GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דניאל למברג: אנחנו כ-500 עסקים קטנים ובינוניים שמעסיקים כ-5,000 עד 6,000 עובדים.
<דניאל למברג: אני חוזר לנושא הקודם.
<דניאל למברג: הצעת החוק הזאת דוחפת את התייר הרפואי בכוח למערכת הציבורית והיא תגרום לעומס עליה, גם בגלל שהוא יהיה מחויב לקבל את כל הטיפולים שלו כולל האמבולטוריים, כולל בדיקות דם, ייעוץ וכל מיני דברים שהוא בכלל לא צריך אבל הוא יהיה חייב לקבל אותם בבית החולים.
אלי אלאלוף: פעם שנייה חוזרים לזה ואנחנו לא רוצים את זה.
אלי אלאלוף: נגיע לחוק ותראה שההערה הזאת לא נכונה והיא מהווה אזהרה לא במקום.
אלי אלאלוף: אחרון הדוברים מיכאל.
<מיכאל צ'יגירינסקי: חברת תיירות מרפא.
<מיכאל צ'יגירינסקי: יש לי רק דבר אחד לשאול.
<מיכאל צ'יגירינסקי: בדיון שהיה עם נציגי משרד התיירות ומשרד הבריאות.
<מיכאל צ'יגירינסקי: יש לי כאן מחירון גרמני ממשלתי לטיפולים רפואיים והוא יותר זול מהמחירון של משרד הבריאות הישראלי.
<מיכאל צ'יגירינסקי: יש למישהו אחד הסבר למה בסופו של דבר הם מגיעים לכאן?
<מיכאל צ'יגירינסקי: לאף אחד אין הסבר.
<מיכאל צ'יגירינסקי: אני מציע שיעשו פיילוט לחצי שנה בבית חולים אחד כי אנחנו בסך הכול מדברים על חוק שאין כמוהו בעולם.
<מיכאל צ'יגירינסקי: אנחנו הראשונים בחוק הזה.
<מיכאל צ'יגירינסקי: יש כאן סכנה גדולה, כמו עם המגנומטרים.
<מיכאל צ'יגירינסקי: להתקין ואחר כך להסביר.
<מיכאל צ'יגירינסקי: אנחנו מנסים לעשות כאן אותו הדבר על תעשייה שלמה.
<מיכאל צ'יגירינסקי: תודה.
אלי אלאלוף: חוץ מהמגנומטרים, כל השאר בסדר.
<מיכאל צ'יגירינסקי: זה מה שהיה.
<מיכאל צ'יגירינסקי: זה מה שאנחנו מנסים לעשות.
<קריאה: אדוני, לפני שנה ירדן עקפה אותנו בהיקפי תיירות מרפא.
<קריאה: גם גרמניה עקפה.
אלי אלאלוף: חברים, אני שמח על הדיון.
אלי אלאלוף: אתם מביאים את הבעיות שמעיקות עליכם וביחד נתמודד אתן.
אלי אלאלוף: אבל אל תשכחו את העקרונות אותם אמרתי.
אלי אלאלוף: לא נוותר.
אלי אלאלוף: הטכניקות האחרות, אתן אפשר להתמודד.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון בשבוע הראשון של ספטמבר כי הכנסת סגורה פיזית במהלך אוגוסט.
אלי אלאלוף: כבר בפגרה, בשבוע הראשון של ספטמבר, נקיים דיון המשך.
אלי אלאלוף: יכול להיות שהוא יכלול גם חלק מהצעות החוק ואז נודיע לכם על איזה חלק אנחנו רוצים לדון כדי שתתכוננו ושנפסיק את הדיונים הכלליים עם ההערות שחלקן היו מאוד חשובות וחלקן, אני חייב לומר, לא היו כאלה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שיתוף פעולה שלכם.
אלי אלאלוף: תשלחו לנו מראש את ההערות שאתם רוצים להעלות כאשר נודיע לכם על מה אנחנו הולכים לדבר.
אלי אלאלוף: יש לנו את הזמן הנדרש.
אלי אלאלוף: לוח הזמנים שלנו היה רוצה שנסיים את זה במושב החורף, דהיינו בסוף דצמבר, אבל אם זה יהיה עוד שבוע ועוד שבועיים, נעשה את זה אבל בסוף נגיע לסיכומים שמובנים לכולם ומאפשרים לענף הזה להתקיים.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר שאין שום כוונה לחסל ענף כזה, גם מבחינה הומניטרית.
אלי אלאלוף: אני גאה בכך שהמדינה שלנו מסוגלת לספק פתרונות רפואיים לתושבים זרים שברובם, אם אני לא טועה, הם אפילו משלנו.
אלי אלאלוף: אין שום סיבה שנפגע בהם אבל שלא נשכח, התדמית של המדינה, הכבוד של המדינה, הזכויות של האזרחים שלה הם הדבר הראשון.
אלי אלאלוף: אנחנו לא נוותר על זה.
אלי אלאלוף: נדבר על זה, נתלבט ביחד ואני בטוח שנגיע לסיכום טוב ובסוף יהיה לנו ביד חוק טוב בנושא הזה.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, חברים, שלום, היום 9 באוגוסט 2017, י"ז באב תשע"ז, השעה 10:03.
אלי אלאלוף: היום אנחנו בתקנות הרוקחים, סעיף התמרוקים תשע"ז–2017.
