GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל תג'ר: אנחנו בקשר והרשויות יודעות את זה.
<מיכל תג'ר: יש פה נציגים של משרד העבודה והרווחה, יש פה את גברת שושנה שטראוס.
<מיכל תג'ר: מודעים לפעילות שלנו.
<מיכל תג'ר: לבוא ולהגיד שאנחנו לא יודעים מה קורה, זה באמת, אדוני.
<מיכל תג'ר: גם כל החקלאים מכירים את קו לעובד.
<מאיר צור: לא, זה - - -
<מיכל תג'ר: מכירים אותנו יפה מאד ויודעים שאנחנו מגיעים.
<מאיר צור: איפה נקודות הזיכוי שלקחו להם?
<מאיר צור: איפה לקחו להם נקודות זיכוי?
<מיכל תג'ר: קודם כל אנחנו - - -
<קריאה: לקחו להם 700 שקלים כי אמרו שהם עשירים, נכון?
<קריאה: שר האוצר אמר - - -
<מיכל תג'ר: אנחנו הצטרפנו לעתירה לבג"ץ בעניין הזה.
אלי אלאלוף: אוקיי, חברה, אני מבקש.
אלי אלאלוף: אל תנצלו את התייעצות שלי, ככה להפוך את זה לדיון.
אלי אלאלוף: סיימת בבקשה, גברת?
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לך, אני באופן אישי גיליתי אתכם פה בכנסת יותר מאשר בחוץ ואני מאד מעריך את עבודתכם.
אלי אלאלוף: אבל באמת בואו ננסה רק לדייק.
אלי אלאלוף: להטיל אשמה כוללת על כל המגזר החקלאי, כפי שאת עושה, זה לא פייר.
אלי אלאלוף: זה גם לא הגון, זה גם לא מחזק.
אלי אלאלוף: תמשיכו לבוא ולהגיד לנו ותתריעו בפנינו על מצבים קשים.
אלי אלאלוף: אבל אל תהפכו את המגזר החקלאי כאויבי הזרים.
<מיכל תג'ר: אדוני, אני מתנצלת אם כך הובנו דברי.
<מיכל תג'ר: אני חושבת שהמגזר החקלאי ראוי לסובסידיות של המדינה.
<מיכל תג'ר: זה לא צריך לבוא על גב העובדים הזרים.
<מיכל תג'ר: אפשר לעשות להם הנחה במים, בהיטל מעסיקים - - -
אלי אלאלוף: לא, לא, אני לא מדבר על סבסוד.
<מיכל תג'ר: באגרות.
אלי אלאלוף: הנה, את ממשיכה בסגנון.
אלי אלאלוף: מה הקשר היום לסבסוד של המגזר החקלאי?
<אברהם דניאל: דניאל אברהם, יושב ראש התאחדות החקלאים החדשה באיגוד לשכות המסחר.
<אברהם דניאל: קודם כל אני רוצה להגיד לאדוני שאנחנו משלמים את התנאים הסוציאליים.
<אברהם דניאל: אנחנו משלמים את זה ואנחנו מעבירים לעובד את חלקו היחסי - - -
אלי אלאלוף: מה זה, באופן ספונטני אתם משלמים?
<אברהם דניאל: אנחנו משלמים את חלקו היחסי על פי אחוז מהמשכורת, את התנאים הסוציאליים.
<אברהם דניאל: מאד פשוט.
<אברהם דניאל: מכיוון שאין לנו איפה - - -
אלי אלאלוף: כולל מה שהצטבר כפיקדון?
<אברהם דניאל: זה לא פיקדון.
<אברהם דניאל: אנחנו משלמים לו את הפנסיה, את חלקו היחסי.
<אברהם דניאל: אנחנו משלמים לו.
<אברהם דניאל: אני כחלקי כמעביד מעביר לעובד את חלקו היחסי בתלוש.
<נעה בן שבת: ישירות לעובד, כל חודש אתה מעביר את הסכום הזה?
<אברהם דניאל: כן, ישירות לעובד.
<נעה בן שבת: למרות שזה אמור היה להיות בעצם חיסכון עבורו, באיזו שהיא צורה.
<אברהם דניאל: בבקשה?
<נעה בן שבת: זה אמור היה להיות חיסכון עבורו.
<אברהם דניאל: אני מעביר לו את חלקו היחסי של העובד למשכורת.
<קריאה: אבל חברה, זה לא הדיון.
אלי אלאלוף: מי מנהל מה זה הדיון?
<אברהם דניאל: אני משלם לו את חלקו היחסי כעובד ורוב החקלאים זה מה שהם עושים, כי אין לנו אפשרות להפקיד את זה בקרנות הפנסיה.
<נעה בן שבת: אין הנחיות של רשות האוכלוסין וההגירה או של המשרד איך להפקיד או מה לעשות עם הכסף?
<אברהם דניאל: אין איפה להפקיד.
<אברהם דניאל: אנחנו מפקידים.
<נעה בן שבת: אין הנחיות?
<דובי אמיתי: סליחה, למען הסדר הטוב - - -
אלי אלאלוף: שם, בבקשה.
<אברהם דניאל: רגע, רגע, עם כל הכבוד לך.
אלי אלאלוף: חשבתי שסיימת.
<אברהם דניאל: לא, אני לא סיימתי.
<אברהם דניאל: אנחנו מפקידים את חלקו היחסי, מכיוון שאנחנו לא יכולים להפקיד בקרנות הפנסיה.
