GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אני טיפלתי במשפחה בכמה עובדים כאלה, שברובם היו מדהימים, קודם כל.
אלי אלאלוף: חלק אפילו בקשר איתנו גם אחרי הפטירה של בני המשפחה שלי.
אלי אלאלוף: אני מרגיש שבאמת אם יש מי שמנצל את זה, צריך לעשות הכל כדי שזה ייפסק.
אלי אלאלוף: אני בטוח שאף אחד מאיתנו לא מרוצה מהמצב הזה.
אלי אלאלוף: סכומים כאלה, של עשרת אלפים אלף דולר ופלוס שלוקחים להם, לזה התכוונתי כשאמרתי עבודת.
אלי אלאלוף: זה פשוט לא פייר - - -
אלי אלאלוף: לא, אל תפריע לי באמצע הדברים.
אלי אלאלוף: לכן אני בעד להעביר את זה לשנה בלבד, שהוראת השעה תהיה לשנה.
אלי אלאלוף: באוקטובר נקיים דיון ואז אני ממליץ שמי שעושה את החישובים עבור משרד העבודה יהיה מסוגל לתת לנו את הנתונים, שנוכל לבדוק אותם ולעבד אותם איתו, ואז נחליט על המשך התקנה.
אלי אלאלוף: מיכל, מקובל?
מיכל רוזין: כן, אני סומכת עליך.
אלי אלאלוף: תחשבו שמי שיש לו זכות הצבעה - - -
מיכל רוזין: כן, זה כרגע שנינו.
אלי אלאלוף: את מי את מחליפה?
מיכל רוזין: את אילן.
מיכל רוזין: אני מודה שזה מציב לי דילמה, כי מצד אחד אני רוצה להיות בסדר איתך, מצד שני תפקידי הוא לעמוד על עקרונותיי ובזה יש יתרון גם לאופוזיציה.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר שכל פעם מחדש מביאים את ההערכות האלה בלי להביא, כמו שאמרתי, את הסיכום של הפיילוט, את הניתוחים העמוקים.
מיכל רוזין: באמת, מביאים לנו מהר, מהר, מהר, חייבים, כי הגענו לדקה ה-90 ואנחנו כל פעם - - -
<נעה בן שבת: למרות שפה לא מדובר בהארכה.
<נעה בן שבת: פה מדובר בחידוש של הוראת שעה שפקעה מזמן, היא פקעה כבר בשנת 2010.
<נעה בן שבת: אין היום.
<נעה בן שבת: היום אין חובה - - -
מיכל רוזין: אז אין לחץ.
<נעה בן שבת: היום אין חובה.
אלי אלאלוף: לכן אני אומר, בואו ניתן להם.
אלי אלאלוף: דווקא החברות מבקשות לחדש - - -
מיכל רוזין: אבל אם זה לא קיים משנת 2010, למה אנחנו צריכים עכשיו לאשר את זה?
מיכל רוזין: למה אי אפשר להפריד את הדיון?
אלי אלאלוף: כי אני חושב שצריך לנסות להפסיק את הגיהינום באיזה זמן מסוים ופה המצב היום זה ג'ונגל.
אלי אלאלוף: אז לפחות הוראת השעה מאפשרת להתמודד בצורה כזאת, לא מספקת, אבל זה מחייב התמודדות.
אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה לעשות את זה הוראת שעה לשנה כפי שאמרתי, תוך כדי עבודה ואני אשב איתך ונעשה הכנה לדיון באוקטובר.
אלי אלאלוף: נקבע.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שזה יהיה באוקטובר.
<יאיר דוד: אנחנו כמובן נותנים את הסכמתנו לעניין, אדוני, רק מבקשים בקשה אחת ברשות אדוני.
<יאיר דוד: שלא ייווצר מצב שייווצר עוד פעם חלל, שבגלל שמסיבה זו או אחרת לא נתכנס - - -
אלי אלאלוף: רק למעלה יחליטו בשבילי.
אלי אלאלוף: אני מתחייב להיות פה באוקטובר.
אלי אלאלוף: מה שמישהו אחר יחליט בשבילי, זו בעיה אחרת.
אלי אלאלוף: כן אדוני, אני הפסקתי אותך.
<צביקה רם: אני רציתי לומר כמה מילים.
<צביקה רם: שמי צביקה רם.
<צביקה רם: אני גם חלק - - -
אלי אלאלוף: רם?
<צביקה רם: כן.
<צביקה רם: אני גם עיראקי כמותו, אגב.
אלי אלאלוף: לא, לא, זה לא חשוב העדות.
אלי אלאלוף: רק שנקשיב לשם.
<צביקה רם: אני רוצה לומר כמה מילים.
<צביקה רם: הייתי פה בוועדה עם מר חיים כץ, שהייתה פה בשנת 2010 ואנחנו דרשנו שהמדינה - - -
אלי אלאלוף: הוא הסכים שתדרוש?
<צביקה רם: האמת היא שזה היה קשה, אבל זה קרה.
<צביקה רם: אלה היו דברי, שאנחנו דורשים מהמדינה שהיא תביא את העובדים ותייצר לנו מודל כלכלי ראוי למתן שירות הן לעובדים והן למעסיקים.
<צביקה רם: זה תחום מאד קשה.
