GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן: אבל אני חושבת שהפתרון של רגולציה צריך להיות מידתי.
מיכל בירן: אנחנו לא רוצים לשפוך פה את התינוק עם המים, אנחנו לא רוצים שלא יהיה יבוא מקביל, אנחנו רוצים שתהיה לכם יכולת לבדוק את זה, אבל אנחנו לא רוצים שזה יהיה משהו שהוא לא סביר.
מיכל בירן: וגם עוד דבר, אגב הנחות יסוד – ואני לא חושבת שאלו תיאוריות קונספירציה – אבל אי-אפשר להתעלם מזה שיש פה שחקנים עם אינטרסים מאוד מובהקים לא לאפשר את היבוא המקביל, אנשים שנוהגים ורשתות שנוהגים, יבואנים, סליחה, שנוהגים בבריונות היומיום, לא בספקולציות לעתיד, אלא בניתוח של המציאות מנסים לוודא תחרות ומנסים להוריד מחירים.
מיכל בירן: וגם את זה אני לוקחת בתוך השיקולים במה שבעצם נמצא על הפרק.
מיכל בירן: אני מנסה להבין, ועוד לא הצלחתי, ואני אשמח אם כן.
מיכל בירן: בדיון בקודם ישב פה אחד היבואנים, אני חושבת שנתת דוגמה של משחות שיניים של היבוא המקביל, ואמר שבנוהל הקודם הוא היה מגיע פעם בשבוע למשרד הבריאות, היו בודקים אצווה ומשחררים לו, וזה היה דבר שהוא חי אתו.
סימן טוב: אנחנו רוצים להמשיך עם זה.
מיכל בירן: אני לא לגמרי מצליחה, חוץ מהבשמים, וגם לא שוכנעתי - - -
מירב בן ארי: שהבשמים זו פגיעה בטובת הציבור?
מירב בן ארי: שהם מסכני חיים?
מיכל בירן: כן, שהם מסכני חיים.
מיכל בירן: והדבר הזה הוא דבר שאני כן חושבת שבשביל המידתיות צריך להסביר אותו.
מיכל בירן: נראה לי שיש פה הסכמה לגבי כל מה שבא במגע עם רירית הפה, נראה לי שכולם מסכימים שצריך לבדוק את הדברים האלה.
מיכל בירן: מה שאני מבקשת, ואני חושבת שזה הכיוון של רובנו, זה כן את המידתיות.
מיכל בירן: לא לשים בתוך זה דברים שהסכנה בהם נשמעת קצת מופרכת, ושאחרי שנים של שימוש לא התגלו מקרים שמעידים על סכנה לציבור.
מירב בן ארי: כמה מקרים יש של בשמים?
מיכל בירן: אבל אני מנסה להבין את זה, לסדר לי מה ההבדל בין התקנות הקודמות לבין התקנות האלה.
סימן טוב: אענה בקצרה ובענייניות.
סימן טוב: אני רוצה רגע לענות לחברת הכנסת בן ארי למה התכוונו כשאנחנו אומרים אירופה.
מירב בן ארי: כמו אירופה.
סימן טוב: אנחנו מסתכלים על הפערים המבניים בשוק התמרוקים בין ישראל לבין אירופה, כי אכן יותר יקר פה, אני שם בצד, תאמינו לי למע"מ ולמכסים יש הבדל גדול מאוד בפער המחיר.
סימן טוב: המע"מ שם על המוצרים האלה הרבה הרבה יותר זול, לפחות חצי.
סימן טוב: אבל אני לא אלך לקרוא פה למע"מ דיפרנציאלי על תמרוקים ועל תרופות.
סימן טוב: אבל כשאתם שמים לכם בראש את הכוכבית הזאת של המחירים השונים תזכרו את המע"מ ואת המכסים, פעם אחת.
סימן טוב: אבל נוציא את זה מהדיון כי זה לא הדיון.
סימן טוב: הדבר המבני הוא כזה, באירופה מוצר שנרשם השיטה היא נוטיפיקציה.
סימן טוב: בישראל השיטה היא להירשם במשרד הבריאות, ואז לקבל אישור להיכנס לשוק.
סימן טוב: ואז מגיעים מוצרים לישראל, לצורך העניין לרינת בכר שיושבת פה, מנהלת אגף הקוסמטיקה במערך הרוקחות אצלנו, היא מקבלת אותם, היא בודקת מוצר מוצר, ואז מחליטה אם כן או לא להכניס את זה לשוק.
סימן טוב: השיטה הזאת מייצרת, א', תור מאוד מאוד ארוך של מוצרים שנמצאים אצלה במשך חודשים עד שהיא מספיקה בכלל להגיע אליהם.
מירב בן ארי: עד שהיא מגיעה אליהם הם כבר לא רלוונטיים, כי בדרך כלל תמרוק זה מוצר עונתי.
סימן טוב: אבל זה מה שבאנו לתקן, זו הרפורמה.
<רינת בכר: זה המצב היום.
אלי אלאלוף: מירב, באמת, אל תעזרו לנו, בבקשה.
אלי אלאלוף: יש פה מנכ"ל, תנו לו.
אלי אלאלוף: תאמינו לי שהוא מכיר את הנושא טוב.
סימן טוב: מירב, תני בבקשה להשלים, אני חושב שאני אדע לתת תשובה.
סימן טוב: לצערי, נכנסתי לזה יותר ממה שתכננתי.
