GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: לכן אני חוזרת פה שוב לכל מי שנמצא כאן.
טלי פלוסקוב: רבותיי, כרגע מתחילים 2,600 יחידות דיור, מצוין, אבל אני רוצה לראות את ה-2,500 הבאים, איפה הם?
טלי פלוסקוב: איפה התכניות?
טלי פלוסקוב: איפה לפחות הרציונל?
טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים איך זה עובד, אז אנחנו צריכים להתחיל כבר עכשיו לחשוב על התכנית הבאה וזה בדיוק בתכנית האב, כי תכנית אב לא עושים לשנה אחת, תכנית אב עושים לחומש, עושים לעשור קדימה, ושם אנחנו נראה את הצעדים.
טלי פלוסקוב: אתם יודעים, פעם אחת שאלתי את משרד הקליטה, 'האם הגשתם פעם למשרד האוצר תכנית איך פותרים את הבעיה של אותם 20,000?', התשובה הייתה לא.
טלי פלוסקוב: סיוע לשכר דירה, 100 שקל, 100 שקל שם, האם אתם יודעים שכל תוספת לסיוע לשכר דירה לקשישים, אותם המשכירים ממתינים לכל הודעה כזאת, כי ברגע שאנחנו פה מכריזים בשמחה ובגאווה שהצלחנו לגייס עוד 100 שקל הוא מיד מעלה את העלות של השכירות באותם 100 שקל.
טלי פלוסקוב: אז מה עשינו?
טלי פלוסקוב: אנחנו עושים את העשירים יותר עשירים על חשבון המדינה ולא עוזרים לאותם האנשים שאין להם מה לאכול.
טלי פלוסקוב: אותו כסף שהם מקבלים לסיוע לשכר דירה לא מספיק להם לשכר דירה, הם צריכים להוסיף מהכסף שביטוח לאומי משלם להם כדי לחיות בכבוד.
טלי פלוסקוב: לכן אנחנו שומעים בתקשורת לא פעם על אותו קשיש שאין לו כסף לתרופה, או שאותו קשיש שוקל האם להפעיל מזגן או לקנות את התרופה.
טלי פלוסקוב: למצב כזה אנחנו לא יכולים להסכים.
טלי פלוסקוב: הפתרון הזה של 20,000, אני אישית רוצה לראות את התכנית, איך אני פותרת את הבעיה, לא של 2,500 קשישים, אלא של אותם 20,000 שעומדים בתור, ואני לא רואה אותה עדיין.
טלי פלוסקוב: אני אבקש עכשיו מחבר הכנסת לשעבר והשר לשעבר, כץ עוז, להגיד כמה מילים ואנחנו נמשיך, אני רוצה לתת לקופת חולים כללית להתייחסות.
<אברהם כץ עוז: תודה רבה לטלי.
<אברהם כץ עוז: ברשות כל המוזמנים והנמצאים כאן וחברי הכנסת וגם ברשותו של פרופ' בריק, כולכם עוסקים במה צריך וכל אחד בתחום שלו בוודאי עושה את מלאכתו הכי טוב ולכל אחד יש בעיות ולכל אחד יש נושאים שבהם הוא עוסק יותר או פחות בתחום הזה הכללי שנקרא אוכלוסייה ותיקה במדינת ישראל.
<אברהם כץ עוז: אני התנדבתי, אני יושב ראש המועצה לישראל יפה, אני יושב ראש ארגון ותיקי מודיעין, אני עושה את כל מלאכתי בהתנדבות, שלא על מנת לקבל פרס.
<אברהם כץ עוז: אני קצת מכיר את האיך מזה שהייתי כ-20 שנה חבר כנסת ובממשלה, בוועדות ועניינים.
<אברהם כץ עוז: אז האיך הוא, לפי הערכתנו, בסופו של תהליך, להניח תכנית לאומית מוסכמת ככל האפשר על ידי כל הגורמים, כולל הצעת מחליטים, על שולחנו של ראש הממשלה, אם אפשר בתוך מספר חודשים.
<אברהם כץ עוז: לזה מתכוונת טלי שקיבלה על עצמה, אני לא יודע אם היא מבינה את עוצמת הגודל של הבעיה ואת עוצמת הצרכים שיש כאן - - -
טלי פלוסקוב: מבינה, מבינה.
טלי פלוסקוב: אבל היא לקחה על עצמה לא כמערכת פוליטית.
טלי פלוסקוב: המערכת הפוליטית, אתם יודעים את זה ואני לא אומר שום דבר חדש לחברי הכנסת, מחפשת את המצביעים של הקדנציה הבאה.
טלי פלוסקוב: 34 או 35 מנדטים נמצאים בידיים שלכם, 700,000 מצביעים שכל אחד מהם שווה 1.3, כיוון שכשאתם עושים את ההערכה איך מצביעים במדינה תראו שהצעירים מצביעים פחות מהוותיקים ועל כן ערכו של כל ותיק בסך הכול, תחשבו את זה, זה 34 מנדטים.