<צביקה רם: הוא תיאר פה בצורה טובה מאד איך אנחנו חיים את היום יום שלנו, אבל לבוא ולהגיד שבגלל ש- ואמרו ש- - לעצור את כל התחום הזה ולהפוך אותו לתחום בלתי אפשרי, זה לא מוסרי.
<צביקה רם: זה פשוט לא מוסרי מה שעושים לנו פה.
<צביקה רם: אני לא אומר את זה ככה.
<צביקה רם: אני בעל משפחה, יש לי בן חייל ביחידה קרבית.
<צביקה רם: אנחנו תורמים למדינה.
<צביקה רם: לא יעשו מאיתנו סוחרי עבדים.
<צביקה רם: ניתן לנו אישור לעסוק בתחום הזה ואנחנו - - -
אלי אלאלוף: תרשה לי להתערב לך בדברים.
אלי אלאלוף: אני לא התכוונתי לפגוע בכם.
אלי אלאלוף: אם לא הבנת את זה שזה אחרת, אז לדעתי - - -
<צביקה רם: ההיפך.
<צביקה רם: אז אני מתנצל אם הבנתי, כי החברה פה מתארים אותנו כך.
<צביקה רם: אני בא ואומר חברה, בואו תבינו, אלה הן הרעות החולות - - -
אלי אלאלוף: חברה, תאמינו לי שנקיים דיון ענייני באוקטובר עם כל הנתונים ביד.
<צביקה רם: תודה רבה.
אלי אלאלוף: כל מי שמהמשרדים השונים, ההסכם הבילטראלי בין המדינות, כל דבר אחר, תתארגנו.
אלי אלאלוף: אנחנו באוקטובר נקיים דיון מהותי.
אלי אלאלוף: ובינתיים אני בעד לעשות הוראת שעה לשנה בלבד.
אלי אלאלוף: בינתיים בואו תאפשרו לנו לקרוא את התקנות.
<קריאה: בקשה קצרה, בבקשה.
אלי אלאלוף: תגיד בסוף, אם לא ניתן תשובה.
<נעה בן שבת: תקנות שירות התעסוקה (תשלומים ממבקש עבודה בקשר לתיווך עבודה) (תיקון מס' ... והוראת שעה), התשע"ז-2017 בתוקף סמכותי לפי סעיף 69 ה לחוק שירות התעסוקה, התשי"ט-1959 (להלן – החוק) בהתייעצות עם שרת המשפטים, בהסכמת שר הפנים, לפי סעיף 69 יא לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: התשלום המותר לגבייה או לקבלה בידי לשכה פרטית – בתקופת תוקפן של תקנות אלה יקראו את תקנה 3 לתקנות שירות התעסוקה (תשלומים ממבקש עבודה בקשר לתיווך עבודה), התשס"ו-2006 כך: לפני תקנת משנה (א1) יבוא: "(א) לשכה פרטית בענף הסיעוד רשאית לגבות או לקבל, במישרין או בעקיפין, בישראל או בחוץ לארץ, כל תשלום מעובד זר שהיא מטפלת בענייניו, ובלבד שסך כל התשלומים כאמור, לא יעלה על סכום השווה לתשלום החוזי המרבי כאמור בתקנה 2, בניכוי הסכומים שלהלן: התשלום החוזי; סכום שלשכה זרה גבתה או קיבלה מהעובד הזר העולה על התשלום החוזי; סכום שלשכה פרטית אחרת גבתה או קיבלה במישרין או בעקיפין מהעובד הזר.
<נעה בן שבת: " זה שוב, התשלום המרבי, החוזה המרבי קבוע פה בתקנות, יכול להיות שהוא יצטרך להתעדכן עכשיו, הוא צריך להתעדכן באחד בינואר ובכל שנה, אבל מה שמופיע לי כרגע זה 3,688.57 שקלים.
אלי אלאלוף: מי אחראי על העדכון, משרד המשפטים?
<הילה קפלן-רענן: אנחנו, משרד העבודה.
אלי אלאלוף: אז תודיעו לוועדה בכתב, איך זה עודכן אחרי ה-1 בינואר.
<יאיר דוד: 3,658 שקלים?
<נעה בן שבת: 3,688.57.
<נעה בן שבת: זה עודכן.
אלי אלאלוף: ויש עדכון אפשרי באחד בינואר?
אלי אלאלוף: כשנקבל את ההודעה אנחנו - - -
<נעה בן שבת: אלא אם כן זה עודכן כבר עכשיו.
<הילה קפלן-רענן: זה עודכן בעיקרון.
<נעה בן שבת: אה, זה עודכן?
<הילה קפלן-רענן: זה עודכן.
<הילה קפלן-רענן: אני צריכה להעביר לכם.
אלי אלאלוף: אבל תאשרי את זה בבקשה, סופית.
<נעה בן שבת: זה עודכן למטה, נכון?
<נעה בן שבת: היה מדד שלילי?
<קריאה: לא, זה מדד השכר, זה לא קשור.
<נעה בן שבת: לא, זה לא מדד השכר.
<הילה קפלן-רענן: זה עלה, אבל לא בהרבה.
<הילה קפלן-רענן: אני אבדוק.
<נעה בן שבת: זה מדד המחירים לצרכן, סליחה.
<נעה בן שבת: אני קוראת מתוך - - -
אלי אלאלוף: אוקיי, אז משרד העבודה יודיע לנו.
<נעה בן שבת: מעודכן בהתאם למדד המחירים לצרכן.
<נעה בן שבת: זה כתוב בתקנות ולפי זה זה מתעדכן.