<אברהם דניאל: יחד עם זאת, בלי שום קשר, אני לא חושב שאני צריך להפקיד בקופת המדינה את ה-500 שקלים.
<אברהם דניאל: יתנו לי את האפשרות להפקיד לו בקרנות הפנסיה, בבקשה.
<אברהם דניאל: אין שום בעיה.
<אברהם דניאל: למה אתם סוגרים לו קומיסרים?
<אברהם דניאל: מה, אתם מנהלים כל כך טובים?
<אברהם דניאל: דבר שני, אני גם מתנגד ל-530 שקלים למגורים.
<אברהם דניאל: אני חושב שמגיע לי מעל 1,000 שקלים ועשו את זה חברת פארטו שבדקה את הנושא, שמגיע לי יותר.
<אברהם דניאל: אז תראו, זה לא יכול ללכת שאת חלקי אני לא מקבל, מצד שני כל פעם מטילים עלי איזה שהוא עונש חדש.
<אברהם דניאל: זה לא יכול להיות.
<אברהם דניאל: ולכן אני חושב בצורה חד משמעית שהפיקדון על סך 530 שקלים זה לא המחיר הנכון, זה מעל ל-1,000 שקלים, זה מה שאנחנו צריכים לקבל.
אלי אלאלוף: דובי, בבקשה.
<דובי אמיתי: רק להשלים.
<דובי אמיתי: ישנן הנחיות מאד ברורות במצב הנתון.
<דובי אמיתי: החקלאים מפרישים בגין כל הזכויות לחשבון ייעודי עם רשימה שמית עבור כל עובד.
<דובי אמיתי: הדברים האלה נמצאים בביקורות מעת לעת של משרד הכלכלה ובשלב הזה אנחנו נוהגים על פי ההנחיות הברורות.
<דובי אמיתי: אין פה שום סטייה.
אלי אלאלוף: הצטרפו אלינו חברי הכנסת מאיר כהן ומיכל בירן.
אלי אלאלוף: אתם רוצים לדבר.
מיכל בירן: להקשיב.
<הילה קפלן-רענן: עורכת דין הילה קפלן-רענן ממשרד העבודה.
<הילה קפלן-רענן: התהליך של הבדיקה התחיל לפני מספר שנים בעקבות פניות של חקלאים לגבי ההוצאות הכלכליות שכרוכות בהעסקה של עובדים זרים בענף החקלאות ובזמנו אנחנו התייעצנו עם ארגוני העובדים כמו ההסתדרות, ושמענו גם את עמדתם של קו לעובד.
<הילה קפלן-רענן: אנחנו מודעים למחלוקות שיש בין הצדדים.
<הילה קפלן-רענן: לעמדתנו נערכה בדיקה שלקחה בחשבון את ההוצאות הריאליות שהמעסיקים מוציאים בחקלאות ובעקבות הבדיקה הזאת התקבלו הנתונים שאנחנו מציגים פה בפני הוועדה.
<הילה קפלן-רענן: בנוסף אנחנו מתכוונים, שר העבודה מתכוון להביא את תקנות הפיקדון בענף החקלאות, שאמורות גם להסדיר את נושא הפיקדון לעובדים הזרים בענף הזה.
<הילה קפלן-רענן: בינתיים יש הנחיות של משרד העבודה, שהמעסיקים בענף הזה צריכים לבצע בקירוב את ההנחיות.
<הילה קפלן-רענן: זאת אומרת לתת לעובדים עם סיום העסקתם את הסכומים שמגיעים להם בגין פנסיה ופיטורים ואכן נערכת אכיפה בנושא הזה על ידי משרד העבודה.
<הילה קפלן-רענן: יש לנו גם נתונים להציג.
<נעה בן שבת: זאת אומרת הקיום בקירוב, את אומרת הוא לגבי החובות של פנסיה ופיצויי פיטורין ולא לגבי חובות פיקדון.
<נעה בן שבת: אתם לא מקיימים בקירוב את הוראות התקנות של הפיקדון.
<הילה קפלן-רענן: זה די דומה.
<הילה קפלן-רענן: תקנות הפיקדון לא הוחלו בסופו של דבר על ענף החקלאות.
<הילה קפלן-רענן: אנחנו באמת לפני מספר חודשים ניסינו להביא את התקנות האלה יחד, יחד עם התקנות האלה.
<הילה קפלן-רענן: זה לא עלה בסופו של דבר.
<הילה קפלן-רענן: אנחנו מתחילים כרגע בשלב ראשון עם תקנות הניכויים.
<הילה קפלן-רענן: אנחנו מתכוונים להביא, בשאיפה עוד במושב הזה, את התקנות שמסדירות את הנושא של הפיקדון.
<הילה קפלן-רענן: אבל בכל מקרה, הנחיה כרגע שצריך לקיים את הוראות צו ההרחבה לפנסיית חובה בקירוב, זאת אומרת לתת לעובד עם סיום העסקתו את מה שמגיע לו בגין פנסיה ופיטורים.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה התייעצות אחת.
<שי סומך: רציתי לציין שהתקנות האלה גובשו ביחד איתנו והן על דעתנו.
<שי סומך: אני מבין שיש סיכום, שאולי נגיע אליו בהמשך להוריד את תקנה 4 ומבחינתו אין מניעה משפטית לעשות את זה.
<שי סומך: זה הדברים שרציתי לומר.
אלי אלאלוף: מישהו עוד רוצה?
