GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלב אבו עראר: תחרות בין קופות החולים השונות זה דבר טוב וחיוני לקראת שיפור רמת השירות והתזמון של השירות, זה טוב מאד.
טלב אבו עראר: אבל קרו מקרים שקופת חולים מסוימת מתעסקת או יוצרת קשר עם אחד הרופאים, שיעביר אליה מבוטחים.
טלב אבו עראר: בלי להתייעץ איתם, בלי לשאול אותם, להעביר.
טלב אבו עראר: בא, ניגש לקופת החולים או לא יודע איפה שרשומים, להעביר בלי לשאול אותם.
טלב אבו עראר: ניגש בן אדם חולה, נניח לקופת חולים כללית.
טלב אבו עראר: אומרים לו אדוני, השם שלך לא מופיע אצלנו.
טלב אבו עראר: ואז במצב שהוא לא יודע, הוא הועבר ללא ידיעתו.
מירב בן ארי: איפה קרה אירוע כזה?
טלב אבו עראר: זה קרה בערערה בנגב.
<קריאה: זה קורה בהרבה מקומות.
טלב אבו עראר: זה קרה.
טלב אבו עראר: אם תמשיך לברך, אז יש לנו זמן.
מירב בן ארי: אני מרגישה שלא ברכת אותי, אבל בסדר.
אלי אלאלוף: את בבית.
טלב אבו עראר: אני יכול להמשיך?
מירב בן ארי: כן, תמשיך, טלב.
מירב בן ארי: חמוד.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שזה מאד מכובד שכל חברי הכנסת הגיעו היום.
נורית קורן: זה נושא מאד חשוב.
אלי אלאלוף: אני תמיד מרגיש בודד וזה החלטות פה אחד.
אלי אלאלוף: זה לא הכי נעים.
אלי אלאלוף: אז בואו, בבקשה.
טלב אבו עראר: אפשר להמשיך?
טלב אבו עראר: טוב.
טלב אבו עראר: בנוסף לכך, לגבי הנגשת שירותי הבריאות לתושבים הערבים, בדואים בנגב ובעיקר ביישובים לא מוכרים, יש שם מרפאה אולי בכל יישוב, אבל בחלק מהם המרפאות, מכובדי השר תקשיב טוב, לא מחוברות לחשמל אלא מופעלות על ידי גנראטור.
טלב אבו עראר: אם אין גנראטור, אין מרפאה.
טלב אבו עראר: ואז תשים לב, לפני שתהיה תחרות, כי האוכלוסייה הזו משלולת הזכות הזו, זכות התחרות שבין המרפאות ובין קופות החולים השונות.
טלב אבו עראר: אנחנו מבקשים לא משנה מה, העיקר שתהיה שם מרפאה, בחלק מהיישובים.
מירב בן ארי: שיהפכו ליישוב מוכר ותהיה להם מרפאה עם חשמל.
טלב אבו עראר: גברתי, אי אפשר לקשור את הזכויות הבסיסיות לכל אזרח שמגיעות לו, בקשר ש - - -.
טלב אבו עראר: 70 שנה הם שם.
טלב אבו עראר: תסלחי לי, לא, אנחנו לא מדברים פוליטיקה עכשיו.
מירב בן ארי: לא פוליטיקה.
טלב אבו עראר: כל אזרח בישראל זכאי.
טלב אבו עראר: גברתי, הוא זכאי לשירות - - -
מירב בן ארי: שיהפכו ליישוב מוכרו ויקבלו חשמל.
טלב אבו עראר: את יודעת מה?
טלב אבו עראר: יש בחלק מהיישובים שהם ביקשו לעבור והמדינה אין לה פתרון.
טלב אבו עראר: הבנת עכשיו?
מירב בן ארי: אז בזה צריך לטפל.
טלב אבו עראר: אז לא, לא, אם כך - - - לסיים את הדיון.
טלב אבו עראר: באמת, תדעי לך, חלק מהיישובים ביקשו הם לעבור ולמדינה אין מה להציע.
טלב אבו עראר: ולכן מכובדי, כל אזרח במדינת ישראל זכאי לשירותי בריאות, שירותי רווחה, שירותי חינוך.
טלב אבו עראר: לגבי שירותי הבריאות, אין לכל האזרחים בנגב, לכל האזרחים הבדואים.
טלב אבו עראר: ולידיעתך וטיפולך מכבודי השר, באמת, אני יודע שאתה עובד ללא הבדל בין כל אזרחי המדינה, אבל לגבי האוכלוסייה, לגבי התושבים האלה, כל עוד הם לא מתלוננים - - -
נורית קורן: מה, אין להם - - -
אלי אלאלוף: נורית, ברשותך, בשיחות פרטיות תרימו את הרמקול.
טלב אבו עראר: תודה, אני סיימתי.
אלי אלאלוף: פרופסור אידלמן, בבקשה.
אלי אלאלוף: אני מברך אותך, בנוכחותך.
אלי אלאלוף: נברך אותו על בחירתו לנשיא הסתדרות הרופאים העולמית.
אלי אלאלוף: זה כבוד לנו, לך ולמדינה.
