוא אמר את זה?
<משה בר סימן טוב: אנחנו מפרסמים דו"חות בעניין.
רועי פולקמן: כי אז זה גם אומר על סוג מסוים של פתרונות שצריך להתמודד איתם.
רועי פולקמן: כלומר זו לא תופעה כללית, - - -מעט העברה והעברות - - -
יעקב ליצמן: תתפלא לשמוע שגם כללית, אני לא רוצה.
יעקב ליצמן: הוא מדבר על חוזים, כי מדובר כרגע על מקרים מסוימים, אבל אני אומר לך זה קורה גם במקומות אחרים.
יעקב ליצמן: האחרון קרה בעיר העתיקה בירושלים, אבל לפני כן זה היה בפתח תקווה, לפני כן היה בעוד מקומות.
רועי פולקמן: טוב, אז פשוט נשמח שיציגו לנו את הנתונים, כי נראה לי שכדאי שבסוף נחוקק ספציפית - --
יעקב ליצמן: רבותי, אל תצמצמו את הבעיה.
רועי פולקמן: אני רק שואל, כי כדאי שנברר את הנתונים.
אלי אלאלוף: ברשותכם, הפעם אנחנו נתחיל מהקטנים ביותר, מהקופה הקטנה ביותר.
אלי אלאלוף: בבקשה, מנכ"ל לאומית.
<ניסים אלון: תודה אדוני.
<ניסים אלון: מודה לך על הדברים שאמרת.
<ניסים אלון: אני חושב שהם מאד מאד מרגשים.
<ניסים אלון: אני מסתובב בוועדה הזאת לא מעט פעמים ואתה אמרת דברים מתוך הלב ואני מודה לך על כך.
<ניסים אלון: אין חילוקי דעות שהעיקרון המרכזי בחוק הבריאות הוא חופש הבחירה של המבוטח לבחור את הקופה שלו.
<ניסים אלון: זה חשוב ביותר וטוב שזה יימשך, ועל זה כולנו צריכים להקפיד.
<ניסים אלון: התחרות בין הקופות גורמת לנו, הקופות, לרוץ ולשפר את השירות כל הזמן, להתייעל על מנת לפנות משאבים ומקורות לתחרות ולרגולטור גם לבצע בנצ'מרק וגם לבצע הסדרה.
<ניסים אלון: ולכן אני חושב שאין חילוקי דעות שאת העיקרון הזה צריך לשמור.
<ניסים אלון: אבל החוק, ואני מדבר על החוק הבסיסי, קבע בפועל שהקופות יהיו פסיביות במעברים בין הקופות.
<ניסים אלון: החוק אמר תתעסקו במוצר.
טלי פלוסקוב: על איזה חוק אתה מדבר?
<ניסים אלון: חוק ביטוח בריאות ממלכתית.
מאיר כהן: מאיזה קופה אתה?
<ניסים אלון: לאומית.
<ניסים אלון: אתם תתעסקו במוצר, תשפרו את השירות, כל מה שנאמר פה קודם ואחרי לקח של 3 שנים ברישיונות של הפעלת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, בשנת 1998 קבע המחוקק שהקופות לא יעסקו בעצמן ברישום ובמעבר של מבוטחים ובחרו בדואר.
<ניסים אלון: פרופסור גבי ברבש היה מנכ"ל משרד הבריאות, אביגדור קפלן היה מנכ"ל קופת חולים כללית וזה מה שנקבע בחקיקה.
מאיר כהן: נו אז מה?
מאיר כהן: אתה רוצה להחזיר אותי?
מאיר כהן: אני רוצה לעבור, אני צריך ללכת לדואר לעבור?
מאיר כהן: תגיד לי אתה - - -
<ניסים אלון: וקודם כל היום הרוב עוברים בדואר.
מאיר כהן: תגיד לי, אנחנו מנסים שזה יהיה נגיש - - -
<קריאה: מאיר, מאיר.
<ניסים אלון: מי שמחזיר - - -
אלי אלאלוף: בואו נאפשר לו בבקשה.
אילן גילאון: יש משהו יותר - - -
<ניסים אלון: מה הבעיה?
<ניסים אלון: נדמה לי שנקבע שלא נדון על החוק, אז אני לא אדון על החוק.
<ניסים אלון: אני מדבר על הבסיס.
