GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ורד כרמון: אנחנו שואלים האם למנוע בכלל גם אפשרות של אדם לבוא בפני ועדה ולמסור את הסיפור הפרטי ולעשות ממנו למשל הכללה או כל מיני פרטים.
<ורד כרמון: זאת אומרת, יש משהו של מניעת סודיות שאנחנו לא נביא מישהו שלא מעוניין להיחשף וכולי, אבל אני לא חושבת שהיינו רוצים למנוע מצב שבו אדם רוצה להציף סוגיה שהיא שלו אבל אולי יש לה היבט כללי.
<ורד כרמון: אנחנו עוסקים בכמה דברים כאלה.
<קריאה: ההתייחסות היא לנתונים.
<טליה אגמון: אני גם הרפרנטית של פרטיות במשרד הבריאות.
<טליה אגמון: יכול להיות שאני אנסה לדייק מה שמבקשים לעשות כאן.
<טליה אגמון: יש הוראות כלליות של חוק הגנת הפרטיות שאוסרות על העברת מידע שהוא מידע פרטי ויש סעיף בחוק הגנת הפרטיות שמאפשר העברת מידע בין גופים ציבוריים בסייגים כאלה ואחרים.
<טליה אגמון: אני חושבת שמה שמשרד המשפטים מבקש לומר זה שיהיה ברור מהסעיף הזה שלמועצה אין סמכות שגוברת על הוראות חוק הגנת הפרטיות לדרוש כל מידע כולל מידע פרטי שאין למסור אותו.
<טליה אגמון: הבנתי נכון, ליאת?
מנואל טרכטנברג: זה מקובל עלי.
מנואל טרכטנברג: למה לא לומר שההוראות לפי חוק זה חלות?
<קריאה: הן כפופות לחוק הגנה על הפרטיות.
<ליאת יעקובוביץ: השאלה אם זה לא יגביל אותם יותר מדי.
<ליאת יעקובוביץ: זה היה הדיון שלנו עם הרפרנטית לפרטיות אצלנו שבקיאה בנושא.
<מיכל חורין: בניסוח שלכם נאמר שההוראות שבחוק זה לעניין מסירת מידע כפופות להוראות של חוק הגנת הפרטיות.
<ענת מימון: בהיבט של מסירת המידע לפי סעיף 7.
<ענת מימון: אני חושבת שעדיף להשאיר את זה בנוסח המצומצם יותר.
<ליאת יעקובוביץ: אני חוששת שזה יגביל יתר על המידע.
<ענת מימון: אני מסכימה.
רחל עזריה: צריך להיזהר מלהגביל יותר מדי כי בסוף זה מסרס את העבודה.
מנואל טרכטנברג: תקראי את הסעיף.
<ענת מימון: אנחנו נוסיף בסעיף 11 שזה סעיף המועצה, מערך לאיסוף מידע.
<ענת מימון: כמובן שרשויות ציבוריות בהקשר הזה לא יעבירו נתונים המהווים מידע כהגדרתו בסעיף 7 לחוק הגנת הפרטיות התשמ"ה-1981 או ידיעה על ענייניו הפרטיים של אדם שאינם בגדר מידע כאמור.
<ענת מימון: אז בעצם אנחנו מגנים על כל המידע הרגיש, הפרטי, שנוגע לאדם ספציפי.
אלי אלאלוף: לגבי השאלה שהייתה, האם המועצה תוכל לקבל עדויות אישיות?
<ענת מימון: ככל שזה מגיע מאדם מסוים.
<ענת מימון: אין כאן פגיעה בפרטיות.
<ענת מימון: פרק ג': חברי המועצה חברי המועצה השר יהיה יושב ראש המועצה – זה שר החינוך - והוא ימנה עשרים חברים נוספים, והם: אדם בעל ידע רב, מומחיות וניסיון רב מוכח בנושא אחד לפחות בתחום הגיל הרך, שימונה בהתייעצות עם שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, והוא יהיה סגן יושב ראש המועצה וינהל את עבודתה.
<ענת מימון: שני עובדי משרד הבריאות, בעלי זיקה לנושא אחד לפחות בתחום הגיל הרך, אחד מהם לפחות בתחום בריאות הציבור, שימונו לפי המלצת שר הבריאות.
