GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: עם כל הכסף שאתם משלמים לחברות האלו על ניהול הפרויקטים, העירייה יכולה לבצע את הפרויקטים לא פחות טוב מחברת "סכנין" או אחרת.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שפה צריך לחשוב על שינוי שיטה ודיברנו על פרויקט להב"ה, אני לא יודעת, אני חושבת שיש גם ביישובים בדואים את הפרויקט הזה.
טלי פלוסקוב: מספיק לממן את החברות האלו.
טלי פלוסקוב: אנחנו, הרשויות, סליחה, אני אומרת אנחנו כי אני הייתי שם, מסוגלות לעשות את זה לבד.
טלי פלוסקוב: בבקשה, דב חנין.
דב חנין: אני רוצה קודם כל לברך כמובן את חברי, חבר הכנסת טלב אבו עראר, על היום הזה.
דב חנין: אני עובר בין הוועדות, הוא יום מוצלח בצורה בלתי רגילה, מבחינת השתתפות, מבחינת דיונים, מבחינת הבעיות שמעלים כאן.
דב חנין: גבירתי יושבת הראש, אנחנו עוסקים, אני חושב, באתגר הכי גדול, האתגר של איך אנחנו מייצרים שוויון לאזרחים הערבים הבדואים בנגב, זה אתגר ענקי.
דב חנין: הוא כולל הרבה מאוד מרכיבים.
דב חנין: הסוגיה של מערכות הרווחה, אנחנו שמענו את נציג עיריית רהט עם חלק מהבעיות, הסוגיה של מערכות הבריאות, אני מאוד מודאג מן העמדה שאנחנו שמענו כאן, של משרד הבריאות, שלא לפתוח תחנות טיפת חלב בגלל שהייתה אלימות.
דב חנין: כולנו נגד אלימות כמובן, אבל הפתרון הוא לא שאם יש אלימות אז אין תחנות טיפות חלב, וגם 99% מהאזרחים שהם לא אלימים ייענשו בגלל איזשהו עבריין שירה ועשה מעשה חמור.
דב חנין: איזו מן גישה זו?
דב חנין: זו גישה שפשוט לא מתקבלת על הדעת.
דב חנין: אני רוצה לומר גם שבציבור הזה ישנן המון המון יוזמות.
דב חנין: יש כוח ויצירתיות פנטסטיים.
דב חנין: את, גבירתי, יושבת ראש הוועדה, בירכת פה את חבר הכנסת החדש, יוסוף אל עטאוונה, שעמד בראש מערכת חינוך בעיר חורה, שהתוצאות שלה הן כל כך טובות, לא רק בהשוואה לחינוך הערבי בנגב אלא בכלל בהשוואה לחינוך בנגב, אז זה אומר שבאמת יש כוחות נהדרים, אבל צריך לתת להם גב, צריך לתת להם תמיכה, צריך לתת להם גיבוי.
דב חנין: הוועדה הזו יכולה להיות מקום טוב לעשות את זה.
דב חנין: אני מאוד מברך על ההצעה להקים איזשהו צוות שילווה את הנושא הזה ברמה המעשית וינסה לקדם אותו.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם, בשעה 12:00 מתכנסת כאן, במקום הזה, ועדה אחרת, לכן כל מי שמדבר, קצת להצטמצם בדברים למרות שאני מבינה את החשיבות של כל נאום בנפרד.
טלי פלוסקוב: אני אבקש מנציגה של "נשים עושות שלום", מיכל פנט פלג, בבקשה, מיכל.
<מיכל פנט פלג: שלום, גבירתי, ושלום לחברי הכנסת הנכבדים מהנגב וממקומות אחרים.
<מיכל פנט פלג: אנחנו קיימנו מסע שלום בחגים, לפני חודש, במשך שבועיים ושבוע שלם מתוך השבועיים האלה היינו בנגב.
<מיכל פנט פלג: הסתובבנו ביישובים היהודיים והערבים.
טלי פלוסקוב: נפגשנו בדימונה, לא?
<מיכל פנט פלג: כן, כן, נכון, אני בדימונה לא הייתי, אבל - - -
טלי פלוסקוב: אני הייתי בדימונה עם "נשים עושות שלום".
<מיכל פנט פלג: היינו בחורה, היינו בלקייה, היינו ברהט, היינו באום בטין, מקום לא מוכר, ובכל מקום נפגשנו עם נשים, קבוצות נשים והבקשה העיקרית שלהן הייתה שתי בקשות.
<מיכל פנט פלג: אל"ף, הכשרה מקצועית, של נשים שלא עובדות כי אין להן מקצוע ואין להן אפשרות, הבקשה השנייה הייתה הכשרה או שיפור העברית שלהן.
<מיכל פנט פלג: רבות מהן יש להן עברית מאוד בסיסית וזו אחת הסיבות שקשה להן לקבל עבודה.
<מיכל פנט פלג: לכן, אולי בשמן, אני רוצה לפנות ולבקש שיתנו להן איזשהם קורסים לעברית, לשיפור העברית.
<מיכל פנט פלג: זו לא עברית מ-א', אלא עברית מ-כ', נאמר.
טלי פלוסקוב: את זה תצטרכו להכניס לתכנית שלכם.
<מיכל פנט פלג: לגבי היישובים היהודיים, לא הייתי בדימונה אבל הייתי בעוטף עזה למשל ושם הגברים והנשים דיברו בעיקר על בעיות ביטחון.