טלי פלוסקוב: אם 34 מנדטים אלה יידעו להניח יחד על שולחן ראש הממשלה תכנית מוסכמת ככל האפשר, ואני לא נכנס למה, יש לי בעלי בית, שניים, יוצאים מן הכלל, בריק וטלי, ינהלו את העניין בצורה שהם מבינים את זה, אבל להגיע לרגע שכל אלה שיושבים כאן מסביב ואחרים, לרבות סיעות הכנסת הכוללות, ויופי שישנה כאן או הייתה כאן נציגה של הליכוד ונציג של המחנה הציוני, אם כל אלה לא יחפשו לעצמם את המנדט, אלא יגידו אוקיי, בנושא הזה כולנו יחד, יש לנו צ'אנס.
טלי פלוסקוב: אם לא, חבל על הזמן.
טלי פלוסקוב: אני אומר לכם חבל על הזמן.
טלי פלוסקוב: אני מכיר את זה ואני קורא כל יום ואני רואה את העיתונות ורואה איך אנשים נאבקים, לא חשוב מי, אני מכיר את זה.
טלי פלוסקוב: זה צריך להיות בגיבוי רחב, גיבוי כזה, ושר האוצר כבר נתן לטלי מנדט לטפל בנושא, וזה כל כך חשוב, וראש הממשלה, יש לו מישהו שהוא ראש המועצה הכלכלית שלו, אבי ששון, שנדמה לי שיהיה מוכן להיכנס לנושא.
טלי פלוסקוב: אם שני הדברים האלה יהיו לנו ואם יהיה לנו גיבוי, לא מוכרחים על כל נקודה לריב, אבל אם יהיה גיבוי לאותה תכנית אב שמייצרת כאן טלי, בעזרתו של בריק, תהיה לנו אופציה ותהיה אופציה לממשלה להגיד 'סליחה, נכון שאולי זה לא בקדנציה שלנו, אבל זה חשוב'.
טלי פלוסקוב: בזה אני התנדבתי לעסוק ולעזור גם לטלי וגם לבריק.
טלי פלוסקוב: עוד פעם, כמובן אני לא עושה את עבודתי לבד, אלא יש עוד המון אנשים, חברים שעוזרים ועושים, כל אחד בתחומו, ואנחנו נבקש המון עזרה, אבל אם מדובר על מה, זה אתם, אם מדובר על איך, תנו לטלי ותנו לבריק להוביל, אבל תצטרפו, תנו את התמיכה.
טלי פלוסקוב: אנחנו יהודים, אתם יודעים מה יהיה ב-2035?
טלי פלוסקוב: יהיו כאן 10 עד 12 מיליון יהודים, אתם יודעים כמה רבים 7 מיליון?
טלי פלוסקוב: תתארו לכם כמה יריבו כשיהיו 10 מיליון.
טלי פלוסקוב: אז אנחנו כולנו מבינים וכולנו אזרחים וכולנו יודעים ומכירים את התורה, פשוט צריך להתלכד יחד מאחורי גורם אחד.
טלי פלוסקוב: אני מודה לטלי על הזמן שנתנה לי.
טלי פלוסקוב: כל מילה היא באמת חשובה ואני לוועדות האלה נותנת חשיבות באמת בלשכנע אתכם להיות ביחד, בלשכנע להאמין במה שאנחנו עושים ובאמת להיות ביחד.
טלי פלוסקוב: תאמינו לי, אם הייתי רוצה באמת מחיר פוליטי הייתי עושה דברים אחרים, שיש לצדי שר האוצר, להוסיף עוד 100 שקל או עוד 500 שקל, זה לא מה שאני מחפשת, אני רוצה לפתור בעיה שאנחנו כולנו עומדים בפניה ואני מאמינה שאנחנו נצליח.
טלי פלוסקוב: לא אם, כצל'ה, אלא כאשר ואנחנו נעשה את זה.
טלי פלוסקוב: קופת חולים כללית, אני חייבת להגיד שמנכ"ל קופת החולים התקשר אליי אישית, התנצל על כך שהוא לא יכול להגיע, אבל הנציגות של פרופ' בריל היא בשבילנו מאוד חשובה.
טלי פלוסקוב: אז בבקשה, אדוני, אני אשמח לשמוע איך אתם רואים את התכנית ואת מה שקורה בתחום הזקנה במדינה שלנו.
<שי בריל: אז קודם כל ברכות לך על היוזמה ועל המאמץ שאת משקיעה בנושא הזה, יחד עם חברי הכנסת איציק שמולי ונחמן שי בנושא של השדולה.
<שי בריל: אני רוצה לברך את פרופ' בריק על ההצעה בהחלט המקצועית והחשובה ולבוא ולהגיד לכם שהבעיה שאנחנו רואים אותה היא שעד 2025 צפויה תוספת של 200,000 איש בני 75 פלוס, בעשור אחר כך עוד 200,000 בני 75 פלוס.
<שי בריל: לכאורה מספרים קטנים, אבל אם תיקחו בחשבון שכל איש מעל גיל 75 צורך פי שלושה שירותי בריאות מאשר אדם רגיל אנחנו מדברים על עלייה של כאילו 1.2 מיליון איש בזמן יחסית קצר.
<שי בריל: תחשבו על העלייה מברית המועצות שחוזרת על עצמה, הבעיה שהחברים מברית המועצות הביאו את הרופאים שלהם איתם בעוד שכרגע כל אלה שפורשים פורשים גם הרופאים שעלו בעלייה הזו.
<שי בריל: אנחנו מדברים על תופעה שנקראת בייבי בומרז, זה גל ילודה שאירע אחרי מלחמת העולם השנייה.
