GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: אתה קורא פולנית?
אלי אלאלוף: חבר'ה, בעניינים פולניים תשאלו אותי.
מירב בן ארי: אמרתי לו, מי נתן לו את ההשראה לתקנות.
אלי אלאלוף: יש פה עניין שבאמת כולם אמרו בשיחות שלא בוועדה, אנשים צריכים לדעת שהסודיות המסחרית המקצועית שלהם זה לא דבר שהוא ניתן לסמוך, ואני אגיד את זה, גם בתיקייה המסודרת של משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אם תגידו שאתם מעבירים את כל העובדים שלכם על טופס סודיות, שמירה על טופס סודיות וכו', וזה עומד בזה, בבקשה.
<איל שורצברג: את כולם.
<רינת בכר: כן.
אלי אלאלוף: אבל תראו גם מה קורה במשרדים אחרים כגון זה.
סימן טוב: אנחנו לא משרד אחר.
<איל שורצברג: ככה אנחנו עובדים בתרופות, ובסודות של התרופות הכי קריטיים גם ככה אנחנו עובדים.
אלי אלאלוף: תשמרו על העניין.
<איל שורצברג: זה לא משנה, זו אותה רגולציה.
<נילי חיון דיקמן: אבל חבל לקיים דיון.
מירב בן ארי: חבל, די.
אלי אלאלוף: בינתיים ליושב-ראש מותר להגיד בלי לקיים דיון.
אלי אלאלוף: בבקשה, לאיזה סעיף את מתייחסת?
<רבקה מזרחי: בסעיפים המדוברים עכשיו אתם מבקשים ספציפיקציה שאף ספק בחו"ל - - -
אלי אלאלוף: דוד, אתה לא עוזר לי.
מירב בן ארי: הוא יושב פה.
דוד ביטן: זה מקצועי.
אלי אלאלוף: אז תצאו החוצה לחדר שלי, יהיה גם קפה.
<רבקה מזרחי: מבקשים פה ניירת שאף ספק בחו"ל לא יהיה מוכן לחשוף בפני עד הרזולוציה שאתם מבקשים.
<נילי חיון דיקמן: לא מדובר - - -
<רבקה מזרחי: ויש לי ניסיון בענף אחר שעושה רגולציה לא הגיונית, ואז שלושה מפעלים גדולים בחו"ל לא - - -
אלי אלאלוף: היות שהנושא הזה הוא לדיון, הסעיף הזה הוא לדיון חוזר, אז תעבירו את זה.
<יואב גזית: אדוני, אני רוצה לחדד את מה שאמרה חברתי.
<יואב גזית: התקנות והחקיקה מדברים על תמרוקים בשני היבטים, יש את ההיבט של הייצור עצמו, ויש את ההיבט של התמרוק הבודד.
<יואב גזית: לגבי הייצור עצמו, כי הסעיפים האלה מדברים על הייצור עצמו, יש מושג שנקרא צדק ויש מושג שנקרא אפליה.
<יואב גזית: אני לא דן בצדק, אני דן באפליה.
<יואב גזית: אנחנו מבקשים שהתעשייה הישראלית לא תופלה לרעה, שכל מה שדורשים מיצרן בחו"ל ידרשו גם מיצרן ישראלי.
סימן טוב: כך ייעשה.
<יואב גזית: כרגע הדרישה, אדוני , הדרישה היחידה שיש מיצרן בחו"ל, וזה בסעיף (10)(ב) שתכף נגיע אליו, שהוא עומד בתנאי יצור נאותים, זה הכול.
מירב בן ארי: זה ה-GMP.
<יואב גזית: ומאתנו יש דרישות של עמודים שלמים.
אלי אלאלוף: נאמר על-ידי המנכ"ל, ואני גם בעצמי סומך.
אלי אלאלוף: שמולי איציק.
איציק שמולי: בעצם בסעיף קטן (10) מוזכרת עמידה בתקן ISO משהו, התקן הזה מעיד על מה?
איציק שמולי: על יצור נאות או על תקן למוצר עצמו שהוא עומד בסטנדרטים?
<ירמיהו מזרחי: יצור.
<רינת בכר: יצור.
<איל שורצברג: תנאי יצור הולמים.
איציק שמולי: אז שאלה, שאני אבין.
איציק שמולי: אם בעצם יש גוף שאנחנו סומכים עליו שנותן את אותו התקן של ISO, שאנחנו אומרים - -
מירב בן ארי: או GMP, תנאי יצור.
איציק שמולי: - - שאנחנו אומרים שזה מעיד על יצור נאות, למה בעצם זה לא מייתר את (5), (6), (8), כל הסעיפים הבעייתיים מראש?
<ירמיהו מזרחי: זו בהחלט הטענה שלנו.
<נילי חיון דיקמן: אני אסביר.
<נילי חיון דיקמן: תקן ה- ISOהוא תקן חשוב, והוא התקן שקובע את הסטנדרטים המקצועיים, ועדיין, כל מדינה קובעת לעצמה את החוקים שלה איך היא מפקחת על אותם גופים.
<נילי חיון דיקמן: הדרישה בחוק – וזה לא בתקנות – הדרישה החוק היא שגוף שעוסק בייצור או אחסון או הפצה צריך לקבל רישיון מאת המנהל.
<נילי חיון דיקמן: ולכן, הבקשה הזאת היא בקשה שמופנית למנהל.
<נילי חיון דיקמן: הוא מגיע לעשות ביקורת, הוא בודק שיש עמידה בתנאי ISO ודברים נוספים, בסופו של דבר הוא נותן אישור GMP.