אלי אלאלוף: ניתן היה להעיר בכתב, כל מי שהיה מעוניין לפני כמה ימים, ולאור כל הדיונים שהיו – חלקם גלויים, חלקם פחות, חלקם בפגישות אישיות, ובפגישות נוספות – אנחנו יודעים שזה לא יהיה מהלך קל, ויש לנו זמן כדי לקדם את התקנות האלה, אבל עם סדר, לא בקפיצות.
אלי אלאלוף: יש לנו זמן לעשות את הדיון ראוי, למצות את כל הנקודות שיהיו במחלוקות, ויהיו.
אלי אלאלוף: תראו איזו נוכחות יפה של חברי כנסת דווקא בפגרה, ברוכים הבאים, באמת.
אלי אלאלוף: ולכן, אני מציע שנתחיל.
אלי אלאלוף: ותודה למנכ"ל משרד הבריאות שמצא לנכון גם להצטרף פעם שנייה לדיון הזה, לא יודע אם יהיה לו סבלנות עד הסוף, אנחנו מקבלים אותך כמה שתרצה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, ניתן למנכ"ל לפתוח את הדיון בכמה מילים, אחר כך חברי כנסת, אם לכם יש עניין לפתוח, ומייד אחר כך מתחילים בקריאת התקנות.
סימן טוב: ברשותך, קצת zoom out על התהליך, מה עשינו בין הישיבות, ומה לדעתנו צריך לעשות כדי להגיע למצב שכן יהיה לנו מוצר בשל לעבודה.
סימן טוב: להתחלה של הרפורמה מבחינתנו הייתה תכלית מאוד ברורה, ואז במהלך הדרך היו הרבה סטיות לכל מיני כיוונים שהביאו אותנו בראייה שלנו למבוי הסתום שבו אנחנו נמצאים כעת.
סימן טוב: ולכן, בראייה שלנו צריך עכשיו לחזור לדרך המלך שבה התחלנו.
סימן טוב: מבחינתנו, רצינו שישראל תהיה אירופה בהיבט הזה.
סימן טוב: כולם מדברים על זה שהם רואים בפולין ובצ'כיה ובלונדון ובמדינות נוספות באירופה מוצרים זהים למוצרים הישראלים, או במגוון הרבה יותר רחב, בזמינות יותר גבוהה, ובמחירים כמובן יותר זולים, וכמו כולם גם אנחנו שאלנו את עצמנו למה.
סימן טוב: ולכן, הרפורמה שקבענו מבוססת על העקרונות האירופים, מתוך מטרה להגיע למצב שבו כל מוצר שמשווק באירופה, בין אם הוא מיוצר באירופה או מיוצר במקום אחר ומשווק באירופה, וניתנה לגביו נוטיפיקציה לשיווק באירופה, יהיה באופן אוטומטי משווק גם בישראל.
סימן טוב: ואז כל התרגילים שאנחנו עושים של קיצור זמנים ויבוא מסוג אחד ויבוא מסוג אחר, ודברים מהסוג הזה, היו מתייתרים לחלוטין.
סימן טוב: כמו שבתרופות יש לנו מנגנון של הכרה הדדית עם אירופה, כל תרופה משם יכולה להיות פה ולהפך – זה גם נתן boost אדיר לתעשייה הישראלית – כל תרופה ישראלית יכולה באופן אוטומטי להיות משווקת פה.
סימן טוב: כלומר, הם סומכים על מנגנון ההכרה שלנו, ואנחנו סומכים על מנגנון ההכרה שלהם, ובעצם אם משהו נרשם באחת מהמדינות לשיווק אז הוא באופן אוטומטי גם כאן.
סימן טוב: לשם צריך להגיע עם אירופה.
סימן טוב: זה דורש הסכם עם האיחוד האירופי, שיש לגביו כבר מסגרת כללית שמגדירה שאנחנו רוצים לעשות מנגנון הכרה הדדית, יש לנו את זה בתרופות, אנחנו עובדים על זה בציוד רפואי, וצריך לעשות את זה בעוד דברים.
סימן טוב: דבר ראשון בתמרוקים, זה דורש עבודה, אבל לשם אנחנו צריכים לכוון את העניין.
סימן טוב: ואז התחילו כל מיני סטיות מסוג כזה ומסוג אחר.
סימן טוב: אם היינו במצב הזה היום, כל הדיונים שאנחנו עושים פה היו מתייתרים מאליהם, כי כולנו הרי משווים את עצמנו לאירופה ולמה שקורה באירופה, אז זה היה בדיוק כמו אירופה.
סימן טוב: הדבר היחיד שהיה הבדל במחיר עם אירופה זה אולי שיעור המס ועלויות ההובלה, אלו הדברים היחידים שהיו משתנים.
סימן טוב: וכמו שאמרתי, זה גם היה נותן יתרון אדיר לתעשייה הישראלית, כי על סמך ההכרה שלהם פה היו יכולים לשווק באירופה.
סימן טוב: הגענו למצב שמכל מיני – הסוס הזה שנכנס לתהליך העבודה יצא גמל קיטע או קיפח, לא משנה, ויש לנו פה - - -
אלי אלאלוף: אל תתקוף גמלים, הם מהאזור שלי.
סימן טוב: אתה, אני זוכר, מאזור אחר.
אלי אלאלוף: מבאר-שבע, זה אזור הגמלים.
סימן טוב: אז הגמל כבודו במקומו מונח.
