GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מעוז ביגון: אני רוצה עוד משפט אחד אדוני יושב ראש הוועדה, הנושא הזה שאמרת פה והדגשת שהמטפלים צריכים לטפל בטיפול ולא בתקציב וכולי, הוא נכון מאד, יחד עם זאת צריך לדעת שאנחנו לא רוצים להגיע במצב של לטפל במטפל.
<מעוז ביגון: המטפל צריך להיות בראש שקט והאופק התעסוקתי שלו חייב להיות מוצק, ברור, אני מצטרף לחברי פה שדיברנו קודם – זה חייב להיות בבסיס התקציב, אין אפשרות אחרת, אחרת אנחנו לא נראה את ה- - - ואנחנו מתכננים לטווח ארוך.
אלי אלאלוף: אוקיי, בבקשה נציג משרד ראש הממשלה.
<גלבוע זינגר: גלבוע זינגר, משרד ראש הממשלה.
<גלבוע זינגר: אני רוצה להתחבר למה שכולם פה מסכימים, מרכזי החוסן עובדים טוב במשך שנים רבות, המודל טוב, המודל הניהולי טוב, מדובר על פרויקט מצליח שאסור לנו, הפקידים שיושבים כאן, להרוס אותו.
<גלבוע זינגר: כדי שלא נהרוס אותו אנחנו צריכים להוציא את המכרז שמדובר כאן עד סוף השנה.
<גלבוע זינגר: יותר מזה, שעד סוף השנה שיבחר כבר זוכה, הפרויקט הזה רץ- - -
אלי אלאלוף: זוכה או זוכים.
<גלבוע זינגר: מדובר על זוכה.
אלי אלאלוף: זוכה אחד?
<גלבוע זינגר: זוכה, כן.
אלי אלאלוף: אז למה אם יש ספק יחיד צריכים את הפסטיבל של המכרז?
<בלה בן גרשון: זו חובת המכרזים ואולי יש- - -
אלי אלאלוף: חובת המכרזים לבחור מה שיש?
אלי אלאלוף: איפה ההיגיון פה?
חיים ילין: לא, אולי יש עוד.
<גלבוע זינגר: אולי יש עוד, יש את חובת המכרזים, כבר 10 שנים שיש- - -
אלי אלאלוף: לא, פשוט לפעמים צריך קצת הגיון תמים כמו שלי.
<גלבוע זינגר: אבל יש הגיון.
<גלבוע זינגר: 10 שנים שפועל ספק יחיד, עכשיו בוא נוציא את זה למכרז פומבי, יגשו מי שירצו- - -
אלי אלאלוף: יש לי הערכה גדולה לקואליציה לטראומה, אז אני יודע שלא יסחטו את המערכת.
<גלבוע זינגר: אם הם טובים הם יזכו, אם יש גוף אחר אז- - -, אבל חשוב לי לשים את הדגש על הלו"ז הקצר שבו אנחנו נמצאים עד לבחירת הזוכה.
<גלבוע זינגר: עכשיו אנחנו נכנסים לאוגוסט שהוא חודש די מת, אחר כך ספטמבר-אוקטובר חגים, נובמבר-דצמבר אנחנו כבר לקראת סוף השנה ולחץ של סוף השנה.
<גלבוע זינגר: אם המכרז הזה לא יצא עד ספטמבר- - -
<בלה בן גרשון: סוף ספטמבר.
<גלבוע זינגר: סוף ספטמבר ולא יבחר זוכה עד סוף השנה, אנחנו נתכנס כאן בינואר-פברואר ושוב פעם חיים יגיד – הכסף לא עובר.
<גלבוע זינגר: למה הכסף לא עובר?
<גלבוע זינגר: כי שוב, משרד הבריאות יפנה לחשב הכללי ויבקש פטור ממכרז, החשב הכללי יגיד לו: תשמע, אתה כבר 10 שנים פה- - -
אלי אלאלוף: מה תפקיד משרד ראש הממשלה במהלכים האלה?
<גלבוע זינגר: אנחנו מתכללים פה את כל הנושאים.
אלי אלאלוף: אז אתם עושים גם לוח זמנים שציינת?
<גלבוע זינגר: כן, בוודאי.
אלי אלאלוף: אני מוכן לנדב, א' אנחנו עובדים מלבד שבועיים שהכנסת סגורה- - -
<גלבוע זינגר: לא כנסת.
אלי אלאלוף: אני מדבר עלינו.
אלי אלאלוף: אנחנו לרשותכם, הוועדה ויושב ראש בעצמו מוכנים לקבל דרישות, פניות, אזעקות, כדי שנתערב בלוח הזמנים כולל השפעה על האוצר וחשכ"ל.
<קריאה: מוכן לקבל צבע אדום פה בתוך הוועדה, הוא אמר את זה קודם.
אלי אלאלוף: אז אני אומר, אתם אחראים על המעקב של לוח הזמנים ואנחנו לרשות
אלי אלאלוף: כם כדי לעזור.
<גלבוע זינגר: הדגש הוא פה על לוח הזמנים הקצר שאנחנו כבר ממש נכנסים לדקה ה-90.
חיים ילין: גלבוע, אני אתרגם לך, אם עד סוף ספטמבר לא יצא מכרז תתקשר ליושב ראש הוועדה או לי ואנחנו נעשה דיון פה דחוף בפגרה.
