GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דני אנגל: כי הם מלווים חולים בשונה ממישהו בקזחסטן, שאיך תמצאי אותו בכלל?
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על תאגיד שנרשם מחוץ לישראל אבל האנשים מגיעים אתו לישראל, האנשים נמצאים פה, בישראל.
טלי פלוסקוב: אבל אין לנו אחריות עליהם.
<נעה בן שבת: בית החולים או המרפאה מתקשרים עם אותו גורם שנמצא מחוץ לישראל.
<נעה בן שבת: אנחנו מאפשרים - -
אלי אלאלוף: אתם מתקשרים עם סוכן בחו"ל?
<מרק כצלנסון: כן, הרבה פעמים.
<מרק כצלנסון: חברות תיירות מרפא, בתי חולים הרבה פחות.
אלי אלאלוף: מה, ואתם תבדקו עכשיו עם מי התקשרתם שם?
<ערן הלפרן: הם מעבירים את החולה, אנחנו מטפלים בחולה וזהו.
<ערן הלפרן: אני יכול לדעת מה קורה בסיביר?
<ערן הלפרן: אלפי קילומטרים?
<יוסף פרס: יש הרבה עמותות ששולחות.
<יוסף פרס: עמותה של פוטין, של אשתו של פוטין.
<מרק כצלנסון: אם זה עמותות צדקה שמממנות גופים רפואיים זה משהו אחר, זה לא סוכן.
<נעה בן שבת: כם, ההצעה שהסוכנים שאפשר לרשום במרשם או מי שיכול בכלל לעסוק בתיווך, זה יכול להיות רק תושב ישראל או חברה שהתאגדה בישראל ולא חברה שהתאגדה בחו"ל.
אלי אלאלוף: נכון, אמרנו את זה.
אלי אלאלוף: הם צריכים למצוא תחנה ישראלית.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו מכניסים בפסקה (2) לעניין מבקש שהוא תאגיד שנרשם בישראל, זה עניין אחד, ומורידים את האפשרות השלישית של להתאגד מחוץ לישראל.
<שי סומך: אני שוב צריך לבדוק את המשמעויות מבחינת האמנות הבינלאומיות.
אלי אלאלוף: תבדוק, תבדוק את הבדיקות רוחב שלכם רק שיהיה מהר.
טלי פלוסקוב: כאילו אתה עכשיו בודק עם מי הסוכן הישראלי יוצר קשר בחו"ל.
<שי סומך: לא, אני בודק אם הסעיף הזה נכנס לפי הבקשה של האנשים שעוסקים אצלנו באמנות בינלאומיות - - -
טלי פלוסקוב: הכל קשור להלבנת הון.
מרב מיכאלי: אני תוהה שוב, אני חושבת לרוחב.
מרב מיכאלי: אני שואלת את נעה האם יש עוד חקיקות שמחייבות שההתקשרות מותנית בזה שמדינה, יש בה חקיקה נגד הלבנת הון או מה?
מרב מיכאלי: זאת אומרת, צריך להבין האם זה הסדר ייחודי או שיש פה משהו שהוא עקבי עם החקיקה בישראל?
טלי פלוסקוב: זה בדיוק מה שאמר משרד המשפטים.
<נעה בן שבת: אני ראיתי את זה רק לעניין נותן שירותי מטבע, אני ראיתי את הדרישה הזאת, שבמדינה שבה יוקם התאגיד, יש חקיקה לאיסור הלבנת הון.
טלי פלוסקוב: אני שואלת אם זה רק בנושא של תיירות מרפא אנחנו מדברים על הלבנת הון או שגם בתחומים אחרים אתם בודקים?
<שי סומך: אני לא מומחה בנושא הזה, אני אבדוק.
מרב מיכאלי: צריך להבין שוב איפה זה יושב: מה שאני אומרת, האם זה עקבי או שנעשה פה עכשיו החרגה?
<דניאל למברג: אם הסעיף הזה ירד אז גם הלבנת ההון תרד פה בחקיקה זרה.
מרב מיכאלי: אז אני שואלת האם יש בחוקים אחרים שלנו הגבלות מקבילות?
מרב מיכאלי: מה שנעה אומרת, שלמשל בנותני שירותי מטבע זה גם כן מחויב.
מרב מיכאלי: אסור לך להתקשר עם חברות במדינות שבהן אין חוקים לאיסור הלבנת הון.
מרב מיכאלי: אז אני פשוט מנסה להבין כרגע לא יחסית לתיירות הרפואית אלא יחסית לחקיקה שלנו, צריך להבין עד כמה, ואת זה, אני לא יודעת אם יש פה מישהו שייצג את הנקודה הזאת אבל הלבנת הון, אני מרגישה מוזר לייצג את העמדה הזאת אבל הלבנת הון זה משהו שמדינת ישראל בשנים האחרונות השקיעה מאמץ מאוד גדול בלהתמודד אתו.
מרב מיכאלי: אבל ממש מאוד גדול.
<ערן הלפרן: תשאלו את גליה מאור.
מרב מיכאלי: כן, תשאלו את גליה מאור.
מרב מיכאלי: ולכן, אני רק רוצה לוודא ואני לא מרגישה שיש לי תשובה אבל אני חושבת שזה שווה בחינה עד כמה זה מתחייב או שאם אנחנו מוותרות על זה, האם אנחנו לא יוצרות פה איזו פרצה דרמטית?
אלי אלאלוף: רק לפי החוק שלנו.