<ניסים אלון: הבעיה היא שהקופות מפרות את הכללים, גם את התקנות של חוק ביטוח בריאות ממלכתי, גם את החוזרים של משרד הבריאות – צפצוף מוחלט.
<ניסים אלון: כולנו אגב.
<ניסים אלון: אני מכניס את עצמי פנימה לתוך העסק הזה.
<ניסים אלון: מקימים סוכני מכירות, מוקדי מכירות, מאכרים שעוברים מדלת לדלת.
<ניסים אלון: משלמים לחברות מכירות 1,500 שקלים פר ראש.
<ניסים אלון: חלק, במקומות מסוימים משלמים מזומן למבוטח.
<ניסים אלון: שוחד ממש לעבור מקופה לקופה.
<ניסים אלון: רופאים ועסקנים אומרים אנחנו עושים אקזיט, עושים אקזיט על המרפאה, לא איזה אקזיט.
<ניסים אלון: מה זה אקזיט?
<ניסים אלון: עושים אקזיט.
<ניסים אלון: מרוויחים מיליונים להעביר מבוטחים מקופה לקופה.
<ניסים אלון: אני מעריך שמדובר בחצי מיליארד שקלים בשנה, שהולכים על מכירות במקום על תרופות.
<ניסים אלון: רק תדמיינו שאפשר היה להכפיל את תקציב סל התרופות.
רועי פולקמן: יש לך נתונים לתמוך באמירות האלה?
<ניסים אלון: כן, כן.
רועי פולקמן: אז רק תעביר לנו - - -
<ניסים אלון: כן, 1,500 שקלים פר ראש, אני יכול להוכיח לך.
רועי פולקמן: תראה לנו.
<ניסים אלון: תקשיב, אני הבאתי - - -
רועי פולקמן: מה זה הסיסמאות האלה?
<קריאה: זה משפט קשה מאד.
אלי אלאלוף: אני מציע שתתנו לאנשים לדבר.
אלי אלאלוף: אנחנו לא בבית משפט, זה לא שלב ההוכחות.
אילן גילאון: פה אפשר להגיד מה שאתה רוצה.
<ניסים אלון: יש 200,000 מעברים בשנה.
<ניסים אלון: עלות הרכשת לקוח זה 1,500 שקלים, זה לבד 300 מיליון שקלים בשנה, בלי הסיפור של להעלות שכר שקורה ובלי האקזיטים.
רועי פולקמן: איך 200,000?
<ניסים אלון: בפרטי, כשיש תחרות, אנחנו הלקוחות מרוויחים, בעלי המניות בוכים.
<ניסים אלון: בציבורי, אנחנו גם הלקוחות וגם בעלי המניות ולכן צריך הסדרה.
<ניסים אלון: אני בעד הסדרה של העניין הזה, תוך שמירה על העיקרון של התחרות.
אלי אלאלוף: בבקשה, זאב.
<זאב וורמברנד: תודה רבה לך.
<זאב וורמברנד: זאב וורמברנד, מנכ"ל קופת חולים מאוחדת.
<זאב וורמברנד: אלף אני חושב שהתקופה שאנחנו נמצאים בה זו תקופת מריחה של נושא של חוק ביטוח בריאות.
<זאב וורמברנד: יש לנו שר שעשה רפורמות מדהימות, אפרופו בכל רפורמה שהוא עשה אנשים פה באו ובכו, שיניים.
<זאב וורמברנד: אנחנו בתוך מאוחדת מודים פעם נוספת על זה שקיבלנו רישיון ל-MRI.
<זאב וורמברנד: היינו ראשונים להתקין את ה-MRI.
<זאב וורמברנד: אפרופו קודמי, לאומית, קיבל רישיון דומה ועד היום אפילו לא יצא לדרך.
אלי אלאלוף: לא, אל תתקפו אחד את השני.
<זאב וורמברנד: דקה, אז אני אומר.
<זאב וורמברנד: ב', זו תקופה טובה מאד לקופת חולים מאוחדת, שעשתה שינוי בשוק.
<זאב וורמברנד: כשאני באתי לפני 4.5 שנים היה דואופול.
<זאב וורמברנד: דואופול זה בעצם מונופול והיום יש קופה שלישית, שהיא זנב לאריות.
<זאב וורמברנד: היא עוד לא אריה, אבל היא זנב לאריות ובעצם יש קופה שלישית.
<זאב וורמברנד: מאוחדת היא קופה של פריפריה.