סימן טוב: אם רוצים לייצר גמל צריך להחליט שרוצים לייצר גמל.
סימן טוב: פה רצו לייצר משהו אחר, והגיע אפילו לא גמל כמו שצריך.
סימן טוב: אז זה בעיני המקום שבו אנחנו נמצאים היום, ולכן אנחנו בתווך שבין הישיבות נכנסנו מאוד לעומקם של הדברים.
סימן טוב: אני גם באופן אישי וכל הצוות המקצועי במשרד ישבנו עם משרד הכלכלה, ישבנו עם משרד האוצר, ד"ר אסנת לוקסמבורג ישבה עם היבואנים, עם היצרנים ועם היבואנים השניים, כפי שהם קרואים פה בוועדה.
<אוסנת לוקסמבורג: עם משרד המשפטים.
סימן טוב: עם משרד המשפטים, כמובן, שמלווה אותנו בתהליך הזה.
סימן טוב: ואנחנו מנסים עכשיו ליצור איזשהו מצב שבו אנחנו מצד אחד לא נאמר:
סימן טוב: אנחנו עושים עכשיו הפסקה עד שנגיע לעולם האירופי, שזה תהליך שיכול לקחת שנה-שנתיים או שלוש, זה תלוי בקצב העבודה שלנו כממשלה על כל זרועותיה, אבל כן לכוון לשם ולראות איך משם אנחנו מקפלים אחורה ולא עושים תהליך הפוך.
סימן טוב: אנחנו בקשר, אנחנו רואים את כל המכתבים שמגיעים מכל מיני מקומות, בחלקם יש טענות שראויות לבדיקה, ואנחנו בודקים אותן עם עמיתנו האירופים.
סימן טוב: אני אומר בזהירות שיש פער גדול בחלק מהמקרים בין מה שכתוב במכתב לבין מה שאנחנו שומעים מהרשויות הרגולטוריות באירופה.
סימן טוב: אמרתי, יש שני דברים שלא נתפשר עליהם, וזה לא על רמת הביטחון שלנו ביכולת להבטיח לציבור שמה שהוא מקבל הוא ברמת בטיחות מספקת.
סימן טוב: וכבר זימנת אותי פה לדיון על איזושהי סלמונלה, אם אתה זוכר, שאפילו לא יצאה משום מקום, וזו סלמונלה וזה במזון, וזה מזון לא רגיש, ובמזון אין זיופים, ואלו לא חומרים כימיים.
סימן טוב: אני לא אגיע לפה על איזשהו ילד שנמצא באיזשהו מצב קשה באיזשהו בית-חולים כי הוא בלע מי פה – הבאנו לכם בשבוע שעבר משחת שיניים, השבוע הבאנו מי פה שגם הם ממקור עלום.
אלי אלאלוף: תיזהר, אל תפרסם, היית צריך להדביק על זה מדבקות.
אלי אלאלוף: באמת, בואו נשמור על אתיקה.
סימן טוב: אבל אלו מי פה שמגיעים, אנחנו מביאים מוצרים אוטנטיים שנתפסו על-ידי יחידת - - -
אלי אלאלוף: אני אפתיע אותך, אני באופן אישי משתמש בזה.
אלי אלאלוף: תראה איך אני נראה.
סימן טוב: אבל אני באופן אישי לא אמליץ לך להשתמש בבקבוק הספציפי הזה, כי אנחנו לא יודעים מה הבקבוקים הספציפיים האלה עברו.
מירב בן ארי: אתה עושה יבוא מקביל של מוצרים שאנחנו אוכלים, ומי פה שאנחנו מוציאים.
סימן טוב: לא מוצרים רגישים, חברת הכנסת מירב בן ארי.
מירב בן ארי: אני יודעת, תאמין לי, על האלרגנים, אתה יודע שיש לי מומחיות באלרגנים.
סימן טוב: לא מוצרים רגישים, לא פורמולות לילדים.
<קריאה: השאלה אם זה מיוצר בארץ.
מירב בן ארי: רגע, סליחה, עזוב את האלרגנים, אתה יודע שהמומחיות שלי זה לאלרגנים.
סימן טוב: לא רק אלרגנים.
מירב בן ארי: אתה יודע שיש לי קצת היכרות בצליאק ואלרגנים.
מירב בן ארי: אתה כן עושה יבוא מקביל, אבל של אוכל.
מירב בן ארי: עזוב אלרגיות, אוכל יכול בסופו של דבר גם לגרום נזק.
סימן טוב: אוכל פחות רגיש, מירב.
מירב בן ארי: וזה עוד אתה מוציא.
סימן טוב: מירב, אוכל פחות רגיש מתמרוק.
אלי אלאלוף: בואו לא נתווכח.
סימן טוב: זה לא ויכוח.
מירב בן ארי: מה לא?
מירב בן ארי: אנשים הולכים למסעדה עם קלקול קיבה.
<איל שורצברג: מירב, זה לא אותו דבר, זה לא אותם עולמות רגולטוריים.
<קריאה: אנחנו חושבים שאת טועה.
מירב בן ארי: כי מי פה זו הדוגמה הכי פחות טובה.
אלי אלאלוף: מירב, אמרתי לך משהו, את צריכה לעזור לי.
מירב בן ארי: הבטחתי לאלי שאני עוזרת לו.