אלי אלאלוף: אוקיי, אז תעדכנו את כולנו.
<יריב שוריאן: זה כולל מע"מ?
<יריב שוריאן: לפני מע"מ?
<יאיר דוד: אנחנו משלמים מע"מ על כל סכום שאנחנו - - -
<קריאה: זה התשלום החוזי.
<יריב שוריאן: אבל אנחנו משלמים על זה מע"מ.
<יריב שוריאן: על כל פעולה המדינה רוצה להרוויח ולהוריד מאיתנו את זה?
<נעה בן שבת: אבל אתם הסכמתם על הסכום.
<יריב שוריאן: איפה מע"מ פה.
<יריב שוריאן: מע"מ כחוק.
אלי אלאלוף: עד עכשיו זה כלל מע"מ?
<יריב שוריאן: זה כלל מע"מ.
אלי אלאלוף: רגע, הסכומים ששילמתם כללנו מע"מ?
<יריב שוריאן: כן.
אלי אלאלוף: טוב, אז הסכום הזה כולל מע"מ.
<קריאה: אין פה שינוי מהותי.
<יאיר דוד: אנחנו נדבר על זה - - -
אלי אלאלוף: אם יש בעיה, תתכתבו איתנו.
אלי אלאלוף: לא נחכה להם תשעה חודשים.
<נעה בן שבת: אני רק רוצה להעיר מבחינת נוסח, אתם צריכים לבדוק את זה.
<נעה בן שבת: תקנה א' כביכול קיימת, הייתה בתוקף עד ספטמבר 2010, אז צריך לראות איך צריך לכתוב את זה כדי שיהיה ברור שזה מסתדר עם זה ואם צריך לבטל את הוראת התוקף או משהו כזה - - -
אלי אלאלוף: אז תהיו בקשר בין הלשכות המשפטיות, בסדר?
<נעה בן שבת: אז צריך לעשות את הסדר הזה.
<נעה בן שבת: זה רק עניין של נוסח.
<נעה בן שבת: אנחנו כרגע עוברים לפסקה שתיים, תקנת משנה (ב), אבל לפני כן רציתי לשאול האם לא צריך תיקון לתקנת משנה (א2).
<נעה בן שבת: תקנה משנה (א2) מדבר היום על מצב שבו עובד עזב את ישראל בטרם חלפו 18 חודשים ממועד כניסתו לישראל וצריך להחזיר לו חלק מהסכומים ואם הוא עזב לפני שחלפו 36 חודשים ממועד כניסתו לישראל – 33%.
<נעה בן שבת: זה נוגע ללשכה הפרטית בחקלאות, אבל השאלה אם זה לא צריך לחול.
<נעה בן שבת: נתתם את הדעת על זה?
<הילה קפלן-רענן: לא.
<הילה קפלן-רענן: אני מעריכה שכן, שנרצה שזה יחול, אבל אני צריכה להתייעץ.
<יריב שוריאן: בפעם הקודמת זה לא היה.
<נעה בן שבת: נכון, זה לא היה במקור.
<נעה בן שבת: זה לא היה - - -
<יאיר דוד: זה לא היה במקור.
<יאיר דוד: זה גם שונה מבחינת החקלאות והסיעוד, כי מראש הנטייה היא - - -
<קריאה: כי זה כלול בהסכמים בילטראליים, לכן זה - - -
<יאיר דוד: גם זה שונה בגלל ההסכמים הבילטראליים וגם - - -
<נעה בן שבת: אז אוקיי, אז לא צריך תיקון ב-(א2).
<נעה בן שבת: עכשיו אנחנו עוברים לתקנת משנה (ב).
<נעה בן שבת: בתקנת משנה (ב) במקום "הסכום המרבי לפי תקנה משנה (1)" יבוא: "על הסכום כאמור בתקנה משנה (א) או על הכום המרבי לפי תקנת משנה (א1).
<נעה בן שבת: זה כמובן צריך להיות לפי העניין.
<נעה בן שבת: תלוי אם זה לשכה פרטית בסיעוד או לשכה פרטית בחקלאות.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך, סעיף קטן (ב) שאנחנו מתקנים אותו, אומר שאפשר לגבות בנוסף לסכומים האלה גם החזר בעד הוצאות הטיסה לישראל.
<נעה בן שבת: זו הוראה קיימת.
<יריב שוריאן: העובד עצמו משלם.
<נעה בן שבת: בתקנה משנה (ג) במקום "על אף האמור בתקנת משנה (א1)" יבוא: "על אף האמור בתקנות משנה (א) ו-(א1)"; אנחנו מדברים פה על ההוראה שאוסרת על גביית תשלום בעד התיווך מעובד שנמצא בישראל.
<נעה בן שבת: אחרי תקנה משנה (ג) יבוא: וכאן הוראת הרשום הנוספת: על אף האמור בתקנה משנה (א) – אני מבקשת להוסיף פה גם את המילים "ובלי לגרוע מהאמור בתקנה 5, אנחנו מדברים פה על חובות רישומיות מסוימות, אבל הן כמובן באות בנוסף לחובה לפי תקנה 5, שדורשת גם חוזה תיווך בכתב וגם קבלות וגם היתר מהלשכה.