<שי בריל: מי ששרד חזר ועשה ילדים.
<שי בריל: התוצאה היא שכרגע לא מדובר רק על התוצאות של התארכות תוחלת החיים, אלא אנחנו מדברים על כך שיש לנו עלייה חדה, וזה בהחלט חד, בתוך תקופה קצרה כזאת שיש פתאום עלייה כל כך גדולה של צרכני בריאות משמעותיים וזה אומר שיהיו לנו, ויש לנו כבר היום, מכיוון שאם תחשבו על זה, אלה שנולדו אחרי מלחמת העולם השנייה, אנחנו מדברים היום על אנשים שהם בני 65-70, אנחנו רואים את הלחץ שמתחיל להיווצר על תורים לרופאי משפחה, תורים לרופאים מומחים, רופאי לב, רופאי ריאות, תוצאה מכך אנשים יוצאים מהאיזון, מגיעים לחדרי מיון.
<שי בריל: אני בא ואומר לכם שאני, כמנהל המרכז הרפואי גריאטרי בית רבקה, 300 מיטות, שולח נט"ן עם חולה מונשם לבית חולים, מרכז רפואי גריאטרי גדול כמו רבין או שיבא או איכילוב והם אומרים לי 'אל תשלח לי, יש לי נט"נים בחוץ, חדר הלם מלא'.
<שי בריל: אז אנחנו מדברים על מצב שהצפיפות הזו בחדר מיון, לשהות שם שמונה שעות, להיות מאושפז יומיים עד ארבעה ימים, להגיע לפנימית ולמצוא את עצמך בפרוזדור, זאת איכות חיים בלתי נסבלת אחרי שהתרגלנו למערכת בריאות מצוינת, עם תוחלת חיים נהדרת בלידה, 80 לגברים, 84 לנשים, עם בסך הכול הישגים מדהימים יחסית לעלות, 7.5% מהתל"ג.
<שי בריל: אבל לצערי נרדמנו בשמירה ולא התחלנו להתמודד עם בעיית הבייבי בומרז שידועה מזה 25 שנים.
<שי בריל: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בפרסומים שלה מוציאה את זה כל הזמן.
<שי בריל: מה שאנחנו חייבים לעשות כרגע מיידית, ומנכ"ל הכללית החדש, נועז בר ניר, מינה מיד עם כניסתו, הוא פחות מחודש בתפקיד, ועדה שהמליצה על משהו לטווח המיידי, שזה אומר למצוא חלופות לאשפוז בבתי חולים כלליים, כי שם יהיה העומס העיקרי, שם תהיה הבעיה.
<שי בריל: אנחנו צריכים למנוע הגעה של אנשים מבוגרים, אנחנו צריכים למצוא חלופות, כי בית חולים כללי צריך לקבל אנשים מסיבה אחת, כשיש בעיה אבחנתית וכשיש לחץ דם ודופק שצריך לייצב אותם.
<שי בריל: ברגע שיש אבחנה והחולה מיוצב, צריך להוציא אותם מבתי החולים האלה, להביא אותם לבתי חולים שנקראים מרכזים רפואיים גריאטריים, כדוגמת בית רבקה, כדוגמת הרצוג בירושלים, שאגב בירושלים יש בעיה לא פשוטה, עיר הבירה והכול, יש שם מחסור במיטות מהסוג הזה.
<שי בריל: אני בא ואומר לכם שהמטרה העיקרית היא להיות בתכנית שמתחילה להעריך מצד אחד מה צריך לעשות מיד והדבר השני, לתכנן את מספר המיטות הנדרש.
<שי בריל: מדובר על 1,000 מיטות, משרד הבריאות מסכים לזה, ישבנו עם ברוקדייל, ברור לגמרי שצריך 1,000 מיטות למערכת האשפוזית הכללית, 500 מיטות למערכת של מה שאנחנו קוראים מרכזים רפואיים גריאטריים ואנחנו נמצאים במחסור אדיר, של רופאים, של אחיות, ותסתכלו על הפרסה של בית החולים באשדוד.
<שי בריל: 20 שנה לקח להקים אותו והיום מה אומר לנו פרופ' שוקי שמר, שהוא יושב הראש?
<שי בריל: הוא אומר לנו 'הבעיה העיקרית בלהקים בית חולים זה לגייס רופאים ואחיות'.
טלי פלוסקוב: צריך להביא את העלייה שוב.
<שי בריל: ומה עושים כרגע?
<שי בריל: גונבים מבתי חולים בסביבה, מרוקנים את ברזילי, מרוקנים את קפלן, את אסף הרופא, את שיבא ורבין, כדי מה?
<שי בריל: ליצור מחסור במקום אחר ולפתור את הבעיה, דבר שהדעת לא סובלת.
<שי בריל: אנחנו חייבים מראש להכין את העתודה הזו, זה אומר שצריך לחשוב איך אנחנו באופן יעיל עושים את הדברים האלה, גם להעריך מספר המיטות הנדרש, להעריך את כוח האדם שצריך ולייצר ועדה לאומית שעומד בראשה גורם, גם בצד האקזקוטיבי, לא רק בצד של הכנסת, ואני מאוד מברך על השדולה, אבל צריך להיות אנשים ש - - -
<שי בריל: ואנחנו מדברים על משרד ראש הממשלה שמוביל עם האוצר והבריאות והרווחה, שוויון חברתי, כמובן עם ביטוח לאומי, כמובן עם הקופות, כמובן עם גורמים אחרים שמעורבים.