<יפתח בן דוד: יפתח בן דוד, חקלאי מפארן.
<יפתח בן דוד: יש לי כמה הערות בעניין הזה.
<יפתח בן דוד: משרד הכלכלה, בהנהגתם של שר הכלכלה שמחון, שר הכלכלה בנט, שר הכלכלה בנימין נתניהו, הציע הצעה להוריד 750 שקלים, שזה פשרה בין ה-1,100 שקלים שקבעה חברת פארטו לבין ה-530 שקלים שהציע משרד החקלאות.
<יפתח בן דוד: אנחנו מתקשקשים פרלמנטארית מזה כחמש שנים בדבר הזה.
<יפתח בן דוד: בינתיים לא הצלחנו להוריד את העלות על זה.
<יפתח בן דוד: אני מציע בכלל דבר אחר לחלוטין.
<יפתח בן דוד: אנחנו מחויבים, כשמזמינים עובדים חדש מקבלים חוזה ממדינת ישראל, חוזה העסקה עם העובד, שנשלח לתאילנד.
<יפתח בן דוד: העובד חותם על החוזה ואני יודע שם בדבר הזה רק את הגיל של העובד ומינו.
<יפתח בן דוד: לא יודע שום דבר, אם הוא יודע, מאיפה הוא בא, מה הוא עשה.
<יפתח בן דוד: אני מציע שאני אגיד שאני רוצה לגבות מהעובד הזה 1,250 שקלים, שזה 25% מהשכר ואתה אדוני תבקש 100 שקלים.
<יפתח בן דוד: העובד יחליט לפני שהוא עולה על האווירון מה הוא רוצה.
<יפתח בן דוד: הרי אני לא עושק אותו.
<יפתח בן דוד: אני חי ממנו - - -
אלי אלאלוף: כן, יש - - -
<יפתח בן דוד: שנייה, אני חי ממנו.
<יפתח בן דוד: סליחה, אתה מדבר?
<יפתח בן דוד: אני חי ממנו, הוא חי ממני.
<יפתח בן דוד: בתקנות לא היה צריך מזגן.
<יפתח בן דוד: אתמול בערבה היה 45 מעלות.
<יפתח בן דוד: אני לא יודע אם לעובד בצהריים לא היה מזגן, אם הוא יכול היה-.
<יפתח בן דוד: אני לא אחיה וגם הוא לא יחיה.
<יפתח בן דוד: זה לא עם כל הפטנטים של קו לעובד והדברים האלה.
<קריאה: אתה יכול לתת לו מאוורר.
<יפתח בן דוד: אני יכול לתת לו מאוורר.
<יפתח בן דוד: עלות השכר מהזמן שהתחילו לדון על זה, עלתה ב-30%.
<יפתח בן דוד: ב-30%.
<יפתח בן דוד: הסכום של הפיקדון הזה נשאר אותו דבר.
<יפתח בן דוד: היה 3,850 שקלים, בסוף השנה שכר המינימום היה 5,300 שקלים.
<יפתח בן דוד: תוספת יום עבודה, קיצור של שעת עבודה מ-1 ביולי בשבוע הזה.
<יפתח בן דוד: אני לא עושק אותו.
<יפתח בן דוד: אני רוצה שישלם מה שמגיע לו - - -
אלי אלאלוף: מה המטרה של הנאום שלך, אדוני?
<יפתח בן דוד: המטרה של הנאום שלי להגיד שאני בלית ברירה מקבל, אין לי מנוס, שיוכרו ה-530 שקלים האלה ונראה מה נעשה להבא.
<יפתח בן דוד: עוד שנייה אחת.
<יפתח בן דוד: מדינת ישראל באגף אחר, במס הכנסה ניכויים, מקזז מהעובד, מחייב אותי, אני שוכר מגורים במקום אחר לפי שווי של 1,000 שקלים בחודש לעובד, מר הילמן, נציג מס הכנסה, נכון גברת כרמי לא פה, בתשובה שלו אמר זה עניין כלכלי.
<יפתח בן דוד: אני אקח ממנו שווי כמו על רכב צמוד.
<יפתח בן דוד: אז מה עושים עם הדבר הזה?
אלי אלאלוף: אדוני, אתה לא יכול לתת לנו נאום.
<יפתח בן דוד: אני לא נותן לך נאום.
<יפתח בן דוד: מה לעשות עם הדבר הזה?
אלי אלאלוף: אני כרגע אפילו לא רואה מה המטרה.
אלי אלאלוף: יש עוד הערה, כי אני רוצה לעבור להצבעה.
<חיים חבלין: חיים חבלין, אני מנהל את החקלאות בתנועת הקיבוצים ואני מלווה את הסיפור הזה של העובדים הזרים כבר מעל 15 שנה.
<חיים חבלין: אני רוצה להגיד לך, אדוני יושב הראש, במשך 15 שנה המחיר לא עודכן בכלל, לדבריה של הגברת מהקו לעובד ומחירי הארנונה עלו ומחירי החשמל עלו וכל דבר אפשר לחשוב עליו, הכל עלה.
<נעה בן שבת: יש הודעה מדי שנה על העדכונים של הסכומים - - - של ההוצאות הנלוות ל-92 שקלים.
<חיים חבלין: כן, סליחה, אני לא הפרעתי לך, אבל בשברירי אחוזים מעדכנים והמחירים של העלויות של העובדים האלה עלו לשמיים.