<נעה בן שבת: לשכה פרטית בענף הסיעוד לא תגבה ולא תקבל סכום כאמור באותה תקנת משנה, אלא אם כן ערכה רישום הכולל את שם העובד, מספר דרכון, הסכום שהעובד נדרש לשלם והסכום ששילם לה בפועל.
<נעה בן שבת: מקום התשלום - - - וכאן יש התייחסות לניכויים שמוזכרים בפסקאות אחת עד שלוש בתקנת משנה (א).
<נעה בן שבת: מדובר על ניכויים שבוצעו.
<נעה בן שבת: לא צריכים לדבר על ניכויים שבוצעו, כי זה לא שמנכים באמת סכומים, אלא סכומי הניכויים שהובאו בחשבון לפי פסקאות אחת עד שלוש בתקנת משנה (א).
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אם הבאתם בחשבון גבייה שגבתה הלשכה הזרה, צריך לרשום את אותם תשלומים שגבתה השלכה הזרה.
<יריב שוריאן: לרשום איך?
<נעה בן שבת: באותם רישומים שאתם אמורים לנהל לפי הסעיף הקטן הזה, לרשום את הסכומים שהבאתם בחשבון לחישוב הסכום שמגיע.
<נעה בן שבת: אז עכשיו אנחנו מגיעים להוראת התוקף ואנחנו מציעים גם לקבוע הוראת תחולה לנושא הזה.
<נעה בן שבת: השאלה, אם אנחנו לא קובעים הוראת תחילה או הוראת תחולה, אז תחילתן של התקנות מיום פרסומן ויכול להיות שעובדים זרים גם צריכים להיערך לדבר הזה, לדעת שעכשיו יוטל עליהם סכום שלכאורה היום לא היה מוטל עליהם, אם באמת המצב הוא שלא גובים מהם תשלומים.
<עידית ליבוביץ: הם גם ככה משלמים את זה.
<נעה בן שבת: אז את אומרת שאפשר להחיל את זה באופן מיידי?
<נעה בן שבת: זאת האמירה שלך?
<עידית ליבוביץ: אני אומרת שאין לזה משמעות.
<עידית ליבוביץ: הם גם ככה משלמים, אלא אם כמובן עכשיו החברות יבקשו לגבות בנוסף למה שהם כבר משלמים, גם את ה-3,800.
<קריאה: נו, באמת, באמת.
<קריאה: אולי מספיק.
<קריאה: מספיק.
<נעה בן שבת: וגם מבחינת התחולה אני חושבת שזה צריך לחול רק על עובד זר שהוא מגיע מיום התחילה ואילך.
<נעה בן שבת: זאת אומרת לא יכול להיות שיגבו מעובד שנמצא עכשיו בדרך לארץ - - -
אלי אלאלוף: כמה - - - ממתי להתחיל?
<הילה קפלן-רענן: אני מסכימה עם מה שנאמר.
<הילה קפלן-רענן: אין לנו התנגדות.
<נעה בן שבת: אבל מבחינתך זו יכולה להיות תחילה אוטומטית מיום פרסום התקנות?
<נעה בן שבת: זה לא צריך להיות יותר - - -
<קריאה: ללא תחולה רטרואקטיבית.
<נעה בן שבת: ללא תחולה רטרואקטיבית.
<נעה בן שבת: לא דובר על תחולה רטרואקטיבית.
<נעה בן שבת: לא יכול להיות מדובר על - - -
אלי אלאלוף: אז עם פרסום.
<קריאה: לא, רטרואקטיבית הכוונה שלי עובדים שכבר הוזמנו, כי הם אולי לא נכנסו לארץ, אבל הם כבר הוזמנו.
<קריאה: הם בתהליך - - -
<נעה בן שבת: לא, אני רוצה להציע שאם דובר על - - -
<יריב שוריאן: חודש, חודש וחצי - - -
<נעה בן שבת: עובד זר, שהלשכה הפרטית טיפלה בעניינו מתחילתן של התקנות האלה ואילך ואם מדובר על 45 ימים אז זה בסדר.
<נעה בן שבת: זה נראה לך הגיוני?
<יאיר דוד: כן, אבל התוקף של השנה הזאת.
<נעה בן שבת: מאותם 45 ימים.
<נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים שתחילתן של תקנות אלה - - -
<נעה בן שבת: אני רוצה להציע שיהיה כך:
<נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה 45 ימים מיום פרסומן והם יחולו על עובד זר שהלשכה הפרטית החלה לטפל בעניינו מתחילתן של תקנות אלה ואילך ותוקפן של תקנות אלה שנה מיום תחילתן.
<נעה בן שבת: זאת אומרת מאותם 45 ימים - - -
<יריב שוריאן: שמתי מתחילים ה-45 ימים האלה?
<יאיר דוד: בעצם פורמאלית מרגע שזה מאושר זה עובר לפרסום?
<נעה בן שבת: זה עובר יחסית - - -
<יאיר דוד: זה עניין של ימים, נכון?
<נעה בן שבת: את זה אולי הממשלה יכולה להגיד יותר, לגבי הפרסום.
<יריב שוריאן: הילה, זה 45 יום מהיום ש - - - עד שהשרים יחתמו?
<יריב שוריאן: כדי שלא יהיה מצב - - -
<עידית ליבוביץ: אז אם הגיע לישראל אז צריך להאריך את התקופה.
<עידית ליבוביץ: כי הטיפול הוא טיפול של חודשיים שלושה.
אלי אלאלוף: את השיחות הפרטיות לא כאן.
