GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: זה מעשה לא חוקי, שיענישו אותם.
<ראובן בילט: הוא קיבל מכתב, הוא קיבל הוכחות.
אלי אלאלוף: אל תעזרו לי, בבקשה.
<ראובן בילט: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין.
אלי אלאלוף: בזה סיימת.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציג משרד הכלכלה.
<אנואר חילף: אני רוצה קודם כול להגיד שהמסגרת הרגולטורית של הבושם היום היא מסגרת אידיאלית.
<אנואר חילף: אם אפשר כבר לעשות שינויים, אז צריך לדאוג ששאר התחומים יהיו כמו הבושם.
<אנואר חילף: אני חושב שההחלטה, מה שהצהיר מנכ"ל משרד הבריאות היא הצהרה מאוד נכונה שצריך לא להפתיע את השוק הזה ולעשות תיקונים רגולטוריים שפשוט יגרמו לשינויים מאוד לא רצויים בשוק הזה.
<אנואר חילף: אני לא יודע על איזה סכנות אתה מדבר.
<ראובן בילט: אז אני אגיד לך איזה סכנות.
<ראובן בילט: השר שלך קיבל מכתב עם אישורים מבתי-החולים על הנזקים שנגרמו בדיוק מהדברים האלה.
אלי אלאלוף: אדוני, לא קיבלת רשות דיבור.
<ראובן בילט: הוא שאל אותי, עניתי לו.
<אנואר חילף: לדעתי, את המצב הרגולטורי היום צריך לשמר לכל הפחות שנתיים, ואחרי שנתיים, כמו שנאמר פה, אחרי שלומדים קצת את השוק, את הרגולציה, לבדוק אם אפשר לעשות תהליכים רגולטוריים מסוימים.
אלי אלאלוף: בבקשה, גב' חכמון.
<עדי חכמון: כבוד היושב-ראש, פשוט פעם אחרונה שבדקנו, תפקידם של איגוד לשכות המסחר והיבואנים זה לדאוג ליבוא, ותפקידו של משרד הבריאות זה לדאוג לבריאות הציבור, אז שכל אחד יישאר בתפקידו.
<עדי חכמון: כמו שאנחנו רואים כאן, משרד הבריאות לא חוסך כשמדובר בבריאות, ואם הוא חושב שאפשר לתת את ההארכה הזאת אז כנראה שזה עולה בקנה אחד עם בריאות הציבור.
<עדי חכמון: ובוא נשאיר לאיגוד לשכות המסחר לדאוג למסחר ולא לדאוג לבריאות הציבור.
<איל שורצברג: מעולם לא הגנו עלינו טוב יותר.
אלי אלאלוף: בבקשה, היהודי החרדי.
<שלמה פומרנץ: ראשית כול, אני כמו יושב-ראש הוועדה גם אזרח בלגי, בא לפה לארץ.
<שלמה פומרנץ: ההורים שלי עד היום מהווים - - -
אלי אלאלוף: אתה אטדגי?
<קריאות: בלגי.
<שלמה פומרנץ: בלגי, לא צרפתי.
<שלמה פומרנץ: אבל גם ההורים שלי מתעסקים בבשמים בחו"ל ומוכרים בכל רחבי העולם.
<שלמה פומרנץ: מעולם לא נדרשה שום בקשה מה שהתקנות היו עלולות להביא.
<שלמה פומרנץ: מעבר לזה, זה שהמחיר פה הוא יותר זול מאשר בחו"ל, אני מכיר את כל הבשמים, גרתי שם 30 שנה, זה שקר - -
<ראובן בילט: אנחנו גרים בארץ, יש עובדות.
<שלמה פומרנץ: - - ואני יכול להביא עשרות דוגמיות.
<שלמה פומרנץ: לדוגמה, בושם "שאנל קוקו מדמואזל" נמכר פה ב-839 שקל, שקל לא הנחה, כשבאירופה הוא נמכר ב-100 יורו, 115 יורו.
<שלמה פומרנץ: מה יותר?
<שלמה פומרנץ: 115 יורו או 839 שקל?
<ראובן בילט: הבאת אחד.
<ראובן בילט: יש מאות.
<ראובן בילט: למה הבאת אחד?
<שלמה פומרנץ: כי אין לי זמן עכשיו, אני אתן לך עוד הרבה.
<ראובן בילט: נכון, ב-80% יותר זולים.
<ראובן בילט: שלחתי לך את זה, לאדוני יושב-ראש הוועדה.
<שלמה פומרנץ: - - -
אלי אלאלוף: אנחנו עוד בהודעה לגבי אי שינוי מעמד הבושם בארץ בין שנה לשנתיים הקרובות.
<רון שרוני: קודם כול אני רוצה להודות למשרד הבריאות על החלטתו.
<רון שרוני: וגילוי נאות למר בילט - - -
אלי אלאלוף: ההחלטה היא גם של משרד הכלכלה וגם של פקידי משרד האוצר, תשאיר לנו את זה ככה.
<רון שרוני: בהחלט, אבל נגיע גם לזה.
סימן טוב: וגם של יו"ר הוועדה.
<רון שרוני: ברור, תכף נגיד תודה לכולם.
<רון שרוני: גילוי נאות, מ-1996 מר בילט נלחם ביבוא המקביל, הוא ניסה בבתי-משפט מחוזיים, ניסה לפתוח כל דלת.