<שי סומך: אני לא מכיר את הנושא הזה.
<שי סומך: כדאי שלדיון הבא יגיע נציג של הרשות להלבנת הון.
אלי אלאלוף: חבר'ה, לא נחכה לו.
אלי אלאלוף: תשאל אותו בינתיים, אולי ייתן תשובה בכתב לוועדה.
<שי סומך: אני לא יודע מי זה.
<שירה ארנון ברגמן: אנחנו נבדוק.
מרב מיכאלי: אדוני, יש לנו לשכה משפטית יותר טובה ממשרד המשפטים.
אלי אלאלוף: את לא יודעת כמה את צודקת.
מרב מיכאלי: אני יודעת כמה אני צודקת.
<שירה ארנון ברגמן: אמרתי שאנחנו נבדוק את זה מול הרשות להלבנת הון.
<נעה בן שבת: כרגע, כיוון שאנחנו קוראים את זה וכיוון שאתם אומרים שנוריד את התנאי הזה כרגע לחברת חוץ, אני לא אקרא את סעיף קטן (ב) שנוגע לאיסור הלבנת הון.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) אומר ש"השר רשאי לקבוע תנאים נוספים לרישום במרשם.
<נעה בן שבת: " כיוון שפה אנחנו מדברים על תנאים שימנעו את העיסוק במקצוע הזה או בתפקיד הזה, אז נמצא שתנאים כאלה יקבעו רק באישור הוועדה ולא על דעת השר לבדו.
<שירה ארנון ברגמן: מקובל.
אלי אלאלוף: יש לנו ועדה פעילה.
<נעה בן שבת: (א) על אף הוראות סעיף 5, המנהל רשאי לסרב לרשום מבקש במרשם או לסרב לחדש את רישומו של מבקש במרשם, אף שמתקיימים לגביו התנאים לפי אותו סעיף, לאחר שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו, אם התגלו עובדות שבשלהן הוא סבור כי המבקש אינו ראוי לעסוק בתיווך לעניין תיירות מרפא.
<נעה בן שבת: סירב המנהל לרשום מבקש במרשם, יודיע לו את נימוקיו בכתב.
<נעה בן שבת: " אדוני, אני רק רוצה להגיד שמדובר פה על התגלו נסיבות – זה משתמע כאילו זה נסיבות שלא היו ידועות קודם ועכשיו הן התגלו מחדש.
<נעה בן שבת: אני לא יודעת אם לא צריך להחליף את זה או להגיד: לפי המידע שברשותו, עובדות שנודעו לו, יש לו יסוד להניח.
<נעה בן שבת: איזה שהוא נוסח אחר.
<נעה בן שבת: לא צריך לדבר על איזה גילוי חדש שמעולם לא היה לפני כן.
מרב מיכאלי: נראה לי שאין לכם בעיה עם זה.
<נעה בן שבת: "תקופת הרישום וחידושו 7.
<נעה בן שבת: (א) תוקף הרישום במרשם יהיה לתקופה – אני רוצה להגיד שלא תעלה על שנתיים או אם אתם רוצים דווקא שנתיים - -
<יבגני שילמן: למה לא חמש או חודשיים?
<מרק כצלנסון: אפילו למתווכים נותנים רישיון ושהו.
<מרק כצלנסון: למה צריך כל שנתיים לחדש?
<יבגני שילמן: זה אגרות, זה ועדות, זה עוד תוספת כסף.
טלי פלוסקוב: בואו נשמע את משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: זה מעניין איך שלושתכם אומרים את אותו דבר, אז שאחד ידבר.
אלי אלאלוף: בודקים עכשיו למה שנתיים, בסדר?
<נעה בן שבת: לא סיימנו לקרוא את הסעיף: " - - וניתן לחדשו לתקופות נוספות של שנתיים בכל פעם.
<דני אנגל: רגע, אנחנו לא שומעים את מה שהנציגה אומרת
אלי אלאלוף: הם יבדקו את זה, לא?
<שירה ארנון ברגמן: - - -
אלי אלאלוף: הם אמרו שיבדקו, אז תנו להם לבדוק.
<קריאה: אבל הם כתבו את זה בחוק, אדוני.
אלי אלאלוף: רגע, אתה לא תקבל תשובה עכשיו.
טלי פלוסקוב: זה לא חוק, זאת הצעת חוק, אתה מבין?
טלי פלוסקוב: ולכן אנחנו משנים.
<נעה בן שבת: "(ב) סוכן תיירות מרפא המבקש לחדש את רישומו לתקופה נוספת, יגיש לרשם בקשה לחידושו 90 ימים לפחות לפני תום תקופת תוקפו של הרישום.
<נעה בן שבת: " העיר עכשיו חבר הכנסת פורר, לפני שיצא, הוא אמר שלמעשה הוא היה מציע שהחידוש יהיה אוטומטי אלא אם כן נמצא איזו סיבה לא לחדש.
מרב מיכאלי: טוב, אז זה אותו דבר כמו - -
<נעה בן שבת: כן, - - -
טלי פלוסקוב: או להגביל בשנתיים או לעשות חידוש אוטומטי.
מרב מיכאלי: כן, זה גם אופציה.
<דני אנגל: או להגדיל או לא להגדיל, פשוט מאוד.
<נעה בן שבת: וגם מה קורה עד ההחלטה בבקשה.
<נעה בן שבת: נניח שהוא הגיש את הבקשה - -
אלי אלאלוף: אוקי, נשאיר את זה לטיפולכם.