<זאב וורמברנד: היא מראש סימנה, גוש דן לא מעניין אותנו.
<זאב וורמברנד: אנחנו נשמור שם.
<זאב וורמברנד: גוש דן לא מעניין אותנו.
<זאב וורמברנד: אנחנו קופה של צפון ודרום ולכן אנחנו נכנסים לקריית שמונה ולכרמיאל, לעשרות יישובים בצפון, לטייבה ואותו דבר בדרום.
<זאב וורמברנד: ופה אני רוצה להגיע לעיקר.
<זאב וורמברנד: אני חושב שיש בעיה מסוימת בתחרות וכל מי שמשבח את הצעת החוק של אמסלם, שאני אומר – מוטב היה שלא הייתה באה לעולם.
<זאב וורמברנד: לא יכולה לבוא הצעת חוק פרטית שנכתבה על ידי יועצת משפטית של קופת החולים לאומית.
<זאב וורמברנד: איתי לא דיברו ואני פגשתי את ההצעה הזאת.
<זאב וורמברנד: ככה לא עושים הצעת חוק, אבל נשאיר את זה בצד.
<זאב וורמברנד: שמעתי את כבוד השר, הוא אומר שמה שנכנס לא יוצא, אבל דיברתי על המנגנון.
אלי אלאלוף: אבל כבוד יושב הראש אמר שלא דנים בנושא הזה היום.
<זאב וורמברנד: לא, אני גם לא דן, אני רק אומר.
<זאב וורמברנד: נשאלה שאלה באוויר.
<זאב וורמברנד: שאלו, התשובה היא לא.
אלי אלאלוף: לא להתייחס.
אלי אלאלוף: החוק לא עבר.
<זאב וורמברנד: יפה.
<זאב וורמברנד: בסדר.
<זאב וורמברנד: אני רוצה להגיע הלאה עכשיו.
<זאב וורמברנד: הנושא של לעבור משישה מעברים בשנה לארבעה מבורך.
<זאב וורמברנד: לא צריך.
<זאב וורמברנד: הנושא של ביטול מוקדם, אני מסכים, עשרות מיליונים - - -
יעקב ליצמן: אבל אתה שוב פעם.
יעקב ליצמן: אתה אומר אני לא - - -
<זאב וורמברנד: לא, אני אגיע למהות.
יעקב ליצמן: אני מתנגד לזה.
טלי פלוסקוב: אנחנו נדון על החוק בנפרד.
יעקב ליצמן: אני לא רוצה.
יעקב ליצמן: זה לא תוכן הדיון היום.
<זאב וורמברנד: תן לי - - -
אלי אלאלוף: אדוני השר, אני רוצה לומר.
אלי אלאלוף: לא דנים בחוק, אבל לחוק יש גם עקרונות.
אלי אלאלוף: כתוב שם חולים, אז לא נדבר על החולים?
יעקב ליצמן: הוא לא מדבר על חולים, הוא מדבר על הבריאים.
<זאב וורמברנד: לא, לא.
אילן גילאון: לא לדבר על חולים פה.
<זאב וורמברנד: כבוד השר, אני לא אדבר על משהו - - -
אלי אלאלוף: אוקיי, אני חוזר ואומר.
<זאב וורמברנד: העניין הוא שהתחרות זה לב החוק.
<זאב וורמברנד: ועוד משהו, מדברים על זה שרוצים לעשות שוויון אחיד בכל הארץ ואני אומר אני נגד.
<זאב וורמברנד: אני בעד שצריכים לעשות התאמה של מתן שירותי בריאות.
<זאב וורמברנד: לדוגמא – עד שלא באנו לטייבה – אנחנו, כשראינו שיש רק קופה אחת, נתנו שירותים בטייבה עד שש.
<זאב וורמברנד: באנו, הבאנו רופאים ממזרח ירושלים, כי חסמו אותנו שם והארכנו את שעות הפתיחה עד תשע בערב ושמנו מוקדים, כי טייבה היא לא תל אביב.
<זאב וורמברנד: אותו דבר עשינו במודיעין.
<זאב וורמברנד: אותו דבר עשינו בבית"ר.
<זאב וורמברנד: בית"ר לא דומה לחולון.
<זאב וורמברנד: שם אנחנו סוציו נמוך, בעיית מינוע קשה ואנחנו כן – מאוחדת – ניתן יותר שעות פתיחה שם ונעשה מוקדים יותר מורכבים, כולל גניקולוגיה.