<מיכל פנט פלג: הבקשה שהובעה על ידי כל ראשי המועצות האזוריות שם היא לשפר את החיים בעזה כדי שהחיים שלהם ישתפרו, כי הביוב של עזה עובר וה-pollution של עזה עובר וכל הדברים האלה.
טלי פלוסקוב: תודה, תודה, גבירתי.
טלי פלוסקוב: אנחנו חוזרים לשולחן חברי הכנסת.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת מסעוד גנאים.
טלי פלוסקוב: בקצרה בבקשה.
מסעוד גנאים: אני גם מצטרף לברכות ליום החשוב הזה, לחברי טלב ולך, גבירתי היושבת ראש וליושב ראש הוועדה, אלי, שכולנו יודעים שהוא יושב ראש עם לב, עם רגש.
מסעוד גנאים: פוליטיקאי עם רגש ועם לב לא תמיד מוצאים אבל בְּאלי מצאנו את זה.
מסעוד גנאים: אין ספק, גבירתי היושבת ראש, שהמצב ביישובים הערבים, במיוחד הלא מוכרים בנגב, הוא מצב קשה מאוד לפי כל הנתונים.
מסעוד גנאים: אחוזי עוני גבוהים, אחוזי אבטלה גבוהים, אלימות, כל המשברים האלה וכל הבעיות האלו בסוף מתנקזים לשירותי הרווחה, כי שירותי הרווחה, שירות הרווחה וגם השירות הפסיכולוגי הוא בסוף מתמודד עם כל הבעיות האלו שהן רלבנטיות לכל המשרדים, דרך אגב, גם למשרד החינוך, גם לעבודה, גם לאוצר, גם לכולם.
מסעוד גנאים: לכן המשימה שלנו צריכה להיות לחזק את המחזקים.
מסעוד גנאים: שירותי הרווחה, העובדים הסוציאליים, הם מחזקים, הם מנסים לעזור לכל אלה הזקוקים, לכן אנחנו צריכים לעזור להם.
מסעוד גנאים: הכוונה היא בתקנים, בתקציבים, במשאבים, כדי שבאמת יעמדו מול כל המשברים והבעיות שהזכרתי ויעזרו לאנשים.
מסעוד גנאים: במיוחד, נכון שכל היישובים יש בהם בעיות, גם אם הם מוכרים, אבל היישובים הלא מוכרים הם הסובלים ביותר.
טלי פלוסקוב: אני אבקש עכשיו מאל-עוברה חסין, חבר ועדת היגוי – ערביי הנגב.
טלי פלוסקוב: רק בבקשה בקצרה כי יש עוד כמה אנשים ואני רוצה לתת זכות דיבור לכולם.
<חסין אלעוברה: אתה לקחת מהזמן שלי.
<חסין אלעוברה: אני רוצה לדבר על החינוך.
<חסין אלעוברה: קחי דוגמה ברהט, 30% מהתלמידים בקושי קיבלו בגרות.
<חסין אלעוברה: מהי הסיבה כאן?
<חסין אלעוברה: יש מורים לא מקצועיים, יש מנהלי בית ספר שם לא מקצועיים, מקבלים את זה דרך פרוטקציה, קרוב משפחה, הוא עובד לא יודע עם מי, עם מוסדות, מקבל כל הדברים האלה.
טלב אבו עראר: תדבר רק על הרווחה.
טלי פלוסקוב: הוא צודק, תהיה ממוקד.
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים פה על רווחה.
טלי פלוסקוב: הנה, כבר התחלתי להבין מה הוא אומר.
<חסין אלעוברה: גם תיקחי את התקציב של הרשויות שלנו, הרשויות שלנו בנגב, האוכלוסייה הערבית.
<חסין אלעוברה: אינני מבין למה כל הזמן הן בסוגריים, הרשויות הבדואיות, אנחנו חלק בלתי נפרד מאזרחי מדינת ישראל ומהערבים.
<חסין אלעוברה: אז הרשויות הערביות, צריך לקרוא לילד בשם שלו, הרשויות הערביות בנגב.
<חסין אלעוברה: התקציבים עוברים דרך עקיפה, דרך מישהו שמתנחל, יושב שם והוא מזרים את הכספים איך שהוא רוצה, נותן את הכסף לרשות.
<חסין אלעוברה: למה זה, למה?
טלי פלוסקוב: לא הבנתי למה אתה מתכוון.
טלב אבו עראר: המנהלה.
טלי פלוסקוב: מנהלת הבדואים?
טלב אבו עראר: כן, הרשות.
<חסין אלעוברה: כן, גם בדברים האלה הוא מונע ועושה מה שהוא רוצה.
<חסין אלעוברה: לא נותן לרשות לקבל את התקציב.
<חסין אלעוברה: אני לא מבין, למה צריך לקבל את התקציב בעקיפין?
<חסין אלעוברה: למה לא ישירות מן המשרדים הממשלתיים?
<חסין אלעוברה: הרשות שלנו, לא משנה, ברהט, אני תושב רהט, תודה לאל יש לנו ראש עירייה מוצלח וכל הכבוד, אבל הכסף הזה, למה אני צריך, למה הרשות שלי צריכה לקבל את זה - - -
טלי פלוסקוב: גם בתחום הרווחה?