אלי אלאלוף: תודיעו לנו מה תחליטו ונאמץ.
<נעה בן שבת: הסעף האחרון בפרק זה: "דיווח על שינויים.
<נעה בן שבת: סוכן תיירות מרפא יודיע למנהל על כל שינוי בפרט מהפרטים שמסר בבקשה לרישום, בתוך 30 ימים ממועד השינוי.
<נעה בן שבת: " למעשה, בקשת הרישום כרגע, לפי התנאים שקבועים בה הם לא רבים.
<נעה בן שבת: זה התושבות, הגיל, הנושא של ההרשעות.
<ערן הלפרן: הוא הודיע שהוא בן 22 כבר.
<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו סיימנו את פרק ב'.
אלי אלאלוף: אז סיימנו פרק ונסיים את הישיבה.
אלי אלאלוף: ניפגש שוב.
<קריאות: שנה טובה לכולם.
אלי אלאלוף: שנה טובה לכולם.
אלי אלאלוף: היום ה-30 לאוקטובר 2017, י"ב בחשוון תשע"ח.
אלי אלאלוף: הנושא: תקנות שירות המדינה (גימלאות) (רישום פרטי פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני), התשע"ז-2017.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, שהתאריך הזה לא נראה לי נכון.
אלי אלאלוף: ביקשתי הסבר, אבל תבדקו אם התאריך נכון.
<מאירה בסוק: אני רוצה להעיר הערה כללית שאנחנו רוצים שייכתב בפרוטוקול.
<מאירה בסוק: אנחנו מבקשים להאריך את הזמן הרטרו-אקטיבי ליישום סעיף 30 לחוק שהוא מוארך עד פברואר 2018, משום שהוא לא מספיק, יש הרבה מאוד נשים שבאמצע תהליך, ולכן אנחנו רוצים לפחות להאריך את זה בשנה, זו הבקשה שלנו.
<נועה בן שבת: את מדברת על פסקי דין שניתנו בעבר, ונשים שרוצות להצטרף להסדרים שכוללים קצבת שאירים.
<מאירה בסוק: אנחנו רוצים שזה יהיה בפרוטוקול, אנחנו נפנה לחברי הכנסת מפני שחברת הכנסת זהבה גלאון שטיפלה בנו פרשה.
אלי אלאלוף: מה אומר האוצר להערה זאת?
<אסי מסינג: אני, כזכור, בפעם הקודמת ציינתי שנראה לי שזה המקום לעצור את הארכות, כיוון שכבר אנחנו מדברים על שלוש שנים לאחר מועד תחילתו של החוק, כלומר, שלוש וחצי שנים לאחר הזמן שניתן להיערכות, אבל אנחנו נבדוק אם יש עדיין איזושהי בעיה קשה, ולכן יש כמות של פסקי דין שהם נמצאים תקועים בבתי-משפט, להבדיל מכאלה שעוד טרם התעוררו ועוד לא למדו בכלל שהחוק קיים, מכיוון שבסופו של יום לא יהיה לזה סוף, ואז אנחנו נתקע את זה.
<אסי מסינג: אני מזכיר שההתעקשות בנושא הזה נובעת מהעובדה שאינטרס מסוים בסופו של דבר עשוי להיות של הצדדים לדחות כמה שיותר את קבלת ההחלטה כדי להימנע מתשלומים עודפים, זה דומה לבן-אדם שמבקש לא לבטח את הרכב שלו, ואז, רגע אחד לפני שהרכב נגנב הוא בא לבטח ומבקש שלא יכירו לו – שהוא לא הצטרך לממן את העבר.
<אסי מסינג: לכן, ככל שעובר פרק זמן רב יותר, אז יש להניח - ציבור יכול לפעול משני מניעים: 1.
<אסי מסינג: לדחות את קבלת ההחלטה, ואנחנו יודעים שיש כאלה שדוחים את קבלת ההחלטה כדי להימנע מתשלומים, זו לא תופעה שאני חושד בכשרים.
<אסי מסינג: העניין השני הוא, זה אנשים שפשוט לא מודעים.
<אסי מסינג: נדמה לי שהמודעות יותר ממה שנעשה עד היום יהיה קשה, אנחנו גם במקביל פועלים קצת לפרסם את החוק באמצעים של משרד האוצר, בכפוף לאילוצי תקציב פרסום.
אלי אלאלוף: מה, לאוצר יש בעיות תקציביות?
<אסי מסינג: יש בכלל בעיית הוצאות פרסום של כלל משרדי הממשלה.
<נועה בן שבת: השאלה אם אי השלמת ההיערכות של צה"ל למנגנון הרישום, היא לא עוד אחד מהדברים שפוגעים באפשרות?
<אסי מסינג: לא חושב שזה קשור.
<אסי מסינג: אף אחד לא יטען שפסק דין שהגיע ועוד לא יושם, ככל שהוא לא ייושם, הוא לא עומד במגבלות של הזמן.
<נועה בן שבת: אבל בדיון הקודם כן טענו – כשיש בלגאן ולא יודעים איך להגיש, ופונים ושואלים, אז אומרים להם, אנחנו עוד לא יודעים, עוד לא ברור למי לפנות ואיך לפנות, ואז נוצר בלגאן.
<נועה בן שבת: אלה היו הטענות שנשמעו בדיון הקודם.
<אסי מסינג: אני לא אדבר בשם נציגי צה"ל.