<זאב וורמברנד: ככה הפרשנות שלי לחוק.
<זאב וורמברנד: ואותו דבר אני יכול לדבר על הבדואים ועל כל דבר אחר.
אלי אלאלוף: תרשה לי רק להגיד שלום לחברים שלי, חברת הכנסת נורית קורן ו - - - ברוכים הבאים.
<זאב וורמברנד: אז אני בא ואומר, לב חוק ביטוח בריאות בעיני, בתור קופה שרוצה ללכת רק לפריפריות, לחרדים, לערבים ולפריפריות היהודיות, מסתכלת על זה שאיפה שיש רמת מינוע נמוכה, איפה שיש סוציו נמוך, אני צריך להביא יותר מומחים, יותר שעות ולהקים מוקדים.
אלי אלאלוף: בעיקרון של תחרות הגונה.
<זאב וורמברנד: לא, לא, לא.
<זאב וורמברנד: אסור להזכיר את הצעת החוק, אבל מי שקורא אותה, הוא אוסר בתחרות.
אלי אלאלוף: לא, לא, חברה, ההצעה הזאת היא גם שלי.
אלי אלאלוף: תאמין לי, אני יודע, אבל זה לא מפני שכתוב מה שכתוב בהצעת החוק, לא נדבר.
אלי אלאלוף: תחרות הגונה, זה מה שאנחנו רוצים.
אלי אלאלוף: זכותך להיכנס איפה שאתה רוצה, אבל שתהיה תחרות בהגינות.
איילת נחמיאס ורבין: הוא אמר תחרות.
<זאב וורמברנד: שנייה, אבל מצד שני כל מי שמדבר ואומר אני רוצה שוויון מלא, אז אני אומר מאד פשוט, תעשה שוויון גם במומחים.
<זאב וורמברנד: אם יש לך בתל אביב 80% מומחים, תאסור שיהיו בתל אביב 80% מומחים.
<זאב וורמברנד: תגיד לקופה הזאת אני רוצה לראות מה יש לכם בדימונה ומה יש לכם במקום אחר, בקריית גת.
<זאב וורמברנד: אם זה שוויון, זה עד הסוף.
<זאב וורמברנד: זאת אומרת אותו מספר מומחים, לא רק שעות הפתיחה של המרפאה.
<זאב וורמברנד: אז זה דבר אחד נגד.
<זאב וורמברנד: הדבר השני, מריח ממה שאני שומע בזמן האחרון מרדף ורדיפה אחרי רופאים.
<זאב וורמברנד: מאוחדת בנויה על רופאים עצמאיים.
<זאב וורמברנד: 90% מהרופאים במאוחדת הם רופאים עצמאיים.
<זאב וורמברנד: נכון, אני 14% - - -
<זאב וורמברנד: מאוחדת היא קופה שבנויה על זה שרופאים עצמאיים ויש בעיה במעברים של רופאים עצמאיים.
<זאב וורמברנד: אפשר?
<זאב וורמברנד: בעיה של רופאים עצמאיים.
<זאב וורמברנד: אבל מפה ולאסור 30 קילומטר מעולם הכדורגל, לעשות רדיוס הרחקה של 30 קילומטרים לרופאים, אפרופו בכדורגל זה רק משחק אחד, או שניים, לא יותר.
<זאב וורמברנד: זו טעות.
<זאב וורמברנד: אם אני רוצה להביא רופא מחר בבוקר שיהיה אצלי ברעננה ובהרצלייה והוא היום בכפר סבא, בקופה אחרת, אסור לי.
<זאב וורמברנד: מישהו כנראה לא יודע מה הגדול של מדינת ישראל.
<זאב וורמברנד: 30 קילומטרים ברוחב זה כל המדינה, לצערי.
<זאב וורמברנד: זה קטן.
אלי אלאלוף: לא, זה פי שניים.
<זאב וורמברנד: יש מקומות שאני, תאמין לי, גם - - -
אילן גילאון: חברה, בלי פוליטיקה.
<זאב וורמברנד: בלי פוליטיקה, נכון.
<זאב וורמברנד: ואותו דבר, אני לא יכול להביא רופא מיישוב מהמשולש לחדרה ויוצא בזה.
<זאב וורמברנד: אני לא נוגע בזה.
<זאב וורמברנד: זאת אומרת מישהו פה מנסה לגרום לכך ששתי קופות, גם הקטנה ביותר וגם הגדולה ביותר, יקבלו יתרון, כי הם יודעים להצניח רופאים.