<חסין אלעוברה: הכול, לא רק - - -
<קריאה: כל הרווחה מגיעה ממשרד הרווחה.
<חסין אלעוברה: תאמיני לי, אל תשמעי, זה הכול בשביל להיות, איך אומרים את זה?
טלב אבו עראר: תגיד בערבית.
<חסין אלעוברה: יענו תחת פיקודו.
<חסין אלעוברה: אני צריך להיות שייך - - -
טלי פלוסקוב: לסיכום, מה שאתה מציע הוא לבטל את המנהלת?
<חסין אלעוברה: כן, זה אחת.
<חסין אלעוברה: יש לי עוד דבר קטן.
<חסין אלעוברה: הרי אם אנחנו רוצים למנוע את האלימות ואת כל הדברים שקורים במגזר שלנו היום, צריך שיהיו מועדונים לנוער.
<חסין אלעוברה: ברהט יש לנו מועדונים אבל זה ארבעה קירות.
טלי פלוסקוב: יש צורך ביותר?
<חסין אלעוברה: לא, ארבע קירות, אין תקן, אין כלום.
טלי פלוסקוב: אין תוכן?
<חסין אלעוברה: אין כלום, אין שום דבר.
טלי פלוסקוב: אבל אני שמעתי דברים אחרים עכשיו.
<חסין אלעוברה: שמעתְ, כל דבר יכול להגיד מה שהוא רוצה, אני נמצא ואני מכיר את כל הבעיה הזו.
<חסין אלעוברה: המועדונים של הנוער שם - - -
טלי פלוסקוב: אני מבינה שאתה תהיה חלק מהקבוצה שתציג תכנית למשרד הרווחה, נכון?
<חסין אלעוברה: אני מקווה.
טלי פלוסקוב: כי אתה התחלת לעסוק בדברים.
טלי פלוסקוב: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני.
אחמד טיבי: קצר.
אחמד טיבי: אני מדלג מוועדה לוועדה, חבר הכנסת אבו עראר, בזכותך.
טלב אבו עראר: כל הכבוד.
טלי פלוסקוב: סיפרתי לחברים פה שמה שקורה היום זה - - -
אחמד טיבי: כל הכבוד לך.
אחמד טיבי: היום הזה הוא יום חשוב, הוא ממקד את אור הזרקורים בבעיות הבדואים והאזרחים הערבים בדרום, שהם הקבוצה הכי נחשלת, בחי"ת ולא בכ"ף, הכי מוחלשת גם ואין ספק שבכל מה שקשור לשירותי הרווחה, תקנים, תקציבים לעובדות סוציאליות ועובדים סוציאליות, פסיכולוגים ושירותי רווחה ברשויות המוכרות ובעיקר בכפרים הלא מוכרים, הם נושא שצריך לעניין את כולנו.
אחמד טיבי: יש דפיציט עצום בתקציבי הרווחה האלה ובשירותים שהאזרח מקבל מהרשויות.
אחמד טיבי: מה שחסין אל-עוברה התכוון לומר זה, כמו שאמר עמיתי טלב אבו עראר בוועדת הפנים, יש מה שקרוי מנהלת הבדואים.
אחמד טיבי: אני אסביר את זה בצורה שאנשים יבינו.
אחמד טיבי: הם, הבדואים וכולנו, רוצים שהקשר עם משרד החינוך או משרד הפנים או עבודה ורווחה יהיה ישר לרשות כמו שקורה בטייבה ובקרית שמונה.
טלב אבו עראר: כמו שקורה בערד גם.
אחמד טיבי: פה יש מין קומיסר, קומיסר שמנווט את התקציבים לפי החלטתו.
אחמד טיבי: הוא אמר "תחת פיקודו".
אחמד טיבי: זה כאילו שמדובר באוכלוסייה דרג ח', ט', מבחינת הדירוג של היחס של המדינה אל האזרחים ולכן הם מבקשים לבטל את מִנהלת הבדואים.
אחמד טיבי: אני לא יודע אם זה ישפר באופן טוטלי אבל מדובר בסממן של פטרונות והדרה, צריך לבטל אותו והיחס יהיה ישיר.
טלי פלוסקוב: אתה מדבר על עצמאות של כל הרשויות.
<קרן כץ: אפשר להגיב לזה?
<קרן כץ: אני קרן, תקציבאית מחוז דרום במשרד הרווחה.
<קרן כץ: אם הדיון הוא רווחה, ואני יכולה כמובן לענות רק לגבינו, התקציבים שלנו עוברים ישירות מול הרשויות.
<קרן כץ: אין תקציבים של הרווחה שעוברים דרך שום מִנהלת.
<קרן כץ: הדבר היחיד שיש לנו הוא החלטת ממשלה שמי שמנהל אותה הוא משרד החקלאות, אבל מה שהם עושים זה רק מעקב אחר ביצוע וגם התקציבים של החלטת הממשלה עוברים ישירות - - -
טלב אבו עראר: מה זה קשור למשרד החקלאות?
טלי פלוסקוב: זה חקלאות ופיתוח הכפר, בגלל זה.
טלי פלוסקוב: ברור לי.
טלי פלוסקוב: תודה, גבירתי, אני חושבת שזו נקודה נכונה מאוד שהצגת.
טלי פלוסקוב: תראו, אני מבינה את הטענות שלכם.