<אסי מסינג: החוק מיושם בצה"ל, אני לא חושב שיש בעיית התאקלמות, אבל הם יוכלו להשיב.
<אולג זבורוב: לרוב אין בעיות של יישום.
<אולג זבורוב: אנחנו בקשות שמקבלים - - -
אלי אלאלוף: כי בצה"ל זה קל, הפצה מגיעה בצ'יק, הבעיה שזה באזרחות - אם הפרסום הוא דל, והמודעות לא קיימת, אז זה ברור שהאזרחים הפשוטים - הרגילים, לא פשוטים, נפגעים מזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין פה, אסי, זה חוק שנעשה לטובת הנפרדים למיניהם, בעיקר לנשים שבהם.
אלי אלאלוף: זה דורש גם תיקון חוק לפי מה שהוסבר לי.
אלי אלאלוף: אני רוצה שתחשבו טוב, ותביאו הצעה בכיוון הנכון, מפני שאסור שאנשים שיהיו זכאים למשהו של מיצוי זכויותיהם, לא נעשה מרוב, בגלל שזה לא הגיע לידיעתם והם סובלים - מי שסובל זה בדרך כלל החלק החלש של הזוג לשעבר.
אלי אלאלוף: נקודה שנייה שאני רוצה לציין, אני מצטער שאני עושה את זה בפורום כל כך מצומצם, אני רוצה להודות לחברת הכנסת זהבה גלאון, שהיא הייתה המנוע מאחורי החוק הזה.
אלי אלאלוף: גם אם בסוף זה הגיע כחוק ממשלתי, וזה גם יפה, זה גם הישג שלה בעיניי, ולאחל לה הצלחה בכל מה שתעשה.
אלי אלאלוף: אם כך, נעבור לתקנות.
<אסי מסינג: אני אציג.
<אסי מסינג: אני רק אגיד שלא יובן אחרת.
<אסי מסינג: אנחנו כמובן חושבים שהחוק הוא מטרה ראויה.
<אסי מסינג: הובלנו בסופו של יום עם הגיבוי, כמובן, של חברי הכנסת מהאופוזיציה, אבל בסופו של יום מדובר בחקיקה ממשלתית, היה מאמצים גדולים מאוד גם להעברתה וגם ליישומה, היישום היום-יומי הוא לא פשוט, הוא לא קל לעיכול.
<אסי מסינג: אבל יחד עם זאת, בסופו של דבר הצטרך להיות פה איזשהו סוף לעניין השני.
אלי אלאלוף: היות ולא אמרנו שיהיה סוף בדיון הקודם, אחרי שנקבל את ההחלטה, נגיד שזה יהיה סוף.
<אסי מסינג: אני רק מדגיש, אנחנו מדברים אך ורק על פסקי דין שנתנו לפני מועד חקיקתו של החוק, שלכאורה, במצב דברים רגיל בכלל לא היה מקום להחיל לגביהם את החוק, אבל אנחנו חשבנו שבגלל שהם הניעו את כל המהלך, אז יש מקום כן.
<אסי מסינג: התקנות הללו הן תקנות משלימות לתקנות הכלליות שהוועדה אישרה לפני כשנה, לדעתי, או פחות חצי שנה, והן תקנות לפי חוק הגמלאות.
<אסי מסינג: הסיבה שהן התעכבו עד כה, זו הפרוצדורה שנדרשת לפי חוק הגמלאות בעבור חובת היוועצות תיווך עם ארגון העובדים היציג.
<אסי מסינג: ועדת שירות, אלה תקנות שנחקקות לפי חוק הגמלאות.
<אסי מסינג: מה שכאן מוצע, זה למעשה פחות או יותר משינויים אולי קלים המנגנון שאושר בתקנות הכלליות ביחס למי מבני זוג כשהזכאי זכאי לזכות לקצבה לפי חוק שרות המדינה, גמלאות.
<אסי מסינג: אנחנו מדברים על פנסיה תקציבית שחלה על עובדי מדינה, עובדי כוחות הביטחון, למעט חיילים משרתי קבע, לגביהם יש חוק נפרד ועובדי הוראה.
אלי אלאלוף: שירות הביטחון אתה כולל משטרה וכיבוי אש.
<אסי מסינג: כן, כל כוחות הביטחון בפנסיה תקציבית כמובן, למעט צה"ל שיש לו חוק נפרד, ונושא משרה ברשויות שלטון, חברי כנסת, שרים, מבקר המדינה, נגיד בנק ישראל, שופטים, נדמה לי שאלה שהחוק מתייחס לגביהם.
<אסי מסינג: מה שיש לנו כאן, גם המנגנון הזה בסופו של דבר מאומץ גם בהסכמים לגבי כל מי שיש לו הסדרי פנסיה תקציבית שמתבססים על חוק שירות המדינה, גמלאות – זה בעיקר רשויות מקומיות, ועוד חברות ממשלתיות שאימצו את חוק שרות המדינה, גמלאות.
<אסי מסינג: למעשה, מה שאנחנו מציעים כאן, כמו שאמרתי מנגנון דומה של הגשת בקשה לרישום, הכול כמובן מבוסס על הוראות החוק שנחקק.
<אסי מסינג: למעשה, בתקנה 2 אנחנו מדברים על בקשה לרישום תוגש לממונה לפי טופס שמפורט בתוספת.