אלי אלאלוף: למרות שזה לא מותר בפרוטוקול, ההזדמנות היא טובה.
<ליאוניד אידלמן: כבודו, כבוד השר, חברי כנסת, כל המכובדים, אי אפשר לא להסכים על העקרונות שאתם דיברתם עליהם.
<ליאוניד אידלמן: בוודאי שהמקרים הקיצוניים שהזכרתם אין להם מקום.
<ליאוניד אידלמן: תאסרו על פרסומת, שלא ישקיעו כסף בפרסומת.
<ליאוניד אידלמן: שישקיעו כסף ומאמץ כל הקופות בזמינות ואיכות הטיפול.
<ליאוניד אידלמן: חד משמעית.
<ליאוניד אידלמן: זה נכון מאד וצריך לקדם את זה, אבל במהלך השנים הממשלה וקודם כל האוצר, ניסו דווקא לעודד תחרות.
<ליאוניד אידלמן: אי אפשר להתעלם מזה.
<ליאוניד אידלמן: זה הפיל שבחדר.
<ליאוניד אידלמן: הרי שנים שמענו על זה שצריך להקים קופה חמישית, כי אין מספיק תחרות.
<ליאוניד אידלמן: אין מספיק תחרות.
<ליאוניד אידלמן: זה מה שכל הזמן דיברו וזה מה שהזכירו כולם.
<ליאוניד אידלמן: במערכת שהיא ממש לחוצה מבחינת המשאבים, כל אחד נלחם בכל אחד, כי אלה התנאים.
<ליאוניד אידלמן: ומבחינה זו עכשיו יש דרישה הפוכה ואסור לעשות צעדים קיצוניים, כמו שעשו צעדים קיצוניים עד עכשיו.
<ליאוניד אידלמן: ומי שסובל מהצעדים הקיצוניים זה קודם כל מטופלים.
<ליאוניד אידלמן: הרי איך הם יעשו את זה?
<ליאוניד אידלמן: על גבם את המטופלים.
<ליאוניד אידלמן: אינטרסים של מטופלים ואינטרסים של רופאים הם זהים.
<ליאוניד אידלמן: אני עוד לא ראיתי משהו אחד שמבדיל בין אינטרסים של מטופל ושל החולה.
<ליאוניד אידלמן: יש לעודד רופאים טובים להגיע למקומות שהם לא מגיעים היום.
<ליאוניד אידלמן: והדוגמא של דימונה והדוגמא של ערד - נכון מאד, צריך לעודד רופאים להגיע לשם.
<ליאוניד אידלמן: ובמקום לעודד רופאים, יש פה כל הזמן רינונים ורמזים שרוצים דווקא להפוך רופאים כשורש הבעיה ולפגוע ברופאים.
<ליאוניד אידלמן: ומבחינה זו הרושם בקרב רופאים, שבשנים האחרונות סימנו רופאים כבעיית המערכת.
<ליאוניד אידלמן: זה פתרון של המערכת וצריך להבין את זה ומהבחינה הזו חד משמעית יש למנוע דברים קיצוניים שהיו עד עכשיו.
<ליאוניד אידלמן: אסור לשפוך את מה שטוב במערכת עכשיו לזבל, לדברים שאנשים ישלמו עליהם מחיר, כי דברים קיצוניים לא עוזרים.
יעקב ליצמן: האם אדוני מסכים איתי שאסור לאפשר רופא, שבית חולים שמרוויח X כסף ובית חולים הקודם, שהמתחרה מציע לו 240,000 שקלים לחודש, שאסור להציע לו את זה.
יעקב ליצמן: האם אתה מסכים או לא?
<ליאוניד אידלמן: אני בהחלט מסכים ש-240,000 שקלים בחודש זה מוגזם.
<ליאוניד אידלמן: גם 350,000 - - -
יעקב ליצמן: אוקיי, אז אני מציע לך, תבדוק את עצמך לפני שאתה מטיל - - - על המערכת, כי זה קורה אצלך יום יום.
יעקב ליצמן: יום יום.
<ליאוניד אידלמן: אני לא מכיר ואני חושב שיש ממונה על השכר.
<ליאוניד אידלמן: יש למדינה כלים.
<ליאוניד אידלמן: שהממונה על השכר יגיד - - -
יעקב ליצמן: אה, הממונה על השכר?
יעקב ליצמן: אני אספר לך הרבה מחקרים, קרן התיירות וקרן הסולר, אני אגיד לך איזה תלונות יש?
יעקב ליצמן: על מי אתה מ - - - כאן?
<ליאוניד אידלמן: כבוד השר, אני מציע שהממונה על השכר, יש כאן מדינה מתוקנת, הממונה על השכר בהסכמים - - -
יעקב ליצמן: הוא לא יכול לטפל בזה ואתה יודע שהוא לא יכול לטפל בזה.
<ליאוניד אידלמן: אנחנו בעד הסכמים קיבוציים.
<ליאוניד אידלמן: אנחנו בעד שהממונה על השכר, במקרים חריגים כמו שאמרת 240,000 שקלים או מישהו אומר 350,000 שקלים, זה באמת לא בסדר.