טלי פלוסקוב: אנחנו כאן אמנם מדברים רק על רווחה אבל אני שומעת שעולות סוגיות שונות לחלוטין על השולחן, את כולן אנחנו לא נפתור.
טלי פלוסקוב: אני מאוד רוצה לשמוע את יושב ראש המועצה לכפרים הבלתי מוכרים, מר עטיה אל עסאם, בבקשה.
טלי פלוסקוב: אחר כך חבר הכנסת אזברגה.
<עטיה אל עאסם: שלום לכולם, אני עטיה אל עסאם, יושב ראש המועצה האזורית לכפרים הלא מוכרים והמצב שלנו בכפרים הלא מוכרים הוא הכי רע במדינה.
<עטיה אל עאסם: אנחנו בעצם מנוהלים על ידי הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואית ופיתוח הכפר שכל דבר שאנחנו רוצים לקבל הוא זורם דרכם.
<עטיה אל עאסם: לצערי הרב, הם רואים פתרון לא מקצועי ולא אזרחי, אלא הם רוצים פתרון אידיאולוגי שהם חושבים עליו.
<עטיה אל עאסם: אנחנו מדברים על רווחה, על שירותי רווחה, אני אגיד לכם שהרבה אזרחים, הרבה תושבים בכפרים הלא מוכרים לא יודעים מה זה ואפילו לא יצרו שום מגע עם הפקידים של משרד הרווחה, כי הכפר, אין בו תחבורה ציבורית, לא יכולים להגיע.
<עטיה אל עאסם: אם הם רוצים לקבל את השירותים הם צריכים לגשת לבאר שבע, במקרה הטוב, שהמשרדים של הרווחה נמצאים שם בבאר שבע ואין תחבורה בכפרים הלא מוכרים.
<עטיה אל עאסם: לכן הם לא מגיעים לשם.
<עטיה אל עאסם: הפתרון לכל הבעיות שלנו הוא להתנתק, לנתק את היישובים הבדואים מהרשות לפיתוח הכפר.
טלי פלוסקוב: אני שוב פעם אומרת, יש פה הרבה סוגיות ואנחנו יכולים שלוש שעות לשבת ולדבר, אבל אנחנו צריכים לסכם את הדיון.
טלי פלוסקוב: אני בכל אופן מאוד רוצה לתת לחבר הכנסת ג'ומעה אזברגה להגיד כמה מלים ואנחנו נסכם את הדיון.
ג'מעה אזברגה: אני רוצה להגיד לא הרבה אבל הערה חשובה מאוד, אולי לא הזכירו את זה קודם.
ג'מעה אזברגה: אנחנו מדברים, התקציבים שעוברים, עם כל הכבוד, ממשרד הרווחה, עוברים ליישובים המוכרים אבל הבעיה שהזכיר עטיה, האנשים שמטופלים סוציאלית הולכים לכפרים המוכרים, לא לכפרים הלא מוכרים כי בכפרים הלא מוכרים אין מחלקה עם עובדת סוציאלית, אין רווחה, אין כלום.
ג'מעה אזברגה: השירות עכשיו הופך מעמסה פעמיים.
ג'מעה אזברגה: פעם אחת שהבן אדם לא מטופל בכפר הבלתי מוכר ובפעם השנייה שהכפר המוכר נותן שירות שכביכול לא אמור לתת.
ג'מעה אזברגה: זו מעמסה תקציבית.
ג'מעה אזברגה: התקציבים הם גם ככה דלים, גם ככה דלים ואני אומר לך, בדרך זו או אחרת, אולי לא בצורה בולטת לעין וגורפת, שכן, הרשות לפיתוח הנגב, אני לא יודע איך נקראת, הרשות של התיישבות הבדואים קוראים לה, השם הזה, אני תמיד מסתבך אתו, כי אין בכל התכנית הזו של הרשות להתיישבות הבדואים אפילו יישוב בדואי אחד שמכירים בו חדש, אין.
ג'מעה אזברגה: לא קיים דבר כזה.
טלי פלוסקוב: לא מכירים?
ג'מעה אזברגה: הרשות להתיישבות הבדואים, השר שאחראי עליה הוא שר החקלאות ופיתוח הכפר ואין אפילו, אני אומר, לא פיתוח ולא התיישבות ואפילו לא יישוב אחד חדש בכל התכנית הזאת.
ג'מעה אזברגה: מה שרציתי להגיד הוא שהעניין של התקציב בכפרים המוכרים הפך להיות מעמסה ואנשים בבלתי מוכרים גם לא מקבלים את השירות וגם מעמסה.
טלי פלוסקוב: תודה רבה לחבר הכנסת אזברגה.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני לצערי, חייבת לסכם את הדיון.
טלי פלוסקוב: טלב, אתה כיוזם אני חייבת, בבקשה.
<קריאה: ביקשתי את רשות הדיבור.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא יכולים, אדוני, אני מצטערת.
<קריאה: אני רק כועס על זה שאומרים בפזורה הבדואית.
<קריאה: אין פזורות, יש שבטים בדואי ולא פזורות.
טלב אבו עראר: תודה חברים, סיכום הישיבה, שמענו והשמענו.
טלב אבו עראר: מנהל המחוז - - -
<קריאה: אני חייב.
טלי פלוסקוב: לא, לא, לא, אני מבקשת, לא.
טלי פלוסקוב: אנחנו כבר דקה אחרי השעה 12:00.