<שי בריל: ואני אומר לכם, רבותיי, זה לא יפגע רק באנשים המבוגרים, גם כל איש בן 40 שיגיע עם אוטם בשריר הלב ימצא מיון סתום וישלם בבריאותו.
<שי בריל: אנחנו מדברים על סכנה ברורה ומיידית לכלל האוכלוסייה בישראל.
<שי בריל: אם לא נזיז את עצמנו ומה שנעשה עד היום הוא באמת בטל בשישים, זה לא מחר, היום צריך להתחיל.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, פרופ' בריל.
טלי פלוסקוב: זה כל כך נכון.
טלי פלוסקוב: אגב, מה שקרה בבית החולים החדש באשדוד, בעיניי זה חוסר תכנון.
טלי פלוסקוב: הרי ידעת שיש לך 300 מיטות נוספות, היית צריך לעשות תכנון של הכנת כוח אדם כבר במקביל, 20 שנה חיכינו, חמש שנים לפני כן להתחיל להכין כוח עבודה וזה לא היה קורה.
טלי פלוסקוב: זה בדיוק זה, אנחנו בדיוק מדברים איך לא לכבות שריפות, אלא איך לתכנן את העתיד שלנו.
טלי פלוסקוב: תודה לך באמת מכל הלב, אני חושבת שההתייחסות של כללית ובכלל משרד הבריאות, היא הייתה אחת מהראשונות של משרדי הממשלה, ועל כך תודה גם למשרד הבריאות.
טלי פלוסקוב: אני רוצה עכשיו לבקש מנציג של מרכז השלטון המקומי, פיני קבלו, שנמצא כאן, גם אם אפשר להתייחס לכל מה שקורה ואיך אתם יכולים לעזור לנו להתקדם עם כל התכניות שמונחות ברשויות ולא מתקדמות, ואני לא מבינה למה תכנית - - - אני הייתי ראש עיר, אני נתתי הוראה למחלקה שלי, אין תכנית שמונחת על השולחן יותר מחודשיים, למה אי אפשר לעשות משהו ייחודי בתכניות האלה הקשורות לקשישים לפחות כאשר יש כסף?
טלי פלוסקוב: תמיד אומרים שאין בעיה לעשות, אבל אין כסף, כאן יש כסף, אבל אנחנו לא מתקדמים.
<יהודה דוידוב: ואפילו יש תכניות על השולחן.
טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני, וכמובן כל מה שיש לך להתייחס ליום הזה.
<פיני קבלו: אנחנו באמת נמצאים כאן, גברתי יושבת הראש, וקיימנו באמת הרבה מאוד דיונים ואנחנו משתתפים בדיונים, זה לא רק ביום הוותיק בכנסת, אלא באמת במהלך כל ימות השנה ואני יודע את החריצות שלך יחד עם החברים בשדולה שדוחפים את העניין הזה.
<פיני קבלו: אני חושב שהשלטון המקומי קודם כל דוחף שיהיה גוף בנושא הזקנה, כפי שאנחנו הצגנו אותו, גוף שיש בו כל משרדי הממשלה.
<פיני קבלו: הוא היה צריך כבר להיות לפני שלוש-ארבע שנים ואנחנו נמצאים בפיגור ואני רואה בכל לשכות הרווחה את העומסים ואת כל מה שקורה, אבל אני אתחיל ואומר, גברתי היושבת ראש, שאנחנו יצאנו לפני שבועיים, בפקודתך, כינסת את כל הגופים, את מנכ"ל משרד הרווחה, את איגוד העובדים הסוציאליים, חברתי צפרא, ואת השלטון המקומי בזה שמנסים לאורך כל הזמן בביטוח הלאומי לפגוע בחוק הסיעוד.
<פיני קבלו: אני שמח שהשלטון המקומי הרים את הכפפה יחד עם האיגוד ונאבק והודיע שהוא לא יוכל להמשיך את חוק הסיעוד כל עוד אין תקנים.
<פיני קבלו: אני שמח שיש נייר הבנות, עדיין לא חתום, אבל יש הסכמות, שבו אני יכול לבשר שאנחנו הולכים לקבל עוד 165 תקנים למחלקות לשירותים חברתיים לטיפול באזרחים ותיקים, ועוד 80 תקנים עבור ועדות - - -
טלי פלוסקוב: תראה איזה פנים מאושרות של צפרא.
טלי פלוסקוב: איפה המצלמה?
טלי פלוסקוב: תראו את צפרא, בבקשה.
<פיני קבלו: היה פה שיתוף פעולה ואני לא אכנס ליתר הפרטים.
טלי פלוסקוב: גם משרד האוצר, צריך להגיד, היה מעורב בנושא.
<פיני קבלו: גם משרד האוצר ישב ואני שמח שבאמת חלה התקדמות.
<פיני קבלו: אני גם הייתי ראש עיר - - -
<צפרא דוויק: פיני, רק תוסיף, שהסעיף שעשה אותי הכי מאושרת זה הדרישה לבדוק את התקינה ולתכנן לטווח ארוך, שזה עניינה של הוועדה.