<ליאוניד אידלמן: אבל אני חושב - - -
מאיר כהן: ד"ר אידלמן, זה לא צריך להיות בסכומים האלה.
מאיר כהן: כשרופא משפחה בפריפריה מרוויח 90,000 שקלים ואני מברך על זה ועשינו מאמץ גדול להביא אותו, למחרת מקבל מקופה אחרת 130,000 שקלים וזה עובר מתחת לרדאר, זה לא הוגן.
נורית קורן: זה ממש לא בסדר.
יעקב ליצמן: עושים את זה לא דרך השכר ולא דרך הממונה על השכר ואתה יודע את זה יותר טוב מכולם, בוא.
<ליאוניד אידלמן: הממונה על השכר - - -
יעקב ליצמן: אתה מטפל גם - - -
<ליאוניד אידלמן: בקופת חולים הממונה על השכר יכול להיכנס לזה, חד משמעית.
<ליאוניד אידלמן: יש כלים למדינה.
אילן גילאון: יש טבלת שכר, מה זה?
<ליאוניד אידלמן: אתם תאסרו על פרסומת, חסכתם מיליונים.
יעקב ליצמן: אתה מייצג רופאים, שאלתי אותך על הרופאים ואתה מדבר איתי על הפרסומת.
יעקב ליצמן: תדבר איתי על הרופאים.
<ליאוניד אידלמן: עניתי.
יעקב ליצמן: האם רופא שמקבל מבית חולים X, מקבל 240,000 שקלים לחודש, האם מותר לי להעלים עין מזה?
<ליאוניד אידלמן: קודם כל הרופא הוא לא בעיה.
<ליאוניד אידלמן: הוא לא גונב כסף.
יעקב ליצמן: אז שאלתי האם מערכת הבריאות שאני אחראי עליה, מותר לי להעלים עין, כי זה הבלגן הבא שהולך להיות לנו.
<ליאוניד אידלמן: אמרתי שהממונה על השכר יכול להסדיר את הנושא הזה.
טלי פלוסקוב: השר לא מדבר על גובה השכר אלא על התופעה.
מירב בן ארי: הממונה על השכר אחראי על השכר.
טלי פלוסקוב: אתה מדבר על התופעה, נכון, כבוד השר?
אלי אלאלוף: בבקשה, פרופסור אידלמן תסיים את דבריך.
<ליאוניד אידלמן: אני מסיים ואני מבקש שלא תהיה פה קיצוניות ואני מבקש שלא יהפכו רופאים לשורש הבעיה.
<ליאוניד אידלמן: רופאים - - -
אלי אלאלוף: אף אחד לא ניסה לעשות את זה.
<ליאוניד אידלמן: רופאים, מה שנותנים להם ומה שמאפשרים להם ומבחינה זו אסור אסור שהקופות תתחלנה לחסוך על טיפול בחולים.
<ליאוניד אידלמן: זה מה שאני אומר.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שאף אחד לא ניסה פה היום לשים את האצבע על גוף זה או אחר או על תפקיד כזה או אחר.
אלי אלאלוף: כולם פה - - -
<ליאוניד אידלמן: אבל כל החוק הוא כתוב - - - אין שם שום מקצוע - - -
אלי אלאלוף: פרופסור אידלמן, ברשותך.
יעקב ליצמן: אדוני איחר כאן ואני אמרתי בפתיחה, לפני שנכנסת, לא יהיה חוק ש - - -
<ליאוניד אידלמן: הלוואי.
טלי פלוסקוב: זה לא חוק, זה הצעת חוק.
טלי פלוסקוב: זה מה שמבלבלים.
טלי פלוסקוב: הצעת חוק זה לא חוק.
אלי אלאלוף: אין הצעה בינתיים שהובאה לדיון.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לציין חברים, המצב מתדרדר בגלל - - -
אילן גילאון: 2% מהאנשים עוברים בסך הכל בין הקופות.
אלי אלאלוף: אילן, אני כיבדתי כל אחד שמדבר.
אילן גילאון: סליחה, אבל אני פשוט נתתי נתון שכדאי לזכור אותו.
יעקב ליצמן: 2% - - -
אלי אלאלוף: אדוני השר, ברשותך, רשות הדיבור אצלי כיושב ראש.
אילן גילאון: לא, זה מה שאמרתי, 2% בסך הכל - - -
אלי אלאלוף: לא, לא, זה לא בדיוק הטעות.
אלי אלאלוף: כל פעם שלוקחים פרמטר אחד מהבעיה ומתמקדים בו, שוכחים את ה - - -.
אלי אלאלוף: אני מציע שנמשיך לראות את הבעיה בכללותה.
אלי אלאלוף: זה בעיה של שכר, זה בעיה של בניית גירעון, זה בעיה של תחרות לא הגונה.
אלי אלאלוף: זה בעיה של פגיעה במיוחד בשירות שניתן לאזרח וכל זה ביחד, וזה לא אחריות של אדם אחד, וזה לא אחריות של פונקציה אחת, זה אחריות של המערכת כולה.
אלי אלאלוף: יכול להיות שבמשרד הבריאות אין פה רגולטור מספיק חזק שיודע לפקח על המערכת של הקופות.