<ענת מימון: שני עובדי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בעלי זיקה לנושא אחד לפחות בתחום הגיל הרך, שימונו לפי המלצת שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
<ענת מימון: שני עובדי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בעלי זיקה לתחום מעונות יום ומשפחתונים שימונו לפי המלצת שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
<ענת מימון: עובד משרד האוצר, שמונה לפי המלצת שר האוצר.
<ענת מימון: שני עובדי משרד החינוך, בעלי זיקה לנושא אחד לפחות בתחום הגיל הרך.
<ענת מימון: שני נציגים שימונו לפי המלצת שר הפנים, האחד מקרב עובדי משרדו והשני ראש רשות מקומית או סגנו.
<ענת מימון: שני אנשי סגל אקדמי בכיר במוסד להשכלה גבוהה, האחד בעל מומחיות במחקר מתקדם בנושא אחד לפחות בתחום הגיל הרך, והאחר איש סגל אקדמי בכיר במוסד להשכלה גבוהה שהוא מוסד להכשרת עובדי חינוך, בעל מומחיות בהכשרת עובדי הוראה לגיל הרך, שימונו לפי המלצת המועצה להשכלה גבוהה.
אלי אלאלוף: לא שניהם מאותו מוסד.
מנואל טרכטנברג: לא יכולים להיות.
אלי אלאלוף: לתת זכות ביטוי גם לאסכולה אחרת.
אלי אלאלוף: אני לא מציע ששניהם יהיו מאותו מוסד.
<ענת מימון: זה לפי המלצת המועצה להשכלה גבוהה.
מנואל טרכטנברג: זה לא יקרה כי אחד הוא ממכללה להוראה והשני מהצד המחקרי.
אלי אלאלוף: שלא יהיו שניהם מאותו מוסד.
<ענת מימון: ובלבד שלא יהיו מאותו מוסד.
מנואל טרכטנברג: עובדי הוראה או עובדי חינוך?
<ענת מימון: יש בחקיקה גם עובדי חינוך וגם עובדי הוראה.
<ענת מימון: בדקתי.
יפעת שאשא ביטון: עובדי הוראה.
מנואל טרכטנברג: עובדי הוראה.
מנואל טרכטנברג: כך חשבתי.
יפעת שאשא ביטון: מכשיר להוראה עוסק בתחום החינוך ממילא כי זה חלק מתחום החובה שלו.
<ענת מימון: ארבעה נציגי ציבור בעלי ידע או ניסיון רבים בתחום הגיל הרך, כגון נציגי הורים ונציגי ארגונים העוסקים בגילן להרך, שמייצגים מגוון רחב של גופים ציבוריים ופרטיים.
<ענת מימון: אחד מנציגי הציבור ימונה לפי המלצת שר הבריאות.
<ענת מימון: בפסקה (9) הייתה לנו חובה של ייצוג הולם.
<ענת מימון: הבקשה של חבר הכנסת הייתה להעביר את זה לסעיף הכללי של חברי המועצה.
<ענת מימון: כלומר, הייצוג ההולם יהיה בתוך כל חברי המועצה ולא רק בתוך ארבעת נציגי הציבור במועצה.
מנואל טרכטנברג: זה בסעיף 13.
<ענת מימון: להעביר לסעיף 13 שעוד מעט נגיע אליו אבל שזה יהיה לגבי כל המועצה ולא רק לגבי נציגי הציבור.
אלי אלאלוף: לא דיברנו על כך שאחד מהארבעה ייצג אוכלוסייה עם צרכים מיוחדים?
<ענת מימון: זה בדיוק מה שאמרתי.
<ענת מימון: הבקשה הייתה להעביר את זה שמתוך כל המועצה, יהיה אחד.
<ענת מימון: כלומר, זה עבר לסעיף 13.
<אמיתי שוחט: הנושא של ייצוג הולם, אני חושב שהוא לא רלוונטי כאן כי ייצוג הולם זאת אוכלוסייה שאין לה רלוונטיות לתחום העיסוק וכאן יש רלוונטיות לתחום העיסוק.