<פיני קבלו: אז גם לך, צפרא, תודה באמת שהרמת את הכפפה יחד איתנו והכרזת סכסוך עבודה וכשפועלים בשיתוף פעולה אז מצליחים להשיג ולפעמים גם צריך לעשות את זה.
<פיני קבלו: עכשיו, לגבי הנושא של תכנונים ואני מכיר את זה גם כראש עיר, הייתי גם יושב ראש ועדת תכנון ובנייה, וראשי רשויות מאוד מאוד אוהבים את ה - - - רק אתמול הייתה איזה שהיא הצעת חוק בוועדת העבודה והרווחה במערכות הבחירות לשים קלפיות בבתי אבות ובבתי חולים וזה עבר אתמול בקריאה ראשונה בוועדת העבודה והרווחה.
<פיני קבלו: זה רק מוכיח שראשי הרשויות, שדחפו גם ונתנו את ברכתם, שהם מאוד כרויים לאוכלוסייה הזאת והם רוצים שיהיו שותפים בהחלטות.
<פיני קבלו: לכן אני לא רואה שראשי רשויות מתנכלים ולא רוצים ל - - -
טלי פלוסקוב: לא, לא אמרנו מתנכלים.
טלי פלוסקוב: איך לעזור, לדחוף.
<פיני קבלו: היית יושבת ראש ואני גם הייתי יושב ראש ועדת תכנון, יושבים עוד גופים ממשלתיים שיושבים שם, הירוקים, רשות הגנים, ולפעמים, לא תמיד ראש עיר יכול לדחוף כאשר ישנן התנגדויות או עתירות משפטיות מול הרשות המקומית על כל תהליך.
<פיני קבלו: ראש רשות שמגיעה אליו תכנית תכנון, הוא רוצה לקדם אותה, הוא רוצה לבנות את העיר שלו, הוא רוצה לעשות את זה.
<פיני קבלו: אני רק יכול לומר, ביום חמישי בהנהלה שלנו, עם יושב הראש שלנו, אני אעלה את הנושא, שהוא יוציא מכתב לראשי רשויות ולראשי ועדות תכנון, שאנחנו נדרוש שבאמת ייתנו עדיפות עדיפות עדיפות, אני אומר את זה במלוא העוצמה, על מנת שיפשירו במהרה את אותן תכניות שמונחות בכדי לתת לאוכלוסייה הוותיקה את אותן תכניות.
טלי פלוסקוב: אני מאוד אשמח לבקש מחיים ביבס, יושב ראש מרכז השלטון המקומי, גם להיות מכותבת בפניות כאלה לראשי רשויות בנושא הזה, כי בעיניי, אני שוב פעם אומרת וחוזרת על משפט שקשה לי להגיד אותו, לאנשים האלה אין הרבה זמן ואנחנו פה יושבים בוועדות ודנים ואין לנו זמן.
<פיני קבלו: אז שוב תודה לך על זה שדחפת אותנו והגענו לסיכום, זה הישג שלך.
טלי פלוסקוב: אני באמת באמת מאוד מאושרת שהצלחנו.
טלי פלוסקוב: ועכשיו אני אתן לצפרא, תגידי לי בדיוק את התואר שלך, יושבת ראש איגוד העובדים הסוציאליים.
טלי פלוסקוב: כן, צפרא.
<צפרא דוויק: אני אתחיל מזה שהייתי רוצה לראות אותנו לא יושבים פה בכלל ואני רוצה להסביר.
<צפרא דוויק: 1.1 מיליון קשישים יש בישראל, שליש מהם רשומים ונרשמים כנזקקי רווחה ואם זה לא המספר הכי עצוב ששמעתם, אז אני לא יודעת מה כן.
טלי פלוסקוב: יש לי חדשות בשבילך, סליחה שאני אומרת באמצע, יש עוד הרבה שצריכים את שירותי הרווחה ומתביישים להגיע לשם ולבקש אותם.
<צפרא דוויק: אז זה עוד יותר עצוב.
<צפרא דוויק: 330,000 איש, את יודעת מה?
<צפרא דוויק: 380,000 איש, 400,000 איש נזקקי רווחה בין הקשישים, למה?
<צפרא דוויק: לאן הגענו?
<צפרא דוויק: מדינה שצריכה לכבד את קשישיה, שזה במסורת שלנו, בין אם היא מסורת מוסלמית ובין אם היא מסורת יהודית ובין אם היא מסורת נוצרית, או בין חילוניות, שאנחנו כולנו צריכים לדעת מאין באנו.
<צפרא דוויק: איך הגענו למצב הזה שכל כך הרבה אנשים?
<צפרא דוויק: ואם הגענו למצב הזה, איך זה יכול להיות שישנם רק 300 עובדים סוציאליים בתחום הזקנה בשירותים החברתיים?
<צפרא דוויק: זה אומר ש-1,000 קשישים או יותר על עובד סוציאלי אחד.
<צפרא דוויק: מה אתם חושבים שאנחנו יכולים לעשות להם?
<צפרא דוויק: כלום, כלום, באמת כלום, אולי חצי שעה בשנה.
<צפרא דוויק: אנחנו לא הפתרון, אנחנו גם לא הבעיה, אנחנו מתריעים וזועקים כל השנים האחרונות שצריכים תכנית לאומית, תכנית לאומית עם ראש, תכנית לאומית עם רגליים, תכנית לאומית שיש לה תוקף.