סימן טוב: פעם ראשונה זה מייצר תור, ו- time to marketשווה הרבה כסף.
יצרנים אומרים: אמרנו שאנחנו רוצים אירופה.
יצרנים אומרים: מה קורה באירופה?
יצרנים אומרים: באירופה מוצר, כדי להיכנס לשוק זה נוטיפיקציה, הוא לא צריך להגיע ל-pre-approval, אלא זה port marketing supervision או surveillance או לא משנה מה.
יצרנים אומרים: באירופה המוצר נכנס, היבואן רושם שהוא הולך להכניס את המוצר, ופשוט מתחיל לשווק אותו.
יצרנים אומרים: והדבר השני באירופה זה שאם מוצר נרשם באיזושהי מדינה הוא כאילו נרשם בכל אחת ממדינות השוק המשותף, כי לפי החוק שם החבות של ה-Responsible person, הגורם האחראי מול רשויות האכיפה, הוא נותן דין וחשבון לכולם.
יצרנים אומרים: אנחנו רוצים שאותו מנגנון יהיה גם בישראל, ושישראל תהיה חלק ממנו.
יצרנים אומרים: כלומר, נרשמת באיזושהי מדינה באירופה ומינית גורם אחראי, הוא גורם אחראי גם כלפינו, ואתה יכול לשווק באופן אוטומטי את המוצרים בישראל.
יצרנים אומרים: ואז הפער היחיד ביוקר המחיה שיהיה בין ישראל לבין אירופה יהיו פערי המע"מ והמכסים שיש, ואולי עלויות הובלה, שלדעתי גם זה לא יהיה.
יצרנים אומרים: אולי גודל שוק.
מיכל בירן: והרווח שהמונופולים יעשו פה.
סימן טוב: והרווח – בסדר, לא משנה, אבל זה פותח לך את השוק, יהיו לך הרבה יותר מוצרים, מגוון הרבה יותר רחב, יהיה הרבה יותר קל לייבא, וכמובן באפס זמן.
סימן טוב: זאת הרפורמה שהצענו.
מירב בן ארי: רגע, ואדוני היושב-ראש, הוא יכול גם להתייחס לגבי העניין של הרגולציה?
מירב בן ארי: אמרה חברת הכנסת בירן שחשובים לה העובדים – לגבי נטל הרגולציה על המפעלים הישראלים.
סימן טוב: אז אמרתי שאני מיישר קו עם אירופה.
סימן טוב: מה שדורשים באירופה - -
מירב בן ארי: בנטל של הרגולציה?
סימן טוב: - - אני לא רוצה לדרוש יותר מאירופה.
סימן טוב: בסדר?
סימן טוב: מצד אחד לא אדרוש פחות, לא נהיה איזו מדינה ב-tier השלישי של הרגולציה, שמטופטפים אליה כל מיני מכולות מכל מיני מקומות.
סימן טוב: אנחנו מדינה ריבונית שדואגת לביטחון של התושבים שלה, לבטיחות של התושבים שלה, אבל אני מוכן ליישר קו באופן מלא עם אירופה על כל המשתמע מכך.
סימן טוב: אנחנו אכן מפיקים את לקחי "רמדיה", אבל אני לא הייתי שם, אני לא מבוהל, אנחנו רוצים לעשות את הדבר הנכון.
סימן טוב: ובנוגע לשאלה של חבר הכנסת שמולי, אכן מדובר בנקודת איזון.
סימן טוב: ממשלה, יש לה יותר ממטרה אחת, היא רוצה מצד אחד להבטיח מוצרים נגישים, כולנו רוצים, אנחנו מבינים שזה משהו שנדרש לעשות וצריך לעשות, אבל צריך לאזן את זה עם עוד צרכים אחרים של בטיחות הציבור.
סימן טוב: ולכן, נקודת האיזון שאנחנו רואים היא באמת לצמצם או לבטל את הפערים המבניים בין ישראל לבין אירופה.
סימן טוב: ולכן, בהקשר הזה לעשות את הרפורמה בדרך המלך בצורה הנכונה ייתן מענה לכל הדברים האלה, גם נוכל להבטיח את בטיחות הציבור, גם נהיה כמו אירופה פתוחים לכל השוק המשותף, וגם יהיה פה את כל מגוון המוצרים.
סימן טוב: זה דורש עבודה וצריך לעשות אותה.
מירב בן ארי: והבשמים באירופה הם גם בזה?
סימן טוב: כן, בשמים כרגע זה תחת משרד הכלכלה, בשמים וסבון מוצק בישראל.
<רינת בכר: כן, בארץ.
סימן טוב: סבון נוזלי אצלנו, סבון מוצק אצלם.
סימן טוב: ככה יצא.
מירב בן ארי: זה כמו החינוך הטכנולוגי.
חיים ילין: זה כמו היתושים.
חיים ילין: היתושים זה הגנת הסביבה, אבל אם יש קדחת הנילוס זה עובר אליך.
סימן טוב: זה כמו שגילאי אפס עד שלוש זה משרד העבודה.
חיים ילין: הם מתים שיהיה קדחת נילוס על היישוב, שאתם תטפלו בזה ולא הגנת הסביבה.
חיים ילין: נהדר, אחלה ניהול של מדינה.
סימן טוב: לא משנה, צריך לתקן את זה.
מירב בן ארי: הסבון המוצק משפיע על ניהול המדינה, חיים.
אלי אלאלוף: חיים, אני יודע שאתה חדש בישיבה.