<חיים חבלין: אני כן רוצה מכיוון אחר לתקוף את ה-530 שקלים ולומר לכם שיש בחוק שאם העובדים גרים לא במגורים שלי, כלומר בקיבוץ אחר, כן מותר לי לנכות להם 600 שקלים.
<חיים חבלין: זה מקטין את זה עכשיו ל-530 שקלים.
<חיים חבלין: אתם פוגעים, זו עוד פגיעה בחקלאים.
<חיים חבלין: יחד עם זאת אני מוכן לחיות עם הדבר הזה ובתנאי שכל נושא הפיקדון שדובר עליו ושסוכם, כמובן לא ייכנס.
אלי אלאלוף: ייכנס.
אלי אלאלוף: על זה יש לי תשובה פשוטה.
<מיכל תג'ר: נושא הפיקדון מחויב גם היום לי חוק.
<מיכל תג'ר: מחויב כבר.
אלי אלאלוף: חברה, אם אנחנו הולכים על איומים, יש לי גם טכניקה.
אלי אלאלוף: לקבל את החוק הזה, את ההחלטה הזאת מוגבלת בזמן.
אלי אלאלוף: עד שייכנס חוק הפיקדון.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, חוק הפיקדון ייכנס.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים שאני אעשה את ה- - -
<חיים חבלין: מה עומד מאחורי ה - - -
<קריאה: חיים מספיק, חיים מספיק.
אלי אלאלוף: חברה, אנחנו לא מנהלים משא ומתן.
אלי אלאלוף: אני הגעתי אחרי שכמו שאמרת כבר שנים אתם מנהלים משא ומתן.
אלי אלאלוף: אז אני חוזר ואומר לכם חברים, יהיו שני חוקים בוועדה הזאת.
אלי אלאלוף: השני זה הפיקדון ויהיה.
אלי אלאלוף: יש לי את כל התמיכה של כל חברי הוועדה פה לנושא הזה והוא יידון וייקבע.
אלי אלאלוף: שלא יהיה לכם ספק.
אלי אלאלוף: אתם לא עושים לנו טובה.
אלי אלאלוף: אנחנו עושים את כל ההתייעצות הנדרשת.
אלי אלאלוף: השרים עושים את ההתייעצויות שלהם, אני לא מכתיב להם מה לעשות, אבל אנחנו היום נמצאים במצב שכן הנושא הזה של ההוצאות האלה יכוסו ברמה שנקבעה.
אלי אלאלוף: לכן אני מאד מבקש לעבור להצבעה, אם חברי מוכנים.
אלי אלאלוף: כן, עוד הערה?
<הילה קפלן-רענן: שוב הילה ממשרד העבודה.
<הילה קפלן-רענן: חשוב לי לציין שצו ההרחבה לפנסיה חובה קובע כבר היום ובעצם משנת 2008 את החובה להפקיד את הסכומים האלה לטובת עובדים במשק3 הישראלי בכלל, לרבות עובדים זרים.
<הילה קפלן-רענן: זאת אומרת החידוש פה הוא באמת שיהיה לאן להפקיד את זה בצורה מסודרת, זה נכון.
<הילה קפלן-רענן: זה בעצם החידוש של תקנות הפיקדון, אבל החובה החוקית קיימת כבר היום והיא גם נאכפת היום.
<הילה קפלן-רענן: זאת אומרת הרעיון הזה שלא יהיו פה תקנות פיקדון הוא לא לטובת החקלאים, כי בסך הכל תקנות הפיקדון אמורות להקל עליהם את האפשרות להפקיד את זה במקום נוח.
<נעה בן שבת: נאמרו פה כל מיני דברים לגבי הסכומים שהם מחויבים בהם היום.
<נעה בן שבת: לגבי הסכומים שהם מחויבים היום, אולי אפשר להגיד לנו מה הסכומים שהם מחויבים היום, כי אני רואה בתקנות לפי הודעות העדכון שאנחנו מדברים על סכום של 92 שקלים לגבי ההוצאות הנוספות, שזה כן עולה ל-300 שקלים.
אלי אלאלוף: נלוות.
<נעה בן שבת: זאת אומרת היחס של המאות אחוזים כן היה יחס נכון.
<הילה קפלן-רענן: נכון, אז אנחנו רוצים להסדיר את זה בתחשיבים.
אלי אלאלוף: אתם יכולים להסביר לנו את המספרים?
<מוריה ברוט: כן.
<מוריה ברוט: מוריה ברוט, משרד העבודה והרווחה.
<מוריה ברוט: אז באמת ההפקדה הזאת של 530 שקלים מוגשת אחרי שנעשתה עבודת מטה מקצועית בשיתוף עם משרד האוצר וכמו שהזכיר נציג משרד המשפטים, מקובלת גם עליהם.
<מוריה ברוט: חשוב רגע להבין מה קיים היום ואיפה השינוי המרכזי שיהיה בתקנות, ככל שאלה תאושרנה.
<מוריה ברוט: היום בעצם תקנות המגורים והנלוות של זה, בעצם תלויות באזור מגורים ובבעלות המעסיק על המגורים.
<מוריה ברוט: זאת אומרת שבעצם היום אפשר לנכות בטווח של בין 120 שקלים ל-460 שקלים, תלוי באזור המגורים ותלוי בבעלות המגורים על העובד.