<נילי חיון דיקמן: גם במדינות אחרות, יש מדינות באירופה שנותנות אישורים מהסוג הזה, זה פשוט לא מוסדר בחקיקה הרלוונטית שאנחנו עוסקים בה, ולכן, זה לא נכון שאנחנו מופלים ביחס למדינות אחרות.
<נילי חיון דיקמן: כל מדינה מפקחת על היצרנים שלה.
<נילי חיון דיקמן: אנחנו גם רוצים לומר דבר נוסף.
<נילי חיון דיקמן: בנושא הזה אין שינוי מהקיים היום.
<נילי חיון דיקמן: היום אנחנו נותנים, לפי הצו הקיים, רישיון תמרוקים כללי, ואותו רוקח מחוזי הולך לאותם מפעלים ויצרנים שיושבים כאן ועושה פיקוח כל חמש שנים לצורך מתן הרישיון הזה.
<נילי חיון דיקמן: פשוט כתבנו את הנהוג היום בנוסח התקנות כדי להתאים את זה לחקיקה החדשה, אין כאן שום שינוי מהקיים היום.
אלי אלאלוף: תשתדלו לא לחזור על כל הערה פעמיים, תגידו פעם אחת את כל מה שיש לכם, אחרת זה יהיה אין-סופי.
<חנה לאידרשניידר: הייתה פה הערה לגבי המדינות שנותנות אישורים, אישורי GMP.
<חנה לאידרשניידר: את יכולה לציין איזה מדינות אלה?
<חנה לאידרשניידר: אנחנו יודעים שהמדינות לא נותנות אישורים.
אלי אלאלוף: תעבירו להם בכתב, לא עכשיו.
<ענת מימון: אני אקריא עכשיו את תקנה 3(10).
<ענת מימון: שזה מופיע בפקודה עצמה, ההוראות, ושם זה מוסבר.
<ענת מימון: לגבי אגרה, גם לא צריך שוב אם עושים חידוש רישיון?
<ענת מימון: כי לפי הנוסח כרגע זה לא חל.
<נילי חיון דיקמן: אנחנו צריכים לבדוק את זה.
אלי אלאלוף: אנחנו ממליצים ללא אגרה.
<נילי חיון דיקמן: ללא אגרה, זה כבר קבוע בחוק.
<ענת מימון: זה מופיע כבר בחוק, אבל צריך פשוט לנסח את תקנה (ב) כך שזה ישקף, כי כרגע כתוב שבחידוש לא יחול כל (א).
סימן טוב: אנחנו בכלל בעד להקל באגרות על כולם, גם כחלק מהמלחמה ביוקר המחיה.
סימן טוב: זה כלי מאוד חשוב.
סימן טוב: ולא עושים בו את השימוש הנכון.
מירב בן ארי: ברור, כי אחרי זה אנחנו משלמים את זה.
<ענת מימון: אגב, כתוב על רישיון תמרוקים כללי, לא כתוב על חידושו בפקודה.
סימן טוב: גם מכסים אפשר להוריד.
<עדי חכמון: תשאיר את זה למשרד האוצר.
סימן טוב: את לא משאירה למשרד הבריאות מה שלמשרד הבריאות, אנחנו לא נשאיר למשרד האוצר מה שלמשרד האוצר.
<קריאה: קראתי בעיתון שאתם רוצים להעביר את זה אלינו.
<איל שורצברג: אבל אתם רוצים לקחת.
סימן טוב: אם אתם רוצים, תיקחו.
מירב בן ארי: חבר'ה את הבעיות תשאירו אחרי זה.
מירב בן ארי: בואו.
אלי אלאלוף: מותר הערות שמצחיקות, אבל אלה שהופכות לרציניות לא.
<איל שורצברג: צוחקים, זה עושה קמטים הצחוקים האלה.
אלי אלאלוף: אוקיי, איל.
מיכל בירן: מזל שיש תמרוקים.
איציק שמולי: יש לי הערה.
איציק שמולי: אני חושב שהסעיף הזה כללי מדי, אדוני היושב-ראש, כי תחת המילים "הבטחת בריאות הציבור" אפשר לדרוש גם מסמכים ודברים – אפשר להכניס תחת הקטגוריה הזאת את כל העולם ואחותו, ואם זה לא מספיק אז כמובן "לשם הבטחת יעילות התמרוק, בטיחותו ואיכותו".
איציק שמולי: אין לי רעיון מה אפשר להציע אחרת, אבל אני מרגיש קצת לא נוח.
איציק שמולי: זה כאילו אתה לוקח סעיף אחד, עכשיו אנחנו מדקדקים בכל סעיף וסעיף, ותחת סעיף 4 בעצם משרד הבריאות יוכל לעשות כל מה שהוא רוצה, וזה לא מידתי.
<אוסנת לוקסמבורג: אל תשכח שהיום אנחנו בעצם הולכים פה לחקיקה של משהו שאמור להיות משהו עתידי.
<אוסנת לוקסמבורג: אתה היום מסתכל על השוק, רואה סוג מוצרים מסוים.
<אוסנת לוקסמבורג: אנחנו מדברים על פתיחת השוק לתחרות, פתיחת השוק לכניסה של מוצרים.
סימן טוב: באופן גורף.
<אוסנת לוקסמבורג: אנחנו רואים פיתוחים טכנולוגיים של כל מיני מוצרים שנכנסים.