אלי אלאלוף: כן, אדוני השר, תבדוק את עצמך.
אלי אלאלוף: תבדוק את המערכת.
אלי אלאלוף: אני בטוח שיש מה לשפר בתפקוד האחראי על הרגולציה והפיקוח על קופות החולים.
אלי אלאלוף: יש מה לשפר שם.
אלי אלאלוף: לכולנו יש מה לשפר.
אלי אלאלוף: אני אמרתי את זה בדברי.
אלי אלאלוף: אז חלק מהאנשים לא שמעו, אז חוזרים.
אלי אלאלוף: אני נותן רק כדי שהדיון יזרום, אבל אני שוב חוזר ואומר ואגיד את זה גם אם יש עוד מישהו שמגיע ורוצה להתבטא ובצדק.
אלי אלאלוף: המערכת כולה צריכה להתמודד עם התדמית העגומה, הפוגעת ואני אומר בדבר אחד – באזרח.
אלי אלאלוף: שלא יגידו.
אלי אלאלוף: תשלמו פעם אחת 350,000 שקלים לרופא, זה רק הראשון בתור.
אלי אלאלוף: אחרים יבואו וידרשו סכומים כאלה.
אלי אלאלוף: ומי יעשה?
אלי אלאלוף: שני גופים ייפגעו – האזרח וגופו והמדינה תכסה בסוף את הגירעון.
אלי אלאלוף: שהיא לא תחסל, לא תהיה לה ברירה.
אלי אלאלוף: אף מדינה, אני לא מכיר מישהו, ודאי לא השר הזה ולא המערכת הזאת היום, תיתן למערכת בריאות כלשהו להתמוטט.
אלי אלאלוף: אז מי משלם בסוף?
אלי אלאלוף: אז האוצר אוהב לעשות מערכת שהיא לוחצת, שלא יעשו יותר מדי גירעונות.
אלי אלאלוף: שלא יתנו מספיק שירותים, מפני שכל שירות עולה כסף.
אלי אלאלוף: אולי לא יתנו, אז בינתיים הוא ימות, אותו אזרח, אז לא צריך יהיה לטפל פה.
אלי אלאלוף: חברים, בסוף יש פה אחריות ממלכתית שזה הממשלה שתשלם על הכל בזמן זה או בקונסטלציה אחרת והאזרח שלא יקבל את השירות שלו.
אלי אלאלוף: ותבינו את זה.
אלי אלאלוף: זה לא בעיה רק של רופאים ורק של ניהול הקופות ולא רק של פיקוח.
אלי אלאלוף: כל זה בא מהמושג תחרות לא הגונה.
אלי אלאלוף: באמת כשאני שומע ואני לא חוזר, למרות ששמעתי מיד ראשונה, לפי הצעות החוק שמסתובבות כולל שלי, אני הזדעזעתי.
אלי אלאלוף: הייתי בהלם, כאזרח פשוט.
אלי אלאלוף: אז בואו באמת לא ננסה להאשים גוף זה או אחר.
אלי אלאלוף: כולנו חייבים חשבון נפש, אני חוזר.
אלי אלאלוף: בבקשה, מוטקה.
מרדכי יוגב: ראשית כבוד יושב הראש, כבוד השר, המנכ"ל וכל מכובדי פה, המנכ"לים, חברי חברי הכנסת, כל הנוכחים, אני מסכים עם הגישה שנאמרה פה על ידי מנכ"ל מכבי, שכולם נמצאים פה כי הם רוצים שיהיה טוב.
מרדכי יוגב: אבל איך לא מגיעים ל - - - המוחלט, שיהיה טוב למטופל, לחבר, לחולה, לאזרח, לשירותי הבריאות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: טוב למי?
<קריאה: השאלה במקום.
מרדכי יוגב: לא דיברתי על טוב כלכלי.
מרדכי יוגב: אל תעצור אותי, אל תפריע לי, בסדר?
מרדכי יוגב: טוב לחולה הבדואי, הערבי, המוסלמי, בנצרת, כמו שיהיה טוב ליהודי במאחז ביהודה ושומרון, בסדר?
מרדכי יוגב: זו ההערה האחרונה הפוליטית ואל תפריע לי בבקשה.
מרדכי יוגב: כי אתה גזען, אני לא.
מרדכי יוגב: יושב הראש, אני מבקש – תגן אותי ממנו בבקשה.
מירב בן ארי: אנחנו לא שומעים מה הוא אומר.
נורית קורן: מוטי יאללה, להמשיך.
אלי אלאלוף: לא, בבקשה, בואו נישאר בדיון הענייני.
מרדכי יוגב: שלא יפריע לי.
מרדכי יוגב: אני מטפל בפריפריה בצפון, אתה יודע אדוני יושב הראש, גם בבתי החולים של נצרת.
אלי אלאלוף: ההערה הייתה מיותר.
מרדכי יוגב: גם בבתי החולים של נצרת.
אלי אלאלוף: בבקשה, תמשיך את דבריך.
נורית קורן: הערה מיותרת.