<אסי מסינג: הניסיון של הטופס הוא לנסות לפשט את אופן ההגשה, גם בסופו של דבר שבתי המשפט יראו מה נדרש כדי שאפשר יהיה ליישם את החוק ביישום פשוט.
<אסי מסינג: אנחנו מציינים יחד עם זאת, ככל שישנה סתירה בין פרטי פסקי הדין, כפי שציינו בתוספת לבין מה שיש פסק הדין, אז כמובן הבקשה ניתנת לפי פסק הדין.
<אסי מסינג: לבקשה אנחנו מבקשים שיצרפו את פסק הדין וצילום תעודת זהות של בן הזוג לשעבר.
<אסי מסינג: אופן הגשת הבקשה מתבצע באמצעות דואר רשום או במסירה אישית למינהלת הגמלאות, לפי כתובת שמפרסמים באתר האינטרנט.
<אסי מסינג: החוק, אני מזכיר, מדבר על שני מועדים עיקריים - הראשון שבהם הוא קליטה של הבקשה שמתחילה להפעיל את מנגנוני ההגנה שקיימים בחוק.
<אסי מסינג: המועד הקובע, המשמעותי ביותר, זה המועד בסוף שרושמים את הבקשה, כמובן לאחר מכן אישור הבקשה לרישום.
<אסי מסינג: כאן אני אקדים את המאוחר, אנחנו מבקשים לאחר בחינה נוספת במנהלת הגמלאות, ובהינתן העובדה שחלק מהתשלומים משולמים לגמלאים בעיקר בגופים הביטחוניים על ידי הגופים עצמם, ולא על מינהלת הגמלאות, מאחר ומדובר בדרך כלל בפרטים של גמלאים שאי אפשר להעביר אותם באמצעים ממוחשבים, ולא פיזית, בגלל הרגישות הביטחונית שיש בנושא, אנחנו מבקשים שרק במקרים הללו, במקום 20 ימים ממועד אישור הבקשה, יהיה 30 ימים כדי לתת לו פרק זמן נוסף שלא ייווצר בסיטואציות האלה הפרת הוראות התקנות - זה לגבי מועדי רישום.
<אסי מסינג: לאחר מכן, יש איך הממונה שולח את ההודעה, ולמי הוא שולח אותה.
<אסי מסינג: הודעה על הרישום עצמו, זה להערה.
<אסי מסינג: יש כאן אפשרות לשלוח את ההודעה גם באמצעות כתובת דואר אלקטרוני.
<אסי מסינג: ישנה הוראה נוספת בדבר ההודעה על תחילת תשלום הקצבה לבן זוג לשעבר, למעשה, ההודעות הן גם בדבר רישום ההערה, וגם בדבר תחילת תשלום הקצבה שהם לא בהכרח מועדים חופפים.
<אסי מסינג: למשל, יכול להיות מצב שהפירוד היה עוד כשבן הזוג, כשהעובד עדיין עובד, ורק לאחר שנים רבות, לאחר מכן מתחיל להיות משולמת הקצבה, ואז כדאי שבן הזוג לשעבר יידע שיתחיל לשלם את הקצבה.
<אסי מסינג: לפעמים בהיעדר תקשורת בין בני הזוג, ההבנה של המידע יכולה להיות אך ורק באמצעות - - -
אלי אלאלוף: הוא לא משלם ישירות, אלא באמצעות הגוף.
<אסי מסינג: הגוף משלם במישרין.
<אסי מסינג: ההנעה של תחילת התשלום תלויה בגמלאי.
<אסי מסינג: אם הוא לא תובע לגמלה, מנהלת הגמלאות לא משלמת.
אלי אלאלוף: אז למה יהיה לו אינטרס לדווח?
<אסי מסינג: שהוא יתחיל לשלם לגבי עצמו.
<אסי מסינג: הוא מניע את התשלום של כלל הקצבה, והחלק, הקצבה שמגיעה לבן הזוג לשעבר משולם לבן הזוג לשעבר.
אלי אלאלוף: זה לא דורש הסכמתו?
<אסי מסינג: לא, זה לא דורש הסכמתו, זה רק דורש תביעה לגמלה בעבורו.
<אסי מסינג: אנחנו מניחים שבמצב הזה מחויבת להיות הגשה.
<אסי מסינג: אני מזכיר שבמצב שבו אין זכאות, לבן הזוג לשעבר לא קמה זכאות עצמאית.
<אסי מסינג: למשל, אם נניח הגמלאי נמצא בכלא, אז בן הזוג לשעבר אינו זכאי, אלא אם כן הוא מגיש תביעה עצמאית לתלויים לפי סעיף 62 לחוק הגמלאות, זו פרוצדורה נפרדת.
<אסי מסינג: אבל למעשה הזכאות של בן הזוג לשעבר רודפת ונסמכת על הזכאות של הגמלאי הקיים.
אלי אלאלוף: אתם דואגים שתהיה הרבה עבודה לעורכי הדין פה.
<אסי מסינג: לדעתי, זה יפחית את עבודת עורכי הדין - כך אני מעריך לפחות, מכיוון שעד היום, לפחות עורכי הדין שטיפלו בתחום, היו משוכנעים שלחלק קצבה זה כמו לחלק רכב – זה קצת יותר מורכב.
<אסי מסינג: יש לנו את ההודעה על תחילת תשלום קצבה, לאחר מכן, יש דוחות במהלך תשלום הקצבה הרגיל, אז יש דוחות שמחליפים למעשה תלושי גמלה לבן הזוג לשעבר.