<אוסנת לוקסמבורג: היום אני לא יודעת לחזות לך את העתיד על מה נרצה לבדוק או איזה עוד פרמטרים וקומבינציות של תכשירים ותכשירים שיהיו קשורים אולי עם כל מיני היבטים אחרים של בריאות, מה בדיוק ולפרוט את זה לפרטים קטנים.
<אוסנת לוקסמבורג: ולכן, הסעיף הזה כן יצטרך להשאיר את שיקול הדעת של משרד הבריאות שפותח שוב, את השוק לנוטיפיקציה, שפותח את השוק בצורה כזאת שבעצם רק מודיעים ונכנסים לשוק.
<אוסנת לוקסמבורג: ויש לנו פה חבר כנסת שיש לו רקע - - -
איציק שמולי: תראי, אבל הזכות של משרד הבריאות לבוא לכאן - -
<אוסנת לוקסמבורג: אני רק אסיים.
איציק שמולי: - - ולהתקין תקנות עומדת לו גם בעתיד.
איציק שמולי: הרי המחוקק קבע שהתקנות יהיו בסמכות ובאישור ועדת העבודה והרווחה, כי הוא ראה היגיון מסוים.
איציק שמולי: הוא לא רצה להפקיד בידי משרד ממשלתי אחד כוח בלעדי לקבוע ככל העולה על רוחו, למרות סמכותו המקצועית, ואני חושב שאת הדבר הזה צריך לשמר.
איציק שמולי: זאת אומרת שאם בעוד שנתיים משרד הבריאות יבוא ויגיד לנו: תשמעו, חבר'ה, יש טכנולוגיה חדשה, היא לא נכללה באף אחד מסעיפי התקנות, ואנחנו מבקשים את ועדת העבודה והרווחה להכניס, לעדכן את התקנות, אני בטוח שוועדת העבודה והרווחה תעשה את זה.
איציק שמולי: אבל אי-אפשר לשים סעיף כללי - -
מיכל בירן: זה צ'ק פתוח.
איציק שמולי: - - שמשמעותו, בדיוק, צ'ק פתוח מעכשיו ועד עולם.
איציק שמולי: זה מייתר את ועדת העבודה והרווחה.
אלי אלאלוף: ללא שליטה בוועדה.
<אוסנת לוקסמבורג: יחד עם זאת, צריך לדעת, וגם אתם יודעים את זה, ויש לנו פה גם חבר כנסת שמכיר את זה מהתפקידים הקודמים שלו, שברגע שדברים נמצאים בשוק ואתה צריך ללכת ולפקח בשוק, זה אחרת לגמרי וקצבים אחרים לגמרי.
<אוסנת לוקסמבורג: גם הנושא של לבוא לכנסת ולעשות – תראו כמה כל פעם שרוצים לעשות תיקון חקיקה לוקח זמן.
<אוסנת לוקסמבורג: זה לא כמו שאתה צריך לבוא ולהגיד: אני לא יכול לאפשר להכניס את התמרוק הזה.
איציק שמולי: את יודעת מה, אבל יש משהו נכון בחוכמת השולחן.
איציק שמולי: יש משהו נכון בזה שיושבים פה כל בעלי האינטרס, כולל חברי הכנסת, כולם, וזה לא דבר מגונה, האינטרס, ובסוף השולחן מוצא נקודת איזון שהיא טובה בדרך כלל.
איציק שמולי: ואני חושב שלא כדאי לוותר על התהליך הזה.
איציק שמולי: אז שמתם פה סעיף כל כך כללי, לפחות תבקשו את אישור ועדת העבודה והרווחה להתקין את הדבר הזה.
אלי אלאלוף: שי ממשרד המשפטים.
<שי גלברג-סומך: הסמכות לדרוש מסמכים היא סמכות בסיסית שנתונה לרגולטורים, אני לא בדקתי עכשיו בפקודת המזון, אין לי זמן לבדוק, אבל אני משוכנע שיש סמכות דומה.
<שי גלברג-סומך: התחום הוא דינמי גם בהווה, יש סוגים שונים של מוצרים, וגם בעתיד – לא לאפשר למשרד הבריאות לדרוש מסמכים זה הופך אותו באמת לרגולטור בלי יכולת מאוד מאוד חשובה שלדעתי - - -
איציק שמולי: שי, אתה קצת חוטא למה שאמרתי.
איציק שמולי: אני אמרתי שאם אתה משאיר את סעיף 4 כנוסחו המקורי אתה למעשה מייתר את הוויכוחים בכל הסעיפים הנוספים.
<נילי חיון דיקמן: זה לא נכון.
<נילי חיון דיקמן: דרישה ספציפית.
<שי גלברג-סומך: יש שיקול לדעת לרגולטור, הוא לא ידרוש מסמכים, הוא לא ידרוש דרישות לא סבירות, אין לו עניין בזה.
<שי גלברג-סומך: כאשר כל החלטה מינהלית לדרוש מסמכים היא כפופה - -
<נילי חיון דיקמן: לביקורת.
<שי גלברג-סומך: - - לחובות שמוטלות על גורם מינהלי.
מירב בן ארי: כן, שי, אבל מילא כשאתה אומר על בריאות הציבור, הנה, גם תגיד לך היועצת המשפטית, זה לגיטימי, אבל יעילות התמרוק, מה, היא תבדוק אם ה"ד"ר פישר" עובד על 30 או על 50 בקרם הגנה?
מירב בן ארי: מה עכשיו אתם?
מירב בן ארי: תיתן את זה למשרד הכלכלה, לא?