<זאב וורמברנד: אני חושב שבשקט מנסים לעשות את זה ואני נגד.
<זאב וורמברנד: אני בעד תחרות.
<זאב וורמברנד: ואני רוצה להגיד משפט אחרון.
<זאב וורמברנד: תראו, שני המקרים שהופיעו חזק מאד בעיתונות, ויושב כאן עיתונאי שאני מאד מאד מכבד, מאד מאד מעריך לאורך 20 שנה, המקרה הראשון שקרה בסכנין, אני יצאתי הניזוק.
<זאב וורמברנד: זו קופה שלקחו ממנה 3,000 מבוטחים.
<זאב וורמברנד: לפני שזה הגיע לעיתון אנחנו במאוחדת צילמנו את הכללית, צילמו את המכונית של הכללית שמעבירה את המחשבים, כשהוא עוד מבוטח שלנו.
<זאב וורמברנד: יש לנו.
<זאב וורמברנד: ובאופן מפתיע העברנו את זה למשרד הבריאות.
<זאב וורמברנד: מה שאני בא ואומר, אני מדבר על שהין וסכנין.
<זאב וורמברנד: שהין וסכנין.
<זאב וורמברנד: ראינו בתוך מרפאה עצמאית שלנו, הרגשנו תנועות בשטח, ראינו שכבר עוד לפני שהוא הלך הוא אוסף את הכרטיסים של החברים במגירה.
<זאב וורמברנד: וראינו גם רכב של כללית.
<זאב וורמברנד: אז עשינו אחד – אנחנו לא כאלה חכמים – אבל אחד.
<זאב וורמברנד: וזה לא קרה בזמן של המנכ"ל הזה.
<זאב וורמברנד: אחד ועוד אחד.
אילן גילאון: תשמע, זה אשכרה טרנספר של חולים.
<זאב וורמברנד: רגע, שנייה, אני אענה לך.
<זאב וורמברנד: שלחנו את כל הדברים האלה למשרד הבריאות.
<זאב וורמברנד: מה שאני רוצה להגיד שהרגולציה הקיימת היא חזקה מספיק.
<זאב וורמברנד: משרד הבריאות כרגולטור צריך לפעול במהרה ובעוצמה.
<זאב וורמברנד: יש לו את הכלים.
<זאב וורמברנד: אני אתן לך דוגמה מה.
<זאב וורמברנד: הוא יכול לעצור מעברים.
<זאב וורמברנד: הוא יכול לעצור תקציבי פיתוח של קופות.
<זאב וורמברנד: הוא יכול להדיח מנכ"לים.
<זאב וורמברנד: הוא יכול הכל היום.
<זאב וורמברנד: הוא לא עושה.
<זאב וורמברנד: במקום זה מה מנסים לעשות?
<זאב וורמברנד: לעשות חוק חדש, שכל בוקר אני מסתכל בראי אם מישהו אצלי טעה ואז אני עם פלילי.
<זאב וורמברנד: חברה, שמשרד הבריאות יתעורר, שייקח את הסמכויות שיש לו היום ושיפעל.
<זאב וורמברנד: אני אגיד יותר מזה - - -
<זאב וורמברנד: אחרון ואחרון בהחלט.
<זאב וורמברנד: יש מקרה של סכנין.
<זאב וורמברנד: אני הודעתי לרופא שהיה אצלנו, אפרופו הוא קודם כל בא אלינו וביקש לסחוט אותנו.
<זאב וורמברנד: הוא ביקש שאשתו תהיה שכירה אצלנו וכו' ושלחנו אותו לכל הרוחות.
<זאב וורמברנד: שלחנו אותו.
<זאב וורמברנד: אני אומר היום אם יפסיקו את עבודתו, אנחנו במאוחדת לא נקלוט אותו.
<זאב וורמברנד: אני אומר את האמת.
<זאב וורמברנד: ככה שיש כלים מאד פשוטים.
<זאב וורמברנד: תודה יושב הראש.
אלי אלאלוף: ברוך הבא חבר הכנסת יעקב אשר.
אלי אלאלוף: בבקשה, מנכ"ל מכבי, רן סער.
<רן סער: תודה רבה ושלום לכולם.
<רן סער: קודם כל נאמר פה ויצאנו אולי כקופות חולים לא כל כך טוב.