<רון שרוני: מן הסתם יש לו איזשהו אינטרס אישי כאחד משלושת היבואנים - -
אלי אלאלוף: אל תורידו את זה לרמה הזו.
<רון שרוני: - - הגדולים במדינת ישראל כחברת "לילית", והוא לא מייצג את לשכת המסחר כשזה מה שהוא אומר, כי הוא צריך לעזור לכל חברה לייבא לארץ כל מוצר שהיא רוצה כשהיא עומדת בתקנים.
<ראובן בילט: גם כשזה מגיע מטנזניה וגם כשזה מגיע - - -
<רון שרוני: זה לא מגיע מטנזניה.
<רון שרוני: גם כשאתה מוכר, גם כשהבן שלך מוכר מחוץ לגבולות מדינת ישראל ועושה parallel החוצה, אם זה מגיע מישראל זה טנזניה?
<ראובן בילט: דברי הבל.
<ראובן בילט: אפשר לתבוע אותך על לשון הרע.
<שלמה פומרנץ: אני יכול לתת לך חשבוניות.
אלי אלאלוף: ללא התקפות אישיות.
אלי אלאלוף: בזה סיימנו את הסעיף הזה?
אלי אלאלוף: אז אנחנו חוזרים לדיון.
אלי אלאלוף: הסעיף הזה סגור.
<חנה לאידרשניידר: אני מבקשת לחזור לסעיף שכבר קראנו, שלא הספקתי להגיב.
<חנה לאידרשניידר: אני מדברת על תקנה 13.
<חנה לאידרשניידר: יש פה שני דברים שהם בעצם שינוי יחסית לנוסח הקודם.
<חנה לאידרשניידר: מדברים על תאגיד שנשכר על מנת לשמש כנציג אחראי.
<חנה לאידרשניידר: יש כאן בעיה שהתאגיד רשום בישראל, לפעמים זו נציגות ישראלית, יושבת פה נציגות ישראלית.
<חנה לאידרשניידר: ונושא משרה בתאגיד, כשמדברים על תאגיד שכל שירותיו הוא שירותי ייעוץ ושירותי נציג אחראי אז הגיוני לבקש שהוא יהיה נושא משרה בתאגיד, אבל כשמדברים על תאגיד גדול שעוסק בדברים נוספים והוא לא רק משמש כנציג אחראי, זה לא הגיוני שהוא יהיה נושא משרה בתאגיד.
<חנה לאידרשניידר: אנחנו מדברים על - - -
<אפי להב: זה לא מה שהם אומרים.
<אפי להב: הם אומרים שהם לא רוצים את זה.
<ענת מימון: התנאים האלה קבועים כבר בפקודה.
<ענת מימון: הם כרגע בתקנות - - -
<חנה לאידרשניידר: לא נושא משרה בתאגיד שהוא נציג אחראי.
<ענת מימון: פועל בו נושא משרה בתאגיד שהוא נציג אחראי, אני קוראת מהפקודה, 55א6.
<נילי חיון דיקמן: או עומד בתנאי הכשירות, הוא לא חייב להיות - - -
<חנה לאידרשניידר: אז יש פה איזשהו חסם מאוד מאוד רציני.
אלי אלאלוף: תבקשי שיעור פרטי אחר כך, אני מנדב את כולם.
<חנה לאידרשניידר: מה אנחנו עושים?
אלי אלאלוף: יש תשובה מספקת בטקסט.
<חנה לאידרשניידר: זה לא נכון.
<ענת מימון: עמ' 8.
<נורית הראל: הייתה לנו, אני חושבת, עם משרד הבריאות לסעיף 14(6), שאומר ש"אין בתמרוק חומר אסור, חומר מוגבל, או חומר מסוכן כאמור בפרק ח", פרק ח' מגביל את הכמות, זאת אומרת, ייתכן חומר לפי ההגבלות בפרק ח'.
<נורית הראל: מאיזה?
<נורית הראל: מההגבלה או בהתאם להוראות פרק ח?
<ענת מימון: בהתאם להוראות.
<נילי חיון דיקמן: אפשר להציע נוסח?
<נילי חיון דיקמן: אין בתמרוק חומר אסור כאמור בתקנה 36, ואין בו חומר מוגבל או חומר מסוכן, אלא בתנאים המפורטים בפרק ח'.
<נורית הראל: מצוין.
<ראובן בילט: כולנו היינו בעד התקנות ונערכנו לזה.
אלי אלאלוף: עניינית, בבקשה, למה שקראנו כרגע.
<ראובן בילט: פנינו לחברות בחו"ל כדי שנוכל לעמוד בדרישות.
אלי אלאלוף: לא, אני רוצה שתתייחס למה שקראנו.
<ראובן בילט: אז אני מדבר על זה.
<ראובן בילט: יש פה דרישה בלתי מתקבלת, לא שבלתי מתקבלת, היא בלתי אפשרית.
<ראובן בילט: אף חברה מהחברות בעולם לא מוכנה לחשוף את הסוד המסחרי שלה ולתת אותו ליבואן.
<ענת מימון: איפה?
סימן טוב: הוא מדבר על תיק תמרוק.
<ראובן בילט: ברגע שדיברו על איחוד באירופה, תיק תמרוק, פנינו אליהם, אמרו לנו: מה שלא נתנו ל-150 מדינות לא ניתן לישראל.
<ראובן בילט: מה שטוב ל-300 מיליון אנשים בארצות-הברית ול-350 מיליון אנשים באירופה צריך להיות טוב לישראל.