מירב בן ארי: גם בוועדה, לא?
חיים ילין: תשמע, יש לי חצי שעה עד שאני פוגש את שגריר ספרד אז אמרתי שאני בא לפה.
אלי אלאלוף: אתה יכול.
מירב בן ארי: אתה יכול.
מירב בן ארי: תשאל אותו כמה עולה שם סכין גילוח של "ג'ילט" בסופר שלו במדריד.
אלי אלאלוף: תגיד לו שאתה לא ספרדי.
חיים ילין: סכינים, מי זה?
<רינת בכר: זה משרד הכלכלה.
<איל שורצברג: סכינים זה לא אנחנו, זה משרד הכלכלה.
חיים ילין: אה, זה כלכלה.
חיים ילין: המנתח משתמש בסכין של הסופר.
סימן טוב: אבל הפלסטר, כשהוא נחתך זה שלנו.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אי-אפשר, כבר אכלנו 40 דקות.
סימן טוב: מילה אחרונה.
סימן טוב: אמרנו ליבוא המקביל, מירב, לא זוכר את השם של החברה שדיברת עליה, לא משנה, whatever.
אלי אלאלוף: אל תזכור.
סימן טוב: אנחנו מוכנים להמשיך בנוהל הקיים.
סימן טוב: אגב, הנוהל הקיים הוא שהכול עובר אותנו קודם, כי אנחנו באמת רוצים לבדוק, זה לא נכנס לשוק.
סימן טוב: לגבי מוצרים רגישים, אנחנו מוכנים להמשיך בנוהל הקיים ולבחון איזה הקלות ניתן לעשות לגבי המוצרים הלא רגישים, ואז רק נהנה ולא נפסיד ביחס למצב הקיים.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מזכיר לכולם, מעכשיו מתחילים להקריא, מי שרוצה בסוף הסעיף להתייחס אליו אז הוא יכול להרים יד ונשתדל לתת את רשות הדיבור לכל מי שרוצה להתייחס.
אלי אלאלוף: אז בשעה טובה, בבקשה, היועצת המשפטית שלנו.
<ענת מימון: אנחנו מתחילים מפרק א' שזה סעיף מאוד ארוך של הגדרות.
<ענת מימון: אז גם בתוך ההגדרות אם יש הערות, אז נעצור.
<ענת מימון: אני פשוט רצה עכשיו על ההגדרות, אבל אם יש הערות להגדרות אז תעצרו אותי.
<ענת מימון: ואני רק אסביר שבתקנה 35 יש איסור על שיווק והפצה של תמרוקים עם חומר אסור, ששם מפנים להוראות האיחוד האירופי.
<ענת מימון: ויש לנו את התוספת הרביעית שמונה שלושה חומרים שנחשבים חומרים אסורים, נגיע לזה בהמשך בתקנה.
<ענת מימון: פרק ח' מפנה להגבלות לפי האיחוד האירופי לעניין חומרים מוגבלים.
אלי אלאלוף: מי שלא מכיר, זה חבר הכנסת ביטן.
אלי אלאלוף: חשבתי שאתה עסוק.
מיכל בירן: למי שבמקרה לא היה בארץ בשנה האחרונה, אז עדכנת.
חיים ילין: מי לא היה בארץ?
מיכל בירן: אמרתי, מי שלא יכיר את ביטן.
חיים ילין: גם בחו"ל מכירים אותו.
<ענת מימון: רק אזכיר שמדובר על מדינות שחברות באיחוד האירופי, על אוסטרליה, על איסלנד, ארצות-הברית, יפן, נורבגיה, ניו-זילנד, קנדה, ושוויץ, אלה המדינות המוכרות.
<ענת מימון: וזה חוקק במסגרת הפקודה בתיקון שעשינו.
<ענת מימון: זה פרק הפיקוח הכללי של פקודת הרוקחים, אז גם פה המפקחים מכוח הפקודה יהיו לעניין הזה מפקחים.
<ענת מימון: שזה מי שמייצר, מייבא, מייצא, עוסק באחסון סיטונאי, הפצה הובלה של תמרוקים או מוכר תמרוקים, וגם נציג אחראי נחשב "עוסק בתמרוקים".
<ענת מימון: אלו ההגדרות.
<ענת מימון: עכשיו אנחנו עוברים לפרק ב'.
<נילי חיון דיקמן: הערת נוסח.
<נילי חיון דיקמן: בוקר טוב, רק להגדרה של "עסק", יש כאן איזושהי שארית של נוסח שאחר כך נעשה פה שינוי ביחס לבית מסחר תרופות.
<נילי חיון דיקמן: בהתחלה עשינו שימוש במונח "בית מסחר תרופות", אבל למעשה עשינו שימוש רק במונח של בעל רישיון תמרוקים, אז צריך להחליף את זה.
<ענת מימון: אז מה זה יהיה?
<ענת מימון: עסק זה אתר?
<נילי חיון דיקמן: אז אתר יהיה כל התמרוקים או בעל רישיון תמרוקים ליבוא או לאחסון והפצה.
אלי אלאלוף: תשימו לב שפה, ואני שמח, שאין פה יבואן ראשי, יבואן מקביל, יש רק יבואן.
אלי אלאלוף: ולכן, כדאי שניצמד להגדרות שביקשתם.
<יואב גזית: זו הערה שאני חושב שמוסכמת גם על המשרד הבריאות.