אלי אלאלוף: אם תתקשר אליו זה יגיע אלי גם.
<גלבוע זינגר: מה שאני אומר, בהמשך לדבריו של ישראל שדיבר על פורומים וסיורים בשטח ודיבורים- - -
<קריאה: הוא התיחס לחברה הבדווית.
<גלבוע זינגר: מה?
<קריאה: המרכז לחברה הבדווית.
<גלבוע זינגר: המכרז כולל גם את החברה הבדווית?
<קריאה: לא לא לא, אני דיברתי על המרכז חוסן של החברה בדווית, לא על חמשת- - -
אלי אלאלוף: המכרז לא כולל את החברה הבדווית.
<בלה בן גרשון: לכן אני אמרתי שאולי צריך לחשוב אם לא להכניס גם לתוך החלטת הממשלה גם את המרכז הבדווי.
<גלבוע זינגר: חוסן עוטף עזה, חוסן יהודה ושומרון – חייב לצאת עד סוף ספטמבר.
אלי אלאלוף: אוקי, תודה רבה.
אלי אלאלוף: בבקשה אדווה.
<אדוה רבינוביץ': אדוה רבינוביץ', ראש היחידה לחוסן חברתי ברח"ל.
<אדוה רבינוביץ': א' אני רוצה לברך על המפגש הזה ועל הדיון שהוא דיון של אוהדים בסופו של דבר, כי אני חושבת שנבנה פה איזה שהוא מודל ישראלי, דומני, לתשובה כמעט אולטימטיבית של שיתוף פעולה בין משרדי בטיפול בפרט, במשפחה ובקהילה וברשות עצמה.
<אדוה רבינוביץ': אין ספק שדברים טובים אסור שיעלמו, אני חושבת שנעשה פה איזה שהוא תהליך, תהליך ארוך, אבל בסופו של דבר יש פה מספר משרדים שעובדים ביחד, לא הוזכרו פה משרד החינוך שהם בהחלט חלק- - -
אלי אלאלוף: משרד הקליטה.
<אדוה רבינוביץ': משרד הקליטה, נכון, משרד החינוך, המשרד לשוויון חברתי אני יודעת שמעורב היום, אנחנו כרח"ל, רשות החירום הלאומית, תומכים בתוך המהלכים האלה ואני רוצה להתייחס לדבריו של חבר הכנסת ילין, שבסופו של דבר אנחנו כרשות חרום לאומית היינו רוצים שכמעט בכל רשות או בכל אזור יהיה מרכז חוסן.
<אדוה רבינוביץ': כי אנחנו מבינים ששעת החרום- - -
אלי אלאלוף: מה גודל ההשקעה שלכם במרכז כזה או אחר?
<אדוה רבינוביץ': א' אנחנו משקיעים, במרכז החוסן הבדווי אנחנו משקיעים חלק ניכר בתקציב, אנחנו פשוט מעבירים את התקציב למרכז הבריאות ודרכו אנחנו עושים את הדברים, כי אנחנו גורם שמעביר את התקציב שלו למשרדים- - -
אלי אלאלוף: סליחה על השאלה התמימה, אני עוד לא הבנתי, מי הבוס של כל מרכזי החוסן חוץ מהחבר שלי?
<בלה בן גרשון: משרד הבריאות.
<אדוה רבינוביץ': אני אגיד את התמונה כפי שאני מבינה, כשמדובר כרגע במרכזי החוסן, למרות שמשרד הבריאות אולי יענה ומשרד הרווחה, אבל כשמדובר כרגע במרכזי החוסן בעוטף עזה ויהודה ושומרון – משרד הבריאות הוא זה שמוביל ומתכלל, במרכז החוסן של החברה הבדווית התקציב עבר ממשרד החקלאות למשרד הרווחה ומשרד הרווחה העביר, אבל אני משערת ש- - -
אלי אלאלוף: יש על זה החלטה פורמלית, מסודרת?
<אדוה רבינוביץ': על הבדווים?
אלי אלאלוף: לא, בכלל, על שני האחראיים.
אלי אלאלוף: אני מבין שצריך להפריד כי מקורות התקציבים הם שונים, אבל אחריות ממש של משרד, זה או אחר, על קבוצה זו או אחרת.
<גלבוע זינגר: בעוטף עזה ויהודה ושומרון יש החלטת ממשלה שמגדירה את משרד הבריאות כמשרד האחראי.
אלי אלאלוף: כמשרד האחראי?
חיים ילין: המקצועי זה משרד הרווחה.
<בלה בן גרשון: לא, החלטת הממשלה אומרת- - -
חיים ילין: מי שאחראי על צוותי צח"י ומי שאחראי על כל הדברים האלה.
<קריאה: לכן זה שיתוף פעולה בין משרדי.
<בלה בן גרשון: יש לנו שיתוף, אנחנו עובדים ביחד, אבל מבחינת החלטת ממשלה אנחנו המתכלל.
אלי אלאלוף: המתכלל זה משרד הבריאות, זה חד משמעי וכתוב.
אלי אלאלוף: אז אתם צריכים לדעת מה קורה בכל משרד ומשרד, נכון?
אלי אלאלוף: ואתם יודעים.
<בלה בן גרשון: בוודאי, אנחנו עובדים בשיתוף, יש ועדה משותפת, יש אונגואינג- - -
אלי אלאלוף: תתפסו מנהיגות בבקשה.