<ראובן בילט: אם בישראל אתם דורשים את זה, אנחנו לא נחשוף את זה בשום פנים ואופן, אנחנו יכולים לעשות רק דבר, מה שקיים באירופה שבמידה ורשות הבריאות פונה לחו"ל למי שצריך לפנות, אנחנו תוך 72 שעות ניתן את כל המידע לרשות בריאות.
סימן טוב: זה לא נכון.
<ראובן בילט: לא ניתן את זה ליבואן בשום פנים ואופן, כי זה בעצם גילוי כל הסוד המסחרי שלו.
<ראובן בילט: בינתיים הגיעו מכתבים מ-Cosmetics Europe שמאגד 4,000 יצרנים באירופה, מארצות-הברית איגוד שמארגן 600 יצרנים, אתמול הגיע מכתב אליך, אדוני, מהשוק האירופי המשותף, שכולם מדברים באותה שפה.
<ראובן בילט: בעצם אפשר לסגור את העסקים בישראל.
<ראובן בילט: מילא, אפשר לסגור את העסקים, זה לא כל כך נורא, אבל אני לא יודע אם אתם יודעים, אתם יודעים כמה אנשים מועסקים בזה?
<ראובן בילט: רגע, לא, אדוני, או שלא תיתן לי לדבר - - -
אלי אלאלוף: אמרת לנו כמה פעמים.
אלי אלאלוף: עד כאן היה ענייני.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני רוצה גם לשמוע את נציג "אסתי לאודר".
<אורן רווח: שלום, צהריים טובים.
<אורן רווח: אנחנו לא יבואנים, אנחנו לא מ-distribution, אנחנו ה-filiation של החברה הבין-לאומית, זאת אומרת, יש עוד 120 נציגויות כמונו בעולם.
<אורן רווח: החברה בעולם מעסיקה 80,000 עובדים, ובישראל 1,500 עובדים.
<אורן רווח: דרישות ה-GMP שאתם דורשים, לצורך העניין, ה-PIF שאתם דורשים שאנחנו נחזיק אותם בישראל, "אסתי לאודר" העולמית לא מוכנה בשום פנים ואופן.
<אורן רווח: ואם דבר כזה יקרה, אנחנו נאלץ להפסיק את השיווק של המוצרים שלנו פה בארץ.
<אורן רווח: אגב, אני רוצה להוסיף עוד משהו אחד.
<אורן רווח: נציג אחראי זה משהו, זו תולדה של משהו שאין לו אח ורע בעולם, כי כל המדינות שחברות ב-EU, אין להן נציג אחראי, ויש נציג אחראי אחד באירופה.
<אורן רווח: מאחר שישראל לא חברה ב-EU נדרש פה לשים נציג אחראי.
<אורן רווח: אני חושב שקודם כול אנחנו יוצרים פה משרה חדשה שנקראת "נציג אחראי".
<אורן רווח: בא משרד הבריאות ואומר: זו משרה מאוד מאוד מאוד חשובה.
<אורן רווח: אני כמעסיק של 1,500 עובדים אומר לכם שקודם כול ההכשרה הזו לנציג האחראי שאנחנו רוצים לשים עליו כל כך הרבה אחריות, ההכשרה שאנחנו מציעים פה לתת לפי דרישות התקנות היא הזויה.
<אורן רווח: לא יכול להיות שבן-אדם כזה עם 36 שעות הכשרה תיפול עליו עכשיו המשקולת הכי כבדה בנושא של האחריות.
<אורן רווח: פעם אחת.
<אורן רווח: פעם שנייה, אני רוצה לצטט את משה כמנכ"ל משרד הבריאות.
<אורן רווח: אמרת שאתם רוצים לבטל את נושא האגרות ואתם עובדים על זה שנהיה חברים כחלק מהנושא של ה-EU.
<אורן רווח: הרי אם היינו חברים אז לא היו פה אגרות, ומה שהיה מאושר באירופה היה מאושר אוטומטית גם פה בישראל.
<אורן רווח: אז בואו תחכו שתאשרו את זה קודם כול באירופה ואחרי זה תכניסו את התקנות.
<אורן רווח: או לחילופין, אל תביאו אותנו למצב שאנחנו צריכים להחזיק פה את סודות המסחר של "אסתי לאודר" בישראל, כי לא ייתנו לנו להחזיק את זה.
אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה לפני שייתנו תשובה?
<ראובן בילט: סליחה, אני.
<ראובן בילט: עוד מילה אחת, סליחה, אדוני.
אלי אלאלוף: לא, רגע, הגב' רוצה.
<מורן שקלאר: כמו שדיברתי בהתחלה לגבי ה"פריסייל", למעשה המדינות שלא כלולות כאן כמדינה מוכרת, דיברנו בהתחלה לגבי תיקון הפקודה, שאלו: סין, טורקיה, הן בעשירייה הפותחת של היצואניות בעולם.
סימן טוב: הם לעולם לא היו מדינה מוכרת.
<מורן שקלאר: זה בלתי אפשרי, אתם משתקים את התעשייה.
<איל שורצברג: לא משתקים אותה.
<מורן שקלאר: מרבית המוצרים הם מהמדינות האלה, מדרום קוריאה, טאיוואן, סין בעיקר.
<איל שורצברג: והם נמכרים באירופה, ומה שנמכר באירופה שיגיע גם לישראל, בשמחה.