<אסי מסינג: כאן, כמובן, כאן אנחנו מציעים את ההודעה הראשונה איך יהיה פירוט של הקצבה, והחלק של הקצבה שזכאי לה בן הזוג לשעבר, תוך פירוט של ההפחתות שנעשות לצורך קבלת קצבת השאירים, השיעור להעברה, והסכום המועבר שהם פחות או יותר תעתיק של מה שיש בפסק הדין, בהנחה שפסק הדין עומד בהוראות החוק.
<אסי מסינג: יש פה את ההודעה בדבר ההיוון, אני אדבר על זה.
<אסי מסינג: יש לנו גם את פירוט כללי תשלום האפשריים לתשלום של הפחתות אחורה, כי יכול להיות מצבים שבהם הגמלאי פרש, הוגשה בקשה לרישום ולחלוקה שנים לאחר שנפרדו, ולאחר שמקבלים את הקצבה, ואז יש צורך לשלם גם הפחתות אחורה, ויש לנו כללי תשלום, אפשר לחלק ל-12 תשלומים, וכו' - הדבר הזה יפורט לפני בן הזוג לשעבר.
אלי אלאלוף: מי אמור לתת את ההסברים לבני הזוג הנפרדים?
<אסי מסינג: יש לנו פירוט במסגרת הדוחות שאנחנו משתמשים.
<אסי מסינג: אבל בסופו של דבר הם צריכים להתייעץ עם בעלי מקצוע.
<אסי מסינג: הדבר דומה ליישום של כל הוראת חוק אחרת.
אלי אלאלוף: מי במקרה זה עושה?
אלי אלאלוף: שירותי הרווחה לא מתעסקים בזה.
אלי אלאלוף: זה אוטומטית רלבנטי לגוף שנותן הסבר בתשלום.
<אסי מסינג: את כל המידע הרצוי והנתון יש במינהלת הגמלאות, אנחנו גם מפרסמים את זה.
אלי אלאלוף: זה כשזה עובד מדינה, וכשהוא לא עובד מדינה?
<אסי מסינג: אנחנו פועלים בזמן הקרוב בכפוף לאילוצים לפרסם איזה מורה נבוכים, נדמה לי שמורה הנבוכים יהיה רלבנטי גם לגבי מי שלא עובד מדינה, יש כוונה לפרסם אותו באתר האינטרנט של שוק ההון.
<אסי מסינג: מעבר לכך, בסופו של דבר, כמו עוד חוק, אני מזכיר שבני הזוג, יש להניח מוציאים הרבה כסף על אופן החלוקה של הרכוש, ושהוא יעמוד בכללי דיני המשפחה.
<אסי מסינג: אני מניח שהם יקבלו גם סיוע לצורך היישום שלו.
<אסי מסינג: אמרת שחלק מעורכי הדין התפרנסו, יש להניח שגם על זה.
אלי אלאלוף: טוב, אתם מבינים שאתם לא נותנים כלים לנצל - - -
<אסי מסינג: לא, בוודאי שנותנים כלים.
<אסי מסינג: בסופו של יום מדובר בתביעה לגמלה פשוטה.
<אסי מסינג: התביעה צריכה להיות מצורפת אליה - יש לנו פה טופס, הטופס הוא מאוד קריא.
<אסי מסינג: הוא נמצא בתוספת, הוא משתרע על עמוד אחד.
<אסי מסינג: כל מה שבן הזוג לשעבר צריך לעשות כדי ליישם את הוראות החוק אחרי שיש לו פסק דין, זה פשוט למלא את הטופס.
<אסי מסינג: מעבר לכך, הוא לא צריך לקבל שום החלטה.
אלי אלאלוף: אז אני חוזר ואומר, זה בן הזוג שהיו לפחות אחד מהם בשירותי המדינה.
אלי אלאלוף: מה עם האזרחים?
<אסי מסינג: יש טפסים לכול.
<אסי מסינג: אני מזכיר, בתקנות הקודמות שאושרו, אושרו הטפסים המתאימים לעניין של חלוקת פנסיה בקרנות הפנסיה הוותיקות והחדשות, וגם טפסים לצורך חלוקת חסכון פנסיוני אחר, בין אם באמצעות פוליסות ביטוח חיים, ביטוח מנהלים מה שמכונה, ובין אם קופות גמל וקצבה אחרות, גם יש טופס לחלוקה לכל קופות גמל לתגמולים.
<אסי מסינג: ובכך, למעשה, הפנסיה התקציבית השיעורית שאינה נכללת פה, בכך למעשה אנחנו מקיפים את כל המוצרים, לכל אחד יש את הטופס שלו, לפעמים זה טופס גנרי, חוץ מהצבא שהצטרכו להשלים את המהלך, זה הדבר היחידי שהוא לא באחריות שלנו.
<אסי מסינג: להבנתי, כדי ליישם - הקריאה היא קודם כל למלא את הטפסים, זה הדבר הפשוט ביותר, אם הם ימלאו טופס ויש בפסק הדין בעיה, את הריג'קטים יקבלו מהגוף המשלם, ויפעלו בהתאם לריג'קטים שנקבעו, או שיתקנו את פסק הדין, או שפשוט פסק הדין יושם לבני הזוג – אלה האופציות.
<אסי מסינג: להבנתי, יש לנו כבר ניסיון עם הרבה גמלאים שמיישמים לגביהם את פסק הדין, והעסק הזה פשוט.