<מוריה ברוט: באמת בעקבות הפנייה של נציגי החקלאים למשרד כבר לפני הרבה שנים, על כך שבענף החקלאות המצב הוא שונה ומעמידים מכולה או איזה שהוא מתקן מגורים באזור השטח החקלאי וזה בעצם תמיד בבעלות המגורים אבל דורש עלויות שונות, נעשתה באמת העבודה המקצועית ואני רוצה לשים את הדגש על המקומות בהם יש את השינוי המרכזי.
<מוריה ברוט: אז באמת נלקח בחשבון, בשונה ממקומות אחרים, נלקח בחשבון משהו כללי לכל ענף החקלאות, תלות באזור המגורים וללא תלות בבעלות על המגורים עצמם, שנלקח בחשבון מחיר ממוצע של מכולה בהתאם לתחשיבים שהועברו בעבר דרך משרד החקלאות, הממוצע הנמוך מבין הצעות המחיר שהוגשו.
<מוריה ברוט: על כך נעשה איזה שהוא מידוד של תהליך הפחת של 15 שנים, ככה שאפשר יהיה לפרוש את זה חודשי לעובד מבחינת הניכויים עצמם.
<מוריה ברוט: נלקחו בחשבון גם ההוצאות של הרגולטוריות– שזה בעבר לא היה – כיוון שיש הוצאות של אגרות ודמי שימוש מבחינת המעסיקים, כדי שהם יוכלו להציב את המכולה הזאת.
<מוריה ברוט: אז זה משהו שנלקח בחשבון, כולל הריבית על הערבות; ונלקחו בחשבון גם החזקה של המגורים, כי גם תקנות מחייבות הדברה.
<מוריה ברוט: כל הדברים כמובן מופיעים בדברי ההסבר של התקנות.
<מוריה ברוט: לגבי הנלוות, אכן כמו שנאמר כאן, הסכום של הנלוות היום עומד על 90 שקלים בערך ויעלה ל-300 שקלים.
<מוריה ברוט: אני רוצה להסביר גם כאן את ההבדל.
<מוריה ברוט: בעצם החישוב שנעשה כרגע – וגם כאן, גם בעקבות נתונים שהועברו על ידי נציגי החקלאים – נלקחו בחשבון מספר דברים.
<מוריה ברוט: התקנות עצמן מפרטות את הדברים שמחייבים המגורים.
<מוריה ברוט: זה נכון גם למכשירי חשמל, זה נכון גם לריהוט וגם לאביזרים.
<מוריה ברוט: כל הדברים האלה נלקחו בחשבון.
<מוריה ברוט: מכשירי חשמל, נלקחו בחשבון מחירים יד ראשונה, כיוון שהחקלאים הסבירו שעדיף להם לשים משהו שהוא יד ראשונה, כי אחרת כל רגע צריך לתקן וגם לזה יש עלויות ולכן זה נלקח בחשבון.
<מוריה ברוט: כמובן הכל בפרישה על פני שנים, פר עובד וכו'.
<מוריה ברוט: נלקחו בחשבון האביזרים והריהוט שנדרש לשים במגורים לפי דרישות התקנות.
<מוריה ברוט: כאן נלקחו בחשבון מחירים של יד שנייה או מחירים של מבצעים.
<מוריה ברוט: כולם יודעים שאפשר היום לקנות מצעים ב-50 שקלים במצב כזה או אחר.
<מוריה ברוט: זאת אומרת נלקחו המחירים הנמוכים לפי הנתונים שהיו אז, כשנעשתה העבודה הזאת, עוד בשנת 2015.
<מוריה ברוט: זה הסכום האחרון שהוגש.
<מוריה ברוט: כל הדברים האלה כמובן נפרשו על ארבעה עובדים, כי מכולה סטנדרטית היא 48 מטרים והתקנות מחייבות כ-10 מטר מגורים לעובד ולכן אי אפשר על פי התקנות לשכן יותר מארבעה עובדים במכולה.
<מוריה ברוט: אז כל הדברים חושבו בהתאם.
<מוריה ברוט: דבר נוסף שנאמר וגם נטען כאן לגבי העניין, ובאמת החישוב הנוכחי לוקח בחשבון גם הוצאות של מזגן וגם הוצאות של דוד שמש.
<מוריה ברוט: זה נכון שבתקנות עצמן לא מפורטת הדרך בה צריך לחמם או לקרר את אזור המגורים, אבל אלף לפי ביקורות שנעשות אצלנו במשרד, הממצאים מראים שבהרבה מגורים כן יש מזגן ואני מבינה גם משיחות שנערכו עם משווקי מכולות, הרבה פעמים זה מגיע אפילו כסטנדרט.
<מוריה ברוט: לכן זה נלקח בחשבון גם כאן.
<מוריה ברוט: ולגבי העניין של דוד שמש, מאחר שמי שנושא בעלויות החשמל זה המעסיק, אז בעצם זו הדרך החסכונית ביותר למעסיק להציב את דוד השמש.
<מוריה ברוט: אז אלה הדברים שנלקחו בחשבון.
<מוריה ברוט: נלקחו בחשבון גם הוצאות של מים, חשמל וארנונה, כשמים וחשמל נלקחו בחשבון 100% הוצאות על פי סקר הלמ"ס למשפחה בת ארבע נפשות.
<מוריה ברוט: נלקח 100% ולא פחות ממה שהיה בעבר, בגלל ההבנה שאמנם זה לא צריכה של משפחה סטנדרטית, אבל מאחר ששוב, הכסף הזה לא יוצא ישירות מהעובד, יכול להיות שיש כאן צריכה לא חסכנית.