<מורן שקלאר: סין שאמצה את הרגולציה האירופית בשנת 2016 אין אתה שום בעיה.
<איל שורצברג: זה לא נכון.
<רבקה מזרחי: השיווק חופשי במדינת ישראל - - -
<ראובן בילט: עוד מילה אחת.
אלי אלאלוף: העולם מסתובב גם בלעדיך.
<ראובן בילט: הוא נתן לי את הרשות.
<ראובן בילט: אני לא, עוד מילה אחת.
אלי אלאלוף: אני רוצה לקבוע.
<שלומי שניזיק: נכון להיום משרד הבריאות מאשר ומנפק רישיונות יבוא לתמרוקים על סמך מסמכים שהוא מפרט בדרישותיו.
<שלומי שניזיק: מה שאנחנו נדרשים להביא כאן אין לו אח ורע מבחינת היקף החומר והיקף הדרישות המקצועיות שנידרש בהמשך לתקנות.
<שלומי שניזיק: אני לא מבין את הסיטואציה שנכון להיום מה שאנחנו מביאים זה בסדר, ורוצים לשדרג את זה בצורה כזו על הגב שלנו, בצורה שאנחנו לא מסוגלים להביא את המסמכים האלה.
<שלומי שניזיק: אנחנו פשוט לא חברים באיגוד האירופי, חייבים להגיד את זה ולהניח את זה על השולחן.
<ראובן בילט: יש דבר כזה, יש מוצר הכי זול בארץ והוא נמכר הכי הרבה, "אסנס", איפור, בין חמישה שקלים ל-25 שקלים.
<ראובן בילט: מ-1 באוקטובר אי-אפשר לייבא אותו.
<ראובן בילט: שני מיליון יחידות נמכרו בשנת 2016, אי-אפשר להביא, מדוע?
<ראובן בילט: הוא מיובא מגרמניה, הוא מיוצר בהרבה מפעלים באירופה.
<ראובן בילט: מה אומר משרד הבריאות?
<ראובן בילט: אתה תביא אישור מכל מפעל, מכל מדינה, מרשות הבריאות באותה מדינה.
<ראובן בילט: אין דבר כזה.
<ראובן בילט: אף אחד לא מוכן לתת את זה.
<ראובן בילט: זה גם נכתב במסמכים של האיחוד האירופי.
<ראובן בילט: תודה.
<מורן שקלאר: עוד מילה אחת?
<מורן שקלאר: באותו עניין.
<מורן שקלאר: ישראל לא מוכרת כמדינה מוכרת במסגרת ההגדרה, זה משהו שצריך לתקן, אלו מוצרים שמיובאים במשך עשרות שנים, קיבלו את רישיון משרד הבריאות ואין אתם שום בעיה.
<מורן שקלאר: אז החל מרגע תוקף התקנות האלה, מרגע שהן נכנסות לתוקף, אנחנו לא יכולים להביא יותר מוצרים שאנחנו מביאים עשרות שנים.
<יואב גזית: אנחנו פחות אולי צד לזעקה של היבואנים, אבל אנחנו מבקשים שיהיה ברור כנציג התעשיינים שגם לתעשייה הישראלית יש סודות וקניין רוחני לא מבוטל.
<יואב גזית: ומה שהתקבל לגבי היבוא, שיהיה גם לגבי התעשייה הישראלית, כי הנציג האחראי הוא לא בהכרח בן-אדם שעובד שכיר בחברה שלי, הוא מישהו שנשכור אותו, חיצוני, זה יכול להיות חברה.
<יואב גזית: גם לתעשייה הישראלית יש קניין רוחני שחייבים לקחת אותו בחשבון.
אלי אלאלוף: איציק, בבקשה, רצית?
איציק שמולי: שתי שאלות.
איציק שמולי: אחד לגבי מה שאמרו היבואנים.
איציק שמולי: האם בעצם אתם במשרד הבריאות עשיתם איזושהי הערכה לגבי ההיתכנות של הדרישה הזאת, ואם כן, מה היא הייתה.
איציק שמולי: כי לפי מה שהם אומרים זה פשוט לא ייתכן.
איציק שמולי: ודבר שני לגבי רשימת המדינות המוכרות, מה בעצם הרשימה שאירופה וארצות-הברית רואה לנגד העיניים?
איציק שמולי: האם זו הרשימה של המדינות שהוקראה בהתחלה או שהרשימה היא רשימה שונה?
<רבקה מזרחי: אין רשימה כזאת.
<רבקה מזרחי: בחוק האירופי כתוב שאסור להפלות.
איציק שמולי: רגע, אבל אני שאלתי את הרגולטור.
אלי אלאלוף: את רוצה הערה?
<רבקה מזרחי: אני פשוט קראתי את החוק.
אלי אלאלוף: אז נבקש ממשרד הבריאות.
סימן טוב: אני אתחיל ואחר כך ישלימו אותי עמיתי.
סימן טוב: דבר ראשון, אנחנו צריכים להבין מה המהות של הרפורמה שגוררת את השינויים שאנחנו מבקשים פה.
סימן טוב: היום המוצרים לא נכנסים לארץ לפני שהם עוברים את משרד הבריאות.
סימן טוב: אנחנו בודקים כל מוצר ויכולים לדרוש כל בדיקה וכל מסמך לגביו, וכך יש לנו את הביטחון שבעצם לא נכנסו לשוק דברים שאנחנו חושבים שהם לא ראויים שיכנסו לשוק, או שיש לנו איזשהו חשד לגביהם, אז אנחנו מעכבים עד שהחשד בא על סיפוקו.