<אסי מסינג: לכן בהקשר הזה, אני חושב שזה קצת חבלי קליטה, אבל העסק פועל.
<אסי מסינג: אם אני אחזור על התקנות המוצעות, אז הדבר האחרון – בנוסף לדוח החד-פעמי הראשון שנשלח, אחת לשנה לפחות, מנהלת הגמלאות תשלח דוח תקופתי לבן הזוג לשעבר שכולל את כל הפרטים שדיברנו עליהם קודם לכן שהם לא חד-פעמיים ושהם תשלומים קבועים, זה כולל בעיקר את הקצבה המלאה לאחר הפחתה.
<אסי מסינג: קצבאות, בעיקרון, אני מזכיר היום בעולם של שיטת ההצמדה, משתנים אך ורק ככלל באמצעות תשלומים של הצמדה למדד אחת לשנה, במקרה של עליית המדד.
<אסי מסינג: הדברים האחרים שהם יכולים להיות, זה במקרה אם יש לגמלאי ניכוי של קופה ציבורית אם הוא התחיל להשתכר, או דברים מעין אלה.
אלי אלאלוף: הצמדה למדד חיובי לא שלילי.
<אסי מסינג: כן, אמרתי, רק במקרה של עלייה.
<אסי מסינג: זה כמובן צריכה להיות עלייה מצטברת אם מדובר בכמה שנים.
<אסי מסינג: אני חושב שבשנים האחרונות לא היה - - - במצטבר שלילי.
<אסי מסינג: אלה התקנות הללו.
<אסי מסינג: אנחנו מציעים כדי שאפשר יהיה ליישם אותם כמה שיותר וצריכה הערכות מחשובית בעניין שהחלה, תחילתן של התקנות יהיה שישה חודשים מיום פרסומן.
<אסי מסינג: התקנות הנוספות שאנחנו מביאים כאן, שהן משלימות, אלה תקנות שהן בעיקרן טכניות שהן נדרשות לפי תיקון החקיקה שדיבר על כך מיהו המבקש להוון במקרה של חלוקת פנסיה תקציבית.
<אסי מסינג: למעשה, כמו שקבוע בחוק, אבל החוק קבע את המגבלות שצריכים לקבוע אותם בתקנות - שזכאי לקצבת פרישה הינו רשאי להוון שיעור מהסכום המועבר לבן הזוג לשעבר, כלומר, הגמלאי לא יכול להוון לבן הזוג לשעבר, אלא אם כן אותו בן זוג ביקש להוון – הוא יכול להוון מטעמים של פשטות ויכולת לבצע את ההיוון, זה את אותו שיעור גם מהחלק שלו.
<אסי מסינג: זאת אומרת, אם נניח לצורך העניין, גמלאי יכול לבקש להוון עד 25% מהקצבה שלו למשך 5 או 6 שנים.
<אסי מסינג: אנחנו אומרים אותו דבר בן הזוג לשעבר יכול את השיעור שבחר הגמלאי ולתקופה שהוא בחר, שיהיה פשוט היוון פשוט.
<אסי מסינג: אז אם הוא מבקש, מהוון.
<אסי מסינג: אם לא, נשארו אך ורק החלק של הגמלאי, ואז הוא יקבל את הקצבה שלו באופן שוטף.
אלי אלאלוף: אתה מבין את כל מה שאתה אומר?
אלי אלאלוף: אני פחות מבין, לא מה שאמרת, אבל זה נראה לי טוב.
<אסי מסינג: זה בכל מקרה יישום של הוראת החוק.
<אסי מסינג: אין פה שינוי, אין פה עניין של שיקול דעת.
אלי אלאלוף: אני סומך על היועצת המשפטית.
<עדי חן: לנו יש שלוש הערות.
<עדי חן: נתחיל בהערה כללית לגבי המסמכים שצריך לצרף לבקשה.
<עדי חן: אחד המסמכים הוא צרוף פסק דין.
<עדי חן: אנחנו סבורים שאין הצדקה לצרף פסק דין, אלא פסיקתא כמו שאמרתי בדיון הקודם.
<עדי חן: אין שום סיבה בעולם שהקופות תדענה מה קורה באמת בתוך אותה משפחה – מי בגד במי, מה קורה בין ההורים לילדים, אלה פרטים לא רלבנטיים שחשיפתם פוגעת בפרטיות.
<עדי חן: לכן אנחנו מבקשים שתצורף פסיקתא, שבית-המשפט ייתן צו שאומר איך לחלק את הפנסיה מתקופה איקס עד תקופה איקס, זה מה שצריך.
<עדי חן: לא צריך שום דבר מעבר לזה, לא צריך את הניירת, לא צריך את פסקי הדין שמשתרעים על פני 30 ו-40 עמודים שהרבה פעמים פוגעים בפרטיות החקיקה שלהם.
<אסי מסינג: הנושא הזה כבר נדון בפעם הקודמת.
<אסי מסינג: אני אזכיר, אנחנו מדברים כאן אך ורק על עניין הגמלאות, כמובן שנושא הגנת הפרטיות והמחויבות לרשות מנהלית לשמור על פסק הדין הם כמובן מובנים מאליהם.