<מוריה ברוט: לעומת זאת, שטח הארנונה באמת נלקח בחשבון המחיר הנמוך ורק 70%-75% מהשטח, כי ברור שמשפחה בת ארבע נפשות או הרבה משפחות בנות ארבע נפשות, גרות בשטח מגורים גדול יותר ממכולה.
<מוריה ברוט: זה עיקרי השינויים שהיו, שהביאו בסופו של דבר לסכום של 530 שקלים.
<מוריה ברוט: הכל כמובן מגובה בנתונים שאז אספנו והועברו אלינו מצד החקלאים.
<יעל לינדנברג: יעל לינדנברג ממשרד האוצר.
<יעל לינדנברג: היינו שותפים לעבודה המקצועית עם משרד העבודה, כמו שמוריה אמרה.
<יעל לינדנברג: אנחנו יכולים לעמוד מאחורי המספרים שהוצגו, אבל אני אציין שמדובר כאן ברף העליון.
<יעל לינדנברג: כלומר מבחינתנו זה המספרים המקסימאליים שאנחנו יכולים לעמוד מקצועית מאחוריהם ולא שקל אחד יותר מהם.
איתן ברושי: אבל הממשלה קיבלה החלטה על 1,000 שקלים מצד החקלאות.
איתן ברושי: מה, אתן שתי ממשלות שונות?
<יעל לינדנברג: אז אני רוצה לציין לעניין הנושא, עלתה פה הסוגיה של מס הכנסה והשווי.
<יעל לינדנברג: מה שאנחנו מדברים פה זה נושא העלות.
<יעל לינדנברג: כמה.
<יעל לינדנברג: וזה גם מה שאנחנו אומרים.
<יעל לינדנברג: אם זה הסכום שהחקלאי מוציא, זה הסכום שבאמת צריך לחזור אליו כניכויים.
איתן ברושי: אז תתחילו מינואר 2017 רטרואקטיבי?
<יעל לינדנברג: עניין השווי הוא לא רלבנטי לנושא.
<יעל לינדנברג: צוין כאן 1,000 שקלים.
<יעל לינדנברג: שווי הוא לא מודל העלות.
<יעל לינדנברג: שווי זה משהו נפרד.
מיכל בירן: לא, אבל יש פה שאלה.
מיכל בירן: זה לא הגיוני שהשווי והעלות לא זהים.
<יעל לינדנברג: בוודאי שזה הגיוני.
<נעה בן שבת: איך אפשר?
<נעה בן שבת: איך אפשר לנכות - - - רטרואקטיבי?
איתן ברושי: מה זה איך אפשר?
איתן ברושי: החקלאים מימנו אותה, מה זה איך אפשר?
איתן ברושי: איך אפשר להטיל על החקלאים את העלות הזאת?
אלי אלאלוף: למה מיד אתה מרים את הקול?
איתן ברושי: לא, מה זה איך אפשר?
אלי אלאלוף: למה אתה מרים את הקול?
איתן ברושי: אבל מה זה איך אפשר?
איתן ברושי: אבל מאיפה היא אומרת לי איך אפשר?
<נעה בן שבת: חקיקה לא יכולה לפגוע בזכויות רטרואקטיבית.
איתן ברושי: אבל לשלם על חשבון החקלאים זה בסדר?
איתן ברושי: זה מוסרי?
<נעה בן שבת: מה לשלם על חשבון החקלאים?
<נעה בן שבת: הם ניכו את הסכומים, עשו את החובות שלהם - - -
איתן ברושי: כי הוועדה לא אישרה את זה כבר כמה פעמים.
<נעה בן שבת: הוועדה לא אישרה, כרגע זה התקנות הובאו בפני הוועדה.
אלי אלאלוף: אתה יודע בזכות מי?
איתן ברושי: זו אותה ממשלה.
<נעה בן שבת: בפעמים קודמות ובניגוד למה שנאמר פה, הסכומים האלה לא היו.
<נעה בן שבת: לא הגיעו אלינו תקנות עם 700 שקלים, נאמר שהשרים חתמו לא מה שהגיע לפה.
<נעה בן שבת: התקנות האלה, הסכומים האלה חוזרים על עצמם פעם אחר פעם.
איתן ברושי: טוב, אני רוצה את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: אתה רוצה רשות דיבור?
איתן ברושי: מתי שתיתן לי.
אלי אלאלוף: מתי שתיתן?
אלי אלאלוף: אתה לוקח בלי רשות.
איתן ברושי: את זה למדתי פה.
אלי אלאלוף: אתה למדת את זה במיוחד כשיש פה חקלאים.
אלי אלאלוף: מה זה פה, אתה לוביסט שלהם?
איתן ברושי: לא, מקודם דיברנו על החינוך - - -
אלי אלאלוף: אתה לוביסט שלהם?
איתן ברושי: אני גאה בזה.
אלי אלאלוף: אני מקווה שחבר כנסת זה קצת יותר טוב מלוביסט.
<דובי אמיתי: משפט, אדוני יושב הראש.
<דובי אמיתי: אני חושב שנעשתה עבודה מקצועית, בין משרדית, עם ארגוני החקלאים ואני חושב שהמסמך שמוצג כאן מקובל על כולנו ואני ממליץ לכולם - - -
<אברהם דניאל: הוא לא מקובל על כולנו, דובי, מאיפה הבאת "מקובל על כולנו"?
אלי אלאלוף: אדוני, אל תפריע.