<נעה בן שבת: אני מבינה שאתה פשוט מציע לעשות משהו שהוא יותר חותך, ההגעה לישראל, אבל המטרה הייתה לבוא ולהגיד אם עובד נמצא בדרך, הוא צריך לדעת.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהוא לא רוצה להגיע אם צריך לשלם את הסכום.
<נעה בן שבת: שוב, אני אומרת נניח שהיום הם לא משלמים שום דבר ומחר הם יצטרכו לשלם את הסכום - - -
<יאיר דוד: אבל אנחנו לא יכולים לגבות אם הוא לא חתם לנו שהוא יחתום.
<יאיר דוד: הרי זה גם חלק מהדרישה ולכן טכנית אי אפשר לעשות את זה.
<יאיר דוד: גם עובד שהתחלנו את התהליך איתו, אין לנו שום דרך לגבות ממנו, אם הוא לא התחייב מלכתחילה בתהליך הזה, ולכן מעשית מה שאת מעלה כרגע בעיני הוא לא רלבנטי.
<יאיר דוד: אנחנו לא רוצים שבמסגרת השנה, שגם זה פרק זמן קצוב, לא נוכל בכלל ליישם את התקנה זאת בסופו של דבר.
<נעה בן שבת: לא, מסגרת שונה תהיה לכם, השאלה היא מתי - - -
<יאיר דוד: אז אני אומר, אנחנו ממילא לא נוכל ליישם את זה על אף אחד מהאנשים שנמצאים היום למשל בתהליך הזה, כי אנחנו הרי לא התקשרנו איתם חוזית בהקשר זה.
<יאיר דוד: ולכן אני חושב שמה שצריך, באמת כמו שהצעת ואני הייתי מבקש לצמצם אולי לא ל-45 ימים, ל-30 ימים.
<יאיר דוד: זה די והותר.
<יאיר דוד: אנחנו מחכים לזה כבר – הבג"ץ הוגש לפני למעלה משנה בהקשר הזה והמדינה כבר הסכימה לזה לפני למעלה משנה בתגובה שלה.
<עידית ליבוביץ: אם המבחן הוא לפי כניסה לישראל, אז אולי צריך 60 יום.
<שי סומך: אולי מועד ההברקה.
<שי סומך: זאת אומרת המועד שבו מבקשים את העובד.
<שי סומך: אני לא יודע איך להגדיר את זה משפטית.
<שי סומך: ה0
<שי סומך: טיפלה בעניינו זה חוק פלילי גם.
<שי סומך: קשה ליישם את ה-טיפלה בעניינו.
<שי סומך: טיפלה בעניינו זה גם בארץ מאד - - -
<נעה בן שבת: השאלה אבל מה זה מועד ההברקה.
<יאיר דוד: מועד ההברקה זה בסדר, זה מועד קבוע.
<יאיר דוד: ברגע שמבריקים לשגרירות, זה טכנית.
<יאיר דוד: זה בשנייה שמבריקים לשגרירות את האישור.
<יאיר דוד: האישור מוברק לשגרירות.
<יריב שוריאן: מרגע הזמנת העובד.
<יאיר דוד: לשכת משרד הפנים מבריקה לשגרירות במדינת המוצא.
<יאיר דוד: זה תהליך וזה מועד קבוע שהוא מספיק מסוים.
<נעה בן שבת: אז מרגע שהועבר לשגרירות.
<אורטל אלבז: הקונסול יכול לעדכן במהלך הריאיון שהוא עושה לו בנוגע לתקנה הזאת.
<נעה בן שבת: סליחה, אני לא מבינה.
<אורטל אלבז: הקונסול יכול לעדכן את העובד בנוגע לתקנה החדשה.
<אורטל אלבז: אז יהיה מספיק זמן.
<נעה בן שבת: מרגע שהועברה לשגרירות - - -
<יאיר דוד: בבקשה להזמנת עובד.
<אורטל אלבז: מרגע ההברקה של לשכת הפנים, של רשות האוכלוסין.
<שריי גבאי-נוראיל: אנחנו גם נעדכן את הזכותון לעובד הזר, שהוא מקבל אותו עם הגעתו לישראל.
<שריי גבאי-נוראיל: הוא יקבל עדכון גם בזכותון.
<נעה בן שבת: אני רוצה רגע לברר, קצת לא נוח לי עם המונח "הזמנה של עובד" – אז אני רוצה לברר אם אנחנו יכולים לדבר על איזה שהוא מונח.
<נעה בן שבת: אתם אומרים מעבירים לשגרירות - - -
<שריי גבאי-נוראיל: המונח הברקה הכוונה הזמנה.
<שריי גבאי-נוראיל: ברגע שהמשפחה מבקשת ממשרד הפנים להביא עובד מחו"ל וזה מאושר, נשלחת איזו שהיא - - -
<נעה בן שבת: ממי?
<נעה בן שבת: ממשרד הפנים?
<שריי גבאי-נוראיל: ממשרד הפנים.
<נעה בן שבת: בעצם רשות ההגירה מוסרת לשגרירות בחוץ לארץ?
<שריי גבאי-נוראיל: שיש לה אישור להזמין עובד.
<יריב שוריאן: אישור כניסה לישראל לעובד ספציפי, למעסיק ספציפי?
<יאיר דוד: המונח הוא הברקה.
<שריי גבאי-נוראיל: זה מונח סלנג שאנחנו משתמשים בו, אבל בעיקרון זה הבאה מחו"ל.