<אסי מסינג: בנוסף, כדי לעשות מה שהתבקש כאן, צריך לייצר הליך חדש בחקיקה שהוא אינו קיים כרגע, והוא יצירת הפסיקתא שתקבע גם במפורש שאין פסקי דין קודמים או החלטות קודמות שהן לא משנות ממה שקיים, ומאחר ואנחנו לא מסוגלים לדעת את זה כרגע, ואין הליך כזה, ההערה הזאת צריכה להידחות לדיון בהליך חקיקה שיבוא, ואנחנו צפויים לעשות תיקוני חקיקה בחוק לחלוקת חיסכון פנסיוני.
<נעה בן שבת: תיקוני חקיקה גם לעניין ההליך, ההליך של הפסיקתא?
<אסי מסינג: גם לעניין ההליך של הפסיקתא.
<אסי מסינג: כמובן, אנחנו נצטרך לעשות את זה בתיאום עם הנהלת בתי המשפט ומשרד המשפטים ביחד לייצור מעין החלטה שאינה קיימת היום בצורה מפורשת בחקיקה.
<אסי מסינג: יש מונח שנקרא פסיקתא, הוא קיים, אבל זה לא הפסיקתא שעליה אנחנו מדברים.
<אסי מסינג: אנחנו מדברים פה על איזשהו תמצות נקודתי של עניין מאוד מסוים בפסק הדין, לטעמנו, לא דיי בו כרגע בלי הוראה מחייבת.
אלי אלאלוף: זה אוטומטית חוזר לחוק עצמו, וכשאנחנו נדון בתיקונים הנדרשים - את יכולה להסתפק בתשובה הזאת?
<עדי חן: לא, אני אשמח להשיב.
<עדי חן: יש לנו פרקטיקה, אנחנו בפרקטיקה הנוהגת היום.
<עדי חן: אנחנו מגישים בקשות לבית המשפט לענייני משפחה, מצרפים את פסק הדין ומבקשים פסיקתא, ומקבלים את הפסיקתא.
<עדי חן: בתי המשפט נוהגים בהתאם לבקשות האלה, ומוציאים צווים, אז יש אופציה היום.
<עדי חן: אפשר אולי עכשיו כאשר שמעתי את דבריך, אני יכולה לחשוב שאפשר בתוך החוק לחייב את בית-המשפט כשהוא מוציא פסק דין שדן בנושאים הרכושיים, להוציא יחד בד בבד פסיקתא, זה כן אנחנו מוכנה לחשוב על זה.
<עדי חן: אבל כעיקרון קיימת הפרקטיקה להוצאת פסיקתאות בבתי-המשפט למשפחה.
<אסי מסינג: הפרקטיקה אינה מספיקה, והיא לא מספיקה - - -
<נעה בן שבת: למה אם אפשר להגיד אבל?
<נעה בן שבת: אם יש פסיקתא – למה לא?
<אסי מסינג: אין שום כוונה, אף פעם אנחנו לא מבקשים מסמכים יתר על המידה.
<אסי מסינג: כדי ליישם את החוק, ולראות שאנחנו עומדים בהוראות – האם זה פסק דין ישן, אנחנו לא יכולים להסתפק אך ורק בפסיקתא ובפרקטיקה של שופט כזה או אחר.
<עדי חן: למה?
<עופרי גופר: פסק דין לחלוקת חיסכון פנסיוני בחלק הכללי, לא מדברת על תחום הגמלאות.
<עופרי גופר: "פסק דין שנקבעה בו בין השאר חלוקה של חיסכון פנסיוני בין חוסך ובין בן זוגו לשעבר בשל פירוד".
<עופרי גופר: פסיקתא ממה שאני לפחות קראתי, זו הבהרה של פסק הדין, זה לא פסק דין שעומד בפני עצמו.
<עופרי גופר: כך שבעצם אין בעיה להביא פסיקתא יחד עם צרוף של פסק הדין עצמו.
<עופרי גופר: ככה זה נכון לנוסח החוק היום, זאת אומרת, בכל מקרה הדבר דורש תיקון חקיקה.
<עופרי גופר: מעבר לכך, גם ברמה המהותית, בגלל שהחוק מבחין בין פסקי דין ישנים לחדשים, ברגע שיביאו רק פסיקתא, בעצם לא נוכל לדעת אם יש פה פסק דין ישן או חדש, כי תמיד אפשר לעשות פסיקתאות והבהרות, בגלל זה נדרש גם במהות להסדיר את זה.
<עופרי גופר: גם טכנית אני לא חושבת שההגדרה היום מאפשרת להעביר פסיקתא, צריך לתקן את זה גם ברמה הטכנית וגם ברמה המהותית, זה משהו שדורש חשיבה על הליך, ואנחנו עושים את החשיבה הזאת.
<עופרי גופר: זאת הערה שכבר העירו לנו בעבר.
<נועה בן שבת: אם אני זוכרת נכון, גם בהליך החקיקה כן תפסו את זה בתור משהו שבסופו של דבר בית המשפט ייצר איזשהו משהו שעונה על כל הדרישות, האם ויתר, האם לא ויתר.
<עופרי גופר: חבל שלא הבאתי פסיקתא לדוגמה בלי שמות.
<אסי מסינג: יכול להיות שיש שופט כזה או אחר שקבע פסיקתא שיכולה לעמוד במסגרת הנתונים, עדיין לא דיי בזה, אנחנו לא נוכל לדחות פסיקתא רק בגלל אם השופט פעל כמו שצריך או שלא.
אלי אלאלוף: יש לי הצעת סיכום בנקודה זאת.
אלי אלאלוף: מי שיכול להביא פסיקתא ללא שינוי חוק שיבושם לו.