<אברהם דניאל: זה רק הולך לגרום לנו נזק.
אלי אלאלוף: אני מבין שכל ישיבה אתה חייב להפריע.
<אברהם דניאל: לא, אני לא מפריע.
אלי אלאלוף: אז אני מציע לך – הפעם אל תפריע.
אלי אלאלוף: הפעם לא כדאי לך להפריע.
מאיר כהן: אם זה מקובל, בואו נצביע.
<דובי אמיתי: אני רוצה להודות גם למשרד העבודה, גם למשרד המשפטים, גם למשרד החקלאות, גם לך, אדוני יושב הראש.
<דובי אמיתי: היית שותף בעבודה קשה, לא פשוטה.
<דובי אמיתי: אף אחד מהצדדים לא מקבל את מה שהוא חשב שהוא יקבל.
<דובי אמיתי: מי שהיה צריך למצוא את נקודת האיזון מצא את נקודת האיזון ולכן אני מציע שנעבור להצבעה.
<דובי אמיתי: חבל לפתוח את זה יותר מזה.
אלי אלאלוף: איתן, אתה רוצה בבקשה?
אלי אלאלוף: בקיצור בבקשה.
איתן ברושי: אדוני יושב הראש - - -
מאיר כהן: איתן רוצה לברך.
איתן ברושי: קודם כל לברך, משום שצריך לראות גם - - -
אבשלום וילן: אני יודע שמברכים אחרי ההצבעות בכנסת.
איתן ברושי: צריך לראות גם את החצי המלא של הכוס.
איתן ברושי: מצד שני אני אומר גם לחברי הוועדה ולאנשי המקצוע פה, מדובר פה על תהליך שנמשך שנים.
איתן ברושי: מדובר על המלצה של ועדה מקצועית לא פחות מאנשי המקצוע בכנסת, שקבעה שהסכום הוא 1,000 שקלים.
איתן ברושי: מדובר על דבר, אדוני יושב הראש, אתה יודע שאתה פעלת בתום לב, אבל היה שר שמשך בדקה ה-90 את ההמלצות.
איתן ברושי: בעסק הזה אף אחד לא עושה פה טובה לאף אחד.
איתן ברושי: גם הניסיון שלכם לתת פה פירוט של מצעים, אנחנו לא מכירים את החלוקה.
איתן ברושי: אני לא מכיר את המצעים.
איתן ברושי: אני גם לא מתווכח עם הנתון הזה.
איתן ברושי: אבל תסלחי לי, העלות שאנחנו מכירים היא 1,000 שקלים ואנחנו יודעים שעלות העבודה היא מרכיב גדול ביוקר המחייה.
איתן ברושי: יושב ראש הוועדה הוא במפלגה של שר האוצר, שעושה חיים קשים לחקלאים.
איתן ברושי: בסופו של דבר אנחנו לא הבעיה, אנחנו הפתרון ועלות העבודה, כמו עוד כמה עלויות, היא המרכיב העיקרי ביוקר המחייה.
איתן ברושי: יש פה אנשים בערבה, יש שם יותר תאילנדים מיהודים.
איתן ברושי: בסופו של דבר אין חקלאות בעולם, גם לא בישראל, שיכולה בלי עובדים זרים.
איתן ברושי: ושום עבודה מועדפת, שעכשיו רוצים לתת לנהגי סמי-טריילרים, לא פותרת את הבעיה של עובדים בערבה בחום של היום.
איתן ברושי: ולכן העבודה של העובדים הזרים היא אמצעי כמו דברים אחרים.
איתן ברושי: בלעדיהם אין פה חקלאות, בטח לא במקומות הקשים.
איתן ברושי: לכן הסכום שאתם מביאים עכשיו הוא סכום חלקי.
איתן ברושי: גם אם נאשר אותו, צריך לדעת שהוא לא סוף המהלך הזה.
איתן ברושי: אז עכשיו הביאו את החקלאים למצב שהם חנוקים, אז אומרים הם תודה רבה.
איתן ברושי: אבל זה חצי ממה שהם מצפים.
איתן ברושי: חצי ממה שהוועדה המקצועית קבעה.
איתן ברושי: לכן אני מציע לא להתברך בעבודה שהיא במחלוקת.
איתן ברושי: מצד שני אדוני יושב הראש, אני מציע לאשר את זה ולקבל את זה, אבל כדאי שייאמר פה שאני לא חושב שבזה יסתיים המהלך הזה, אבל צריך לאשר אותו היום.
איתן ברושי: זה לא מסתיר את הביקורת.
אלי אלאלוף: אני קיבלתי חינוך בקיבוץ ועוד במרוקו, ולשמוע שאתה תגיד שבשבילך עובד זר זה אמצעי.
אלי אלאלוף: זה לא כואב לך?
אלי אלאלוף: קצת כבוד לאדם.
<קריאה: בושה גדולה.
<קריאה: הם בני אדם.
איתן ברושי: לא, אל תחנכו אותי.
איתן ברושי: עובדים זרים זה כורח.
איתן ברושי: הם לא עושים את זה כי הם חושבים שהם מצילים את העולם.
איתן ברושי: הם עושים את זה כי אין לנו ברירה.
אלי אלאלוף: כן, כן - - - רציני - - -
<הילה קפלן-רענן: ומגיעות להם זכויות שמגיעות לשאר העובדים בישראל.
<קריאה: אבל אף אחד לא אמר שלא מגיע להם זכויות.