<שריי גבאי-נוראיל: זו בקשה להזמנה מחו"ל.
<נעה בן שבת: אז מרגע שרשות האוכלוסין וההגירה מעבירה לשגרירות, אשרת הכניסה - - -
<אורטל אלבז: היא מעבירה הודעה לשגרירות, כן, מודיעה.
אלי אלאלוף: רגע, רגע, אחד אחד.
<שריי גבאי-נוראיל: שיש אישור להזמנת עובד זר מחו"ל.
<אורטל אלבז: לא, אל תגידי אישור.
<יריב שוריאן: לא, אשרת כניסה.
<יריב שוריאן: היא צודקת.
<אורטל אלבז: אל תגידי אישור, כי הקונסול יכול לבטל את האשרה.
אלי אלאלוף: אני מציע שתעשו את הדיון - - -
<נעה בן שבת: אבל זה המועד, זה הדבר שאנחנו אומרים, אנחנו נשארים ב-45 ימים.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על עובד מרגע שהועבר לגביו לשגרירות - - -
<שריי גבאי-נוראיל: הודעה.
<נעה בן שבת: שעדיין לא הועבר, סליחה.
<שריי גבאי-נוראיל: ברגע שהועברה הודעה בתחילת הליך הגיוס של אותו עובד, או משהו כזה.
<נעה בן שבת: אז זאת אומרת רק על עובד שאחרי יום התחילה האמור, אז יהיה - - -
אלי אלאלוף: ואפשר להשתמש במושג הברקה?
<נעה בן שבת: אנחנו נתקן את הנוסח, אבל המהות היא שזה אותו תהליך שאנחנו מדברים עליו.
<הילה קפלן-רענן: 45 יום מיום הפרסום ויחולו על עובד שבעצם לפי ההצעה שלהם.
אלי אלאלוף: כן, ולאחר מכן זה נכנס, הסיפור של ה-45 ימים.
<נעה בן שבת: 45 ימים, אז מתחילה אותה שנה לגבי אותם עובדים שייכנסו לתהליך.
<נעה בן שבת: סליחה, תהליך ההברקה הזה ייעשה לאחר - - -
אלי אלאלוף: ואז התקנה נכנסת לפעולה, במשך שנה.
אלי אלאלוף: ואז זה לא יהיה ב-1 ל-, אלא שנה בערך, במחצית פברואר או בסוף פברואר.
אלי אלאלוף: אדוני יושב הראש, רצית להעיר הערה?
<יריב שוריאן: אני לא איש של מלחמות ואיש של - - -
אלי אלאלוף: לא, לא, בוא.
<יריב שוריאן: אני בטוח, אני וגם החברים פה חיים את התחום הזה יום-יום, שעה-שעה, מסביב לשעון.
<יריב שוריאן: איפה שהוא הפתרון לכל האנדרלמוסיה שכביכול יש בתחום, נמצא בין הלשכות שמכירות את העשייה היומיומית לקו העובד, שכרגע עסוקה בלהקליד הודעות.
<עידית ליבוביץ: מה אתה יודע, יריב?
<עידית ליבוביץ: קצת כבוד.
<יריב שוריאן: סתם, סתם.
אלי אלאלוף: אני חיכיתי, אני מנומס, כדי להחזיר לו.
<יריב שוריאן: אני מצטער אם פגעתי.
אלי אלאלוף: פגעתי ומבקש סליחה.
אלי אלאלוף: את תפגעו.
<יריב שוריאן: סך הכל בשיחות ובתובנות אפשר יהיה להגיע ליופי של פתרונות.
<יריב שוריאן: אנחנו רוצים להיות בעלי עסקים שיש להם תוחלת לשנים קדימה.
<יריב שוריאן: אני והחברים מאד מחזיקים מהעבודה שאנחנו עושים.
<יריב שוריאן: יש בה גם מעין שליחות ויסלחו לי כל אלה ששמים לנו תגיות של דלת מסתובבת ושל סוכני עבדים.
<יריב שוריאן: זה הכל בסדר, יופי.
<יריב שוריאן: בינתיים אנחנו אלה שעושים את העבודה בפועל.
<יריב שוריאן: אני מוכן מחר בבוקר לוותר על כל נושא האיזונים של העובדים הזרים מחו"ל.
<יריב שוריאן: תנו לי עובדים זרים פה מתוך הארץ.
<יריב שוריאן: תנו לי תקציב ראוי ואני מוותר בשנייה.
<יריב שוריאן: יש לנו הרבה נוסחאות איך להגיע לתקציב של לשכה רווחית בלי להביא עובד אחד מחו"ל.
<יריב שוריאן: זה יכול לקרות רק אם יהיו פחות התנגדויות מצדם של ארגוני זכויות אדם, שבראשם עומד קו לעוד, ואני בטוח שברגע שאנחנו נצליח להגיע איתם לאיזו שהיא הבנה, שאר הדברים ילכו קל מאד עם שאר הגופים הממשלתיים.
אלי אלאלוף: אז כתגובה ראשונה באמת תודה לקו לעובד.
אלי אלאלוף: בזכותכם הרבה נושאים בנושא העובדים הזרים באים לדיון פה ואני מברך אתכם.
<עידית ליבוביץ: לא רק עובדים זרים, חשוב להגיד.
אלי אלאלוף: לא רק זה.