<איל שורצברג: זה לגבי GMP של יצור.
אלי אלאלוף: אני מציע, ברשותכם, שבסעיף הזה, ברמזים הבנתי מהיועצת המשפטית שאתם תנסו להתמקד בסעיף הזה.
<איל שורצברג: לא מבינים למה אנחנו מתכוונים.
<איל שורצברג: לא מבינים מה שאנחנו רוצים להגיד.
מירב בן ארי: מה זה יעילות התמרוק?
<נילי חיון דיקמן: הסמכות לדרוש מסמכים קבועה כבר בפקודה.
<נילי חיון דיקמן: במסגרת התיקון שעשינו לפני שנה יחדיו קיבלנו סמכות לדרוש מכל מבקש שייתן אישור לפי הפקודה "כל מידע הנחוץ לשם הפעלת סמכויות המנהל".
<נילי חיון דיקמן: המנהל כאן צריך לתת רישיון, למשל, למפעל שמייצר תמרוק.
<נילי חיון דיקמן: היום אנחנו יכולים להגיד איזה מסמכים אנחנו דורשים עכשיו, אבל יבוא מפעל שמתחיל לייצר למשל, תמרוק עם רכיב ננו - -
איציק שמולי: אבל הכוונה שלנו - - -
<נילי חיון דיקמן: - - ואנחנו נרצה עוד איזשהו מסמך שאנחנו אפילו לא יודעים היום להגיד שאנחנו עלולים להיזקק לו.
<נילי חיון דיקמן: ולכן, שוב, מדובר בסמכות פרטנית - - -
איציק שמולי: אז תפני - - -
<נילי חיון דיקמן: רגע.
איציק שמולי: לא, לא רגע, מותר לי לקטוע אותך.
איציק שמולי: מותר לי.
<נילי חיון דיקמן: בדיוק.
<נילי חיון דיקמן: אבל אני רוצה להשלים את המשפט.
איציק שמולי: ואני אומר לך שיש לי הצעה.
<נילי חיון דיקמן: היושב-ראש, אני יכולה להשלים משפט?
מירב בן ארי: רגע, תקשיבי שנייה.
אלי אלאלוף: זו הזכות שלו, הוא חבר הכנסת.
איציק שמולי: עם קצת יותר צניעות לבוא לדיונים האלה, כמו שאנחנו באים.
<נילי חיון דיקמן: סליחה.
<נילי חיון דיקמן: בבקשה.
איציק שמולי: ויש לי הצעה בשבילך.
איציק שמולי: במקום להקנות לעצמך איזושהי סמכות כללית ואלוהית - -
מירב בן ארי: סמכות על.
איציק שמולי: - - תפני לסעיפים שנמצאים בסעיף קטן (א).
מירב בן ארי: את גם רוצה GMP, את גם רוצה ISO, את גם רוצה תקנים ספציפיים של המדינה, כי כל מדינה יכולה, וגם את רוצה לבדוק את יעילות התמרוק.
מירב בן ארי: תסבירי לי מה זה יעילות התמרוק.
מירב בן ארי: אם יש חשש לפגיעה בבריאות הציבור זו אחריות שלכם, חשש מיידי, חשש קבוע, אבל יעילות התמרוק, מה זה יעילות התמרוק?
<איל שורצברג: את רוצה שנסביר.
מירב בן ארי: אם קרם הפנים מוציא את החצ'קונים?
<ענת מימון: השאלה אם בריאות לא כוללת - - - אבל בריאות זה מספיק.
אלי אלאלוף: שאלת שאלה.
<אוסנת לוקסמבורג: את רוצה רק למרוח את הקרם, את לא רוצה לדעת שהוא יעיל?
מירב בן ארי: תגידי, אין לי שום אחריות בתור צרכן אם המוצר עובד עלי או לא?
מירב בן ארי: אני צריכה אתכם?
<איל שורצברג: מירב, זו עסקת חבילה.
<קריאה: אין בעיה, לא צריך אותנו בכלל.
<אוסנת לוקסמבורג: הכנסת יכולה להחליט - - -
אלי אלאלוף: אני רוצה להחזיר את רשות הדיבור, ד"ר לוקסמבורג, בבקשה.
אלי אלאלוף: ברשותך, שנייה.
אלי אלאלוף: תנו לחבר הכנסת שמולי לסיים.
מירב בן ארי: לבדוק אם קרם הפנים עובד אני צריכה את משרד הבריאות.
איציק שמולי: במקום להקנות סמכות על, שהיא לא במקומה, להפנות לסעיפים רלוונטיים, למשל, תגידי: לצורך הבטחת משהו משהו משהו, משרד הבריאות - - -
מירב בן ארי: בריאות הציבור.
איציק שמולי: סליחה, לצורך מימוש, נגיד סעיף (5), משרד הבריאות רשאי לדרוש מסמכים נוספים.
איציק שמולי: אבל תבינו שמה שאתם מבקשים פה זה נגיד סעיפים שכרגע הוועדה לא תאשר אותם ותגיד שהם לא מידתיים.
איציק שמולי: תחת הסעיף הזה תוכלו לבקש מהיצרנים דה-פקטו, וזה לא הגון, לא מבחינה דמוקרטית ולא מבחינה מקצועית.
<נילי חיון דיקמן: זו דרישה פרטנית.
אלי אלאלוף: תשובה, בבקשה.
אלי אלאלוף: ד"ר לוקסמבורג, רצית להגיב?