<צפרא דוויק: זה לא מספיק שאנחנו נשב כאן ואדם שאני מאוד מעריכה, כצל'ה, אומר, צריך תכנית לאומית שכולם יהיו שותפים לה.
<צפרא דוויק: צריכים חתימה של כל חברי הכנסת, צריך לעגן את זה בחקיקה.
<צפרא דוויק: רק חקיקה שראש הממשלה ייתן לה יד ויגיד שהתכנית הלאומית וההמלצות שלה יחייבו זה מה שיקרה.
<צפרא דוויק: אתמול ישבתי במשרד הבריאות, הפניתי את תשומת לבם של חבריי במשרד הבריאות שכל פעם שמנכ"ל משרד הבריאות מוציא הוראה, ואני אומרת את זה גם לחבריי בקופת החולים, 'נא להוסיף, החורף מתקרב ויש בעיה של חולי ושפעות ונא לתגבר את הפנימיות ברופאים ואחיות', מי אתם חושבים מטפל באותו קשיש שמגיע לפנימית וצריך אחר כך לעזור לו לצאת הביתה או לצאת למוסד, איזה שהיא מערכת תמיכה בקהילה עם סיוע סיעודי, עם סיוע אחר, מי אתם חושבים מטפל?
<צפרא דוויק: עובדים סוציאליים.
<צפרא דוויק: אפילו תקן אחד של עובד סוציאלי לא הוסף למשרד הבריאות בבתי החולים כבר שנים רבות.
<צפרא דוויק: אז זה לא רק שבשירותים החברתיים יש לנו רק 300 עובדים לכל הנזקקים, אלא גם במשרד הבריאות אותה תמונה.
<צפרא דוויק: אין לי מושג מה קורה במשרד הקליטה, אבל אני בטוחה שזה לא יותר טוב.
<צפרא דוויק: אני לא הייתי רוצה במקום הזה, אני רוצה להיות רק מאלה שיהיו שותפים לתכניות ולהצביע מה - - - יש כאן אנשים שמומחים לנושא, כמו גלית מבורך, שהיא מנהלת תחום הזקנה במשרד הרווחה, ויש אנשים אחרים.
<צפרא דוויק: אנחנו חושבים שאם לתכנית הזאת לא תהיה חקיקה ויהיה לה תוקף בחקיקה, לא יקרה כלום.
<צפרא דוויק: יובל ואני ישבנו בוועדת אלאלוף, עלה בוועדת אלאלוף העניין של הקשישים, הוא הציג תכנית סדורה גם שם, הוא הראה שיש דירות בדיור ציבורי שיושבים בהם קשישים שפעם קיבלו דירה של 5 חדרים, 4 חדרים, היו נותנים גם דירות גדולות למשפחה מרובת ילדים, הם עדיין יושבים באותה דירה, זוג קשישים שסובלים מבדידות כי כמו שאתם יודעים, אמא אחת יכולה לגדל 10 ילדים, ל-10 ילדים קשה לבקר אמא אחת, בהרבה משפחות.
<צפרא דוויק: והם עדיין תופסים את הדירה הזאת, הוא לא מצליח להוציא אותם משם, לתת להם דירה יותר יפה, יותר חדשה, יותר מתואמת, אנחנו מנסים לעזור ולא עוזר.
<צפרא דוויק: כל מה שהוצג פה, אנחנו שותפים מלאים, אנחנו רק אומרים שאם אנחנו לא נפעל בכוח מעוגן לא יקרה שום דבר.
<צפרא דוויק: תבורכו על כל הפעולה שאתם עושים.
<צפרא דוויק: טלי, את יודעת שאני מעריצה גדולה שלך שלקחת את הנושא הזה, בכלל וגם את הנושא הזה, ותודה לנחמן ואיציק שמולי, שחבל שהוא איננו.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, טוב לשמוע.
טלי פלוסקוב: באמת אני חושבת שלעובדים סוציאליים יש תפקיד מאוד משמעותי בכל מה שקשור לאזרחים ותיקים ואני אגיד לך - - -
<צפרא דוויק: לפי התכנית לא יצטרכו אותנו, התכנית טובה, לכן אמרתי שאני לא רוצה - - -
טלי פלוסקוב: זה נכון, והלוואי שנגיע למצב שאנחנו נחזיר כסף לאוצר כי אנחנו לא צריכים עובדים סוציאליים.
<צפרא דוויק: ולזה התכוונתי.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם שהיום הזה אנחנו מארגנים, מעבר לחברי הכנסת שציינו פה, גם בשיתוף של הסתדרות הגמלאים, ונמצא איתנו יושב ראש הסתדרות הגמלאים, שמוליק מזרחי.
טלי פלוסקוב: אנחנו כמובן נשמח לשמוע מה אתם חושבים על היום הזה ומה הייתם רוצים לראות במדינת ישראל.
<שמואל מזרחי: קודם כל בוקר טוב, אני רוצה להודות לך על הדיון המעניין מאוד ולכל המשתתפים.
<שמואל מזרחי: אני חושב שהנושא הוא מאוד מאוד חשוב, את מעלה אותו גם בצורה נכונה וטובה, הבעיה של הגמלאים ותוחלת החיים הארוכה גורמת לכך שצריך בהחלט להיערך ומדינת ישראל צריכה להיערך בכל התחומים.