אילן גילאון: דרך אגב גם לגזען יש טיפול, אבל אני לא בטוח שהוא בא מהכיוון שיוגב אומר.
נורית קורן: חברים לעניין שלנו, לא צריכות להיאמר פה הערות כאלה.
אלי אלאלוף: חברים, בואו לא נחמם את האווירה.
אלי אלאלוף: מוטק'ה, אתה רוצה להשלים את דבריך?
מרדכי יוגב: אני רוצה לדבר לגופו של עניין.
מרדכי יוגב: כמו שאמרת, אנחנו לא דנים בחוק אנחנו דנים בעקרונות ובעקרונות, בלמידה שלי את הדבר, כשהמערכת כולה נמצאת באמת בתת תקצוב, אז לתחרות כנראה יש יתרון שכתוצאה ממנה השירות משתפר וזה אבן יסוד שאמר אותה המנכ"ל ואמרו אותה אחרים.
מרדכי יוגב: ויחד עם זאת, כמו שאתה אמרת הערה רק מהרגע האחרון, היא חייבת להיות הגונה.
מרדכי יוגב: אני חושב ואני אומר את זה פה לשר ולמנכ"ל סימן טוב, שלהערכתי כמה שפחות חוקים במקום שאפשר שלא יהיו חוקים וכמה שיותר המשרד יוכל להיכנס לרגולציה, שכשזיהינו פה ולא רק בבעיה הזאת מדרון חלקלק והוא באוכלוסיות מסוימות אולי, בעולמות כאלה ואחרים או לא, ואני רוצה מיד להגיע לפריפריה ולדבר בה, אזי אני חושב שהדבר הזה הוא נכון יותר ולקחת אחורה אל כל סיפור הקפיטציה ואת כל סיפור השוויון בין מרכז לפריפריה ובין אוכלוסיות מסוימות לצורך הטיפול השוויוני בכל אזרח במדינת ישראל.
מרדכי יוגב: יש מקום שהמשרד ייקח אחורה את הדבר לדיון ואולי בהיקף הזמן שאתה תחשוב, שהמשרד יחשוב שנכון שיביא את הצעתו לעניין ויביא גם את ה- - - ומה בתחרות ומה בגבולות גזרה שאליהם לא נכנסים.
מרדכי יוגב: אמר פרופסור אידלמן פרסום כזה או אחר לרדד או להגביל, שרכר רופאים לרדד או להגביל במעברים הללו, לתת גבולות לדבר.
מרדכי יוגב: אני רוצה להגיד עוד דבר, שאני חושב שגם שקיפות.
מרדכי יוגב: שקיפות יש בה אור השמש, מרפא.
מרדכי יוגב: שמש צדקה מרפא בכנפיה אומר הפסוק.
מרדכי יוגב: אם יש שקיפות גם על הסכמים בין קופות חולים למשרד והן על הסכמים עם רופאים, שקיפות של הדבר הזה על יחס ההוצאות של הקופות.
מרדכי יוגב: אני עומד כרגע ואני אומר את זה פה שקוף על השולחן, כסוגיה שאנחנו רוצים לגעת בה.
מרדכי יוגב: חוזר לפריפריה והצפונית, 520 מיליון שקלים אמרה המדינה לכיסוי תורים בצפון.
מרדכי יוגב: איפה הם?
מרדכי יוגב: איך הם מסתדרים כדי שבסוף לאזרח יהיה את זה.
מרדכי יוגב: לא ברור לי אם זה שם.
מרדכי יוגב: יכול להיות שזה הלך למקום אחר, כי אני עוד לא מכיר תכנית עבודה בעניין.
מרדכי יוגב: פר מטופל, פר חבר.
מרדכי יוגב: בפריפריה ובכל מקום השקיפות לפי דעתי כדבר נוסף שצריך להעמיד אותו על השולחן, הוא לפי דעתי גם יתרום להגינות, לאותה הגינות שאנחנו מדברים עליה ואני כרגע מדבר בעקרונות, לא עוד בירידה לפרטים ולמחילות.
מרדכי יוגב: זה מה שרציתי להוסיף.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
אלי אלאלוף: אני מבקש מחברי הכנסת לקצר, כי הנוכחות היא מדהימה היום ואני מברך אותה.
דב חנין: העיקר הבריאות אומרים.
דב חנין: אנחנו מגיעים.
אלי אלאלוף: בבקשה, אבל תקצרי.
איילת נחמיאס ורבין: אני אעשה גילוי נאות כי אני חברת קופת החולים שהיא בעצם נשוא החוק הזה במידה מסוימת.
אילן גילאון: עם החסידה?
יעל גרמן: כן, גם אני.
אילן גילאון: אני חמודי.
אלי אלאלוף: אני לא יודע על מה אתם מדברים, אני חייב להגיד לכם.
מירב בן ארי: זה מה שכתוב בעיתון, אדוני.
איילת נחמיאס ורבין: השר היה הגון והוא התייחס לעניין הזה ואתם יודעים מה?
איילת נחמיאס ורבין: זה אפילו על פניו כאילו לא סוף העולם, בואו נגיד את האמת.
מאיר כהן: בסוף יסתבר שרק אני בכללית.