טלי פלוסקוב: היית צריך בתחילת הישיבה להגיד שאתה רוצה לדבר.
טלי פלוסקוב: אני לא יכולה, רבותיי, אני מצטערת.
טלי פלוסקוב: אנחנו כאן מדברים על בעיות רווחה ואני מבקשת מהיוזם לסכם את הדיון ואנחנו סוגרים את הישיבה, בבקשה.
טלב אבו עראר: אני שוב פונה ומבקש, גם ממנהל המחוז של הרווחה שנמצא כאן בישיבה, להנגיש כמה שיותר את השירותים ליישובים הבלתי מוכרים.
טלב אבו עראר: העדפתָּ את הקמת המבנים שם ביישובים הבלתי מוכרים, גם אני מעדיף, אבל עד אז להביא עוד ארבעה רכבים, חמישה רכבים, שיגיעו עד לבתיהם של הנזקקים.
טלב אבו עראר: חוץ מזה, קחו בחשבון וניקח כולנו בחשבון ויש מחקר שקראתי לפני יומיים שלושה, שהריסת הבתים גורמת פגיעה נפשית בילדים ובזקנים, גם בנשים.
טלב אבו עראר: הלוואי ששקד, שבאמת מתעניינת באשה הבדואית לאחרונה ומרחמת עליה, זה טוב מאוד אבל שהיא תרחם עליה בכל התחומים, גם בהריסת הבתים, שהיא מפקירה את האישה וילדיה בלי קורת גג, גם זה חשוב מאוד, שהיא תיקח את זה בחשבון.
טלב אבו עראר: בשירותי רווחה אנחנו מצפים, יש מקום לשיפור המצב שם ובעיקר ביישובים הבלתי מוכרים.
טלי פלוסקוב: תודה, כמה מלים לסיכום ממני.
טלי פלוסקוב: אני שמחתי מאוד לשמוע בכל אופן שיש שינויים חיוביים מצד משרדי הממשלה והרווחה - - -
<קריאה: את שמעת צד אחד, את לא שמעת אותנו.
טלי פלוסקוב: אדוני, אני מבקשת לא להפריע.
<קריאה: אנחנו צריכים - - -
טלי פלוסקוב: סליחה, אני לא אמרתי את זה, אני דווקא שמעתי את זה מתושב רהט.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם שבוודאי ובוודאי יש לנו מה לעשות בתחום.
טלי פלוסקוב: אני עוברת תמיד בדרך שלי לעבודה, לכאן, ליד היישובים ואני רואה מה קורה שם.
טלי פלוסקוב: לכן, אני קוראת לך, כיוזם יום הנגב, ולחברי הכנסת שנמצאים כאן, לבנות תכנית מול משרד הרווחה, לשבת מול משרד הרווחה, מה ששמעתי ממשרד הרווחה הוא שאין בעיה תקציבית, יש בעיות אחרות וצריך לפתור אותן.
טלי פלוסקוב: אני מציעה לכם שתבנו תכנית ולא בשיטת כיבוי שריפות אלא תכנית, איפה אתם רואים, באיזה יישובים ואני מבינה היום שהבעיה העיקרית היא עם יישובים לא מוכרים.
טלי פלוסקוב: להציג את התכנית קודם כל מול מנהל המחוז, קודם כל מול מנהל המחוז.
טלי פלוסקוב: אני לא חושבת שתהיה בעיה לעשות את זה גם פה בוועדה, אלי אלאלוף בשמחה רבה ייקח את זה וילווה אתכם מול המחוז.
<ישראל בודיק: אני רק רוצה להגיד לכם שהיום יש לנו, לכל יישוב בדואי יש תכנית עבודה מאוד מסודרת לחמש שנים.
טלי פלוסקוב: אז תתאמו את זה עם היישובים.
טלי פלוסקוב: תתאמו את זה, אל תהיו מנותקים.
<ישראל בודיק: הדלת שלנו, קודם כל, פתוחה לכל אחד.
<ישראל בודיק: הדבר השני שאני מציע כדי שזה יהיה מסודר - - -
טלב אבו עראר: דוגמה.
טלב אבו עראר: תענה לי, תענה לי, התכנית - - -
טלי פלוסקוב: טלב.
טלב אבו עראר: אני שואל, תענה לי.
טלי פלוסקוב: תן לו לסיים משפט בבקשה.
טלב אבו עראר: אני מכיר אותך מלפני הרבה שנים.
<ישראל בודיק: נכון, לכל יישוב - - -
טלב אבו עראר: בזרנוג יש תכנית?
<ישראל בודיק: איפה?
טלב אבו עראר: כפר זרנוג.
טלב אבו עראר: -
טלי פלוסקוב: הבעיה היא ביישובים הבלתי מוכרים.
טלי פלוסקוב: ברור לי כאן, רגע, טלב, אני רוצה לעזור לך.
<ישראל בודיק: אני רוצה לענות.
<ישראל בודיק: מה שאני רוצה להגיד הוא שיש מועצה אזורית - - -
<קריאה: אום אל חיראן, יש לה תכנית?
טלי פלוסקוב: רבותיי, לא, לא, בבקשה, תנו לו לסיים, אני חייבת לנעול את הישיבה.
<ישראל בודיק: אני רוצה שבמקום שנתקיף אחד את השני, שנהיה יעילים.