<שמואל מזרחי: דובר כאן על נושא של שיכון, דובר על נושא של רווחה ותרבות - - -
טלי פלוסקוב: ובריאות.
<שמואל מזרחי: ברור, ואני הייתי מצפה שידברו נטו לגמלאים, מה הוא סל השירותים הבסיסי שכל גמלאי חייב לקבל ממדינת ישראל.
<שמואל מזרחי: לא ייתכן שאלה שהקימו את המדינה, לחמו בשבילה, פעלו, היום מוזנחים במידה רבה.
<שמואל מזרחי: הנושא של הביטוח הסיעודי, רק למי שיש כסף או רק למי שיש ביטוח יכול לקבל טיפול ולא להיות נטל על המשפחה.
<שמואל מזרחי: הנושא של השחיקה של הגמלאות ושל הביטוח הלאומי.
<שמואל מזרחי: את ציינת קודם שהתוספת של השכר היא לא הדבר החשוב, אני חושב שחלק משמעותי גם זה היכולת להתקיים בכבוד וכשאדם צריך להחליט האם לקנות - - -
טלי פלוסקוב: רק לתקן אותך, לא אמרתי שהוא לא חשוב, הוא חשוב ועוד איך, אבל אם אנחנו לא נסתכל ונראה את התמונה המלאה מכל הכיוונים, אותם 100 שקל שנוסיף לא יפתרו את כל הבעיות של הקשיש.
טלי פלוסקוב: זה מה שהתכוונתי.
<שמואל מזרחי: נכון, אבל חשוב לנו מאוד שתהיה תוספת והצמדה לשכר הממוצע במשק כדי שגם השחיקה לא תהיה גדולה מאוד כי יש לנו בעיה קשה מאוד עם אנשים שהיום מתלבטים האם להדליק דוד מים לחמם כדי להתרחץ, או האם בכלל להדליק את החשמל וכן הלאה וכן הלאה.
<שמואל מזרחי: אז התופעה הזו קיימת ואנחנו מכירים אותה ואם מדינת ישראל לא תתכנן ולא תבדוק מה עם סל השירותים אנחנו בבעיה קשה מאוד.
<שמואל מזרחי: לכן הנושא הזה של היום הזה הוא מאוד חשוב, השדולה בראשותם של איציק שמולי ונחמן שי, שמובילים את השדולה הזאת ומדי פעם אנחנו מתכנסים כאן לדיונים מעניינים מאוד, נושא חשוב, אסור להוריד את זה מסדר היום, הדבר הזה צריך לבעבע כל הזמן בכנסת ישראל.
<שמואל מזרחי: אני מאוד מודה לך, תודה רבה.
טלי פלוסקוב: רבותיי, לפני שאני נותנת זכות דיבור לדובר הבא אני רוצה לציין שב-10:30 מתחיל כאן הדיון הבא ולכן אנחנו צריכים לסיים.
טלי פלוסקוב: אגב, אני רוצה להגיד לכם שאנחנו יושבים פה בפעם השנייה בנושא ואני לא פוסלת אפשרות במקרה הצורך גם בזמן הפגרה לכנס את הוועדה ולשבת בזמן לא מוגבל, אלא גם אם צריך לשבת שלוש שעות, שאלה יהיו שעות עבודה, אנחנו נעשה את זה ביחד.
טלי פלוסקוב: כדי שמי שלא הייתה לו זכות דיבור היום יבין שאנחנו רק בתחילת הדרך.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לבקש מנציג של משרד הבריאות, שאני מבינה שזה אגף הגריאטריה, יושבת פה ד"ר רסולי.
<איריס רסולי: אני אגיד בקצר.
<איריס רסולי: הגשנו כאמור מסמך שמתקצר את מה שהמשרד עושה.
<איריס רסולי: אני מסכימה עם עמיתי, פרופ' בריל, לנושא של הצורך בהוספת משאבים, שזה גם כולל הוספת תקציבים, זה בנושא של חוסר בכוח אדם, ובלי זה אי אפשר לעבוד.
<איריס רסולי: זה נושא אחד.
<איריס רסולי: הנושא השני הוא נושא של איך לעבוד והמודלים של עבודה עם אוכלוסיית קשישים היא שונה מהמודלים עם אוכלוסיות של אנשים יותר צעירים.
<איריס רסולי: לפיתוח הנושא הזה משרד הבריאות עוסק בזה באמצעות, למשל, התכנית הלאומית להתמודדות עם דמנציה, התכנית הלאומית הפליאטיבית, התכנית הלאומית למניעת נפילות, תכנית חדשה בתמיכת משרד האוצר, והתכניות הרוחביות של משרד הבריאות של המטופל במרכז, רצף הטיפול ונושאים אחרים.
<איריס רסולי: אנחנו צריכים באמת להתאים את הדנ"א של מערכת הבריאות לצרכים המשתנים של האוכלוסייה עם ריבוי תחלואה ועם מוגבלות.
<איריס רסולי: זה הנושא השני.
<איריס רסולי: והנושא השלישי זה הנושא של רפורמה מבנית.
<איריס רסולי: משרד הבריאות מנסה לקדם את הרפורמה בסיעוד מזה הרבה שנים, יש גדולים ממני שיכולים לפרט על הגורמים המעכבים של הנושא הזה.