איילת נחמיאס ורבין: לא התכוונתי.
איילת נחמיאס ורבין: זה מורשת מסבא שלי, מהאצ"ל.
איילת נחמיאס ורבין: תשמעו, אני אומרת לכם באמת, אבל מה ניסיתי לומר, השר?
איילת נחמיאס ורבין: טוב שהצלחתי להצחיק את השר.
איילת נחמיאס ורבין: מה שאני מנסה לומר בסופו של דבר - - -
אלי אלאלוף: זה סימן שאת מנסה.
איילת נחמיאס ורבין: וזה קשה.
איילת נחמיאס ורבין: הבוקר הוא היה מאד רציני.
איילת נחמיאס ורבין: אלף אני רוצה להגיד משהו לשר וגם למשה בר סימן טוב, שגם כשאני במחלוקת איתם, אני זוכרת שלפחות בעיני הם מנהלים את התחום הכי מסובך שיש לנהל במדינת ישראל, נקודה.
איילת נחמיאס ורבין: אין יותר, באמת, אני אומרת לכם.
איילת נחמיאס ורבין: כל תחום שאתם תגעו בו, בעיני באמת זה הסכום הכי מסובך לנהל במדינת ישראל ותמיד השמיכה גם תהיה קצרה מדי.
איילת נחמיאס ורבין: מהדיון אתמול המאד מאד קשה ב-SMA ואני מברכת את השר על הפנייה שלו לוועדת הסל ודרך כל נושא שאנחנו ניגע בו.
איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שרציתי לומר בשורה התחתונה, יש שני דברים מאד מאד מהותיים שצריך לטפל בהם וצריך לראות איך עושים אותם, אם בכלל ניגשים לחוק הזה, כי זה ברור לגמרי שמעבר קופות באינטרנט ימשיך להיות ודברים שאנחנו הלכנו בהם קדימה אנחנו לא נלך מהם אחורה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל איפה כן הדברים הבעייתיים?
איילת נחמיאס ורבין: אני נמצאת בקופת חולים שאני נמצאת בה בסוף בזכות מה?
איילת נחמיאס ורבין: בזכות הרופא.
מירב בן ארי: השירות.
איילת נחמיאס ורבין: הרופא.
יעל גרמן: או רופאה.
איילת נחמיאס ורבין: במקרה שלי רופא.
יעל גרמן: אצלי זה רופאה.
איילת נחמיאס ורבין: בבקשה, אז אצלי זה רופא ובסופו של דבר הרופא – אתה יכול לרשום לעצמך, ד"ר פדידה – הוא עושה את ההבדל מבחינתנו של הפציינט.
איילת נחמיאס ורבין: כמה הוא קשוב, כמה זמן הוא מקדיש לו, כמה זמן גם הקופה בסוף מאפשרת לו להקדיש לפציינט.
אלי אלאלוף: אוי ואבוי לך ביום שהוא יעזוב, כמו שעזבו - - -
נורית קורן: נכון, זה נכון.
איילת נחמיאס ורבין: נכון ואתה לא צוחק.
איילת נחמיאס ורבין: הוא צעיר, אתה לא תאמין, אבל זה באמת נכון.
איילת נחמיאס ורבין: המחשבה הזאת חולפת במוחי ואני אומרת מה עושים – בדיוק כמו השר מוטרד – מה עושים אם הוא עוזב.
איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שלנו ברור, זה שהרופאים הטובים הרבה פעמים מתנקזים באמת במרכז.
איילת נחמיאס ורבין: לא זולגים בכלל לפריפריות, לא לצפון ולא לדרום.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים שהזמן שכל קופת חולים נותנת לכל רופא משפחה, הוא בין 5 ל-7 דקות.
איילת נחמיאס ורבין: זה הזמן.
איילת נחמיאס ורבין: יש מדידת זמנים.
איילת נחמיאס ורבין: אלה הדברים שצריכים להעסיק אותנו.
איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו שואלים איזה מין קופות חולים אנחנו רוצים להציב לעשור הבא, זאת השאלה שצריכה להטריד אותנו.
איילת נחמיאס ורבין: ולכן, אנחנו צריכים להיות עסוקים בשאלת המוטיבציות של הרופאים ולכן באמת רופאים שעוברים – היום בבוקר הם בקופת חולים הזאת ומחר בערב הם בקופת חולים כזאת, זה לא יכול להיות.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים להיות מוטרדים בשאלה איך אנחנו מוודאים שבכלל יש מספיק רופאי משפחה, מספיק רופאי ילדים.
איילת נחמיאס ורבין: זה מחבר אותנו לנושא ההתמחויות, מחסור בתקנים להתמחויות.
איילת נחמיאס ורבין: כלומר הבעיה פה, איך שאנחנו לא הופכים אותה, היא הרבה הרבה יותר משמעותית ובגלל זה צריך להגיד בגלל זה החוק הזה הוא מרגיז.
איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה החוק הזה הוא מרגיז כי הוא לא נוגע באמת - - -
אלי אלאלוף: אמרנו כמה פעמים שלא דנים בחוק.