סימן טוב: אנחנו גם פה לעזור, ואנחנו בטוחים שבסוף אנחנו - - -
מירב בן ארי: כן, אבל זה מי פה, אתה אפילו לא שותה את זה.
<איל שורצברג: אבל זה נספג מהפה.
סימן טוב: מירב, אבל אני לא כימאי ולא טוקסיקולוג וגם את לא.
מירב בן ארי: ברור, בגלל זה אני אומרת לך, אוכל אתה מייבא וזה לא?
סימן טוב: ולכן, אני מציע שבאמירות האלה כולנו נשמור על ענווה מקצועית, ואם המוצר הזה כשהוא מקולקל או כשהוא מזויף, והיום אנחנו יודעים לשלוט בזה - - -
מירב בן ארי: עזוב, אתה יכול ללכת למסעדה ולאכול אוכל מקולקל.
סימן טוב: לא, מירב, אני לא אעזוב, אני לא אעזוב, זה לא אותו דבר.
סימן טוב: מירב, אני לא מביא פורמולות לילדים ביבוא מקביל, אני לא מביא מזון רגיש.
מירב בן ארי: אתה לא מביא פורמולות לילדים, אבל גם מוצץ מורעל או מוצץ שעבר תהליך לא טוב יכול לפגוע בילד.
סימן טוב: נכון מאוד.
מירב בן ארי: אדוני המנכ"ל, אין לזה סוף, הרי אין לזה סוף, אתה יכול להבריח דברים ואתה יכול להרעיל ילדים ומבוגרים בלי סוף.
מירב בן ארי: אז לא הבאת לה את הפורמולה, לצורך העניין, את ה"מטרנה", אבל הבאת לו מוצץ או הבאת לו - - -
סימן טוב: אני לא הבאתי לו מוצץ, אגב.
סימן טוב: מוצץ הביאו לו עמיתי ממשרד הכלכלה.
מירב בן ארי: כן, אבל אני מאוד שמחה שהם הביאו.
מיכל בירן: ויש על זה תקנים.
מירב בן ארי: כי אם לא, אני הייתי משלמת על מוצץ פי עשרה.
סימן טוב: אני בטוח שהם לא יביאו מוצץ.
מירב בן ארי: מזל שהם עושים יבוא מקביל למוצצים, גם בשבילך, דרך אגב.
סימן טוב: אני בטוח שגם אם הוא יעלה לך פי חמישה ואת תהיי בטוחה שהילד שלך בטוח, את לא תקני מוצץ ממקור עלום.
מירב בן ארי: אתם לא התאוששתם מהפרשה של "רמדיה", ועל זה כולנו משלמים.
סימן טוב: מירב, אנחנו לא התאוששנו מ"רמדיה", והציפייה של מדינת ישראל היא שכשקורה מחדל המדינה מפיקה לקחים.
סימן טוב: , אז המדינה הפיקה לקחים.
מירב בן ארי: אבל עד מתי נשלם את זה?
מירב בן ארי: עד מתי נשלם את זה?
מירב בן ארי: עד מתי?
<איל שורצברג: כמה שצריך.
אלי אלאלוף: משה, אני מתנצל, אבל תסיים.
נאוה בוקר: אז מה הבעיה לעשות ביקורות פתע?
נאוה בוקר: תעשו ביקורות פתע.
סימן טוב: אני רוצה להתכנס.
מירב בן ארי: עד מתי אזרחי מדינת ישראל ישלמו על זה?
מיכל בירן: מירב, אם היו הורים שהיו מגיעים בגלל שקרה משהו לילד שלהם - - -
מירב בן ארי: אבל אין לזה סוף.
<קריאה: הם לא היו אומרים תודה שחסכתם להם חמישה שקלים.
מיכל בירן: מה מסוכן ומה לא, זאת השאלה.
מירב בן ארי: אבל, מיכל, אין לזה סוף, כל דבר מסוכן.
<איל שורצברג: זה לא מדויק.
מירב בן ארי: הסיכון נמצא בכל דבר, הסיכון נמצא, וזה מסוכן לתינוק.
אלי אלאלוף: מירב, עד כאן.
אלי אלאלוף: תסיים, בבקשה, משה.
סימן טוב: אני רוצה להציף את הבעיה.
סימן טוב: הצענו, אגב, אם משרד אחר מרגיש שהוא יודע לנהל סיכונים לא תחת פוסט טראומה הם מוזמנים לעשות את זה.
מירב בן ארי: אני סומכת על משרד הכלכלה שהם גם יודעים לנהל סיכונים.
<איל שורצברג: אז שיעשו את זה.
סימן טוב: הצענו להם.
מיכל בירן: הם יודעים לנהל רק סיכונים כלכליים, מירב, וזה הוכח לאורך כל הדרך.
מירב בן ארי: גם לשר הכלכלה יש אחריות לאזרחי מדינת ישראל, מיכל.
אלי אלאלוף: סיימת, משה?
סימן טוב: עוד שני משפטים אחרונים.
<איל שורצברג: עם כל הכבוד, אבל אנחנו מומחים לבריאות.
מירב בן ארי: איל, באמת, אני מכירה אותך, אתה עושה עבודה נהדרת, וגם את המנכ"ל שהוא עושה עבודה נהדרת, ואני תמיד מפרגנת לכם, אבל אני חושבת שאתם קצת - - -
אלי אלאלוף: מירב, סיכמנו אתמול שאת תעזרי.
מירב בן ארי: הנה, אני מסיימת.