<יואב גזית: יש הגדרה "שיווק", כתוב: "כהגדרתו בסעיף 1 לפקודה", סעיף 1 לפקודת הרוקחים אומר ש"שיווק זה מכירה, אספקה, יבוא, יצוא של העברת בעלות".
<יואב גזית: לגבי היצוא יש טיפול מאוד מאוד רציני בחקיקה הראשית, ולמעשה אם מכניסים פה את השיווק לפקודה אז מחזירים חזרה את כל ההגבלות שיש על יצוא.
<יואב גזית: לכן, אנחנו מבקשים שיהיה ברור שהשיווק זה למעט יצוא.
<נילי חיון דיקמן: כבר הסברנו את זה להתאחדות התעשיינים, אבל זה פשוט מבחינה משפטית לא מדויק.
<נילי חיון דיקמן: אומנם שיווק צריך להיות כולל יצוא, וזה נדרש גם בתקנות, היות שבעלי רישיונות תמרוקים, עסקים שעוסקים בייצור של תמרוקים צריכים להיות גם – התקנות, ובפרט פרק א', צריכים לחול גם על בעלי רישיונות לייצור של תמרוקים שעוסקים בשיווק שהוא לצורך יצוא.
<נילי חיון דיקמן: נכון שבהוראות התקנות הספציפיות, מקום שאנחנו רוצים להתייחס לשיווק, אך ורק שיווק בישראל, אנחנו כותבים את זה, אנחנו כותבים "שיווק בישראל".
<נילי חיון דיקמן: מעבר לזה יש הופעה של המונח "הודעה על שיווק", שזה מונח שמוגדר באופן נפרד.
<נילי חיון דיקמן: ולכן, כשאומרים "הודעה על שיווק" זה לא כולל את ההגדרה של שיווק יבוא יצוא, אלא הכוונה היא הודעה על שיווק כפי שהיא מוגדרת.
<נילי חיון דיקמן: אז אנחנו נעשה את ה-fine-tune בנוסח במקומות שבהם באמת זה לא צריך לחול על יצוא ואין בינינו מחלוקת מהותית.
<נילי חיון דיקמן: פשוט נוודא שכתוב "שיווק בישראל".
אלי אלאלוף: מובן?
אלי אלאלוף: רק שזה לא יסרבל את הביורוקרטיה הנדרשת.
<איל שורצברג: זה לא מסרבל.
אלי אלאלוף: כי אם בצד אחד כבר יש להם את כל ההגדרות והם מילאו את כל הדרישות, עכשיו by the way כשאנחנו בחוק אחר מתחילים לסרבל להם את זה.
<נילי חיון דיקמן: אני רק מבהירה שהפיקוח של משרד הבריאות על יצרנים שמייצרים תמרוקים הוא בלי קשר ללמי התמרוקים מיועדים.
<נילי חיון דיקמן: העמידה בתנאי הייצור הנאותים מחויבת גם אם אתה מייצר לצורך שיווק בישראל וגם אם אתה מייצר לצורך שיווק בחו"ל.
<נילי חיון דיקמן: זה נדרש עבור היצרנים.
<נילי חיון דיקמן: התוצרת של ישראל היא תוצרת שעומדת ב-GMP, והם יכולים להציג את אישור ה- GMPשלנו בכל המדינות ולשווק על בסיס זה, וברור לכולם ש- GMP הוא מחויב גם לכל אלה.
אלי אלאלוף: בצרפתית יש איזה פתגם מאוד קצר, מה שמובן מהר נאמר קצר.
אלי אלאלוף: אז פה תנסו, כי אתם נותנים לנו תשובות שמאבדים את חוט ההבנה בזה.
<יואב גזית: כן, רק שהיועצת המשפטית תכניס את ההבהרות האלה.
אלי אלאלוף: ביחד הן יכניסו, אל תדאג.
אלי אלאלוף: כן, גב'.
<רבקה מזרחי: אנחנו חברה שקיימת משנת 1939 ומתעסקים בבישום ובתמרוקים בעיקר ל-private labelling.
<רבקה מזרחי: מה קורה במקרה של יבואן שמייצר מוצר פרטי לרשתות קטנות בארץ והמפעל שלו נמצא בחו"ל, ולא קיים בתוך רשימת המדינות המוכרות?
אלי אלאלוף: זה לא חלק מההגדרות, ברשותך.
<רבקה מזרחי: למה לא? זה כן חשוב.
<ענת מימון: זו הגדרה של מדינה מוכרת.
<רבקה מזרחי: למה לא מספיק GMP ואת האישור של המוצר?
<רבקה מזרחי: למה המפעל חייב – המפעל עובד רק עבורי, אני לא יכולה להוציא "פריסייל" לאירופה, הוא לא יושב ברשימת המדינות, איך אני מייבאת?
אלי אלאלוף: את נכנסת לנושא שעוד לא הגענו אליו, אני מצטער, גב'.
<מורן שקלאר: אבל יש את זה כאן בהגדרות, רשום מה זה "מדינה מוכרת" בהגדרות.
<ענת מימון: אני רק רוצה להעיר, ההגדרה "מדינה מוכרת" נמצאת בפקודה, עשינו את זה לפני חצי שנה כשחוקקנו את החוק.
<ענת מימון: כרגע אין אפשרות לוועדה לתקן, זה פשוט לא נמצא על שולחן הוועדה.
<רבקה מזרחי: אבל ברגולציה כתוב שאסור להפלות בין מדינות.