סימן טוב: כעת אנחנו עוברים למערכת אחרת שאומרת שהמוצרים נכנסים לשוק בלי שאנחנו שם, הוא רק עושה נוטיפיקציה, הוא רק מודיע לנו, רושם את זה באתר האינטרנט ומתחיל לשווק מייד, אין לנו אפילו 24 שעות לעכב את זה, ואנחנו גם לא רוצים 24 שעות כדי לעכב את זה.
סימן טוב: אז אנחנו עוברים פה משיווי משקל אחד לשיווי משקל אחר.
סימן טוב: במעבר הזה אנחנו צריכים לדעת שאם מוצר נכנס לישראל ונמצאה איזושהי תקלה לגביו אנחנו יכולים לקבל את כל המידע על הפורמולציה, על הרכיבים ועל התהליכים שהמוצר הזה עבר כדי שנודע לזהות את שורש התקלה.
סימן טוב: כי אחרת יקרה משהו ואנחנו לא נדע מה קרה.
סימן טוב: אפרופו, "רמדיה", ב"רמדיה" בסוף הסיבה שמשרד הבריאות עלה על זה, כי בראש שירותי המזון עמדה רופאת ילדים שראתה שהגיעו דיווחים מכמה לשכות על ילדים שסובלים מבעיות, והיא הסיקה כל מיני דברים ולפי זה הלכה אחר כך לראות באמת את הפורמולה של "רמדיה", וראתה שיש שם מחסור בוויטמין 1B או 12B, לא זוכר כעת.
סימן טוב: אחרי שאמרתי את כל זה, אנחנו בקשר עם עמיתנו האירופים ובחשיבה עם עצמנו לראות, א', דבר ראשון באמת להיות מיושרים בדיוק על מה הם דורשים.
סימן טוב: שבאמת לא יהיה מצב שאנחנו דורשים דברים שהם לא דורשים.
סימן טוב: אבל שוב, המערכת שם היא מערכת של נוטיפיקציה, רושמים את המוצר, כאמור, באחת המדינות ומתחילים לשווק אותו ויש Responsible person, נציג אחראי שהוא הכתובת של הרגולטור, ואם הרגולטור קורא לו, הוא פורס הכול מ-אל"ף עד ת"ו, בלי שום התניה ובלי שום דבר.
סימן טוב: ואם הוא רוצה את זה תוך שעתיים זה יהיה תוך שעתיים.
סימן טוב: כי אם ילד הורעל או מבוגר קיבל כוויה מאיזושהי משחה אנחנו לא נחכה 72 שעות כדי לראות מה קרה, אנחנו צריכים לתת מענה מיידי לציבור.
<איל שורצברג: כאן ועכשיו.
סימן טוב: אבל, כאמור, אנחנו בודקים את עצמנו.
סימן טוב: שוב, זה קרה בעקבות הדיון פה, עוד אין לנו תשובות, אנחנו רוצים לראות האם אנחנו יכולים לראות אם יש מדינות נוספות באירופה שעושות דברים אחרים כדי ללמוד מהן, לחשוב אם יש ברמה של ניהול סיכונים לעשות איזשהו משהו אחר, או ליצור איזושהי הוראת שעה בעניין.
סימן טוב: אנחנו לומדים את העניין, מבטיחים, ברגע שיהיו לנו, נבוא, נעדכן את היושב-ראש, נעדכן את הוועדה ונחזיר לכם תשובות.
סימן טוב: אבל אנחנו כן, אני אומר שוב, בעולם שבו המוצרים נכנסים לשוק בלי לעבור איזשהו "גייטינג" שלנו, זה ניהול סיכונים אחר.
סימן טוב: אנחנו מוותרים על השליטה, אבל צריכים שתהיה לנו יכולת בקרה Postmarketing הרבה הרבה הרבה הרבה יותר טובה.
סימן טוב: זה הדיל שאנחנו עושים פה, צריך להבין.
סימן טוב: ולכן אנחנו דורשים ממשהו שהוא שווק כבר הרבה יותר מידע על מה שהיה.
אלי אלאלוף: אבל פה הייתה שאלה.
סימן טוב: הייתה שאלה לגבי?
אלי אלאלוף: החלק הסודי של המוצרים.
סימן טוב: זה לא בדיוק ככה, אבל כמו שאמרתי, נחזור לדברים האלה.
סימן טוב: אנחנו מנסים למצוא איזשהו שיווי משקל יותר הגיוני שגם "לאודר" וגם MUGLER וגם כולם ידעו לחיות אתו בשלום, או לא.
אלי אלאלוף: בבקשה, תשלימו את האינפורמציה.
<אוסנת לוקסמבורג: רק רציתי להגיד שבעקבות הבקשה שלך כיושב-ראש הוועדה וחברי ועדה אחרים לקחנו את זה מאוד ברצינות, נפגשנו עם כל הגורמים, ניהלנו שיחות עם עמיתים רגולטורים באיחוד האירופי.
<אוסנת לוקסמבורג: אנחנו עדיין ממשיכים ומבררים את כל הדברים.
<אוסנת לוקסמבורג: חלק גדול מהדברים אלו דברים שהוצפו רק עכשיו, רק אתמול בערב קיבלנו עוד מסמך שהביאו איגוד לשכות המסחר מהאיחוד האירופי.