<אוסנת לוקסמבורג: אנחנו נקשיב.
סימן טוב: לא עכשיו, אנחנו מקשיבים.
<איל שורצברג: אני חושב שלא להכריע בסעיף הזה.
סימן טוב: בלי ספוילרים, אנחנו לא צפויים לוותר ולצמצם את הסמכות שלנו, כמו שמנהלת רשות שוק ההון והחיסכון - - -
אלי אלאלוף: אתה יכול להוסיף את המילים גם לא לסרבל את המערכת?
<אוסנת לוקסמבורג: לא נסכים.
<נילי חיון דיקמן: זה רק לפי הצורך.
סימן טוב: כן, גם לא לסרבל, זה לפי דרישה.
סימן טוב: כמו שמנהלת הרשות להגבלים עסקיים יכולה לדרוש כל מסמך שהיא צריכה, ומנהלת הרשות החיסכון וביטוח יכולה לדרוש כל מסמך, גם אנחנו שצריכים - - -
מירב בן ארי: אני רוצה את המסמך באנגלית שכתוב - - -
אלי אלאלוף: מירב, מירב.
מירב בן ארי: הוא משווה כל הזמן לאירופה, שיבוא לוועדה ויראה לי שבאירופה הם מבקשים GMP, ISO, כללים של המדינה, וגם בריאות, וגם יעילות.
סימן טוב: מירב, באירופה הם נכנסים - - -
מירב בן ארי: אבל תראה לנו, אין בעיה, אני מאמינה לך.
סימן טוב: אז תאמיני לי.
מירב בן ארי: אז תביא.
סימן טוב: באירופה זה הרבה הרבה יותר נוקשה וקשוח מפה.
סימן טוב: אין את כל היאללה, בא לי לא בא לי, זה לא עובד ככה, אתה נכנס ונותן דין וחשבון.
<ראובן בילט: הוויכוח הוא סרק, כי בסעיף 55ׁב, אני רוצה פשוט לתמוך בעמדת משרד הבריאות, כי זה כתוב כבר, בסעיף 55ב לפקודה לחוק שהתקבל כתוב: רשאית להתקין תקנות לשם הגנה על בריאות הציבור, שמירה על יעילות התמרוקים, בטיחותם ואיכותם.
<ראובן בילט: אז אם בחוק קיבלו, אז בתקנות יסירו את זה?
<ראובן בילט: לא יכול להיות, החוק גובר על התקנות.
אלי אלאלוף: אף אחד לא ביקש להסיר.
<ענת מימון: אני רק רוצה להעיר שכמובן שתקנה 4 מדברת על דרישה ממבקש ספציפי.
<ענת מימון: משרד הבריאות לא יכול דרך התקנה הזאת להוסיף לרשימה של הדברים שהוא דורש בכל רישיון ורישיון מסמכים נוספים.
<ענת מימון: הכוונה באמת פר מקרה.
<ענת מימון: כשמתעורר הצורך אפשר לפנות ולבקש מסמך או נתון שחסר.
<ראובן בילט: התייחסתי ליעילותם, כי היא כתובה כבר בחוק.
<ענת מימון: אני לא מתייחסת לזה.
<ענת מימון: אני רק אומרת שאי-אפשר לעקוף בעזרת 4 את תקנה 3.
<ענת מימון: תקנה 5, ממשיכים.
<ענת מימון: בתוספת הראשונה יש הוראות לגבי אחסון והפצה, הוועדה קיבלה מסמך מחברת "סלע", יש להם הערה לגבי התוספת הראשונה.
<ענת מימון: אתה רוצה שנעבור לתוספת עכשיו?
אלי אלאלוף: לא, כשנגיע אליה.
אלי אלאלוף: יש הערות לתקנה?
<גלי עמיר: בקשר ל"המנהל לא ייתן רישיון לייבוא תמרוקים ורישיון לאחסון והפצה", מי שיש לו עכשיו רישיון, יש לו רק רישיון לאחסון, אין לו להפצה, אז ברגע שהוא יבצע חידוש אז הוא יצטרך רישיון אחר.
<איל שורצברג: יקבל רישיון, יוסיפו לו.
<גלי עמיר: אם מישהו עכשיו קיבל רישיון תמרוקים כללי זה רק לאחסון?
<ענת מימון: לצורך מה?
<ענת מימון: רישיון תמרוקים כללי יכול להיות לכל אחת מהפעולות שמנינו בתקנה 2.
<גלי עמיר: אבל כרגע לכולם, לכל מי שיש רישיון תמרוקים הוא רישיון תמרוקים כללי רק לאחסון, אין להפצה.
<נילי חיון דיקמן: המונח שעשינו בו שימוש הוא רישיון לאחסון והפצה.
<ענת מימון: לאחסון והפצה, זה רק שינוי של המונח.
<גלי עמיר: אז אם עכשיו מישהו קיבל רישיון תמרוקים כללי, לפני שבוע, ועוד חמש שנים, אז הוא יצטרך לעמוד בתנאים אחרים, וזה חל, הרישיון שלו תקף.
אלי אלאלוף: סליחה, השאלה הובנה?
אלי אלאלוף: אני לא הבנתי אותה, אני מתנצל.
<גלי עמיר: הבנת, נילי?
אלי אלאלוף: הבנתם את השאלה?
<נילי חיון דיקמן: אני הבנתי.
אלי אלאלוף: אז יש תשובה?
<נילי חיון דיקמן: השאלה מתייחסת לפער שבין המצב הקיים היום לבין המצב שיהיה לפי החוק.