<ישראל בודיק: מה שאני אומר הוא שלמועצות האזוריות נווה מדבר ואל קסום, יש תכנית.
<ישראל בודיק: תפנו קודם כל אליהן, אתם יכולים לפנות גם אלינו, בכל רשות יש מנהל מחלקה ומפקח שצמוד אליהם ברמה הכוללת, יש להן תכנית עבודה.
<ישראל בודיק: תציעו את ההצעות שלכם.
<ישראל בודיק: אם יהיו פערים תקציביים הדלת שלנו תמיד פתוחה.
טלי פלוסקוב: אני מסכמת את זה.
טלי פלוסקוב: אני מצפה לשיתוף פעולה בין היישובים המוכרים והלא מוכרים לבין משרד הרווחה, ושוב אני אומרת ואני אומרת את זה בשם יושב ראש הוועדה אלי אלאלוף, הוא ישמח ללוות את כל התהליכים האלה כי הוא ישמח לראות תוצאות חיוביות לגבי האוכלוסייה הבדואית.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, רבותיי, הישיבה נעולה.
טלי פלוסקוב: אני פותחת את ישיבת הוועדה, היום 11 ביולי 2017, י"ז בתמוז התשע"ז, השעה 9:01, בוקר טוב לממלא מקום מנהלת הוועדה שתגיע בקרוב, בוקר טוב לחבר הכנסת נחמן שי, שותפי.
טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שיגיעו עוד חברי כנסת.
טלי פלוסקוב: בוקר טוב לכל המשרדים שהגיעו, בוקר טוב לארגונים, לנציגי הציבור, בוקר טוב לפרופ' בריק שמלווה אותי תקופה די ארוכה בעבודה המשותפת בוועדת המשנה לעניין האזרחים הוותיקים במדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: היום אנחנו מקיימים את יום האזרחים הוותיקים בכנסת, יום שיזמתי יחד עם שני חבריי, חבר הכנסת נחמן שי וחבר הכנסת איציק שמולי, שאני מקווה מאוד שגם יגיע.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שהיה להם ערב ארוך אתמול, לא יודעת אם בכלל היה לילה, אני לא אדבר על זה.
נחמן שי: וגם מעניין.
טלי פלוסקוב: וגם מעניין, נכון.
טלי פלוסקוב: בכל אופן נאחל לכל מי שנבחר הצלחה כי הצלחה שלכם היא הצלחה של מדינת ישראל ושל כולנו.
טלי פלוסקוב: למי שלא שם לב, מדינת ישראל עומדת בפתחו של אחד המשברים החברתיים הגדולים שידענו.
טלי פלוסקוב: בעוד מספר שנים יהיו כאן במדינת ישראל יותר ממיליון קשישים, אזרחים ותיקים, ככה החלטנו לקרוא לאנשים מבוגרים, שהמדינה לא תדע איך לטפל בהם.
טלי פלוסקוב: כבר היום יש מחסור במיטות אשפוז, כוח אדם סיעודי ודיור מוגן וכמעט בכל פרמטר הנוגע לאזרחים הוותיקים.
טלי פלוסקוב: מצבם של הקשישים בישראל רע וזה לא סוד ואני חושבת שהמצב הזה הוא תוצאה של מדיניות לא אחראית של ממשלות העבר.
טלי פלוסקוב: אנחנו רואים את זה כל יום בתקשורת, התעללויות על ידי מטפלים, בירוקרטיה מכבידה, קשיי נגישות טכנולוגיים לקשישים ואני יכולה להמשיך ברשימה הזאת עוד הרבה זמן.
טלי פלוסקוב: אני רואה כל שבוע את האנשים האלה.
טלי פלוסקוב: במסגרת תפקידי כיושבת ראש ועדת משנה לאזרח הוותיק החלטתי כל שבוע לבקר במקום אחר במדינת ישראל ואני חייבת להגיד לכם שאני רואה אנשים מאושרים, אני רואה אנשים שרים, אני רואה אנשים רוקדים, אני רואה אנשים לומדים, אבל יחד עם זאת לצד זה אני רואה אנשים סובלים.
טלי פלוסקוב: אני רואה אנשים שאולי שבועות לא יוצאים מהבית לקחת אוויר כי אין להם אפשרות כזאת.
טלי פלוסקוב: אני לא אתחיל בהתחלה עם הבעיות, אנחנו נדבר עליהם במהלך הדיונים ואני מקווה מאוד שאני גם אמצא את הדרך איך להתגבר עליהם.
טלי פלוסקוב: ברור לי ואנחנו לא פעם שומעים כאן בוועדות התייחסויות של כל משרדי הממשלה שמטפלים בקשישים, כמעט כל משרד היום מטפל בקשישים ואנחנו שומעים ומתגאים בדברים שאתם מספרים לנו.
טלי פלוסקוב: אתם, אני רואה, מספרים את זה מהלב, אני רואה שמספרים את זה מתוך גאווה על מה שאתם עושים, אבל יחד עם זאת אנחנו לא פתרנו את הבעיה של אזרחים ותיקים במדינה.