סימן טוב: שחלקם לא מדויקים.
אלי אלאלוף: זה מופנה אלי.
אלי אלאלוף: תגנו עלי כשתענו בשמי.
<אוסנת לוקסמבורג: אני אומרת שגם נענה בשמך, אין שום בעיה, אבל אני חושבת שזה באמת מחייב את הזהירות הראויה, את האחריות שנגזרת מזה, ואנחנו רוצים לבדוק את הדברים לעומק לפני שנוכל להגיב על הבקשות.
אלי אלאלוף: איל, ואחר כך חוזרים לסיבוב נוסף.
<איל שורצברג: רציתי להתייחס, כל פעם עולה כאן הנושא הזה של המדינות המוכרות, המדינות המוכרות, המדינות המוכרות.
<איל שורצברג: אז לגבי המדינות המוכרות, אנחנו צריכים לבוא בלב גלוי להגיד שאנחנו לא מכירים את הרגולציה בכל העולם.
<איל שורצברג: אנחנו מכירים את הרגולציה בארצות-הברית, אנחנו מכירים את הרגולציה באירופה ובמדינות שהן דומות לה ברגולציה.
<איל שורצברג: וכאשר קורית איזושהי בעיה, אנחנו גם רוצים שנוכל לפנות אל אותה מדינה כדי לוודא שאנחנו יכולים גם לקבל תשובות עבור אותה בעיה.
<איל שורצברג: וזה דבר שמקובל בעולמות רגולציה מקבילים כמו בתרופות וכמו בציוד רפואי.
<איל שורצברג: ולכן, המדינות המוכרות האלה, לפי דעתי, ואני חושב שגם כן אם מסתכלים על זה בצורה עמוקה, זה לא מחסום.
<איל שורצברג: זה אומר שכל מה שקורה בעולמות האלה יגיע גם לישראל, וזה חלק מתהליך ניהול הסיכונים של הנוטיפיקציה.
<איל שורצברג: כי בעצם אנחנו אומרים: מה שקיבלו באירופה מתקבל עכשיו גם בישראל, וזה בא להבטיח באמת עלייה מהירה של מוצרים על המדפים, כמו גם שמירה על בריאות הציבור.
<ענת רוזה: אני רוצה להתייחס לנקודה - - -
אלי אלאלוף: אף אחד לא עובד בלשכות המסחר, כולם פה היום?
<אורן רווח: זו העבודה שלנו.
<קריאה: כל אחד מאתנו נציג של חברה.
<ענת מימון: אנחנו נציגים של חברה, אבל אנחנו מייצגים את העובדים.
<ראובן בילט: אף אחד לא עובד שם חוץ מחנה, שהיא האחראית, אף אחד לא מקבל שכר.
אלי אלאלוף: זה היה ניסיון לבדיחה, כנראה לא מוצלחת.
<קריאה: זה הסבר פחות טוב.
סימן טוב: אז תגידו שאתם חברים.
<ענת רוזה: אני חברה באיגוד לשכות המסחר, ואני מייצגת פה גם את החברה שאני עובדת בה, אבל גם עוד חברות שחברות באיגוד ופיזית לא נמצאות כאן.
<ענת רוזה: בהקשר של המדינות המוכרות.
<ענת רוזה: אני רוצה לחדד לדוגמה את הסוגיה של טורקיה, באמירה שאם המוצר מיוצר בכל מדינה בעולם בפרט שהוא מיובא למדינה מוכרת, יש אתה בעיה אמיתית.
<ענת רוזה: משום שהיום, אם אנחנו מסתכלים לדוגמה על טורקיה, יש הרבה מאוד חברות שקיים יצוא שהוא לא מיובא למדינות המוכרות, זה המצב, זאת העובדה.
<ענת רוזה: הבקשה שלנו, ואנחנו יודעים שרשימת המדינות המוכרות נקבעה בחוק, אנחנו מבקשים שיהיה מנגנון לפתוח בעצם את הרשימה הזאת, שהיה תהיה רשימה חיה שיהיו קריטריונים שעל זה יוסיפו.
<ענת רוזה: כי לדוגמה טורקיה, שזאת מדינה שאמצה לפני כשנה וחצי את הרגולציה האירופית באופן מאוד דומה לתהליך שקורה היום בישראל, יש לה בעצם תנאים מאוד דומים בהתייחס למה - - -
איציק שמולי: רק הלכת הכול נפתר.
<ענת רוזה: לבחון בעצם את האפשרות להוסיף.
<ענת רוזה: אם יש מדינה לדוגמה שהיא חברה ב-OECD, או מדינה שיש בה באמת רגולציה דומה היא צריכה להיכנס.
<ענת רוזה: וטורקיה היא באמת דוגמה לכך שיש סחר בכל ענף אחד.
<ענת רוזה: כרגע אם נשאיר את המצב על כנו, לא יהיה יותר יבוא מטורקיה של הרבה מאוד תמרוקים שנמצאים עשרות שנים בארץ.
<ענת רוזה: זה היה החידוד שלי בהקשר של מדינות מוכרות.
אלי אלאלוף: א', הם לא אוהבים אותנו עד כמה שאפשר להבין היום.
<ענת רוזה: יש לנו יחסי מסחר אתם.
אלי אלאלוף: הם לא עושים שום דבר.