<גלי עמיר: החוק משתנה.
<נילי חיון דיקמן: שתי הבהרות.
<נילי חיון דיקמן: במצב הקיים היום אנחנו נותנים רישיון תמרוקים כללי לאחסון, זה היה המונח.
<נילי חיון דיקמן: אבל כמובן שכשכתבנו את זה מחדש דייקנו ואמרנו שרישיון התמרוקים הוא לאחסון ולהפצה, אבל הכוונה היא שאותו רישיון לאחסון הוא שווה ערך לרישיון לאחסון והפצה.
<נילי חיון דיקמן: זה דבר אחד.
<נילי חיון דיקמן: ההבהרה השנייה היא שבמסגרת הוראת החוק - - -
אלי אלאלוף: אם זה כל כך ברור למה לא לכתוב את זה?
<נילי חיון דיקמן: בצו הקודם קראנו לזה אחסון, ועכשיו אנחנו קוראים לזה אחסון והפצה.
<נילי חיון דיקמן: לבחירתכם, אם תבקשו לשנות את הנוסח.
<ענת מימון: אבל כבר בפקודה קראנו לזה אחסון והפצה.
<איל שורצברג: זה נשמט.
<נילי חיון דיקמן: צריך להבהיר שיש הוראת מעבר.
<נילי חיון דיקמן: בהתאם לתיקון של הפקודה שיכנס לתוקף ב-29 בספטמבר כתוב שמי שמחזיק היום רישיון תמרוקים כללי לאחסון והפצה, לצורך העניין לפי הצו הקודם, הרישיון ימשיך ויהיה בתוקף עד למועד פקיעתו.
<נילי חיון דיקמן: כלומר, כל מי שיש לו היום רישיון לפי הצו יכול להמשיך ולעבוד עם כניסת החוק לתוקף לפי תוקף הרישיון שלו, אם הרישיון הוא עד חמש שנים ומישהו קיבל היום רישיון חדש, אז יש לו חמש שנים מלאות כדי להמשיך ולעסוק, ובתום אותן חמש שנים הוא יפנה לרישיון.
אלי אלאלוף: אז הלכו לקראתכם, לפי מה שאני מבין.
אלי אלאלוף: הלכו לקראתכם עם ההשלמה הבאה.
אלי אלאלוף: אני מודיע, המזנון נפתח בשתיים-עשרה, אז בשתיים-עשרה ניתן לכם חמש דקות, רבע שעה לזלול.
מירב בן ארי: לא רבע שעה, זה קצר.
מירב בן ארי: עד שאתה מגיע למזנון זה עשר דקות.
אלי אלאלוף: רבע שעה, וחמש דקות על חשבון מירב, אז 20 דקות.
מירב בן ארי: למען הציבור.
אלי אלאלוף: אבל עד אז please שקט.
מירב בן ארי: למה זה 45 יום, אפשר לדעת?
סימן טוב: אז 90 לתת לנו?
מירב בן ארי: לא, אני רוצה 15.
מירב בן ארי: די כבר, אתה יודע, תסביר.
<ענת מימון: זו בקשה שמוגשת אחת לחמש שנים, הרישיון יעמוד בתוקף, זה לא לכל - - -
אלי אלאלוף: במיוחד למוצרים העונתיים.
אלי אלאלוף: זה בעיה, באמת.
<נילי חיון דיקמן: זה לא רישיון למוצרים, זה רישיון לעסקים.
<איל שורצברג: זה דורש רישיון לעסקים.
מירב בן ארי: מה דורש?
מירב בן ארי: 45 יום?
אלי אלאלוף: יש הרבה בדיקות שם?
<איל שורצברג: ואם צריך לתקן?
<אוסנת לוקסמבורג: אנחנו יכולים לא לתת רישיון לשום דבר, לכל המוצרים.
<אוסנת לוקסמבורג: הכנסת גם יכולה להחליט שהיא מוכנה לוותר על כל הרגולציה, שכל אזרח הוא אחראי בפני עצמו, שיש ביטחון לכל הגורמים, ובואו, תורידו מאתנו את האחריות הזאת.
אלי אלאלוף: ד"ר לוקסמבורג, אני מקווה - - -
מירב בן ארי: זה לא העניין, אל תעשי לנו את זה.
סימן טוב: היא תחזור ותעשה לכם את זה.
<אוסנת לוקסמבורג: אני אומרת לך לאן את לוקחת את זה.
<אוסנת לוקסמבורג: את לוקחת את זה מנקודת איזון, את לוקחת פה ניסיון של מהלך שאנחנו מנסים לעשות להיטיב עם כולם, כולל יוקר המחיה, כולל שמירה על בריאות הציבור.
מירב בן ארי: האמת שזה לא נראה כך.
אלי אלאלוף: מירב, את הבטחת לי שתבואי לעזור לי.
<אוסנת לוקסמבורג: סליחה, אבל עם כל הכבוד אתם - - -
מירב בן ארי: אלי, מה קרה?
<אוסנת לוקסמבורג: אנחנו יכולים לחיות גם במדינה שמחליטה שהיא לא מפקחת על תמרוקים והיא לא מפקחת על בתי עסק, והיא עושה את כל הדברים האלה.
מירב בן ארי: נו, ברצינות, את אומרת לנו שאת לא צריכה רגולציה.
<אוסנת לוקסמבורג: זה בסדר, אתם המחוקק.
מירב בן ארי: אנחנו עוסקים בזה כל יום.