<רן סער: בקופות חולים יש חמלה וכבוד האדם כמו שיש לכל האנשים שיושבים פה בחדר.
<רן סער: ואנחנו קודם כל איכפת לנו מהמטופלים.
<רן סער: נקרא להם מטופלים, חברים, מבוטחים והם שעומדים בראש מעינינו.
<רן סער: אני שמחתי לשמוע את הפתיחה של יושב הראש ושל השר, ששניהם אומרים שהם מאד בעד תחרות ושיש צורך לטפל בתחומים שהם לא טובים, שהם תוצר רע של התחרות.
<רן סער: לדעתי יש פה הרבה סערה בכוס מים.
<רן סער: יש קוצים ויש דברים שהם לא בסדר וצריך לטפל בהם, אבל זה לגמרי לא העיקר.
<רן סער: כן זה קורה באזורים שניתן להעביר כמויות של מבוטחים בגלל מבנה האוכלוסייה בעיקר.
אלי אלאלוף: אבל ניתן להעביר רק בגלל הסכמת הקופות.
<רן סער: לא, לא, נכון, ואנחנו לא בסדר, אני מקבל.
אלי אלאלוף: מה, הקופות פה פאסיביות?
<רן סער: לא, לא, לא, אני מקבל שהתוצר של התחרות שמביא לך שיעברו לקופה באמצעות רופא, באמצעות יזם במזרח ירושלים או בדרך כזו או אחרת, הוא לא תקין.
<רן סער: אני טוען שזה שולי וזה לא העיקר, בדברים האלה חייבים לטפל.
<רן סער: לדעתי לא צריך חוק.
<רן סער: לא צריכים שום חוק.
<רן סער: צריכים לייצר, וקודם כל לרגולטור יש כלים, כמו שנאמר פה.
<רן סער: דבר שני, אנחנו המנכ"לים צריכים להתנהל יותר בסדר ואנחנו צריכים לדאוג גם עם עצמנו, כולל בדיון הזה, לא צריכים להאשים אחד את השני.
<רן סער: אנחנו צריכים להתנהג עם עצמנו יותר טוב.
<רן סער: תחרות זה המנוע הכי חשוב במערכת הבריאות, משום שהמערכת הזו מכווצת מכל הכיוונים - בתי חולים וקופות חולים.
<רן סער: והתחרות גורמת בסופו של היום, ברוב המקרים היא עושה המון דברים טובים והיא משפרת שירות.
<רן סער: אני רוצה להגיד לך, אפרופו דיברו על בדואים ודיברו.
<רן סער: הקופה היחידה, וזה הדבר היחיד שאני אגיד על מכבי, הקופה היחידה שהיום נותנת תרופות מיוחדות, יתום וכיוצא בזה, זאת קופת חולים מכבי.
<רן סער: גם את זה צריך להזכיר, כי לא יכול להיות שכל החולים המורכבים יגיעו למכבי, כי אנחנו נותנים תרופות יתום, אבל בזמנו, כשזה יצא כפי שזה יצא, זה היה חלק מהתחרות.
<רן סער: אף אחד לא חזה שיהיו בעולם כאלה תרופות.
<רן סער: אז אני קורא לכולם פה, רבותי כולנו באותו צד של המתרס, חברי כנסת, נציגי ציבור, מנכ"לי קופות.
<רן סער: כולנו בני אדם טובים.
<רן סער: מי שעוסק בבריאות הוא אדם טוב ורוצים לתת שירות טוב.
<רן סער: אל תפגעו בתחרות.
<רן סער: תטפלו בסרחים העודפים ויבוא לישראל רק טוב.
אלי אלאלוף: מנכ"ל הכללית, נועז בר ניר.
אלי אלאלוף: אחר כך חוזרים לחברי כנסת.
<נועז בר ניר: נועז בר ניר, מנכ"ל כללית.
<נועז בר ניר: אני קודם מודה ליושב ראש הוועדה על זימון הישיבה החשובה הזו.
<נועז בר ניר: אני מודה מאד לשר ולמנכ"ל על הפעילות שלהם בנושא.
<נועז בר ניר: הם הבינו את הבעיה בנושא.
<נועז בר ניר: הם הבינו שהתחרות הלכה לכיוונים שליליים נגד האזרח ופגעה במהות השירות.
<נועז בר ניר: התדרדרנו למדרון חלקלק.