טלי פלוסקוב: אני אומרת לא פעם, גם בוועדות, ואני חוזרת גם היום, יש פער מאוד גדול בין מה שאני שומעת ממשרדי הממשלה לבין מה שאני שומעת מאזרחים ותיקים במדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: זה אומר שלא הגענו לכולם, זה אומר שאנחנו עובדים נקודתית ולא שיטתית ולא רוחבית ולכן, רבותיי, אנחנו החלטנו שהגיע הזמן להפסיק לעבוד בשיטת כיבוי שריפות במדינת ישראל, אלא לבנות תכנית אב לאומית לתחום הזקנה.
טלי פלוסקוב: זה אומר שכולנו ביחד צריכים להתאחד ולבנות תכנית, קודם כל לשכנע את מקבלי ההחלטות, ומה לעשות, יש מקבלי החלטות לא רק בכנסת אלא גם בממשלה, בצורך בקיום תכנית אב לאומית.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו נמשיך לעבוד בשיטה של היום כולנו נגיע לקטסטרופה.
טלי פלוסקוב: היום אנחנו מטפלים בהורים שלנו, אבל מחר זה נהיה אנחנו וכל אחד שיושב פה צריך להבין, אם היום אנחנו לא נתאחד סביב הנושא הזה אנחנו מתקרבים לקטסטרופה חברתית.
טלי פלוסקוב: נראה לי שיותר ויותר אנשים מבינים את זה היום, אבל אני לא רואה צעדים.
טלי פלוסקוב: אז לא צריך להמציא את הגלגל מחדש.
טלי פלוסקוב: עשינו עבודת מחקר, פנינו למרכז המחקר והמידע של הכנסת, יושב איתנו הנציג שעשה את העבודה, גדעון, ואני אשמח מאוד, גדעון, שעכשיו תספר לנו מה למדתם ומה הצגתם לנו.
טלי פלוסקוב: עשו תכנית כזאת בהרבה מדינות בעולם והיום אנחנו נשמע דוגמה של שלוש מדינות שבדקנו איך עשו את התכנית ומה יצא מתוך התכנית הזאת.
טלי פלוסקוב: אחר כך אני אבקש מפרופ' בריק, שנבחר כיועץ לוועדה לעניין האזרח הוותיק, להתייחס ולהבין מה קורה לעומת זה במדינת ישראל, במה אנחנו צריכים לטפל, ואחר כך אני אשמח מאוד לשמוע התייחסויות, גם של משרדי ממשלה וכמובן גם של חברי הכנסת, שותפיי ליום האזרחים הוותיקים בכנסת וגם קולגות שלי לשדולה לאזרחים הוותיקים.
טלי פלוסקוב: גם נחמן שי וגם איציק שמולי וגם אני עומדים בראש שדולה לאזרחים ותיקים בכנסת ואני רוצה להגיד לכם, אני עוד לא מסכמת, אבל אני דרשתי, ואנחנו עובדים על זה, שלצורך הקמת ובניית תכנית אב לאומית תקום ועדה מיוחדת בכנסת שתטפל רק בנושא הזה, שתהיה ממוקדת בנושא הזה לפני שאנחנו מצרפים את אנשי המקצוע, וכשאנחנו נעבוד ביחד, ואני בטוחה שנעבוד ביחד, יהיו שם לא מעט נציגי ציבור.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא צריכים לסגור את הדלתות ולהחליט מה אנחנו רוצים, אנחנו צריכים להזמין את האנשים האלה ולשמוע אותם ולעשות את מה שהם צריכים וזאת תהיה הדרך הכי נכונה לבניית תכנית אב לאומית.
טלי פלוסקוב: רבותיי, שיהיה לנו בהצלחה היום ואני מודה לכולכם על השותפות ביום הזה ולפני שאנחנו ממשיכים כמובן אני אתן לידידי נחמן שי להגיד כמה מילים.
נחמן שי: תודה רבה לך, טלי, ולך, פרופ' בריק, ולכל הנוכחים.
נחמן שי: אנחנו מתחילים עכשיו יום ארוך, בכל ועדות הכנסת ידונו בסוגיה ובעניינים שנוגעים לאזרחים ותיקים.
נחמן שי: יותר מאוחר צוות מיוחד של צעירים ומבוגרים הולך לעשות איזה שהיא עבודה מיוחדת, נשיק אותה בעשר וחצי ואחר כך יציגו לנו אותה, ואחר כך באודיטוריום יש לנו אירוע שלם.
נחמן שי: אז אני חושב שזה חלק ממסע ארוך שטלי, אני ואיציק שותפים לו, לשנות את התודעה הציבורית במדינת ישראל ביחס לאזרחים ותיקים.
נחמן שי: אנחנו בתוך המסע הזה.
נחמן שי: יש כל מיני מסעות שהתחילו בשנים האחרונות, אבל המסע הזה, אנחנו בתוכו כבר הרבה זמן ואני מאמין שאנחנו הולכים ומצליחים בו.
נחמן שי: זה ייקח את הזמן שלו, אבל כשהכנסת מציינת יום שלם בנושא הזה וגם אנחנו עושים את זה באופן שוטף, בוועדות, במליאה, בכל הזדמנות, אני מאמין, לא היום, בעוד חמש שנים, עשר שנים, ההתייחסות הציבורית תהיה שונה וממילא כל הנגזרות שלה.
נחמן שי: ועכשיו אני לא אפריע יותר, בבקשה.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה משפט אחד, המטרה שלי שכל המדינה אחרי היום העשיר הזה תבין, האזרחים הוותיקים, אותם הקשישים שהתרגלנו לקרוא להם, הם לא נטל, הם נכס של מדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו נדע לקחת את הנכס הזה המדינה תהיה הרבה יותר חזקה יחד עם אותם האנשים ולא להשאיר אותם מעבר לכל מה שקורה במדינה.