<אוסנת לוקסמבורג: אתם יכולים לקבל את ההחלטה הזאת בשם כולנו.
אלי אלאלוף: ד"ר לוקסמבורג, שמת לב שכל הנאום היה ללא רשות?
<אוסנת לוקסמבורג: אני מתנצלת, פעם אחרונה, אדוני.
מירב בן ארי: ומה גם שבנאום הזה היא גם אמרה לנו שבעצם לא צריך רגולציה.
<רבקה מזרחי: נכון, אבל אתם עושים את זה כאן בחוק, היבוא האישי זה בדיוק זה.
אלי אלאלוף: חברים, יש לכל אחד תפקיד פה, וכל אחד תפקידו מכובד מאוד, בוודאי בעיני היושב-ראש, אני האחרון שינסה, חס וחלילה, לפגוע בסמכויות של הפקידים שמשרתים את המדינה בצורה בלתי רגילה.
אלי אלאלוף: please, אבל תכבדו את זה שגם לחברי הכנסת יש זכות לשאול ולהעיר ולקבל תשובות ענייניות.
מירב בן ארי: מותר להעיר הערות.
אלי אלאלוף: ואל תבקשו מאתנו להפוך את המדינה שלנו, שבקושי בונים אותה יום יום, שנהרוס אותה בדקה.
אלי אלאלוף: אף אחד לא מתכוון לזה, אז אל תתחילו, אל תטיפו לנו מוסר.
<איל שורצברג: זו תחושה שלנו.
<נורית הראל: לגבי 45 יום, בתקופה בלי חגים זה חודשיים, מפעל לא יכול לחכות לתגובת הרגולטור חודשיים, גם אם יש השגות ונצטרך לתקן משהו, גם אם לא.
<נורית הראל: נראה לנו ש-15 יום זה זמן סביר, כי מפעל לא יכול לעמוד.
<נילי חיון דיקמן: זה רק ברישיון אישי.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתשקלו שוב את הבקשה הזאת, בסדר?
אלי אלאלוף: ונחזור בקריאה הסופית.
<איל שורצברג: שקלנו.
מירב בן ארי: אין דבר כזה שקלנו.
מירב בן ארי: תשמע, אנחנו לא חיים במדינה - - -
<איל שורצברג: אמרנו, אמרנו.
מירב בן ארי: אבל אני רואה את המלמולים.
מיקי לוי: לא, אבל, איל, כשאתה אומר שקלנו זו חותמת גומי.
מירב בן ארי: אלי, אתה לא רואה את המלמולים, הוא מולי.
מירב בן ארי: אני מולך.
מיקי לוי: אז תבואו עם אותה תשובה, תכשיל את הכול, חבל.
מירב בן ארי: הוא אומר לי שקלנו, ולא.
<איל שורצברג: אני צריך לבצע בקרה.
מיקי לוי: אבל, איל, אבל כשאתה אומר שקלנו זה אומר שאתה לא הולך לשקול את זה.
מירב בן ארי: זה 45 ימי עבודה.
<איל שורצברג: שקלנו, נשקול שוב.
<איל שורצברג: זה לא נכון, אנחנו גם מדברים - - -
מירב בן ארי: היושב-ראש לא רואה את המלמולים.
מירב בן ארי: אני במקרה מולך אז אני רואה, כל מלמול אני רואה.
מיקי לוי: עכשיו זה בסדר, איל.
אלי אלאלוף: חברים, יש לי גם עצה מהיועצת המשפטית שלי שאומרת, מפעל שיודע שהרישיון שלו פג תוקפו בעוד כך וכך, שיתחיל חצי שנה לפני הזמן.
מירב בן ארי: עם זה אין בעיה.
<יואב גזית: יש לך טעות, אדוני, במשפט שאמרת - - -
מיקי לוי: אין בעיה, לא על זה מדובר.
אלי אלאלוף: לא נשיג, אני יודע מניסיוני שפה לא נקבל תשובה.
מירב בן ארי: אין בעיה, אז שיעשה 45 ימים, לא ימי עבודה.
מירב בן ארי: 45 ימים, אדוני היושב-ראש, זה חודש וחצי, שיורידו את העבודה.
אלי אלאלוף: ועכשיו את מונעת ממנו לחזור עם תשובה יותר משופרת.
מיקי לוי: חודש וחצי לא מספיק.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתבדקו את זה המועד.
סימן טוב: נבדוק, נבדוק.
אלי אלאלוף: בבקשה, אדון מזרחי.
<ירמיהו מזרחי: אדוני היושב-ראש, לא תמיד אפשר להגיש את הבקשה לפני הזמן, מכיוון שאנחנו תלויים גם ברישיון של המועצה המקומית, שהיא לא נותנת לנו את הרישיון לפני הזמן.
<ירמיהו מזרחי: יחד עם זה, גם אם זה 45 ימים, אם יאפשרו לנו בתוך ה-45 ימים לפעול כאילו הרישיון בתוקף - -
<ירמיהו מזרחי: - - זה ייתן את האפשרות לשני הצדדים להמשיך ולחיות עם המצב.
סימן טוב: אם זה חידוש רישיון, אז זה מאליו כך.
סימן טוב: אם זה רישיון חדש אז זה לא ככה, זה ההבדל.
<ירמיהו מזרחי: שזה יהיה מובהר.
<יואב גזית: סליחה, אדוני המנכ"ל, אתה לא צודק.
אלי אלאלוף: למה במקרה אומרים תרשמו את הפרוטוקול?