<נועז בר ניר: אני אומר כל הקופות התדרדרו למדרון חלקלק.
<נועז בר ניר: כסף ציבורי הלך לא לבריאות, הלך לדברים אחרים, דברים יצאו משליטה.
<נועז בר ניר: אם זה מאכרים, אם זה מוקדים שמתקשרים לאנשים להעביר אותם מקופה לקופה, אנשים שלא ביקשו לעבור.
<נועז בר ניר: העברת רופאים עצמאיים על לקוחותיהם.
<נועז בר ניר: הקופות צריכות להתחרות על איכות, שירות, על זמינות.
<נועז בר ניר: הם הדברים שצריכים להביא את הלקוחות ולא גיוס לקוחות דרך פעילויות אחרות.
<נועז בר ניר: אני חושב שהצעת החוק של אמסלם בבסיסה היא נכונה מאד.
<נועז בר ניר: לא כל הפרטים שלה מקובלים, אבל המהות שלה מקובל.
<נועז בר ניר: ואני חושב שבמקרה הקיצוני שקרה בצור באהר, שבו השלט התחלף מלאומית למכבי בלילה אחד, צריך להפוך את המצב הזה וצריך להחזיר את לאומית לשם ולהוציא מכבי מצור באהר, למען יראו ויראו.
<נועז בר ניר: הדברים האלה לא יכולים להימשך.
<נועז בר ניר: אנחנו בסך הכל, כולנו לא גופים עסקיים.
<נועז בר ניר: כל כסף שיש לנו הולך רק לטובת הלקוחות שלנו, לטובת המבוטחים שלנו וכך אנחנו צריכים להיות.
<נועז בר ניר: להתחרות על איכות, על שירות ועל זמינות והלקוחות צריכים לעבור רק על בסיס זה.
<נועז בר ניר: תודה.
אלי אלאלוף: תודה שהגעת למרות הסמינר האסטרטגי של הקופה שלך.
אלי אלאלוף: אני יודע כמה היה קשה לבוא.
אלי אלאלוף: בבקשה, נמשיך עם חברי הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: אילן, זכות הדיבור שלך לגמרי.
אילן גילאון: פה זה כמו קופת חולים, זה לפי תור.
איילת נחמיאס ורבין: לא, אילן תן לי לעקוף, יש לי רק שאלה.
נורית קורן: הוא הפר את התור, הוא צריך לחכות עכשיו שני תורים.
אלי אלאלוף: יש לו רק שאלה.
אלי אלאלוף: תזהרי, עולם השאלות בזמן האחרון - - -
אילן גילאון: אני הייתי פה לפני שאת הלכת לבדוק את החנייה.
אלי אלאלוף: אילן, זמנך עובר.
אילן גילאון: תראו, באמת להתחיל את הדיון ברמה הזאת, אני לא נחשב פה לתומך הכי גדול בשולחן הזה בתחרות וגם לא המתנגד הכי גדול לרגולציה.
אילן גילאון: דווקא להיפך, אבל יש תחומים שאני דווקא כן בעד תחרות.
אילן גילאון: ואני חושב שבמקרה הזה, זה אחד התחומים האלה.
אילן גילאון: כל מקום שנותן זמינות טובה יותר, איכות טובה יותר, בזול יותר, בטח במציאות הבריאותית היום, השר ליצמן, הבעיה שלך, היא לא הרגולציה בתחרויות.
אילן גילאון: הבעיה שלך קוראים לה 15 מיליארד שקלים.
אילן גילאון: כך קוראים לה בגדול.
אילן גילאון: ולכן זה מתחיל מאיזה שהוא היגיון של גירעון אימננטי בקופות החולים.
אילן גילאון: ואני בעד להציל את החסידה, אין בעיה.
אילן גילאון: גילוי נאות, אני מקופת חולים של חמודי, אם אני הולך לפי הפרסומות.
אילן גילאון: לגמרי, אבל זה לא חייב להיות על חשבון העניין של הצרת הצעדים של החולים.
אילן גילאון: ואתה צדקת, אדוני יושב הראש במקרה הזה.
אילן גילאון: אותי מעניין בשורה האחרונה שהבן אדם שוכב עקוד מתחת למאורות הגדולים של שולחן הניתוח, שהמאורות האלה יהיו עיוורים והוא יקבל את הכי טוב, לא משנה באיזה קופה הוא, כמה הוא משלם, מאיפה הוא בא, אם הוא מרכז או פריפריה או איזה צבע יש לו.