אלי אלאלוף: ההרגשה שלי עכשיו, פעם שניה בדיון כזה, תתפסו מנהיגות, תובילו, כולל המאבקים התקציביים במשרדים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: כי אחרת מה שלא תשיגו מאחרים זה יהיה מהכיס שלכם.
<קריאה: אבל הם מובילים.
אלי אלאלוף: אני מדבר על תחושות שלי, זה לא תמיד קל לאחרים להבין מה אני מבין.
<גלבוע זינגר: עם תחושות לא מתווכחים.
אלי אלאלוף: אז אני אומר לך, בהרגשה שלי צריך הובלה.
אלי אלאלוף: צריך הובלה מנהלית, משרדית, עם אחריות כוללת על מרכזי החוסן ואני שמח שיש בהחלטת הממשלה את התשובה שאתה נותן.
אלי אלאלוף: אני גם חושב שצריך להתבטא, תובילו את זה, תובילו בכנסים האלה או במפגשים תובילו או תוכיחו.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות יודע להוביל.
אלי אלאלוף: הם יודעים להוביל, אז תקחו על עצמכם את החלק הזה של הארגון.
אלי אלאלוף: לגבי הבדווים, אני מבין עכשיו שזה משרד הרווחה, תתפסו מנהיגות ותעשו שזה יהיה בשליטה ולא- - -, אני הייתי איפה שהייתי בשגב שלום ועם כל הכבוד – זה היה נחמד, אבל א' לא ראיתי נציג המשרד אם אני לא טועה, אבל תבינו שלתפוס מנהיגות זו גם אחריות והאחריות הזאת היא לא קטנה כי זה הנפש של כל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: אני גם גר באזור, אני קילומטר משגב שלום.
<ישראל בודיק: אנחנו ניתן לך תקציב מהחלטות ממשלה בדווים.
אלי אלאלוף: אם צריך אז בבקשה, תעבירו, יש ממונה על המגזר הבדווי בממשלה, שר החקלאות והכפר, בבקשה.
אלי אלאלוף: תפנו ותעבדו מולו, אני חוזר ואומר, המערכת הזאת היא כל כך חשובה גם בשלום וודאי בתקופות המתח שצריך כתובת אחת מרכזית שהיא מובילה את השאר, שהיא מדרבנת את השאר, משלימה את השאר.
אלי אלאלוף: זה שיש גם תפקיד לנבחר בכנסת ואף אחד לא ישחרר את חיים מזה, זה לא מספיק בעיני, צריך להיות תרגום כזה ואני אומר שאם זה מגובה בהחלטת ממשלה אז אין שום סיבה להמשיך ככה.
אלי אלאלוף: זו ההרגשה שלי, עוד מישהו רצה לדבר?
אלי אלאלוף: בבקשה יש לי פה בקשות של נציגי אזורים שונים.
אלי אלאלוף: אז בבקשה מירב.
<מירב בן ניסים וידל: האמת היא שאין לי הרבה מה להוסיף, מירב בן ניסים מנהלת מרכז חוסן באשכול.
<מירב בן ניסים וידל: הדבר היחיד שאני רוצה לחדד ולהוסיף, אתה אמרת שאנשי השטח לא צריכים להתעסק בתקציב, זה תפקיד של המנהלים – אבל מאד מאד קשה, אנחנו 10 שנים פועלים בדיוק לפי הגישה שאמרת, לא חושבים על תקציב וחושבים פעולות, חושבים קדימה, אבל זה מאד מקשה.
<מירב בן ניסים וידל: התכניות שלי הן תמיד רב שנתיות, לא שנתית ואם אני היום יושבת ובונה תכנית עם מטפלים שהם פרילנסרים ואני אומרת להם שהתכנית היא ל-2018, 2019, אבל אני לא יכולה להתחייב אז הם ילכו למקום אחר.
<מירב בן ניסים וידל: זה מאד מאד קשה בסופו של דבר ואני מצטרפת כאן לעמיתי מבנימין, מאד קשה לתכנן ולייצב מערכת שחייבת להיות יציבה, כי זה התנאי הבסיסי לחוסן, כשאין לך את היציבות התקציבית.
חיים ילין: רק בשביל זה היה כדאי להביא אותך עד לפה, מעבר להזדמנות של פעם בשנה לפגוש אותך.
אלי אלאלוף: פעם ראשונה פוגש אותה?
<ישראל בודיק: פעם ראשונה היום.
חיים ילין: אם אני אספור כמה פעמים ראיתי אותה, זה יותר ממה שאת המשפחה שלי.
אלי אלאלוף: נציגת משרד הביטחון או צה"ל, יש לה מה להגיד לנו?
<קרן מימון שרייבר: כמו כולם, אני מסכימה פה עם הדברים וחושבת שזה מאד מאד חשוב, אנחנו רואים את זה גם בפעילות בשטח- - -
אלי אלאלוף: לא אמרת את השם והדרגה.
<קרן מימון שרייבר: סגן אלוף קרן מימון שרייבר ראש ענף התנהגות אוכלוסייה בפיקוד העורף, כפי שאמרתי אנחנו חווים את זה מהצד של השטח בעבודה מול הרשויות המקומיות, א' את הצורך במרכזי החוסן ובאמת את הצורך לייצב את הנושא ואת בסיס התקציב, מעבר לזה אין לי מה להוסיף.