סימן טוב: מירב, אפשר להסתפק בפרגון.
מירב בן ארי: מסיימת בפרגון.
סימן טוב: היית צריכה להתחיל ולסיים בזה.
מירב בן ארי: הכי טוב.
מירב בן ארי: אתה יודע שאני אדם חיובי, אבל אני חושבת שאתם – בוא, אין לזה סוף.
נאוה בוקר: אלי, אני רוצה רשות דיבור, יש לי דיון.
סימן טוב: עכשיו רק במשפט.
סימן טוב: אמרנו שמדינת ישראל כמדינה מתקדמת צריכה ליישר את מערכות הרגולציה שלה בנושא הזה לפי אירופה, זה בר השגה, אפשר להגיע לשם, זה יוריד את המחירים, זה יגדיל את ההיצע, וזה יעשה את כל מה שצריך.
סימן טוב: זה דורש עבודה, זה לא יכול לקרות ברגע.
סימן טוב: אנחנו שואפים לשם, ובאמצע לראות מה קורה בטווח הביניים.
סימן טוב: זה דורש עוד עבודה גם מבחינת הנוסח שיש פה היום, הוא לא נוסח שאנחנו יכולים לומר שהוא משקף את התובנות שלנו מהשבוע האחרון, כי עוד לא סיימנו גם להפיק את התובנות, ולכן עמדתנו בנוגע לתהליך היום ידועה.
סימן טוב: אבל בכל זאת באנו לפה, ואנחנו אומרים שבסוף יהיה מוצא ופתרון.
אלי אלאלוף: אמרתי את זה באופן מאוד ברור.
אלי אלאלוף: אחרי הפתיחה שלך ושל חברי הכנסת, במידה שירצו, אנחנו נכנסים ישירות לקריאת התקנות.
אלי אלאלוף: זה התהליך שקבעתי וכך יהיה.
אלי אלאלוף: אם יש לכם דרישות אחרות, יש לכם זכות בלעדית.
סימן טוב: למשוך את התקנות.
אלי אלאלוף: תמשכו את זה, אם אתם רוצים, בהתחלה, באמצע או בסוף.
אלי אלאלוף: אתם גוף מאוד אחראי, באופן אישי אני מאוד מעריך את משרד הבריאות, ואני גאה שמעל שליש של הדיונים בוועדה הזאת קשורים אליכם.
אלי אלאלוף: אנחנו נהנים גם לעשות דברים אדירים, גם אם יש לכם מערכת שזקוקה – יש לנו, זו המדינה שלנו, זה המשרד שלנו – שזקוקה לעוד הרבה שיפורים.
אלי אלאלוף: אבל היום אנחנו מתכנסים כדי לדון בתקנות שהוגשו על-ידכם, שיהיה ברור, המשיכה היא רק על-ידיכם אם תרצו.
סימן טוב: נכון, בהחלט.
אלי אלאלוף: הצעתי שיטה אחרת כדי להתקדם.
אלי אלאלוף: שנתחיל בקריאה, איפה שאנחנו רואים שלא ניתן להתפשר, לדחות את זה, כי יש לנו עוד לפחות דיון אחד, אם לא שניים, לדחות כדי שתמצאו את הנוסחה המתאימה בהמשך.
אלי אלאלוף: ונתקדם כדי לעמוד בזה שבסוף חודש ספטמבר יוכל להיות חוק של התמרוקים.
סימן טוב: כבר אמרת בדיון הקודם, וגם אנחנו אמרנו, שהציפייה שבסוף חודש ספטמבר תהיה בישראל מערכת רגולטורית אחרת על התמרוקים היא לא ריאלית בלשון המעטה.
אלי אלאלוף: בשביל זה יש גם חוקים.
סימן טוב: הייתה על זה הסכמה גם בוועדה.
אלי אלאלוף: אמרתי, ואנחנו נשתמש בכל הכלים שניתן כדי לעשות את זה חוקי, זה ברור, ובלוח זמנים שאפשר יהיה, נעשה את כל המהלכים הנדרשים בכיוון זה.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכל חברי הכנסת, בבקשה, בקיצור רב, לא יותר משתי דקות, בסדר?
אלי אלאלוף: בבקשה, נאוה.
נאוה בוקר: תודה רבה, אדוני יושב-הראש, תראה, למיטב הבנתי גם משרד האוצר וגם משרד הכלכלה רצו לעשות איזושהי רפורמה חיובית ויצא ההפך, גם אתם, משרד הבריאות.
נאוה בוקר: ואני מעריכה שהיבואנים הנוספים לא יצליחו להתמודד עם התקנות האלה.
נאוה בוקר: אם אנחנו מסתכלים על טובת האזרח, על האינטרס הציבורי, צריך להבין שהיבוא המקביל מיטיב עם הציבור, כי התקנות האלה קודם כול יפגעו ביוקר המחיה, הם יעלו את המחירים, הם יבלמו את התחרות.
נאוה בוקר: הם הרי יעבירו את כל הכוח לחברות שהן מונופול, והן היחידות שתוכלנה בעצם להתמודד עם אותן תקנות.
אלי אלאלוף: זה ניתוח שלך, אני חייב לתת לך עצה.
אלי אלאלוף: דווקא אלה היבואנים החדשים שהצטרפו לוותיקים אומרים את ההפך, אבל תמשיכי בניתוח שלך.