<איריס רסולי: פרופ' בריל הוביל את הנושא הזה לפני שנים רבות, היו הרבה ועדות וזה נושא שבאמת ייתן איזה שהוא עידוד מבני, הוא יסיר את החסמים המבניים של הפיצול ויאפשר לגופים יותר לדבר ביחד.
<איריס רסולי: בנושא של רצף המידע, משרד הבריאות הוביל את הנושא של העברת מידע בין קופות החולים לבתי החולים, נושא שתופס תאוצה שמתבסס על מודל ראשוני של כללית, אבל הולך ומתקדם, נושא של שימוש יותר דיגיטלי.
<איריס רסולי: זאת אומרת יש במידע ובתהליכים, קצרה היריעה מלפרט את הדברים, אני חושבת שזה הכיוון שצריך להוביל אותו, של איזה שהוא שינוי ארגוני וחשיבתי.
<איריס רסולי: אנחנו נשמח להציג את הדוגמאות של הדברים ואת ההצלחות שיש לנו בתחומים האלה.
טלי פלוסקוב: מצוין, יופי, תודה.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני אנסה בכל אופן בדקה שנותרה לסכם את הדיון.
טלי פלוסקוב: אחת, אני באמת רוצה להגיד לכם תודה על כך שהגעתם, ולהתחיל את הישיבה בשעה 9:00, זה לא קורה כל יום בכנסת וזה שהייתם כאן זה אומר שהנושא מספיק חשוב לכל אחד שנמצא כאן.
טלי פלוסקוב: דבר ראשון שאני רוצה ומנסה כבר דרך ארוכה להוביל ואני בתחושה שיש לי פה הרבה שותפים, אני חושבת שבכנסת ישראל חייבת לקום ועדה לעניין האזרח הוותיק, ועדה קבועה.
טלי פלוסקוב: כמו שיש ועדה לזכויות הילד, כמו שיש ועדה למעמד האישה, הגיע הזמן להקים ועדה לזכויות האזרח הוותיק.
טלי פלוסקוב: אני אומרת לכם, אני כבר פניתי לכמה גופים ויש כאלה ששותפים איתי לדרך ואנחנו פנינו גם ליושב ראש הכנסת ואני יודעת שזה לא פופולרי להקים עוד ועדה וכל התקשורת קמה ואומרת, 'מה, עוד ועדה ועוד כסף?
טלי פלוסקוב: ' אבל זה נושא ששווה כל גרוש.
טלי פלוסקוב: שתיים, הבנו פה מכולם, לשכנע את מקבלי ההחלטות בצורך הבהול של הקמת תכנית אב לאומית כוללת לטיפול באוכלוסיית הקשישים, כמו שנעשה בכמה מדינות בעולם, שתיתן פתרון כולל לאוכלוסיית הקשישים בנושא הדיור, הפנסיות, גיל הפרישה, הבריאות, הסיעוד.
טלי פלוסקוב: ויש עוד הרבה נושאים שאני יכולה להמשיך כי באמת אין סוף לנושאים שאנחנו צריכים לטפל בהם.
טלי פלוסקוב: ומשפט אחרון, ובזה אני פונה גם לכל מי שנמצא פה וגם לכל מי ששומע אותנו, גם פוליטיקאים וגם אזרחים, אסור לנו לשכוח שבסוף כולנו נגיע לשם ולטפל בקשישים זה בעצם לטפל בעצמנו.
אלי אלאלוף: אנחנו היום ב-7.9.2017, ט"ז באלול התשע"ז והשעה 12:35.
אלי אלאלוף: שלום לחברים שלי חברי הכנסת, שבפגרה אנחנו מעזים להביא אותם לכנסת אבל הטובים פה.
אלי אלאלוף: אז אנחנו הולכים לדון בהצעת חוק של תיירות מרפא, התשע"ז-2017, מ/1126 והצעת חוק להסדרת התיירות הרפואית בישראל של חברת הכנסת מרב מיכאלי, שלא פה כפי שאתם רואים.
אלי אלאלוף: אז אנחנו קיבלנו רק אתמול דוח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ובאמת נעשתה עבודה אדירה.
אלי אלאלוף: העיתוי לא תמיד מוצלח ולמרות שלא קיבלתם אותו, אולי הוא כבר באתר שלכם?
<פלורה קוך: עוד לא.
אלי אלאלוף: אז תרשו לי לתת לפלורה שעשתה את העבודה הזאת, לתת לכם כמה נתונים כי עד עכשיו דיברנו על נתונים בצורה מאוד מעורפלת, ופה יש נתונים שהולכים לחזק עמדות מסוימות, ויש כאלה שירגישו שזה בניגוד לעמדה שלהם או לנתונים שלהם אז בעיקרון, אנחנו תמיד סומכים על ה-מ.מ.מ.
אלי אלאלוף: הם באמת עושים עבודה יסודית.
אלי אלאלוף: קחו את זה, ואחר כך זה יהיה באתר ותוכלו לעיין.
אלי אלאלוף: יש פה הרבה נקודות חוזקה כאלה ואחרות, בעיקר בשני נושאים: על התפוסה, כמה זה מעסיק את בתי החולים, והשני זה ההכנסות.
אלי אלאלוף: אתם תראו שזה קשה לוותר על ההכנסה הזאת.
אלי אלאלוף: אז ברשותכם, ניתן לפלורה - -
אלי אלאלוף: תגידו לי שאני אגיד.
טלי פלוסקוב: התגעגענו.