<מורן שקלאר: הם תורמים לירידת יוקר המחיה.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר מישהו ממשרד החוץ שמשקיע ביחסים עם טורקיה.
אלי אלאלוף: לא יודע, מה להגיד לך, שהמדינות יחפשו גם אותנו, לא רק אנחנו אותן.
אלי אלאלוף: אם לא הולך אתן לא הולך.
אלי אלאלוף: תאמיני לי, אפשר לייבא ממדינות יותר ידידותיות.
<קריאה: הבעיה היא לא עם טורקיה, הבעיה עם ישראל.
<קריאה: בסין לא רוצים ניסויים בבעלי-חיים?
אלי אלאלוף: בואו ניתן למי שעוד לא דיבר.
<דורית שביט: ראשית, אני רוצה לברך ולהגיד תודה למשרד הבריאות, אנחנו מרגישים שמקשיב לפניות שלנו, ואני שמחה ומברכת על זה שאתם ממשיכים בתהליך של בדיקה מול אירופה כדי לאפשר לנו עבודה יותר מהירה וטובה.
<דורית שביט: אני רוצה לחזק את מה שאמרה ענת בנושא של ה-GMP.
<דורית שביט: גם אצלנו ההתבססות היא יותר ויותר על הצהרות של החברה עצמה, ולא מסתמכת על רשויות רגולטוריות, וזה דבר שהולך ומעמיק באירופה, ובעתיד יהיו גם כאלה שכבר נותנים היום אישורים לא ייתנו בעתיד.
<דורית שביט: ואם לא נסת
<דורית שביט: פק בהצהרות עצמיות של היצרן אז תהיה לנו בעיה בחלק מהמוצרים.
אלי אלאלוף: מכל הדיון הזה שהוא מאוד חשוב ובאמת אני בטוח שתשקיעו את החשיבה ואת הזמן הנדרש כדי לענות על הבקשות, יש לי רק הערה מאוד חשובה – איל, ד"ר לוקסמבורג, אני רוצה את תשומת לבכם.
אלי אלאלוף: – מאוד חשוב שנשמור על התעשייה המקומית שלנו.
<רינת בכר: נכון.
<איל שורצברג: נכון, חד וחלק.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה, ולא אכפת לי שזה על חשבון תעשיות של העולם הגדול, זה שמתחרה אתנו, סין או עוד.
אלי אלאלוף: אבל תחשבו על זה, מקום עבודה פה בארץ בעינינו הוא הרבה יותר חשוב מכל מקום עבודה במקום אחר, עניי עירנו קודמים.
אלי אלאלוף: אני מקווה שהתעשייה לא עושה אותם עניים, אבל תדעו שעל מקומות העבודה שהתמרוקים מאפשרים חייבים לשמור בצורה אופטימלית.
אלי אלאלוף: ואני אומר, על חשבון, אם זה תלוי בי, אפילו על חשבון היבוא.
אלי אלאלוף: תשמעו, תבינו שמקום העבודה שהוא מגוון, אבל לא כולם נמצאים בתוך המערכת, אז בוא נחשוב על אלה שנמצאים בתחתית הסולם, השכר בתמרוקים וכו'.
אלי אלאלוף: לכן אני מבקש מכם שתשימו לב לזה, לעדיפות שלנו, אני אומר את זה, אני יכול להגיד את זה גם בשם שר האוצר ושר הכלכלה, שהם לא במקרה חברים במפלגה שאני שייך לה, אבל זה גם אינטרס לאומי.
<אוסנת לוקסמבורג: משהו בהקשר הזה.
אלי אלאלוף: בוא נאפשר לנציג התעשייה.
<יואב גזית: זו הערה שגם כן הוסכמה על-ידי משרד הבריאות, אבל הייתי רוצה שהיועצת המשפטית גם תהיה, לגבי 14(7), זה מנוסח כנראה לא כל כך טוב.
<יואב גזית: כתוב פה שבכל הודעה על השיווק, ומדובר בחברה אפילו בינונית שיש לה מאות הודעות, אז הנציג האחראי צריך להתחיל לכתוב מחדש את כל נותני השירותים.
<יואב גזית: גם אנשי משרד הבריאות הסכימו עם זה, אני רק מבקש שזה יהיה, שהתיקון שהוסכם יקבל ביטוי בתקנות בבקשה.
<ראובן בילט: אדוני, אמרת, דיברת, צריך לשמור על התעשייה, נכון.
<ראובן בילט: אתה יודע שאנחנו התעשייה הכי גדולה?
<ראובן בילט: יודע, למשל, אני חברה - - -
אלי אלאלוף: אתה עשית לי שיעור-בית פרטי.
<ראובן בילט: רגע, מותר לי להגיד לך משהו?
אלי אלאלוף: אדוני, לא, אל תתקן אותי.
<ראובן בילט: אנחנו מעסיקים, שתדע לך, אנחנו מעסיקים, שתבין, אתן לך לדוגמה את החברה שלנו, "לילית קוסמטיקה" יבואן, אנחנו מעסיקים 900 עובדים.
אלי אלאלוף: אתה רוצה - - -
<ראובן בילט: 750 מתוכם בנקודות המכירה, 50%-40% עולות חדשות, בעיקר נשים, סך הכול הקבוצה הזו שנקראת לשכת המסחר זה לא היבואנים שיושבים ומייבאים, אלו העובדים.