נאוה בוקר: אני מביעה את דעתי.
נאוה בוקר: אני סבורה שאפשר להחריג את הבושם, כי בושם זה לא מוצר רגיש כל כך.
סימן טוב: בושם חייבים להשאיר.
נאוה בוקר: אפשר להחריג אותו.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לתת תשובות כרגע, ברשותכם.
נאוה בוקר: וגם אין בעיה להקים איזשהו גוף מפקח, גוף שיעשה ביקורות פתע, שהביקורות האלה ימנעו באמת את היבוא של אותם מוצרים שעלולים להזיק לציבור וגם ימנעו – אל תשכח שאנחנו עומדים בפני סכנת פיטורים של מאות עובדים שעלולים להיות מפוטרים בגלל המצב הזה.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו פשוט מאוד.
מירב בן ארי: יש כאן איזושהי נטייה, ותסלחו לי, אנשי משרד הבריאות, להפחיד את הציבור.
מירב בן ארי: הנה, אם אנחנו לא נעשה את הרגולציה הזאת אתם תלכו לסופר ותקנו מוצר מורעל.
מירב בן ארי: אז קודם כול יש לי חדשות, מה שנקרא "ברייקינג ניוז", השוק כנראה מלא במוצרים כאלה.
מירב בן ארי: לחלק אנחנו נחשפים, לחלק לא.
סימן טוב: לא נכון, מירב, אנחנו תופסים אותם יום קודם.
סימן טוב: אלו שני דברים שתפסנו.
מירב בן ארי: אבל אם אתה אומר שתפסת, אז אני אומרת, כן, אני מסכימה אתך, יש עוד דברים.
סימן טוב: אנחנו תופסים לפני שזה נכנס לשוק, מירב.
מירב בן ארי: אדוני המנכ"ל, אין לזה סוף.
מירב בן ארי: אני רוצה להסביר לך משהו, ואני חייבת רגע גם לציין את הפרסום הזה שהיה ב"גלובס" על משחת השיניים של "קולגייט".
מירב בן ארי: 16 שנה הבן-אדם עושה יבוא מקביל, פתאום יום לפני מפרסמים לו שיש סכנה.
מירב בן ארי: תגידו, ברצינות, מה אנחנו מנסים לעשות?
מירב בן ארי: הרי בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, באנו לכאן לכנסת הזאת כדי לטפל ביוקר המחיה, ואם אני נכנסת לסניף בפולין וקונה מוצר שעולה רבע מאותו מוצר , אותו "ג'ילט" אותו "קולגייט", יש בעיה פה, לא שם.
נאוה בוקר: נכון, צודקת במאה אחוז.
מירב בן ארי: כשאתה אומר לי, וכתבתי שאמרת לי "אנחנו רוצים להיות כמו אירופה", מה אתה רוצה להיות כמו באירופה?
מירב בן ארי: שאני הצרכנית נכנסת לשוק באירופה וקונה, או שאתה רוצה לתת לי בסופו של דבר שאני בעצם אקנה את אותו מוצר כאילו זה מוצר אירופי?
מירב בן ארי: אני רוצה להסביר לך משהו אחד, מבחינתי - - -
סימן טוב: לא הבנתי את השאלה.
מירב בן ארי: אני אסביר לך את ההבדל.
מירב בן ארי: יש הבדל בין זה שאני נכנסת עכשיו לאירופה, לוורשה, לצורך העניין, וקונה את אותו "קולגייט" או אותו "ג'ילט" ב-80% פחות, לבין זה שאתה מדבר על סטנדרטים אירופים, שאגב גם כתובים פה, שאתה מוציא פה יותר מ-100 מדינות שאי-אפשר כנראה יותר להשתמש בהן.
מירב בן ארי: אתה תבין על מה אני מדברת?
סימן טוב: אפשר.
מירב בן ארי: לא, אתה לא.
סימן טוב: מירב, אני אגיד מה אני רוצה.
מירב בן ארי: תבדיל עם אירופה, האם אני קונה כמו באירופה או שאני כפופה רק לסטנדרטים?
סימן טוב: מירב, התשובה היא קונה כמו באירופה.
<איל שורצברג: כמו באירופה.
מירב בן ארי: אבל איך?
סימן טוב: כי באירופה - - -
מירב בן ארי: תסביר לי איך ירד המחיר?
<איל שורצברג: תני להסביר.
מירב בן ארי: מה, אתה עושה קסמים?
סימן טוב: לא קוסם.
אלי אלאלוף: משה, תן לי לנהל את הישיבה.
סימן טוב: אני עושה רגולציה כמו באירופה.
אלי אלאלוף: תנו לה.
מירב בן ארי: תסביר לי, אם אתה קוסם.
סימן טוב: ברגע שהיושב-ראש ייתן לי אני אסביר.
מירב בן ארי: כי אם אתה קוסם, אני אקנה כמו באירופה.
מירב בן ארי: אני לא יודעת מה ניסיתם לעשות כאן, אבל עם כל התקנות האלה פה אין אפשרות.
מירב בן ארי: ואני חייבת להגיד משהו על "רמדיה".
מירב בן ארי: אין ספק שזו פרשה קשה למה שנקרא אימהות, אבות, משפחות שלמות שבאמת, באמת בסופו של דבר הן נמצאו בסיטואציה שאני לא מאחלת לאף אחד, וגם למשרד הבריאות, חלילה, שהיה שם בטווח האש.