טלי פלוסקוב: אז כפי שאמרתי, אני אבקש מגדעון להציג לנו את העבודה בנושא של מחקר שנעשה בשלוש מדינות לגבי תכנית אב ואז אנחנו נמשיך בדיון.
טלי פלוסקוב: זה המקום להודות כמובן על העבודה, זה לא היה פשוט, אני יודעת, העמסנו באמת משימה לא פשוטה, אבל נראה לי שהתגברתם עליה.
<גדעון זעירא: תודה, כבוד יושבת הראש.
<גדעון זעירא: כמו שאמרת, אנחנו בדקנו שלוש תכניות לאומיות להתמודדות עם הזדקנות האוכלוסייה באירלנד, צ'כיה וסינגפור.
<גדעון זעירא: מהתכניות עולה שהרקע, במידה זו או אחרת, לכתיבת התכניות היא מודעות לתופעת ההזדקנות במדינה, הצורך להתמודד איתה בהווה, הצורך להיערך לעתיד וגם הצורך להציב אותה על סדר היום הציבורי.
<גדעון זעירא: מובא פה תרגום לציטוט מהתכנית של אירלנד, שממחיש את הרקע לכתיבת התכניות וברשות
<גדעון זעירא: כם אני אקריא: 'לפי ארגון הבריאות העולמי והאו"ם, הזדקנות האוכלוסייה היא גם אחד מהניצחונות הגדולים של האנושות וגם אחד האתגרים הגדולים שלה.
<גדעון זעירא: העלייה הצפויה במספר בני ה-65 ומעלה תוביל לדרישות מוגברות במיוחד משירותי הבריאות והרווחה'.
<גדעון זעירא: כלומר יש בתכניות הכרה בהזדקנות בתור תופעה דמוגרפית וחברתית משמעותית.
<גדעון זעירא: ואני ממשיך.
<גדעון זעירא: 'עם זאת ארגון הבריאות העולמי והאו"ם גם מעלים כי אופן התכנון לקראת הזדקנות האוכלוסייה, אופן הגישה לאתגרים והפקת המרב מההזדמנויות הם אלה שיקבעו אם חברה מסוימת תקצור את הפירות מדיבידנד אריכות הימים', במרכאות.
<גדעון זעירא: בתכניות יש הכרה שהזדקנות נוגעת לטווח רחב של צעדים ותחומים, נושא שדורש גישה מקיפה, תגובה ממשלתית כוללת ותיאום לאורך זמן.
<גדעון זעירא: ואני חוזר על הציטוט, עיקרו של דבר, הם, ארגון בריאות העולמי והאו"ם מעלים כי חברות המוכנות לתכנן יכולות להרשות לעצמן להזדקן.
<גדעון זעירא: שלוש המדינות שאנחנו סקרנו בחרו להתמודד עם הסוגיה הזאת באמצעות תכניות לאומיות.
<גדעון זעירא: לפני שאני אמשיך אני אציג נתונים בסיסיים על ישראל, האתגר שתואר יכול להיות רלוונטי גם לה, לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה כ-11% מהאוכלוסייה היו בני 65 ומעלה בשנת 2015, כ-920,000 אנשים.
<גדעון זעירא: לפי התחזיות, כעבור 20 שנה, ב-2035 צפויה להיות עלייה של כ-700,000, עד לכדי 1.6 עד 1.7 מיליון, ושיעורם באוכלוסייה יגדל לבין 13% ל-16% בהתאם לגודל האוכלוסייה.
טלי פלוסקוב: אתה מדבר על מיליארד.
טלי פלוסקוב: 1.6 מיליארד?
<גדעון זעירא: לא, בישראל 1.6 מיליון בעוד כ-20 שנה.
<גדעון זעירא: התכניות שאנחנו סקרנו כאמור, אירלנד, צ'כיה וסינגפור, בחרנו בהן גם מכיוון שיש בהן שוני שמאפשר ללמוד על היבטים מגוונים, הם ברמות פיתוח שונות, כולן מהשנים האחרונות, וגם היבט טכני, כולן יהיו זמינות במלואן בשפה האנגלית.
<גדעון זעירא: שיקול נוסף היה גיוון מבחינת שיעור בני ה-65 ומעלה ביחס לישראל.
<גדעון זעירא: באירלנד וסינגפור נכון ל-2015 השיעור דומה לזה שבישראל, מעט יותר, כ-13%, אבל סינגפור היא דוגמה למדינה שההזדקנות הצפויה להיות מאוד מהירה, עד 2030 ההערכה היא שכרבע מהאוכלוסייה יהיו בני 65 ומעלה.
<גדעון זעירא: צ'כיה, כבר בשנת 2015 השיעור גדול מזה בישראל.
<גדעון זעירא: אני אציין שנהוג לציין את בני 65 ומעלה כנקודת ייחוס לאוכלוסייה וגם בתכניות שלנו זאת לא הוגדרה בתור אוכלוסיית היעד הבלעדית, יש תחומים מסוימים שהגיל הוא שונה וככלל יש גם הכרה שהזדקנות היא תהליך שנמשך לאורך כל החיים.