איתן ברושי: מה זה קשור אחד לשני, אדוני יושב הראש?
אלי אלאלוף: לא, לא, אני רק הזכרתי שיש לי גם חינוך.
איתן ברושי: גם לי יש חינוך.
איתן ברושי: אני לא מציע שתחרה בזה, אבל צריך לדעת ש- - -
אלי אלאלוף: וחינוך כזה שמדבר על האדם כאמצעי, זה - - -
איתן ברושי: תסלח לי אדוני יושב הראש, זה חוסר ברירה.
מיכל בירן: אני רק רוצה להגיד שאני כמובן לא - - -
מאיר כהן: על זה נאמר בא לברך, יצא קצת מקלל.
אלי אלאלוף: זה ב - - -
מאיר כהן: עאמה.
<קריאה: זה בקיבוץ, שם במרוקו, המשפט הזה?
אלי אלאלוף: זה בא לנשק את אביו ועשה אותו עיוור.
אלי אלאלוף: זה מה שקרה.
איתן ברושי: לא קרה שום דבר ו - - -
אלי אלאלוף: אוקיי, בבקשה מיכל.
מיכל בירן: הביקורת שלך, אלי אלאלוף, הייתה במקומה, על לראות באדם אמצעי.
מיכל בירן: אני מובכת קצת שאנחנו חברים באותה סיעה בעניין הזה, איתן.
מיכל בירן: אני – ויודעים את החקלאים פה – אני אתכם בכל מאבק, אני חושבת שהמדינה צריכה לשים כסף, אני חושבת שחקלאות זה חשוב, אבל אני חושבת שמי שצריך למממן את זה זה לא העובדים.
מיכל בירן: ומה שאמרת על זה שהם באו בשביל פרנסה, כל עובד בכל מקום בעולם, בכל שלב בהיסטוריה, אף פעם לא עשה את זה לשם שמיים.
מיכל בירן: תמיד עשו את זה בשביל להתפרנס.
מיכל בירן: ומה שעשתה תנועת העבודה בכל גלגוליה בכל מקום בעולם, הלכה להגן על האנשים האלה.
מיכל בירן: אני מבינה ששני הצדדים לא מרוצים ממה שהגיע לכאן, אבל נראה לי שנוכח הנסיבות כן צריך לאשר את זה; ואני אומרת את זה ואני חושבת שאני מדברת בטח גם בשם חברי מאיר כהן, החקלאות מאד חשובה לי.
מיכל בירן: על איתן לא צריך לדבר, כי זה ברור.
<אברהם דניאל: זה טוב רק בנאומים.
<אברהם דניאל: במעשים זה לא קורה.
מיכל בירן: בתקנה - - -
<אברהם דניאל: לא, לא אצלך.
<אברהם דניאל: אצל כולם.
<אברהם דניאל: 120 חברי הכנסת נואמים יותר ו - - -
מיכל בירן: אני חושבת שאני נבחנתי כבר בכמה הזדמנויות.
אלי אלאלוף: טוב, אני מבקש.
מאיר כהן: מה, אתה חושב שכל הזמן נבוא ונקבל ממך ציונים?
<אברהם דניאל: לא, אבל תבדוק מה עשיתם לחקלאות וגם יושב ראש הסיעה שלך מה עשה לחקלאות.
מאיר כהן: אדוני - - -
<קריאה: תעזוב, תעזוב.
אלי אלאלוף: בסדר, בסדר, כולם נגדכם.
מאיר כהן: לריב עם כל העולם - - - אתה ממש - - -
<אברהם דניאל: אני לא רב איתך.
מאיר כהן: תבוא מדי פעם, תקשקש ותלך.
<אברהם דניאל: אני לא אמרתי - - -
מאיר כהן: אנחנו עובדים.
<אברהם דניאל: עוד מעט לא יהיה לכם מה לאכול.
<אברהם דניאל: זה מה שיקרה.
מאיר כהן: תראה, אילו אני הייתי יושב הראש הייתי מבקש ממך לצאת.
מאיר כהן: אתה בא לבית שלי ומנגח אותי.
אלי אלאלוף: אם אתה תפגע בכבוד חברי הכנסת לא תשב פה.
<אברהם דניאל: אני לא פגעתי, חס וחלילה.
<אברהם דניאל: לא פגעתי - - -
אלי אלאלוף: לא, לא, אתה אמרת משפט - - -
<אברהם דניאל: אני רק אומר את דעתי.
<אברהם דניאל: זה הכל.
אלי אלאלוף: אוקיי, מספיק.
מאיר כהן: מה אתה אומר, את דעתך?
אלי אלאלוף: בואו, חברים - - -
<מאיר צור: כבוד יושב הראש, אני רק רוצה להגיד משפט קצר, שנוצר כאן איזה רושם כאילו כולם באים ממשרדי הממשלה ודואגים לעובדים ואנחנו החקלאים רוצים לנצל אותם.
<מאיר צור: זה בדיוק ההיפך ואני מוכן לבוא למשרדים ואני מוכן לעשות את הניסיון הזה.
<מאיר צור: לבוא לכל משרדי הממשלה ולא למצוא את הבכירים, למצוא את הזוטרים שם, ותראו שהתנאים של העובדים שלנו, גם בתלוש משכורת וגם בתנאים, הם טובים יותר מאלה של העובדים הזוטרים, מהמנקה והשומר במשרד האוצר ובמשרד המשפטים.
<מאיר צור: אני לא מקבל את הדבר הזה.