אלי אלאלוף: ותנו לפרוטוקול להיות רשום מסודר, תשתמשו בזה, הפרוטוקול הוא גם לרשותכם.
סימן טוב: לא, זה ברור מאליו.
<יואב גזית: אני חושב שאתה טועה, אדוני.
אלי אלאלוף: לא קיבלת רשות הדיבור.
<יואב גזית: אדוני, אתה טועה, כי הוראות המעבר חלות בתנאי שיש לך רישיון עסק.
<יואב גזית: היום כדי לקבל רישיון עסק אתה צריך רישיון מקדים ממשרד הבריאות מהמחלקה לבריאות הסביבה, ורק אחרי שיש רישיון עסק שהתקבל רישיון הבקשה מהמחלקה לבריאות הסביבה אז אתה הולך לבקש רישיון תמרוקים כללי.
<יואב גזית: משרד הבריאות נותן שני רישיונות, למעשה, לחברה, וזאת פרוצדורה מאוד מאוד מאוד מסובכת ומורכבת שמהניסיון שלי, אני כמה עשרות שנים בענף הזה, זה משהו שלוקח שבעה-שמונה חודשים.
סימן טוב: בוא נעשה סדר.
סימן טוב: בלי קשר לרפורמות שאנחנו מנסים לעשות ברישיונות של בריאות הסביבה, כאן השאלה שהייתה בנוגע לחידוש רישיון, כל עוד הרישיון שלך בתוקף ואתה מתחיל בהליכי החידוש קודם, אז הרישיון הקודם שלך בתוקף.
סימן טוב: לא דיברתי על הוראות המעבר.
סימן טוב: ולכן, אין בעיה.
סימן טוב: הרישיון הראשוני, אכן, גם אתה, אני מניח, אף אחד לא ירצה לפתוח עסק לפני שיש לו את הרישיון הסופי ביד, כי אחרת זה סיכון גדול מדי עבורו.
סימן טוב: הוועדה ביקשה מאתנו לבדוק אם אפשר לעשות את זה יותר קצר, לצד הבקשה שלך מהאוצר לתגבר אותנו בתקנים לנושא הזה, אנחנו נבדוק את זה.
אלי אלאלוף: אני חושב שקיבלנו תשובה מספקת.
<יואב גזית: לא, פשוט הוא טועה.
מירב בן ארי: כן, כן, זה אותו דבר כמו בסעיף 4.
איציק שמולי: ההערה שלי חוזרת גם פה.
מירב בן ארי: גם ב-7.
איציק שמולי: אני חושב שצריך להגביל פה את חלק מהסעיפים.
איציק שמולי: שאלה כללית נוספת.
איציק שמולי: בעצם אחרי שהבקשה נדחתה, איזו סמכות ערעור עומדת בפני המבקש, אם בכלל?
<נילי חיון דיקמן: כמו כל החלטה מינהלית יש ביקורת תקופתית, אפשר להגיש עתירה מינהלית לבית-משפט מחוזי.
<נילי חיון דיקמן: כללי ההידיינות הרגילים בתחום הערעורים המינהליים יחולו כאן, וזו עתירה מינהלית לבית-משפט מחוזי.
<קריאה: יש גם השגה.
איציק שמולי: בחוק המזון לא היה לנו - - -
<ענת מימון: יש לנו סעיף השגה בתקנות.
<נילי חיון דיקמן: נכון, מעבר לכך יש סעיף השגה על כל החלטה שמתקבלת על-ידי המנהל.
<ענת מימון: שעל החלטה לעניין רישיון תמרוקים יש אפשרות להגיש השגה, זה סעיף 55(ב)(1).
איציק שמולי: אז רק תרשמי את הערתי לגבי סעיף 7, אותה הערה כמו סעיף 4.
<ענת מימון: שהוא כללי מדי?
מירב בן ארי: כן, 7(4), אני גם הערתי על זה.
אלי אלאלוף: מיקי, מה אתה היום יושב בשקט?
מיקי לוי: כל זמן שהם משמשים לי כפה אז מה אני אוסיף?
<נילי חיון דיקמן: זה לדיון?
אלי אלאלוף: ביקשו להעיר, תבדקו את זה, תחזרו ונראה.
סימן טוב: נבדוק.
<ענת מימון: הורדנו את זה כבר, אז נגיד שזה בעל רישיון כאמור שאצלו מתבצעת התאמת אריזות לשיווק בישראל ימנה גם אחראי בקרת איכות.
מירב בן ארי: אני רוצה בבקשה להעיר.
מירב בן ארי: כל מי שיש לו גם עסק קטן שמייצר תמרוקים צריך מנהל קשרי לקוחות וקשרי חוץ, מנהל מדעי?
<ענת מימון: זה יכול להיות אותו אחד.
סימן טוב: זה יכול להיות אותו אחד.
סימן טוב: כתוב לך (1) או (2) - - -
<איל שורצברג: הוא יכול לעשות אותו דבר.
מירב בן ארי: מה חובה עליו?
סימן טוב: כולם חובה.
סימן טוב: רשום לך פה ש"אחד מאנשי המקצוע המנויים בפסקאות (1) ו-(2)", מנהל ייצור ואחראי בקרת איכות, יכול גם להיות מנהל הלוגיסטיקה, המנהל המדעי ומנהל קשרי חוץ.
סימן טוב: כלומר, זה יכול להיות נוסף לתפקיד.
<רבקה מזרחי: מה זה מנהל מדעי?
<קריאה: מה זה מנהל מדעי, בבקשה?