<רבקה מזרחי: אין לי אפשרות בשלב הזה להתפרנס כחוק.
<רבקה מזרחי: אז אם אתם רוצים לאפשר תחרות ולכל האנשים להתפרנס כחוק, אז תאפשרו נתיב חוקי.
<רבקה מזרחי: זה לא כי אני גונבת, זה לא כי אני מזייפת, זה לא כי אני - - -
אלי אלאלוף: עוד מישהו פה רצה?
<ענת מימון: זה חוקק.
אלי אלאלוף: אני פה חוזר, גב' אומרים לי שזה בחקיקה הראשית, אי-אפשר פה להתייחס למה שאת אומרת.
<רבקה מזרחי: אז מה עושים?
<רבקה מזרחי: אני פה שתספרו לי מה עושים.
אלי אלאלוף: אולי יום אחד נתקן חקיקה ראשית.
<מורן שקלאר: אבל יש השלכה ישירה לתקנות.
אלי אלאלוף: לא קיבלת את רשות הדיבור, גב', אני מזכיר לך.
<מורן שקלאר: אז אני רוצה לדבר, בבקשה.
אלי אלאלוף: עוד מישהו רצה פה?
<מורן שקלאר: גם אנחנו, דיברתי גם בוועדה הקודמת, ואמרנו שיש לנו גם private labelling, ואנחנו מביאים מכל מיני מדינות, ואני מבינה שההגדרה של מדינה מוכרת הוגדרה בפקודה, אבל יש לזה השלכה ישירה בתקנות, התקנות מדברות על זה.
<מורן שקלאר: צריך לתקן את הפקודה.
<ענת מימון: תמיד יש את הקשר הישיר בין הפקודה לתקנות.
<מורן שקלאר: אוקיי, אז צריך לתקן את הפקודה.
<מורן שקלאר: יש לה השלכות הרות גורל על כל התמרוקים, על "ביוטיקייר", על "אפי חורי הפצה", על "יהודה מזרחי", על כל התמרוקים האלה שבעצם הם מעודדים תחרות בכל שוק התמרוקים, באיפור, בקוסמטיקה, יש לזה השפעה ישירה.
מירב בן ארי: נכון, היא צודקת.
<ענת מימון: אז צריך לתקן את הפקודה.
<ענת מימון: אבל כרגע לא נמצא על שולחן הוועדה הנושא של תיקון הפקודה.
אלי אלאלוף: הפקודה זה לא לדיון כרגע.
אלי אלאלוף: אם נצטרך להגיע לתיקון החקיקה אז אולי נוכל להתמודד אז.
<ענת מימון: אני רק אעיר שכשנגיע לפרק של היבוא יכול להיות שיהיו דברים בתקנות שאפשר יהיה לעשות במסגרת ההוראות של הפקודה.
<מורן שקלאר: כל עוד לא מתקנים את הפקודה ואת ההגדרה של מדינה מוכרת - - -
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש דברים שאי-אפשר לעשות.
<נילי חיון דיקמן: הבעיה היא לא בהגדרה, אלא בסעיף בפקודה.
<מורן שקלאר: אז זה מחסל את כל תעשיית הקוסמטיקה בישראל.
<רבקה מזרחי: חיסול ממוקד.
אלי אלאלוף: נגיע לתעשייה.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים רק בהגדרות.
<ענת מימון: אתה רוצה להצביע על הסעיף?
סימן טוב: אנחנו מבקשים לא להצביע.
סימן טוב: אנחנו לא רוצים.
אלי אלאלוף: לא, אתה לא נותן הוראות.
סימן טוב: אנחנו מבקשים שכרגע לא.
אלי אלאלוף: בכלל?
מירב בן ארי: לא להצביע?
אלי אלאלוף: מה זה סמכותה?
סימן טוב: התקנות צריכות לעבור עוד עבודה רבה לפנינו.
סימן טוב: מה לעשות, הייתה פה ישיבה, שלחתם אותנו לעבודה.
אלי אלאלוף: לא, חבר'ה, לא, אתם לא תעשו מאתנו ישיבה סתמית.
מירב בן ארי: אז מה זה?
מירב בן ארי: אנחנו חותמת גומי?
סימן טוב: מה פתאום, לא חשבנו שהולכים להצביע.
אלי אלאלוף: כשנמצא לנכון אנחנו נצביע.
מירב בן ארי: הוא עושה כאן ועדה היום עד שתיים.
סימן טוב: אכן פנה שר הבריאות ליו"ר הוועדה שלא לקיים דיון, כי הייתה פה ישיבה קודמת.
אלי אלאלוף: לא הייתה לי פנייה, לא דיברתי אתו.
סימן טוב: הוא פנה אליך בכתב.
אלי אלאלוף: לא ראיתי אותו.
מירב בן ארי: אם לא נעשה את התקנות איך החוק יכנס?
מירב בן ארי: גם ככה צריך שנים להיערך.
אלי אלאלוף: לא, חבר'ה, אנחנו לא - - -
סימן טוב: מירב, שלחתם אותנו פה לעבודה.
מירב בן ארי: התעשיינים צריכים להיערך.
סימן טוב: נכון, לכן התאריך לא ריאלי.
סימן טוב: שלחתם אותנו פה לעבודה עם משרדי הממשלה, עם היבואנים, א', ב', והתעשייה, התחלנו את העבודה, אנחנו עובדים על זה באופן אינטנסיבי.