מירב בן ארי: אבל מאז "רמדיה" עברו המון שנים, ואפשר לעשות פיקוח, אמרה חברת הכנסת בוקר, ואפשר לעשות אכיפה, אבל אפשר במקביל גם להוריד את המחירים.
מירב בן ארי: ואמרה עוד משהו אחד כאן, ואני חושבת דווקא, אלי, שאתם חושבים אותו דבר, אבל זה כנראה לא כל כך ברור, אבל היא אמרה מאוד נכון, יש כאן שלושה – כמה?
נאוה בוקר: שלוש חברות.
מירב בן ארי: שלוש חברות, שלושה, לצורך העניין, שבאים ומנהלים כאן את כל השוק.
מירב בן ארי: אתה, באמצעות התקנות האלה, לא תאפשר לעוד גורמים להיכנס לשוק, זה חד-משמעית.
מירב בן ארי: כי אתם פשוט גומרים אותם.
סימן טוב: זה ממש לא נכון.
מירב בן ארי: ומילה אחת אחרונה, על "ביוטיקייר", כי הגיעה אלי פנייה של הסמנכ"ל שלהם, הוא פה דניאל?
<קריאה: הוא צריך להגיע.
מירב בן ארי: אני חייבת להגיד משהו על "ביוטיקייר".
מירב בן ארי: חייבת להגיד, כי אני קונה שם, ואני מודה, ואין לי בעיה לקנות שם ולשלם חמישה שקלים על מברשת ולא 50 שקל כמו ב"סופר-פארם".
מירב בן ארי: אתמול סיפרתי לאלי, כי אמרתי לו: אלי, אתה פחות מבין באיפור, בסדר, פחות התחום שלו.
אלי אלאלוף: אפילו בטלוויזיה לא מאפרים אותי.
נאוה בוקר: בטח, הייתי.
מירב בן ארי: תקשיבי, לא רוצה לקנות ב"סופר-פארם", אני מודה, למה שאני אשלם כל כך הרבה כסף על אותו מוצר?
מירב בן ארי: אז אולי תהיה במברשת שערה פחות, אני לא יודעת, אבל who cares?
מירב בן ארי: מילה אחת, כי זה 25 סניפים שייפגעו.
מירב בן ארי: ואני שוב רוצה שיהיה ברור, אני לא לוביסטית שלהם, לא מעניין אותי בכלל, לא הכרתי את הדניאל הזה בחיים עד שהוא לא שלח לי את המייל.
מירב בן ארי: כל מה שמעניין אותי זה האינטרס הצר שלי, ושל נשים אחרות להיכנס לסניפים האלה ולקנות את המוצרים האלה, וזה בסדר גמור מבחינתי.
סימן טוב: אני מבטיח לשמר לך את זה.
<איל שורצברג: אבל אנחנו משמרים את זה, כי נפגשנו אתו ונתנו לו פתרון.
מירב בן ארי: לפי מה ששמעתי לא, אבל אם תאירו את עיני אחרת, אז בסדר.
מירב בן ארי: ושוב פעם, אין לי שום עניין עם "ביוטיקייר", שתדעו, בחיים לא פגשתי את הדניאל הזה.
מירב בן ארי: תקשיב, זה מטורף.
מירב בן ארי: תשמעי, זה רבע מחיר.
אלי אלאלוף: לוקסמבורג, קודם כול, שם מדהים.
סימן טוב: זה חותם איכות.
סימן טוב: ברשותך, נענה לחברת הכנסת בן ארי.
אלי אלאלוף: לא אתה, אח שלי, תרשה לי.
אלי אלאלוף: שמולי, אתה רוצה?
איציק שמולי: כן אנסה אחרי הנאום הדרמטי על "ביוטיקייר".
מירב בן ארי: אולי יום אחד תצטרך להתאפר, אתה לא יודע איפה זה יפגוש אותך.
סימן טוב: אתה לא מתגלח, אתה לא מתאפר, מה נשאר?
מירב בן ארי: כן, מה נשאר לו? אתה מבין, זה רבע מיוקר המחיה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מציע, בואו נשמור על אתיקה, לא לדבר על גופים ועל גופים מסחריים אלה ואחרים, זה לא פייר.
איציק שמולי: יש לי שתי הערות, אדוני היושב-ראש, אחת, זו אומנם שאלה בנאלית, אבל אנחנו צריכים להגדיר לעצמנו, הממשלה צריכה להגיד מהי המטרה של החוק.
איציק שמולי: כי לפי משרד הבריאות המטרה של החוק זה להעמיד עוד חומות ועוד גדרות כדי לבטח - -
<רינת בכר: זה לא משרד הבריאות.
איציק שמולי: - - את עצמו או את כולנו, למעשה, מפני אותה - - -
איציק שמולי: אני לא צריך עזרה.
איציק שמולי: לא צריך עזרה.
איציק שמולי: אני חבר כנסת, מותר לי להגיד מה אני חושב.
אלי אלאלוף: חבר'ה, תתאפקו.
אלי אלאלוף: תאמינו לי, הוא פנה אלי, ואני שותק.
<רינת בכר: הוא מדבר בשמנו.
איציק שמולי: ואני בינתיים חבר הכנסת שדיבר הכי פחות, כי היה עסוק בלהקשיב גם לכם.
סימן טוב: נענה לו, בסדר.
איציק שמולי: אז תכבדו את זה.