אלי אלאלוף: אוקיי, תודה, אז אין לנו ברירה אלא לסיים עם האוצר.
אלי אלאלוף: נציגת האוצר, בבקשה ליאור.
<ליאור קוטלר: כן, מה השאלה?
אלי אלאלוף: לא עקבת אחרי הדיון?
אלי אלאלוף: את רוצה סיכום פרטי?
<ליאור קוטלר: לא.
<ליאור קוטלר: ליאור קוטלר מאגף התקציבים, בוקר טוב.
<ליאור קוטלר: התקצוב של מרכזי החוסן נעשה בהתאם להחלטות הממשלה, ל-2017, 2018, אנחנו מעבירים את הכספים בהתאם להחלטה למרכזי החוסן, זה חלק ממערך בריאות הנפש שמוקצה לו, ככלל הם בתקציב מערכת הבריאות: 2 מיליארד שקל לטיפול שהועבר לקופות החולים במסגרת הרפורמה ועוד 900 מיליון שקל לשיקום נכי נפש בקהילה.
<ליאור קוטלר: אלה תוספות משמעותיות שניתנו בשנים האחרונות בבריאות הנפש ובכלל תקציב מערכת הבריאות שגדל באופן משמעותי בתקציב 2017 ו-2018.
<ליאור קוטלר: תקציב מרכזי החוסן נעשה בהתאם להחלטות הממשלה בנושא.
אלי אלאלוף: מה זה אומר, שהתקציב של מרכזי החוסן צריכים ללכת לתקציב בריאות הנפש?
<ליאור קוטלר: לא, מרכזי החוסן הם מתוקצבים בנפרד בהתאם להחלטות הממשלה, אני אומרת שבנוסף לזה- - -
אלי אלאלוף: ומה יהיה ב-19'?
<ליאור קוטלר: ב-19'?
<ליאור קוטלר: בינתיים אין החלטת ממשלה שמדברת על 2019.
חיים ילין: איך עושים את היציבות?
חיים ילין: איך עושים שזה יהיה בבסיס התקציב?
אלי אלאלוף: היום משרד החינוך לא מגייס מורה לשנה או שנתיים, הוא מגייס אותו לחיים והוא יכול להרגיש בבטחון שהוא מגייס אותו לחיים.
<ליאור קוטלר: נכון לעכשיו אנחנו מתקצבים לפי החלטת הממשלה ל-2017, 2018, אני לא יודעת לתקצב משהו שהוא לא בתוך החלטת הממשלה.
אלי אלאלוף: טוב, אז אני אבקש לארגן פגישה איתי, אם חיים רוצה להצטרף ונשב עם הממונים על התקציבים שלכם, מי שתמצאו לנכון, כדי לדון בתקציב מרכזי החוסן למיניהם לתקציב רב שנתי.
חיים ילין: גם ב-15' כשהיה דיון פה אצלך, כבוד היושב ראש, אמרו לי את אותם דברים.
חיים ילין: אנחנו עכשיו כבר ב-17' וזה לא בבסיס התקציב.
אלי אלאלוף: אל תזלזל בזה כשאני מבקש לעשות משהו.
חיים ילין: לא, אני לא מזלזל, אני אומר שב-15' כבר שמענו את זה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לעשות, אני אבוא יחד אתך אם אתה רוצה- - -
חיים ילין: הדבר האחרון שאני עושה זה לזלזל.
אלי אלאלוף: אוקיי, אנחנו נבקש דיון עם אגף התקציבים בעניין הזה, אם את רוצה שנעלה את זה יש לי גם ישיבה אישית היום עם יאיר פינס ואני מוכן לדון בזה, אבל אני מעדיף ישיבה מסודרת, יש לנו עוד זמן.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר חברים, כל המדינה היא סימן שאלה אחד בנושא תקציב, אבל בינתיים המגמה היא מדהימה, יפה מאד, של חיזוק מערכות הבריאות, החינוך והרווחה בתקציבים שלא ידעו בשנים האחרונות וזו מגמה שממשיכה, שר האוצר גאה להגיד שהיום התוספות למשרדים החברתיים היא גדולה יותר מאשר תוספות לביטחון ואני מקווה שזה יישאר כך ולא נעשה שום מהלך שיקלקל לנו את ההרגשה הזו.
אלי אלאלוף: אז אני חוזר ואומר, אני מבין את הבקשה ובצדק, אנחנו נאבק כדי שזה יהיה.
אלי אלאלוף: לא נאבק, נשכנע, את המערכת של משרד האוצר כדי שנוכל להשיג את תקציב ההתחייבות הרב שנתי.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לסכם ברשות
אלי אלאלוף: כם עם הגוף ששמענו עליו ולא דיבר, הקואליציה של הטראומה, מישהו רוצה?
<איתמר גרוטו: לא נגענו בכלל בדיון בהקמה של מרכזים נוספים, ההצעה של חבר הכנסת ילין שהקואליציה הישראלי לטראומה עובדת גם בצפון, היא עובדת בעוד אזורים ברחבי הארץ ואנחנו מכירים את הצרכים בישובי קו העימות, במשולש, בגליל המזרחי, בגליל המערבי, יש צרכים מאד גדולים במיוחד לאור תרחישי הייחוס של המלחמה הבאה ולכן, אנחנו מבינים כמה ההצעה של חבר הכנסת ילין היא חשובה.