אלי אלאלוף: אוהב את התיקון וזה גם נכון.
אלי אלאלוף: לכן אני באמת מברך אתכם והלוואי שיהיו הרבה מאד ארגונים של המגזר השלישי שעושים את העבודה הזאת ומגנים על האוכלוסיות החלשות ביותר.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה באמת שווה דיון ביניכם, תפגשו ותדברו ביניכם.
<יריב שוריאן: אנחנו זרקנו את הכפפה.
אלי אלאלוף: אוקיי, הכפפה היא בידיך, אז תרים אותה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להמשיך לעקוב אחרי המהלכים שקבענו בשנה הקרובה, שזה גם הלשכה המשפטית ודאי, אבל גם היועצת האישית שלי, הילה, שיושבת פה.
אלי אלאלוף: היא תקבל כל פנייה שלכם ואנחנו נתמודד.
אלי אלאלוף: בינתיים אנחנו רוצים לאשר את התקנה.
אלי אלאלוף: חברים, זה פה אחד.
אלי אלאלוף: התקנה אושרה ותודה רבה.
אלי אלאלוף: בוקר טוב חברים, אנחנו היום ב-2 בפברואר 2017, ו' בשבט תשע"ז.
אלי אלאלוף: השעה 10:01.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בהצעת החוק בנושא השירות הלאומי, לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: בשעה 13:00 אנחנו נדון גם בהצעת החוק של חבר הכנסת אמיר אוחנה ודוד ביטן בנושא מימון חוץ.
אלי אלאלוף: האמת, חשבנו שהיום נעשה מרתון שיאפשר לנו להגיע לסוף ואנחנו באמת שמחים שלריצה האחרונה, גם אם היא תהיה ארוכה, נמצא איתנו השר.
אלי אלאלוף: תודה אדוני השר על זה שמצאת לנכון.
אלי אלאלוף: זה רק מבטא כמה הנושא חשוב לך ובכלל למדינה ולמשתתפים בתוכנית הזאת שהיא תוכנית לאומית, אני מזכיר אותה.
אלי אלאלוף: היא לא תוכנית שצריכה להיות בלי סטנדרטים רגילים של עמותות רגילות ושל שירותים רגילים שכל אחת מהעמותות עושות.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים להשוות ברוב המקרים שאנחנו מתלבטים את רמת השירות הזאת לרמת שירות שצה"ל נותן או של גופים רשמיים כמו המשטרה.
אלי אלאלוף: מאוד חשוב שנדע שהסטנדרט של התוכנית הזאת של השירות הלאומי צריך להיות ברמה מאוד גבוהה ולא בדומה לכל אחת מהעמותות שפועלות, ואני ודאי האחרון שאעז לבקר עמותה כלשהי.
אלי אלאלוף: אני בא מהעולם הזה ומעריך ומעריץ אותם.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו אמורים להמשיך בקריאה לחזור מהתחלה.
אלי אלאלוף: השר רוצה להגיד דברים.
אורי אריאל: ברשות יושב ראש הוועדה, מנהלת הוועדה, מכובדיי כולם.
אורי אריאל: כפי שהגדיר את זה יושב ראש הוועדה, אנחנו חושבים שזה פרוייקט לאומי באמת.
אורי אריאל: המשמעויות שלו הן חשובות.
אורי אריאל: יש בהן דברים שהם ודאי לא פחותים.
אורי אריאל: יש מקומות שבהם המשרתים והמשרתות עושים דברים לא פחות חשובים מהצבא.
אורי אריאל: יש כאלה שטוענים שיותר, אבל אני לא רוצה בכלל להגיע למקום הזה כי אני חושב שאלה ואלה דברי אלוקים חיים, חשובים מאוד.
אורי אריאל: המדינה, לקח לה הרבה זמן להכיר ביוזמה של הרב צפניה דרורי ושל העמותות, שבהתחלה התחילו את זה בעצם כיוזמה מלמטה, כהבנה, כצורך חברתי גדול מאוד.
אורי אריאל: אני חושב שאולי הראשון או ודאי בין הראשונים היה הרב צפניה דרורי מקריית שמונה, שראה בזה ערך לפריפריה.
אורי אריאל: אני רוצה להדגיש את העניין הפריפריאלי, להביא את זה למקומות משמעותיים ביותר, עד שהמדינה אכן נכנסה והכירה.
אורי אריאל: זה דרך אגב קורה לנו מעת לעת, כמו במכינות הקדם צבאיות, כמו בגרעינים משימתיים בשכונות ובערים.
אורי אריאל: ברוך שהמדינה נותנת יותר ויותר אמצעים, כולל שילוב של אוכלוסיות מיוחדות, וטוב שכך.
אורי אריאל: הגיע הזמן שהעניין הזה, יהיה לו באמת הסדר חוקי מלא, כי כרגע השירות הלאומי נשען על אוסף של חקיקות מכל מיני חוקים והסדרים ותקדימים שקיימים.
אורי אריאל: אני חושב שהחוק הוא חשוב והוא טוב והגיע הזמן אכן לסיים אותו, הלוואי היום.
אורי אריאל: פגשתי אתמול את הרב, השר לשעבר הרשקוביץ.
אורי אריאל: אמרתי לו, אנחנו חוגגים עשור להצעת החוק.
אורי אריאל: עבר ארבעה שרים לא בגללך.
אורי אריאל: לך יש את ההזדמנות לסיים.