מירב בן ארי: אז למה אנחנו יושבים?
סימן טוב: שום דבר מהתובנות שעלו בדיונים עדיין לא מגולם פה, כי זה הנוסח שהוגש קודם.
מירב בן ארי: זה הנוסח הישן?
סימן טוב: זה הנוסח המקורי.
סימן טוב: דווקא מתוך כבוד לעבודת הוועדה.
סימן טוב: שלחתם אותנו לעבודה, אנחנו רוצים להשלים את העבודה.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד ששלחנו, כולל אותי, רציתי לעבוד גם, מצאתם לנכון לעשות את זה בלעדי.
אלי אלאלוף: גם זה לא מפריע לי.
אלי אלאלוף: אבל כרגע כוועדה סמכותנו וחובתנו וזכותנו להצביע כשנמצא לנכון, זה חד-משמעי.
<אתי שבתאי: נכון, אנחנו גם לא קיבלנו שום פנייה.
סימן טוב: יש לי פה עותק ממנה.
<אתי שבתאי: הוועדה לא קיבלה.
אלי אלאלוף: קשור להגדרות, אדוני?
<ראובן בילט: לא קשור להגדרות.
אלי אלאלוף: אז אנחנו עוברים לסעיף הבא שהוא רישיון.
<ענת מימון: פרק ב' עוסק בנושא של רישיון תמרוקים.
<ענת מימון: ובזמנו דיברנו על זה שגם לצורך יצוא תמרוקים צריך רישיון תמרוקים, נילי, נכון?
<ענת מימון: אני מדברת על זה שצריך לצורך הפעילות הזאת רישיון תמרוקים, ואני אומרת שגם יצוא תמרוקים, בין אם הם מיועדים לשיווק בישראל ובין אם הם מיועדים ליצוא, צריך מלכתחילה לבקש רישיון תמרוקים.
מיכל בירן: מתווך שלא ייצר אותן שמייצא.
<נילי חיון דיקמן: היצרן שמשווק את התמרוקים ליצוא מחזיק ברישיון יצוא.
<ענת מימון: אז לא יכול להיות מישהו שמייצא בלי לייצר, אלא רק כחוליה בשרשרת?
<נילי חיון דיקמן: רוב היצוא - - -
<ענת מימון: בסדר, רוב.
<ענת מימון: אני שואלת אם מי שלא לא צריך רישיון?
<נילי חיון דיקמן: אם יש רק משרד שעוסק ביצוא והוא לא - - -
אלי אלאלוף: אין טעם, זה לפי דעתך.
סימן טוב: ברור שזה לפי דעתי.
אלי אלאלוף: תאמין לי, נקדם אתכם גם בזה.
סימן טוב: אני חושב שלהביא משהו לא מבושל לא נותן תוצאה.
אלי אלאלוף: נמשיך, סליחה.
אלי אלאלוף: מה היה?
<ענת מימון: שאלתי אם גם לצורך יצוא תמרוקים צריך לבקש רישיון תמרוקים.
מיכל בירן: השאלה אם יש קונספט כזה שמישהו לא מייצר את זה ורק מייצא.
מיכל בירן: אם לא היצרן מייצא.
<נילי חיון דיקמן: אז אסביר.
<נילי חיון דיקמן: אני מסכימה.
<נילי חיון דיקמן: היצוא מבוסס או על יצור, ואז יש מפעל יצור שעל בסיס רישיון תמרוקים, או על אחסון והפצה.
<נילי חיון דיקמן: זאת אומרת, אם מישהו מחזיק במחסן תמרוקים לצורך יצוא, אז על המחסן הזה הוא יצטרך לקבל רישיון תמרוקים שעוסק בתנאי האחסון וההפצה.
<נילי חיון דיקמן: אבל לפעולה עצמה של יצוא לא צריך.
<ענת מימון: לא צריכה רישיון.
<נילי חיון דיקמן: למשל, משרד שעוסק ביצוא בלבד, רק בהיבט האדמיניסטרטיבי אין לנו שום צורך לתת לו רישיון תמרוקים.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהקואליציה המורחבת לא לדבר.
איציק שמולי: אחרי אירוע כזה לא יהיה בושם אחד שיוכל לנקות אותי.
איציק שמולי: עומד בתקן, לא עומד בתקן.
דוד ביטן: אבל יש בשמים שהם אומרים שהם יכולים להרוג אנשים.
מיקי לוי: לא שמעת מה אורן אמר כאן?
אלי אלאלוף: דוד, אתה עושה בדרך כלל דיונים ענייניים, פה אתה מפריע לנו, ברשותך.
דוד ביטן: אני רואה פה את אנשי מפלגת העבודה, זה נהיה זן נדיר, אז מה אתה רוצה?
אלי אלאלוף: חברי כנסת, תשימו לב שאתם היום המפריעים ביותר.
מיכל בירן: זה חלק מהגדרות התפקיד.
<ענת מימון: אני חוזרת.
<נילי חיון דיקמן: יש לנו כאן סעיף שאנחנו עדיין בהידיינות לגביו מול התאחדות התעשיינים, לכן אנחנו רוצים להשאיר אותו פתוח.
אלי אלאלוף: איזה סעיף, בבקשה?
<נילי חיון דיקמן: אנחנו מדברים על סעיף בפרט פרט (6), אבל פשוט הנושאים עוד פתוחים.