אילן גילאון: זה העיקרון של חוק בריאות ממלכתי.
אילן גילאון: לכן הבעיה שלנו, כמה שלא נבלגן אותה, היא בסופו של דבר סדר עדיפויות של בריאות.
אילן גילאון: התחרות היא - - -
אלי אלאלוף: נקדם בברכה את חברת הכנסת קארין אלהרר.
אילן גילאון: מערכת הבריאות שלנו, רמת הבריאות במדינת ישראל, לדעתי היא הטובה בעולם.
אילן גילאון: היא בין הטובות בעולם, אין שום ספק, רק הבעיה היא שהאוכלוסייה לא מסתדרת איתה.
אילן גילאון: לבוא ולהביא חוק כמו שהיום מביאים אותו ואי אפשר שלא לדבר עליו, ליצמן.
אילן גילאון: זה איננו הפתרון למה שאתם אומרים, אלא הוא עוד יותר ההצהרה של העניין הזה, שמי שיש לו מחלות יתום טוב שיש לו לאן להגיע.
מירב בן ארי: וואי, וואי.
אלי אלאלוף: תיזהר, יש לך אנשים - - -
אילן גילאון: לא, שתבינו.
אילן גילאון: כי - - - המציאות.
אילן גילאון: לכן זאת הסחת דעת.
אילן גילאון: הדיון הזה הוא דיון בהסחת דעת וזה מה שצריך להבין.
אילן גילאון: הוא לא הבעיה שלך.
יעקב ליצמן: יכול להיות שאתה לא הבנת - - -
אילן גילאון: אין קופות חולים רעות.
אילן גילאון: כל קופות החולים טובות וחייבים להציל כל קופת חולים והבור לא מתמלא מחולייתו.
אילן גילאון: זאת אומרת אני חושב שהבנתי שכאן מדובר - - -
יעקב ליצמן: אילן, אני לא מסכים - - -
אילן גילאון: אני לא יודע אם אתה יודע, אז אני מבקש ממך, ליצמן, שתבדוק את זה.
אילן גילאון: אני שמעתי - - -
יעקב ליצמן: אני לא מסכים שאתה היחיד שדואג לבריאות כאן.
אילן גילאון: רגע, אתה מפריע לי לדבר, אחי.
אילן גילאון: אחי בסדר, מאה אחוז.
אילן גילאון: קריאות ביניים זה מקובל בכנסת, לא פה.
אילן גילאון: אני לא יודע אם אתה יודע, אני מציע לך לבדוק את העניין הזה.
אילן גילאון: שמעתי על סיפור כזה, שבמזרח ירושלים פתחה קופת חולים שמטפלת במחלות יתום איזה סניף ופתאום נסגר ליום אחד סניף הדואר.
אילן גילאון: אתה יודע, זה כמו בבדיחות הסובייטיות האלה, כי אפשר היה רק להירשם דרך הדואר.
אילן גילאון: אני אומר לך, זה סיפור.
אילן גילאון: אני מבקש ממך שתבדוק את זה.
יעקב ליצמן: אני בדקתי את זה וזה לא נכון.
אילן גילאון: זה לא נכון?
אילן גילאון: הסיפור שהוא לא נכון, ההמשך שלו היה שאחרי זה גם התברר שבאותו סניף דואר, אפשר את כל קופות החולים – עם החסידה, עם חמודי, עם הכל, אבל זאת עם היתום לא תהיה שם.
אילן גילאון: אז רבאק, חברה.
אילן גילאון: בואו נהיה רציניים.
אילן גילאון: לא זאת הבעיה ולא צריך את החוק של אמסלם ואתה צריך תקציב מוגבר וגדול ועושים באומץ את סדר העדיפויות האלה ואני אגיד לך גם למה, ליצמן.
אילן גילאון: כי מה לעשות?
אילן גילאון: יותר אנשים מתים מלחץ דם או מסכרת מאשר הפחד מהגרעין האיראני.
אילן גילאון: ולכן צריך לתת לזה משמעות תקציבית ואנחנו חיילים שלך במלחמה הזאת.
אילן גילאון: אתה יודע, תמיד עמדנו מאחוריך.
אילן גילאון: בלי להעדיף את זה או את זה.
אלי אלאלוף: בבקשה, טלב, רצית?
טלב אבו עראר: מכובדי, יושב הראש, השר והמנכ"ל.