<איתמר גרוטו: אנחנו יכולים רק לחזק אותה ולהגיד שבבחירה של המקומות שבהם יוקמו מרכזי החוסן, אנחנו מציעים את עצמנו לטובת משרדי הממשלה השונים, לסייע ולתת להם את התמונה שאנחנו מכירים מהשטח בשביל לתת את המענה הנכון ביותר.
אלי אלאלוף: אז אני אבקש, לא בישיבת ועדה, נעשה ישיבה יחד איתי ומי שתמצאו לנכון, כדי לטפל בתכנית שלכם, אני שמח שהצטרף אלינו חבר הכנסת מוטי יוגב, אנחנו אמורים להטיל עליו משימה שהוא הסכים לקחת אותה.
אלי אלאלוף: אז אני מודה לכולם ותודה רבה, הישיבה נעולה.
אלי אלאלוף: היום ה-30 באוקטובר 2017, י' בחשוון התשע"ח, השעה 9:50 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: על סדר היום הצעת חוק של הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192) (חישוב תקופת אכשרה), התשע"ז-2017, מ/1110.
<חנן פוטרמן: הלשכה המשפטית, ביטוח לאומי.
<חנן פוטרמן: אני אסביר את המצב החוקי היום, את הבעייתיות והקושי, ואת התיקון שאנחנו מציעים.
<חנן פוטרמן: דמי אבטלה משולמים למבוטח שמובטל ועונה על התנאים הקבועים בסעיף 160 לחוק הביטוח הלאומי, אשר השלים תקופת אכשרה.
<חנן פוטרמן: תקופת אכשרה היא תקופה של 12 חודשים קלנדריים בהם שולמו דמי ביטוח אבטלה מתוך 18 חודשים שקדמו ליום הקובע.
<חנן פוטרמן: היום הקובע הוא היום שבו התייצב המבוטח בלשכת שירות התעסוקה, נרשם כמחפש עבודה.
<חנן פוטרמן: במידה והוא התייצב באמצע החודש, היום הקובע הוא ה-1 בחודש שבו הוא התייצב.
<חנן פוטרמן: מהיום הזה סופרים למעשה 12 חודשים מתוך 18 ובודקים אם אותו מבוטח צבר תקופת אכשרה.
<חנן פוטרמן: היה וכן, והוא עומד בתנאים הקבועים בחוק, הוא יהיה זכאי לדמי אבטלה.
<חנן פוטרמן: הבעיה שנוצרה היא במצב שבו מבוטחים שסיימו את תקופת העסקתם לא מתייצבים מיד עם סיום תקופת ההעסקה שלהם אלא מחפשים עבודה בכוחות עצמם במשך תקופה שיכולה להיות ימים, שבועות וחודשים, והם מתייצבים רק לאחר שלא הצליחו למצוא עבודה בכוחות עצמם.
<חנן פוטרמן: אז למעשה תקופת האכשרה נספרת מאותו יום בו הם התייצבו ולא מאותו יום בו הם סיימו את תקופת העסקתם.
<חנן פוטרמן: התיקון המוצע מאפשר לאותם מבוטחים שמעוניינים לחפש עבודה בכוחות עצמם, תקופה של עד שלושה חודשים שלא תילקח בחשבון במסגרת חישוב תקופת האכשרה לזכאות לדמי אבטלה.
<חנן פוטרמן: זאת אומרת, יהיו להם עד שלושה חודשים לחפש עבודה בכוחות עצמם מבלי שהם יהיו עלולים לאבד את הזכאות לדמי אבטלה.
<חנן פוטרמן: סעיף 162 לחוק מונה עילות בהן ניתן להאריך את תקופת האכשרה, להסתכל מספר חודשים אחורה מעבר ל-18 חודשים שציינתי.
<חנן פוטרמן: לא מדובר במסגרת העילות האלה שהן עילות כמו מחלה או תאונה בהן אני מסתכל ובוחן כמה ימים או תקופות המבוטח היה חולה ואז אני מאריך לו את התקופה של 12 החודשים באותה תקופה בה הוא היה מנוע מלעבוד, אלא מדובר בתיקון המוצע לגבי מבוטחים שאם הם היו מתייצבים מיד עם סיום העסקתם, הם היו צוברים את תקופת האכשרה.
אלי אלאלוף: אני מקדם בברכה חברה מהסיעה שלי, טלי פלוסקוב.
<חנן פוטרמן: העובדה שהם המשיכו לחפש עבודה בכוחות עצמם והתעכבו בהתייצבות ורישום בלשכת שירות התעסוקה, היא זו שלמעשה פגעה בזכאות שלהם ובתיקון הזה אנחנו באים לענות על אותם המקרים כדי שלא יאבדו את הזכאות לדמי אבטלה.
<חנן פוטרמן: זו מטרת התיקון.
<חנן פוטרמן: זה תיקון שלמעשה בא להיטיב.
אלי אלאלוף: מי יזם את התיקון הזה?
<חנן פוטרמן: ביטוח לאומי.
<חנן פוטרמן: השר.
<חנן פוטרמן: זאת הצעה ממשלתית.
טלי פלוסקוב: מבורך מאוד.
אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להשלים?