אורי אריאל: אומר כמה דברים שאני רוצה לשים עליהם דגש, ובזה אני אסיים.
אורי אריאל: צריך להתקדם.
אורי אריאל: לא אוכל להישאר אתכם עד הסוף, אבל אשמע ודאי חלק חשוב.
אורי אריאל: כמה דברים.
אורי אריאל: אחד, פניתי עוד פעם לשרת המשפטים בנושא הקנסות, להסדיר את הנושא הזה.
אורי אריאל: כל מה שאני אומר, אני חושב שהוא גם על דעתו של היושב ראש.
אורי אריאל: הוא יתקן אותי אם אני טועה, כי דיברנו כמה פעמים ואנחנו מטפלים בעניין, אני חושב, באותה ראייה מתוך אותו רצון באמת לקדם את השירות הלאומי למקומות יותר טובים, יותר חזקים וכדומה.
אורי אריאל: אחד, השרה בודקת את עניין הקנסות, האם צריך, איזה גובה יהיה לקנסות ועל איזה היקף של פעולות.
אורי אריאל: נניח שמישהו טעה עם שבעים בנות באותה פעולה, הוא לא דיווח משהו, חצי טכני, אז האם עושים את הקנס כפול שבעים או נותנים פעם אחת את הקנס עצמו.
אורי אריאל: בקיצור, כל המהלך הזה, האם ואם כן, אז איך, נמצא בבחינה חוזרת אצל שרת המשפטים ואצל ראש המטה שלה, יאיר, ואנחנו מצפים לתשובתה.
אורי אריאל: דבר שני, בטיוטת החוק שמונחת בפנינו כתוב שזה יהיה במשרד העבודה והרווחה, הטיפול בעתיד.
אורי אריאל: הגענו להסכמה שזה יישאר כרגע כמו שזה.
אורי אריאל: מי שרוצה לומר עניינים קואליציוניים, זה גם בסדר.
אורי אריאל: אלה חיינו ואנחנו בתוך זה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת מה?
<נעה בן שבת: ראש הממשלה או שר אחר שהממשלה אישרה?
אורי אריאל: כן, כמו שהיה.
אורי אריאל: אני מסיים בעוד שתי הערות, ברשותכם.
אורי אריאל: אנחנו נמצאים בהתדיינות עם האוצר שהוא פה נאמר יותר דומיננטי.
אורי אריאל: אני מקווה שגם פה נגיע להסדרה.
אורי אריאל: אלה ההערות המרכזיות העיקריות שאני רוצה להגיד בפתיח.
אורי אריאל: אני בעיקר רוצה שנתקדם והלוואי שנוכל להגיד שיש - - - פה בוועדה וזהו, עולים למעלה למליאה ומתקדמים לסיום.
אורי אריאל: אני רוצה להודות לכל העוסקים במלאכה, ודאי ליושב ראש הוועדה, היועצת המשפטית, מנהלת הוועדה, כל עובדי הוועדה, אנשי השירות הלאומי, חברי הכנסת שאיתנו ואלה שהיום לא נמצאים פה אבל ודאי תרמו, ובעיקר לעמותות שמלוות אותנו.
אורי אריאל: אפשר לומר שמכבידות עלינו לפעמים, אבל הכול נעשה, אני חושב שאני יכול להגיד, לשם שמיים.
אורי אריאל: זה מחלוקות שסופן להתקיים.
אורי אריאל: חברי הכנסת ודאי יכריעו במחלוקות ואחרי זה במליאה.
אורי אריאל: אני מקווה שזה יסתיים בישיבה הזאת ונוכל באמת להתקדם לטובת באמת מדינת ישראל ולתפארת מדינת ישראל.
מיקי לוי: אני פספסתי, אני מתנצל.
מיקי לוי: עיקר המחלוקת, הכול יסוכם.
אלי אלאלוף: אז נגיע לסעיף.
מיקי לוי: עברנו את הסעיף.
מיקי לוי: אין בעיה, נחזור.
מיקי לוי: על זה יקום וייפול כל החוק.
אלי אלאלוף: כרגע אנחנו חזרנו לאוצר כדי לברר את עמדתו בעניין הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו עוברים לקריאה, בבקשה.
<נעה בן שבת: בדיון האחרון עסקנו בנושא העיצומים הכספיים.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אותם עיצומים כספיים שבהם גובה העיצום הכספי הוא כפול.
<נעה בן שבת: זה כמובן כפוף לאותן עבירות שדיברנו בדיון הקודם, שיכול להיות שיהיה נוהל אכיפה שיבטא את מדיניות האכיפה של הרשות, שבאמת נתייחס גם למצבים שהשר דיבר עליהם, מצבים שיש כמה הפרות שנגרמו מפעולה אחת או מקרים נוספים שדובר עליהם בדיון הקודם, אז אני רק אשלים את הקריאה.
<נעה בן שבת: בהמשך למה שנאמר בדיון הקודם, העיצומים הכספיים עצמם הועברו לתוספת הרביעית.
<נעה בן שבת: היא מופיעה בסוף החוק.
<נעה בן שבת: נעבור רגע לעמוד 101 לחוק, חלק ב'.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים פה על העיצומים הכספיים במדרג הגבוה יותר.
<נעה בן שבת: אם העיצום הכספי הרגיל הוא 3,000 שקל, אז העיצום הכספי פה הוא 6,000 שקל.