<ראובן בילט: ודווקא עובדים עם שכר נמוך שנמצאים בכל נקודות הפארמים שהיבואנים משלמים את השכר שלהם.
<ראובן בילט: אף אחד לא יודע את זה.
<ראובן בילט: אנחנו ביחס לזה - - -
אלי אלאלוף: במיוחד הדגש על שכר נמוך.
אלי אלאלוף: הדגש הוא על שכר נמוך.
<ראובן בילט: מה לעשות?
<ראובן בילט: אם צריך להוריד את המחירים אז צריך גם להוריד את השכר.
אלי אלאלוף: אמרתי מה שאמרתי, ויודעים מה שאמרתי.
אלי אלאלוף: אני לא חוזר בי.
<אוסנת לוקסמבורג: אני כרגע רוצה לקחת אותנו רגע אחד מחוץ לנושא התמרוקים, ופשוט לעדכן אותך בגלל שהנושא של התעשייה הישראלית קרוב ללבך - -
אלי אלאלוף: ללבנו.
<אוסנת לוקסמבורג: - - שמשרד הבריאות – ואני יכולה להעיד על נושאים למשל שנמצאים אצלנו בחטיבה – נותן הרבה מאוד מענה ותמיכה לתעשייה הישראלית.
<אוסנת לוקסמבורג: אני אתן שתי דוגמאות, ברשותך.
<אוסנת לוקסמבורג: דוגמה אחת היא בתחום התרופות, שכמו שנאמר פה, אנחנו אחד הגורמים היחידים, אם לא היחיד בממשלה, שלקח עליו את הנושא של הכרה הדדית מול אירופה, ובעצם פתח את השווקים על-ידי בדיקות שלנו ולקיחת אחריות הרבה יותר גדולה שלנו, את כל השווקים האירופים מבחינת ה-GMP של תרופות באירופה.
<אוסנת לוקסמבורג: והדוגמה השנייה היא זה שאנחנו מובילים יחד עם משרד האוצר פרויקט כבר כמה שנים לקדם את התעשייה הישראלית בתחום הביו-טק.
<אוסנת לוקסמבורג: אנחנו חושבים שזה מנוע צמיחה מאוד גדול פה במדינת ישראל, ואנחנו חונכים חברות סטרטאפים ישראליות, ואנחנו תומכים בכל החברות הישראליות שרוצות לשווק מוצרים בתחום התאים, הרקמות, וה-Medical Devices.
<אוסנת לוקסמבורג: מקצרים את לוחות הזמנים לניסויים קליניים פה, יוצרים פה איזושהי פלטפורמה תומכת לתעשייה הישראלית בתחום הזה.
<אוסנת לוקסמבורג: אז כך שהנושא הזה גם נמצא אצלנו גם בתחומים אחרים, לאו דווקא תמרוקים.
אלי אלאלוף: בבקשה, הנציג.
<אורן רווח: אני רוצה לתת עצה לקולגות במשרד הבריאות.
<אורן רווח: אני לא יודע אם מתייעצים בנושא של ה-GMP וה- PIF באירופה, אבל יש את הארגון של הקוסמטיקה שאנחנו חברים בו וגם עוד קבוצות גדולות כמו Procter
סימן טוב: אנחנו מתייעצים עם הרגולטורים באירופה.
<אורן רווח: עם הרגולטורים.
<אורן רווח: אז איך עדיין קיימים פערים?
סימן טוב: כי כנראה שחלק מהטענות שאתם משמיעים על פערים לא באמת קיימים.
סימן טוב: אבל כמו שאמרתי, אנחנו עדיין לומדים, לא באנו לפה עם מסקנות, אמרנו שאנחנו בתהליך למידה מה קורה, וכשנבוא עם מסקנות גם נסביר מה קורה באירופה, ממי למדנו, ועם מי בדקנו.
אלי אלאלוף: הבהרנו לכם את הבעיה.
סימן טוב: כל המכתבים הגיעו.
<איל שורצברג: אנחנו לומדים את המכתבים, את כל המכתבים שהגיעו לפני יומיים.
אלי אלאלוף: אפשר לחזור קצת לטקסט?
אלי אלאלוף: להתקדם קצת?
<דורית שביט: רק לבקש שגם לאחר שתעשו את הלמידה, שתינתן לנו האפשרות להעיר הערות.
אלי אלאלוף: חבר'ה, זה אומר שזה חוזר לפה.
סימן טוב: ברור שזה חוזר לפה.
אלי אלאלוף: תשימו לב לאחד הדברים המדהימים של הדמוקרטיה הישראלית, שגם המחוקק וגם המבצע, המועצה, באה בהתייעצות שווה אתכם.
אלי אלאלוף: אירחתי פה חברי פרלמנטים אחרים, כולל מצרפת במיוחד, הם לא האמינו למה שקורה פה.
אלי אלאלוף: זה דבר מדהים, השיח רב-המשתתפים הזה, ואני מקווה שאתם מרגישים שאתם יכולים להתבטא.
אלי אלאלוף: לפעמים אני מקצר, כי זמן זה זמן.
מירב בן ארי: אפשר, אדוני היושב-ראש, בסעיף (ד), אם פה כתוב חודש אחריות על התעשיינים, פה כתוב חודש.
מירב בן ארי: בזה שאז התלוננתי על 45, היה כתוב 45 ימי עבודה, להזכיר לך, אז אם עושים אז על כולם.
מירב בן ארי: אם זה חודש אז 30 ימי עבודה.