<הדיל יונס: ציינתי בפני המוסד לביטוח לאומי ולשכת התעסוקה שצריך לבחון מקרים בהם בתקופת האכשרה מישהו שמוצא עבודה לתקופה קצרה ואז המועד הקובע מבחינתו משתנה.
<הדיל יונס: יכול להיות שההסדר הזה דווקא יכול להזיק לו ולא להיטיב עמו.
<הדיל יונס: אולי רק לבחון בנהלים פנימיים שבכל פעם שההסדר הזה פוגע, לבחור את החלופה המיטיבה עם הזכאי.
אלי אלאלוף: אנשי רואה שהבוקר באים רק עם הצעות טובות.
אלי אלאלוף: אני כמובן בעד.
<חנן פוטרמן: אני אוסיף ואומר שגם המצב היום לפני התיקון המוצע, אנחנו בוחנים למעשה את 12 החודשים מתוך 18 החודשים מהיום שבו הוא סיים את עבודתו האחרונה.
<חנן פוטרמן: בתיקון כאן אין שינוי.
אלי אלאלוף: לקחתם את זה בחשבון.
<חנן פוטרמן: אם בתקופה, כמו שציינה הדיל, תהיה תקופה למשל של שלושת החודשים שבהם אנחנו לוקחים את תקופת ה-גרייס הזאת, באותם שלושת החודשים, בחודש האחרון לדוגמה הוא מצא עבודה למספר ימים, תקופת ההעסקה האחרונה שלו היא תקופת ההעסקה בחודש השלישי.
<חנן פוטרמן: אני אסתכל על תקופת ההעסקה הזאת כעל התקופה האחרונה.
<חנן פוטרמן: שזה יהיה ברור.
<חנן פוטרמן: זה גם היום קורה, לפני התיקון.
אלי אלאלוף: היערכות ליישום החוק הזה לא צריכה הרבה זמן?
אלי אלאלוף: זה יישום מיידי?
<אוריאל כזום: לא יישום מיידי אבל חודשיים-שלושה.
אלי אלאלוף: גם בשירות התעסוקה אתם ערוכים לכך?
<יונתן פוקס: אני משירות התעסוקה.
<יונתן פוקס: ההשפעה עלינו היא רק חיובית.
<יונתן פוקס: אין שינוי בתהליך.
<יונתן פוקס: אצלנו מחפשים עבודה ובעצם מה שייצר תיקון החקיקה הזה הוא שלא יהיו דורשי עבודה שיגיעו ללשכות שלנו רק כדי לאמת את הזכאות.
<יונתן פוקס: יש לנו הרבה דורשי עבודה, משהו כמו 9,000 בכל רגע נתון, שבעצם לא ברורה להם הזכאות.
<יונתן פוקס: הם מתחילים להתייצב.
<יונתן פוקס: ה-גרייס הזה יאפשר לעשות עבודה יותר איכותית.
<יונתן פוקס: אצלנו אין שינוי בתהליך.
<יונתן פוקס: ,
אלי אלאלוף: אפשר לקרוא.
<ורד קירו זילברמן: לייעוץ המשפטי של הכנסת אין הערות.
<ורד קירו זילברמן: כן הכנסנו כמה דיוקים קטנים בנוסח שמקובלים על ביטוח לאומי ולא משנים מהותית אלא רק מחדדים את האמירה.
<חנן פוטרמן: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192) (חישוב תקופת אכשרה), התשע"ז-2017 תיקון סעיף 162 בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 162, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א) בחישוב תקופת האכשרה, ימנו את 18 החודשים כאמור בסעיף 161, בלי למנות בהם את התקופה שתחילתה ביום שבו הפסיק המבוטח את עבודתו בפעם האחרונה לפני התאריך הקובע, וסיומה בתאריך הקובע, ובלבד שהתקופה האמורה לא תעלה על שלושה חודשים".
<חנן פוטרמן: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר פרסומו (בסעיף זה – יום התחילה) והוא יחול על מי שלגביו התאריך הקובע, כהגדרתו בסעיף 158 לחוק העיקרי, חל ביום התחילה ואילך.
אלי אלאלוף: , מי בעד אישור הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192) (חישוב תקופת אכשרה), התשע"ז-2017?
אילן גילאון: אנחנו עוסקים בפרטני כרגע.
אילן גילאון: אייל יקרא.
אילן גילאון: אני מבקש קודם כל לדבר על הסעיפים שהם בהסכמה, ואחרי זה מה שאנחנו לא מסכימים.
<אייל לב ארי: נתחיל בתקנה 1.
<אייל לב ארי: אנחנו מתקנים את ההגדרה בעל מוסד חינוך.
<אייל לב ארי: במוסד חינוך רשמי - רשות החינוך המקומית ולעניין המדינה – בתי הספר המפורטים בהודעה על הרשאה להתחייב לפי סעיף 6(ב) לחוק נכסי המדינה, התשי"א-1951.
<אייל לב ארי: במוסד חינוך שחל עליו חוק הפיקוח – הגוף בעל הרשיון מהמנהל הכללי של משרד החינוך להפעלת מוסד החינוך לפי חוק הפיקוח או גוף שקיבל פטור מתחולת חוק הפיקוח בהתאם להוראות תקנות פיקוח על בתי ספר (עקרונות למתן פטורים), תש"ל – 1970.