אלי אלאלוף: אז סעיף (6) לא הייתם רוצים שייחשב כאן.
מיכל בירן: אבל אולי אפשר להסביר לנו את הדילמה.
<נילי חיון דיקמן: באוצר אומרים שגם (5).
מיכל בירן: אלי, אני אשמח שיסבירו את הדילמה.
אלי אלאלוף: האוצר פה יבטלו את ההצבעה.
<נילי חיון דיקמן: אם הם לא מסכימים אז לא נדון.
אלי אלאלוף: לכם יש בסעיף (6) עוד בירורים לעשות.
אלי אלאלוף: מיכל ביקשה אם יש לכם אפשרות להסביר לנו מה הדילמה.
אלי אלאלוף: אתם רוצים להסביר את זה?
מיכל בירן: אם מישהו רק יכול להגיד מה הדילמה.
<נורית הראל: אני אשמח, אפשר?
<נורית הראל: בתקנות האלה לא הייתה שום התייחסות, לצערנו, בכאב לב של אף אחד מהדוברים כרגע לתעשייה הישראלית.
<נורית הראל: יש פה הרבה הכבדות שקיימות על המפעלים הישראלים.
אלי אלאלוף: ההערה הזאת, היות שאמרתם שזה לפי אירופה.
סימן טוב: יושווה לאירופה.
סימן טוב: אנחנו בודקים בדיוק, אנחנו בשיחות עם השוויצרים בבריסל, ועם כל מדינה רלוונטית, מה שיהיה שם יהיה פה.
<נורית הראל: אני רק אוסיף מילה, זה דורש מאתנו הסכמים מסחריים, פירוט של העובדים שלנו, קורות חיים.
<נורית הראל: אף מפעל צרפתי לא ייתן לנו.
מירב בן ארי: למה צריך את פרטי ההשכלה והניסיון שלהם, מה זה?
מירב בן ארי: עכשיו אני רואה את זה.
מירב בן ארי: איזה מסר?
מיקי לוי: אז בוא נחליט שכשייתנו לכם מצרפת, תבואו לבקש גם מפה על התעשייה הישראלית.
מירב בן ארי: תגיד לי, אני קונה עכשיו מ"ד"ר פישר" אני מבקשת - - -
מיכל בירן: זה נשמע תנאים להקמת אתר שידוכים יותר מאשר - - -
מירב בן ארי: מה זה קורות חיים עכשיו של כל עובד?
מיקי לוי: מיכל, למה?
מיקי לוי: אנחנו נסכים.
מיכל בירן: שמענו, אולי הם רוצים להקים משרד שידוכים.
מיקי לוי: כשהצרפתים ייתנו גם אנחנו ניתן.
מירב בן ארי: (8) בכלל לא בא בחשבון, סליחה.
<נילי חיון דיקמן: חבר הכנסת, שמענו את ההערות, ואנחנו בדיאלוג אתם, לדעתנו לא תהיה מחלוקת, אם היה לנו עוד זמן היינו גם מגיעים להסכמה מלאה על הסעיף, והיינו פה שכם אל שכם.
<נילי חיון דיקמן: אז חבל על דיון הזה.
מיקי לוי: (6) ו-(8).
מירב בן ארי: גם (8), אלי.
סימן טוב: סעיף 3 הגדול זקוק לכל מיני תיקונים.
מירב בן ארי: כל ה-3 הזה צריך לעבור תיקון.
אלי אלאלוף: רק להזכיר מה שנאמר על-ידי המנכ"ל, שהולכים על ההגדרות האירופיות.
סימן טוב: הולכים על הסטנדרט האירופי.
מירב בן ארי: רגע, אבל גם בסטנדרט האירופי – לא משנה שאני לא מאמינה שיש את זה, אבל בסטנדרט האירופי אתה תיתן פה עכשיו למפעל לרשום את שמות אנשי המקצוע שהוא מעסיק ופרטי השכלה וניסיון, למה, אלי?
מיקי לוי: קורות חיים.
מירב בן ארי: למה כל הדבר הזה?
מירב בן ארי: למה להכביד עליהם?
מיקי לוי: זו רגולציה מיותרת.
מירב בן ארי: כן, מיותר.
<נילי חיון דיקמן: לא, מדובר רק על אנשי מקצוע מסוימים.
מיכל בירן: כשיש לך מישהו שלוקח את האחריות - - -
מירב בן ארי: מה זה מסוימים?
מירב בן ארי: תגידי, למה איזה מפעל במדינת ישראל צריך להראות דבר כזה?
<איל שורצברג: אבל זה לא על כולם, מירב, מדובר על מיעוט אנשים.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני לא מסכים.
אלי אלאלוף: נילי, ברשותך, וחברי הכנסת.
מיקי לוי: יש מהנדסי טילים שלא עושים את זה.
מירב בן ארי: אין את הדבר הזה.
מירב בן ארי: ב"רפאל" וב"אלביט" אתה מבקש דבר כזה?
<איל שורצברג: זה חסוי שם.
מירב בן ארי: חבל על הזמן, זה לא צריך לעבור.
מירב בן ארי: תגידי, במפעל של תעשיות נשק את מבקשת את זה?
מירב בן ארי: ברמה כזאת?
אלי אלאלוף: מירב.
סימן טוב: תשאלי את משרד הביטחון, בוודאי שכן.
מירב בן ארי: מעניין, אני רוצה לראות את התקנה.