איציק שמולי: אם הולכים לפי מה שאני רואה פה, אדוני היושב-ראש, לפי אופן החשיבה של משרד הבריאות, אז מטרת החוק היא לגדר סיכונים.
איציק שמולי: אם הולכים לפי גורמים אחרים בממשלה, המטרה של החוק זה להפחית רגולציה ולהוריד את יוקר המחיה.
איציק שמולי: וכל עוד הממשלה לא מסכימה על מטרה אחת – ואנחנו כמובן נשמעים להנחיות שלך, אדוני היושב-ראש – ואנחנו יכולים לעבור פה על סעיפי ההגדרות ולהציג איזשהו מצג לעצמנו כאילו אנחנו מתקדמים, אבל סלע המחלוקת העיקרי נותר בחדר, ואנחנו לא נצליח להתקדם, לדעתי.
איציק שמולי: אני מזכיר לחברים במשרד הבריאות – ואני מדבר פה כמי שהיה בחוק הבטיחות במזון כמשבית השמחות של החוק, כי כל הזמן הסבירו לנו פה, אני זוכר את הישיבות הארוכות עם אלי גורדון, שאני מאוד מעריך אותו, שבענייני מזון אמר וטבע פה עיקרון מאוד מאוד פשוט – יצרן, יבואן, מישהו שעוסק במזון, לא בתמרוקים, שיש לו קרדיט ויש לו מוניטין, והוא לא הונה את המערכת, המדינה נותנת לו קרדיט, מקלה עליו ברגולציה במזון, וכל עוד לא הוכח אחרת יאפשרו את החיים הקלים שלו.
איציק שמולי: אז אני לא כל כך מבין למה כאן במקרה הזה אנחנו גוזרים גזירה שווה.
איציק שמולי: אני כן חושב שאנחנו צריכים למצוא נקודת איזון טובה יותר, שגם תנוח דעתו של המנכ"ל ושל הגורמים המקצועיים במשרד הבריאות, שבאמת אנחנו לא פה מסירים את כל הגדרות, וחס וחלילה מעמידים בסכנה את הבריאות של הציבור.
איציק שמולי: אבל מצד שני, בואו נזכור שמטרת החוק העיקרית והמקורית הייתה להוריד את יוקר המחיה.
איציק שמולי: ואם נשים עוד הגנות ועוד הגנות ועוד הגנות אנחנו נוציא את חלק גדול מהשחקנים מהשוק ולא נצליח להוריד את יוקר המחיה.
איציק שמולי: ולכן, אני חושב שאנחנו, אדוני היושב-ראש, צריכים ללכת בשיטת ניהול הסיכונים, ולא העלמת הסיכונים.
איציק שמולי: כי אם הכוונה פה היא להעלים את כל הסיכונים, אז לא צריך חוק.
איציק שמולי: ועוד הערה אחת לסיום.
איציק שמולי: ביקשתי את זה גם בישיבה הקודמת.
איציק שמולי: אני חושב שאם באים לפה, אדוני היושב-ראש, ומציגים מוצרים שהם מוברחים – אני לא יודע אם המוצרים האלה הם מוברחים – מבחינתי זה לא רלוונטי לשום דבר.
סימן טוב: הם הגיעו ביבוא מקביל, הם לא מוברחים.
איציק שמולי: אם הם מגיעים ביבוא מקביל זו דוגמה שהיא קבילה בעיני, אבל אם מדובר בהברחות, אז יש הבדל גדול בין יבוא נוסף לבין הברחות.
מיכל בירן: אצלי יש מדרג מאוד ברור, וכן, בריאות באה לפני פרנסה.
מיכל בירן: בכל ההיבטים אנשים יודעים שמה שאני עושה בעיקר בכנסת זה בזכויות עובדים ובעסקים קטנים, זה מה שאני עושה.
מיכל בירן: ובכל זאת, בריאות בעיני נמצאת במקום יותר מיידי ויותר בסיסי בפירמידת הצרכים של מסלאו שמגדירה מה צריך בן-אדם.
מיכל בירן: אני גם לא סומכת על משרד הכלכלה אחרי ארבע שנים בכנסת של דה-רגולציה, של באמת מולך של יוקר המחיה, ומה שיצא לי בדיונים עם מכון התקנים, אני לא סומכת על השיקולים שלכם, אני מודה, ושמה את זה על השולחן.
מירב בן ארי: למה את לא סומכת על השיקולים שלהם?
מיכל בירן: כי ראיתי אותם - - -
מירב בן ארי: את חושבת שלמשרד הכלכלה לא אכפת מבריאות הציבור?
מיכל בירן: כי ראיתי אותם עם מכון התקנים, יצא לי גם לחוות את בנט כשר הכלכלה.
מירב בן ארי: אבל יש שר כלכלה חדש.
מיכל בירן: יצא לי לראות אותם, זה היה כשדרעי היה שר הכלכלה, בגלל זה זה גם לא אדם ספציפי אחד.
מיכל בירן: הם רוצים שהממונה על התקינה יהיה עורך-דין או כלכלן במקום מהנדס כדי שהוא יגיד אם זה יקר לבדוק ולא אם צריך לבדוק.
מיכל בירן: אגב, את זה הצלחנו לעצור בפעילות פרלמנטרית.
מיכל בירן: כך שאני אומרת שאני שמה על השולחן שאני לא סומכת על מערך השיקולים שלכם.