<אייל לב ארי: משרד החינוך מבקש לשנות את ההגדרה שירותי חינוך.
<אייל לב ארי: בתקנה 2 - למען הסר ספק אקריא את כל התקנה, חוץ מתקנת משנה (ב), שעדיין לא גובש לה נוסח מוסכם.
<אייל לב ארי: (א) בעל מוסד חינוך יבצע התאמות נגישות במוסד החינוך שבו לומד, או עתיד ללמוד תלמיד, לצורך הנגשת שירותי החינוך שנותן מוסד לתלמיד עם מוגבלות, כמפורט בתקנות אלה.
<אייל לב ארי: (ג) תקנת משנה (א) תחול, בשינויים המחויבים, גם על הורה עם מוגבלות שהוא הורה לתלמיד.
<אייל לב ארי: עשינו רק תיקון נוסח, שתקנת משנה (א), כיוון שהתקנות הן הנגשה פרטנית לתלמיד ולהורה, של אנשים עם מוגבלות, כדי שיהיה ברור – לאור הערה שקיבלנו – שגם הכלל שחל לגבי התלמיד, יחול גם לגבי הורה לתלמיד, שההורה הוא האדם עם המוגבלות, מבחינת ההנגשה הפרטנית במוסד.
<אייל לב ארי: (ד) ההנגשה לתלמיד או הורה תבוצע לפי העקרונות הבאים: (1) תוך שמירה על כבודו ופרטיותו של תלמיד או הורה, ומתוך יחס אדיב ומכובד המאפשר קבלת השירות בעצמאות, בבטיחות ובאופן שוויוני; (2) כחלק בלתי נפרד מן השירותים הניתנים והמיועדים לכל ציבור התלמידים או לכל ציבור ההורים ולא בנפרד מהם, וזאת בכפוף לתקנות אלה למעט: (א) אם ההפרדה נחוצה למתן השירות באותה רמה שבה שהוא ניתן לכלל הציבור; (ב) אם מתן השירות באופן האמור בפסקה זו, יפגע באופן מהותי באופי הפעילות החינוכית, ובלבד שנמצאו חלופות חינוכיות לאותה פעילות, והכל בכפוף לתקנה 12. (3) במקרה שלא ניתן לבצע את התאמות הנגישות לפי פסקה (2), יינתן השירות באופן נפרד או שונה ובלבד שיקיים את הקבוע בפסקה (1).
<ישראל אבן זהב: יש לי הערה – אני חושב שזה צריך להיות באותו מועד, לאחר ההערה שבאופן נפרד או שונה.
<ישראל אבן זהב: שלא יקבעו את זה בשבוע אחר או בשנה אחרת - סעיף 3, שורה שנייה.
<אייל לב ארי: (4) בעל מוסד חינוך או אדם אחר לא יטיל תשלום על אדם עם מוגבלות בשל בקשה ובשל ביצוע התאמות נגישות הנחוצות לשם הנגשת השירות בעבורו לפי תקנות אלה.
<אייל לב ארי: (ה) בעל מוסד חינוך יקבע נהלים לעניין מקרי חירום והוא רשאי לפעול לפי נהלים שיקבע לעניין זה משרד החינוך.
<איתן עמרם: יש לנו בעיה.
<איתן עמרם: קודם כל, זה נקרא בלחש, ובי"ת – אני לא מצליח לעקוב.
<איתן עמרם: זה עניין של נגישות.
אילן גילאון: הוא עורך דין עדין, לא כמו שאתה מכיר.
אילן גילאון: אני אפילו יושב פה ולא תמיד שומע.
<איתן עמרם: בי"ת, אני מבין שקודם קוראים ורק אחר כך מעירים.
<איתן עמרם: זה נכון?
אילן גילאון: אמרתי שאנחנו דנים לגבי כל הסעיפים שיש לגביהם הסכמה, היתה לגביהם הסכמה, והם הוסכמו.
אילן גילאון: אני לא דן בהם כרגע.
אילן גילאון: אני פותח לדיון רק את מה שאתם לא הגעתם – הארגונים, הנציבות, משרד החינוך וכו', לא הגיעו להסכמות סביב השולחן העגול.
אילן גילאון: אני לא עושה דיון פעמיים על אותו עניין.
אילן גילאון: מי שהחמיץ את הדיון בשולחן העגול, זבש"ו.
<איתן עמרם: מי תיאם את השולחן העגול?
<איתן עמרם: כי נציגי לשכת עורכי הדין לא היו, ואני חושב שיש לנו סיי בנושא.
קריאה: גם אנחנו לא היינו בשולחן העגול.
<אמיתי שוחט: השולחנות העגולים רצים יותר משנה, וכל מי שרצה, היה יכול להביא הערות - ארגונים שניצלו את זכותם גם להגיע וגם להעיר את ההערות.
<איתן עמרם: בתנאי שנדע מועדים.
אילן גילאון: אתה לא צריך באינטרנט מועדים.
אילן גילאון: עגול זה לא שולחן.
<איתן עמרם: אנחנו מלווים את הדיונים בוועדה הזאת.
<איתן עמרם: אני יודע שהיו צריכים להיות שולחנות עגולים.
<איתן עמרם: גם אני יכול ליזום.
אילן גילאון: כל פעם אני מתחיל את הסיפור הזה מחדש.
אילן גילאון: אנחנו עוסקים פה באלפי פרטים.