מירב בן ארי: מה שבטוח, שאף אחד מהציבור לא קורא את זה, בטח הם עושים את זה רשימות למגירה.
דוד ביטן: אבל זה משהו סודי.
סימן טוב: זה לא לפרסום לציבור.
מיקי לוי: אבל זה לא בתוך החוק, אדוני המנכ"ל.
סימן טוב: זה בתקנות.
מירב בן ארי: למה להעמיס על המפעל?
אלי אלאלוף: כבר שמענו את זה, מירב, כמה פעמים?
<חנה לאידרשניידר: יש עוד כמה דברים שהייתי רוצה פה לבקש הבהרה, אחד מהם זה לגבי הבקשה לקבלת רישיון תמרוקים.
<חנה לאידרשניידר: לא מוגדר מיהו הגורם המסמיך לרישיון הזה, מאחר שהוא כיום הרוקח המחוזי.
<חנה לאידרשניידר: זאת אומרת, במחוזות השונים אנחנו מודעים לזה שיש בעיות, יש אי התאמה בין הדרישות של המחוזות השונים, וחשוב לנו שזה יוגדר.
<חנה לאידרשניידר: ככל שזה ימשיך להיות הרוקח המחוזי שזה יוגדר בנוהל, שתהיה אחידות בין המחוזות, שלא יהיה הבדל.
<איל שורצברג: יש אחידות בין המחוזות, חד וחלק.
אלי אלאלוף: התשובה נשמעה עד הסוף?
אלי אלאלוף: איל שורצברג אמר את זה.
<איל שורצברג: יש אחידות בין המחוזות.
<איל שורצברג: המחוזות פועלים באחידות מלאה.
<חנה לאידרשניידר: אדוני, הערות נוספות, ברשותך.
<חנה לאידרשניידר: לגבי סעיף (5), אנחנו מבקשים שככל שהוא לא משתנה או להדגיש את ההערות שיש לנו בנושא הזה, כי אנחנו לא יודעים איזה הערות יתקבלו אצלכם בסעיפים האלה.
<חנה לאידרשניידר: לגבי נותני השירותים, שיובהר שככל שצריך לציין את נותני השירותים זה רק בארץ.
<חנה לאידרשניידר: הסכמים שיש רק בארץ לגבי נותני השירותים של היבואן.
מירב בן ארי: על איזה סעיף את מדברת?
<חנה לאידרשניידר: (5).
<ענת מימון: כרגע זה מנוסח.
אלי אלאלוף: אמרנו שסעיף (5) הוא לבדיקה מחודשת.
מירב בן ארי: (5), (6) ו-(8).
<חנה לאידרשניידר: אבל אנחנו לא יודעים מה ייבדק, לכן אנחנו רוצים לשאול.
אלי אלאלוף: אז ייבדק.
מירב בן ארי: הוא אמר.
אלי אלאלוף: אם הייתם מקשיבים, אמרנו ש-(5), (6) ו-(8) לבדיקה מחודשת.
<חנה לאידרשניידר: נכון, אבל אנחנו לא יודעים עם גם איזה נושאים ייבדקו, אנחנו רוצים לראות במה מדובר.
אלי אלאלוף: בבקשה, מה ההערה הספציפית, אם את חושבת שזה לא נקרא כאן?
<חנה לאידרשניידר: לגבי נותני שירותים, לגבי סעיף (6) הנושא של החוזה.
<חנה לאידרשניידר: אין לזה תקדים שצריך להציג חוזה עם נותני השירותים.
<חנה לאידרשניידר: אני חושבת שמספיק שהחוזה הזה קיים.
<מורן שקלאר: לא עם כל נותן שירותים יש חוזה.
<מורן שקלאר: לפעמים זה נוהג בין הצדדים, זה לא מחייב חוזה בכתב.
<חנה לאידרשניידר: אבל זה לא מקובל.
<מורן שקלאר: עם רוב הספקים שלנו אין לנו חוזה בכתב.
סימן טוב: בלחיצת יד אתם עובדים?
<ירמיהו מזרחי: נוהל ה-GMP מחייב אותנו בחוזים האלה, החוזים האלה קיימים ונמצאים אצלנו, אבל חשיפתם זה חשיפת סוד מסחרי שאנחנו לא חושבים שצריך להיות בציבור.
סימן טוב: זה לא יתפרסם באתר מסחרי, זה יהיה רק - - -
<מורן שקלאר: זה לא רלוונטי.
אלי אלאלוף: יש בזה משהו, באמת, תשמרו גם על - - -
סימן טוב: זה לא לציבור.
<איל שורצברג: זה לא לציבור.
מירב בן ארי: זה לא משנה, אבל אתה מכביד עליהם.
<איל שורצברג: זה לא מכביד, זה לא עניין של הכבדה, זה עניין - - -
מירב בן ארי: מה לא מכביד?
מירב בן ארי: אבל למה אתה צריך את זה?
<איל שורצברג: אני יכול להסביר לך.
אלי אלאלוף: מישהו הבין משהו מהשיח הלא מסודר שלכם?
אלי אלאלוף: סתם זורקים.
מירב בן ארי: הוא אומר שזה לא לציבור, זה מה זה מיותר.
אלי אלאלוף: פה נאמרה אמירה שאני תומך בה, מבין אותה, ברורה, של אדון מזרחי.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה עניין, אדוני המנכ"ל.
מירב בן ארי: איפה קיבלת השראה לזה?
סימן טוב: באירופה – בפולין, ורשה.