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, כי הוא לא נוגע, כי בסוף בעיני אנחנו לא עוזרים למערכת באמת להתמודד עם הבעיות הקשות שצריכות להטריד את כולם.
אלי אלאלוף: נורית קורן.
אלי אלאלוף: נציג האוצר, אתה מוזמן אם אתה רוצה.
אלי אלאלוף: אני מבין שאתה בנית את עצמך כל כך אחרת, שהיית עייף.
אלי אלאלוף: אתה אחרי חברת הכנסת קורן.
נורית קורן: אדוני יושב הראש, אדוני השר, הדיון הזה הוא דיון מאד מאד חשוב ונאמרו פה דברים חשובים על ידי חברי, חברי הכנסת ואני מסכימה לכל דבר.
נורית קורן: אני חושבת שאם יש לנו כבר את האפשרות לעבור בין הקופות, צריך לאפשר את זה בקלות.
נורית קורן: אסור לנו שלא יהיה חוק, כי לא יכול להיות, אדוני יושב ראש קופת חולים מכבי, שהמנכ"לים יקבעו פה.
נורית קורן: צריך לעשות פה חוק.
נורית קורן: אם אנחנו שומעים פה שרופאים עוברים ומקבלים גם כן תוספות עידוד כשמעבירים חולים, אסור שזה ייעשה.
נורית קורן: אני רוצה לשתף אתכם במשהו ששמעתי במוצאי שבת.
נורית קורן: הלכתי לנחם איזו משפחה ונאמר לי על ידי האישה שהבעל היה באחד מבתי החולים.
נורית קורן: אמרו שאי אפשר לעשות לו ביופסיה, אם יעשו לו ביופסיה אז זה יהיה מאד מסוכן.
נורית קורן: ומה שקרה, כשהאישה הציעה כסף לאותו רופא, הרופא ארגן ביופסיה בבית חולים פרטי עם מרדימה ואז עשו ביופסיה.
נורית קורן: אני רוצה לומר לכם, כשאני שומעת את הדברים האלה, זה פשוט מחריד.
נורית קורן: כל החולים צריכים לקבל את אותו טיפול.
נורית קורן: לא יתכן שרופאים – ואני לא רוצה להגיד את זה עוד פעם, כי באמת הרופאים עושים דברים - - -
<קריאה: מה שאת אומרת זה פלילי.
<קריאה: - - - לאתיקה - - -
נורית קורן: יפה מאד.
נורית קורן: אז אני אומרת לך - - -
<קריאה: כאילו שאתה לא יודע שזה קורה.
נורית קורן: אז אני אומרת לך שהמשפחות רוצות להבריא את האנשים, רוצות להבריא את בני המשפחה, לפעמים משלמים ועושים הכל כדי שבן המשפחה יקבל את כל הטיפול.
נורית קורן: כל החולים צריכים להיות אותו דבר ולפעמים מגרדים את הכסף לא יודעת מאיפה.
אלי אלאלוף: נורית היקרה, אני רוצה להגיד לך, את צודקת.
אלי אלאלוף: כל מה שאמרת, את צודקת.
אלי אלאלוף: את רוצה שזה ייגמר?
נורית קורן: בגלל זה צריך שיהיה פה - - -
אלי אלאלוף: צריכה להיות התמודדות יומיומית, אינטנסיבית נגד תופעות כאלה, אחרת הן תמשכנה.
נורית קורן: אז אני אמרתי לאותה גברת שכשתיגמר השבעה תפנה אלי ואנחנו נטפל בזה.
נורית קורן: אבל אני אומרת לכם, אם אנחנו לא נביא את מערכת הבריאות, שכולם יהיו שווים בפני החוק, בפני קופות החולים, יקבל ואיכות וזמינות כמו שצריך וזה לא משנה איפה הם גרים.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, אתה רוצה?
נורית קורן: סליחה שאני יוצאת, פשוט עוד ועדה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושב הראש, כבוד השר - - -
<קריאה: מה עם האוצר?
אלי אלאלוף: מיד אחרי חאג' יחיא ואחר כך נחזור לצד ימין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יכול לדבר?
יעקב ליצמן: אני רואה שלאט לאט כולם יוצאים.
אלי אלאלוף: לא, לא, כולם פה.
עליזה לביא: לא, לא, אדוני, אנחנו נשארים עד הסוף.
עליזה לביא: אנחנו רוצים לדבר.
אלי אלאלוף: יש חברים שיש להם עוד ועדות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד יושב הראש, כבוד השר, להתחיל או לחכות לכם?
אלי אלאלוף: כן, בבקשה עבד אל חכים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: תחרות היא תמיד טובה אם היא נותנת את השירות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני רוצה שתחרות תהיה בין קופות החולים על איך להבריא את האנשים ואיך לתת להם טיפול יותר טוב ולא תחרות על קליינטים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי כשמדברים על מושג של קליינט, כשאנחנו מדברים על חולה קליינט, זה מושג עסקי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עסקי – אז התחרות היא יותר כמה אנשים יהיו באותה קופת חולים, כי מעבירים להם את הכסף ולא על התחרות הזו אני נלחם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן דוגמא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם בקופת חולים מסוימת – וזה בכל קופות החולים – מגיעים אלי תלונות, החולה מגיע לרופא מומחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרופא המומחה קובע שהחולה הזה צריך למשל בדיקת MRI.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרופא המומחה הוא של אותה קופת חולים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: החולה לא הלך לרופא פרטי ששלח אותו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז מעבירים את הבקשה הזו למחוז ופתאום המחוז אומר לא מאשר, לך תעשה בדיקה יותר זולה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: על איזו תחרות אנחנו מדברים?