אילן גילאון: אני בעניין הזה מצמצם את עצמי לנקודה קטנה-קטנה – לא להטרי ממלכות.
אילן גילאון: אין מי שלא קיבל את הנוסח.
<איתן עמרם: קיבלתי את הנוסח.
אילן גילאון: אז למה לא הערת על זה?
<איתן עמרם: רק כשזה פורסם בוועדה, קיבלנו.
<נתי ביאליסטוק כהן: קיבלנו את זה.
<נתי ביאליסטוק כהן: חלק מההערות גם הועברו, ותוך כדי גם.
<נתי ביאליסטוק כהן: לא הכול.
<נתי ביאליסטוק כהן: לא היתה מסגרת של דיון.
אילן גילאון: אני אהיה מוכן לשמוע.
אילן גילאון: אני מבקש ממי שעורך את הדיון – קודם כל, שיהיה מספיק זמן לכולם לקבל את החומר לפחות שבועיים מראש כדי להעיר את ההערות.
אילן גילאון: לא אדון פעם שנייה בשום דבר פה.
אילן גילאון: אחרת לא נגמור לעולם כלום.
אילן גילאון: חברים, יש תאריכים ויש תהליכים.
אילן גילאון: זה צריך להיות ברור.
אילן גילאון: יש גם דברים שצריך לסיים אותם.
אילן גילאון: להתחיל ולסיים אותם.
אילן גילאון: אני יכול להתחיל מפה עד 2045.
אילן גילאון: אני לא מעוניין בזה.
אילן גילאון: לכן ביקשתי, גורמי המקצוע – אני לא מבין, אם הרמפה צריכה להיות 8 מעלות או 14 מעלות.
אילן גילאון: אני לא מבין בזה.
אילן גילאון: אלה דברים שצריכים לגמור, ואנחנו צריכים לסיים אותם ולאשר אותם כאן כדי שנתקדם.
אילן גילאון: אני אהיה מוכן הפעם באופן יוצא דופן ואחרון, לשמוע, אם ההערה הזאת באמת מהותית ברמה שאתה לא יכול לצנזר את עצמך ממנה, אהיה מוכן לשמוע אותה, אבל מעתה והלאה – אני אומר גם לאלה שמארגנים את השולחן וגם לאלה שמשתתפים בשולחן, וכל דכפין ישתתף בשולחן – אין לי בעיה עם זה.
אילן גילאון: אבל ברגע שהדיון שם הסתיים, אין דיון שני.
אילן גילאון: מה שלא מגיעים אתו להסכמה, נדון בו בשולחן הזה.
אילן גילאון: יש לך הערה לגבי הסעיף שהוא קרא כרגע?
<איתן עמרם: יש לי הערה עוד לגבי חיות שירות.
אילן גילאון: לא הגענו לזה.
אילן גילאון: זה נושא שאין עליו הסכמה, והוא פתוח לדיון.
אילן גילאון: לכן אני רוצה לסיים את מה שיש עליו הסכמה.
<ערן טמיר: צריך להתחשב בעורכי דין.
<אייל לב ארי: אנחנו בעמ' 2 למטה.
<אייל לב ארי: תקנה 3(ד) אם במעבר בין שלבי חינוך יש לתלמיד עם מוגבלות אפשרות רישום יחידה, תבצע הרשות המקומית את ההנגשה של שלב החינוך הבא מבעוד מועד ומבלי להמתין למועד הרישום לשלב החינוך הבא, זאת בכפוף לאישור מראש של משרד החינוך.
<אייל לב ארי: אנחנו עוברים לתקנה 11 בעמ' 5.
<אייל לב ארי: האמת היא שזה בעמ' 6.
<אייל לב ארי: מפעיל הפנימיה ינגיש פעילות חינוכית וכל פעילות פנאי בתוך מתחם הפנימיה בהתאם לצרכי התלמיד.
<בועז אחד העם: בקשר ללוח זמנים ב-5א- - -
<אייל לב ארי: אנחנו בתקנה 11.
<אייל לב ארי: עמ' 6 למעלה.
<אייל לב ארי: (ז) הבעלות תבטיח כי פעילות חינוכית מחוץ למבנה הפנימיה תהיה נגישה בהתאם לצרכי התלמיד.
<אייל לב ארי: על אף האמור בפעילות מהסוגים הבאים - טיולים, פעילות ספורט ופעילות אתגרית, תינתן עדיפות לפעילות כללית נגישה ואולם ניתן במקרים מיוחדים לקיים פעילות נפרדת ובלבד שהובטח קיומה של חלופה נגישה הולמת הפתוחה לכלל התלמידים, שישתתפו בה תלמידים עם מוגבלות ותלמידים ללא מוגבלות.
<אייל לב ארי: אנחנו מוסיפים את תקנה 11א.
<אייל לב ארי: טפסים ומסמכים.
<אייל לב ארי: בטפסים ומסמכים לפי הוראות תקנות אלה יבוצעו התאמות נגישות בהתאם לתקנה 29(ד) לתקנות השירות.
<אייל לב ארי: 11ב.
<מיכל שיק הר-טוב: אבל 11ב לא הוסכם.
<מיכל שיק הר-טוב: אתה מקריא רק מה שיש עליו הסכמה.
אילן גילאון: ניסינו...
<רויטל לן כהן: אפשר שאלה?