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרופא המומחה שלך שלח אותו לשם ואתה מבטל לו את הבדיקה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בדיקת MRI עולה כסף, אז אנחנו לא רוצים MRI.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כשאתה בא ונותן לרופא את התמריץ,לא תעבור לקופת החולים שלי ואתה תקבל שכר יותר טוב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה תעביר את האנשים איתך, אתה תקבל את השכר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז אני לא רוצה שהרופא יעסוק בתיווך ולא יעסוק במסחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרופא צריך לעסוק ברפואה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: וגם קופת החולים, אני חושב, אם אנחנו מחוקקים חוק, אנחנו צריכים להתייחס גם בחוק לעניין של ההתעסקות של הרופא, כשהוא עובר מקופה אחת לקופה שנייה, אם הוא יהיה קבלן של קליינטים, שהוא סוחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שהנושא הזה צריך להיפסק ואנחנו באוכלוסייה הערבית סובלים מזה יותר ויותר כי יש לנו את העניין החמולתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא בא עם החמולה שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בא עם האנשים שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא רוצה לעבור לקופת חולים אחרת, כי הרופא שלי, בין המשפחה שלי נמצא פה ואם הוא עובר אז אנחנו נעבור כל החמולה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השיטה הזו, צריך להתייחס גם אליה ולהפסיק אותה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ועוד דבר אחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במיוחד ביישובים הערבים חלק מהקופות, ואני לא אזכיר שמות, שיש להן פחות ופחות קליינטים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הם, שמעבירים אותם לבדיקות או לרופא מומחה, הם צריכים לנסוע מרחקים ארוכים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז או שאתה עוזב את היישוב, או שאתה נותן לו גם את השירות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא יכול להיות שכקשישה צריכה ללכת מרחק די גדול, שהיא לא יכולה להגיע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אין לה רכב והיא לא יכולה להגיע גם בתחבורה ציבורית והיא צריכה לשלם למישהו, או שאחד הבנים שלה צריך להסיע אותה ואם היא הולכת לבדיקה הכי פשוטה, לרופא סוכרת יש מקומות שאתה צריך לנסוע מרחקים די גדולים כדי לבדוק את המעקב אחרי סוכרת.
אלי אלאלוף: טוב, בבקשה, בוא נתמקד ברשותך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מעלה את הנקודות האלה ואני חושב שצריך לקחת אותן לתשומת ליבנו כשאנחנו באים לחוקק את החוק.
אלי אלאלוף: בבקשה, אורן גבע נציג האוצר.
<אורן גבע: תודה כבוד יושב הראש, אדוני השר, אדוני המנכ"ל.
<אורן גבע: מערכת הבריאות בישראל היא מערכת בריאות מצוינת.
<אורן גבע: זה נאמר פה לא מעט על ידי רבים ואין ספק שהתחרות בין קופות החולים ובכלל קופות החולים, זה אחד הגורמים המרכזיים לכך.
<אורן גבע: לאורך השנים משרד האוצר ביחד עם משרד הבריאות, תמך וקידם שינויים רבים על מנת לעודד את התחרות ולקדם את התחרות, כי ישנה הבנה שהתחרות בסופו של דבר יש לה המון המון יתרונות שתורמים לשיפור השירות לאזרח.
<אורן גבע: אבל כפי שצוין פה על ידי חלק מהמנכ"לים, במקרים מסוימים התחרות הגיעה למקומות שהן לא משרתות את האזרח, אלא פוגעות באזרח.
<אורן גבע: ולכן עמדתנו פה היא עמדה שמאד דומה לעמדת שר הבריאות ואנחנו גם חושבים שצריך לקדם מהלכים משמעותיים על מנת לוודא שהתחרות מתמקדת בתכנים שמשרתים את האזרח ומשפרים את השירות ומשפרים את איכות הרפואה ולא מתמקדת בתופעות השליליות שתוארו פה.
<אורן גבע: אנחנו נעבוד ביחד עם משרד הבריאות גם על מנת שהחקיקה תהיה יותר מתאימה, כפי שהשר אמר ואני בטוח שאנחנו נצליח להביא צעדים שבאמת יובילו את התחרות למקומות כאלה שמשרתים את האזרח בכיוונים הנכונים.
אלי אלאלוף: מותר לי להגיד שאתה עודד אותי לקיים את הדיון?
אלי אלאלוף: אז באמת תודה לך.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה, חברת הכנסת מירב בן ארי, את רצית.
מירב בן ארי: תודה רבה אדוני יושב הראש, אדוני השר והמנכ"ל.
מירב בן ארי: אני גם אגיד בקצרה.