<אמיתי שוחט: לכן לפי דעתי זה לא צריך להיכלל בייצוג ההולם.
<אמיתי שוחט: לנושא עצמו.
<אמיתי שוחט: נגזר מזה הנושא של אופן הייצוג והיקף הייצוג.
<אמיתי שוחט: חלק גדול מהייצוג והטיפול באנשים עם מוגבלות נעשה על ידי ארגונים והורים של ילדים, כמו שאפשר לראות כאן, ולכן יש חשיבות מאוד גדולה שאחד מנציגי הציבור יהיה נציג של ארגון של אנשים עם מוגבלות או שעוסק בתחום של ילדים עם מוגבלות.
<אמיתי שוחט: ברגע שאנחנו שמים את זה בייצוג ההולם, יש אפשרות שזה יתקזז וזה יהיה מישהו מהמשרדים.
<אמיתי שוחט: אנחנו רוצים שיהיה נציג ציבור שהוא לא כפוף לאחד המשרדים.
<אמיתי שוחט: לכן יש חשיבות שזה יהיה בנציג ציבור.
<אמיתי שוחט: חוץ מזה, לצערנו תמיד ילדים עם מוגבלות נמצאים במיעוט גם בטיפול, גם באנשים שמייצגים אותם.
<אמיתי שוחט: נמצאת כאן חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון שדנה כבר ארבע או חמש פעמים בנושא של פעוטות עם אלרגיות.
<אמיתי שוחט: הנושא של תיאום בין המשרדים הוא נושא מאוד קשה ולכן חשוב שיהיה כמה שיותר ייצוג בנושא הזה.
<אמיתי שוחט: אפשר לראות את זה לפי דעתי בישיבות שהיו כאן.
אלי אלאלוף: כתבנו נכון.
<אמיתי שוחט: הנוסח קודם היה מצוין.
<אמיתי שוחט: אפשר לראות שבישיבות הקודמות היה תמיד ייצוג לחברי כנסת שמייצגים את האוכלוסייה הערבית, חברי כנסת שמייצגים את האוכלוסייה החרדית ואין חברי כנסת שמייצגים במוצהר את הילדים עם המוגבלות.
<אמיתי שוחט: לכן אני חושב שראוי כמה שיותר לתת ייצוג לאותם ילדים.
<ענת מימון: יש לנו משפט האומר "ובלבד שאחד מחברי המועצה לפחות יהיה אדם בעל ידע ומומחיות בשילוב ילדים עם מוגבלויות בגיל הרך במסגרות הטיפול והחינוך הכלליות, אחד לפחות נמנה על האוכלוסייה החרדית ואחד לפחות נמנה על האוכלוסייה הערבית".
<ענת מימון: מה שכן, כרגע זה מנוסח בסעיף הכללי והבקשה כאן היא להעביר את זה לסעיף של נציגי הציבור.
<ענת מימון: כלומר, מתוך הארבעה, צריכה להיות החובה הזאת.
מרדכי יוגב: אם אתם כבר עושים לכל סוג אוכלוסייה, יש עוד.
<אמיתי שוחט: לא.
<אמיתי שוחט: רק ילדים עם מוגבלות.
מרדכי יוגב: לא, לא מוגבלות.
מרדכי יוגב: מוגבלות, אני מקבל.
מרדכי יוגב: אני חושב שהיא ראויה ואני חושב שהיא חשובה ובוודאי שחייב להיות איש מקצוע בעניין ויש התייחסות ייחודית, מהסעות ייחודיות ועד טיפול ייחודי על המשתמע מכך.
מרדכי יוגב: אבל אם אתם יוצרים למגזרים – ערבי, חרדי וכולי – צריך גם ממלכתי דתי וכולי.
יפעת שאשא ביטון: אחר כך גם אשכנזי וגם ספרדי.
מרדכי יוגב: זה חינוך בפני עצמו.
אלי אלאלוף: אני חושב שאנחנו מספיק מפוצלים.
מרדכי יוגב: אני לא אוהב את הפיצול, אבל יש לו ייחוד ויש לו צרכים.
אלי אלאלוף: יש כאן מערכת ממלכתית.
<הדיל יונס: אלה אוכלוסיות שמוגדרות בחוק כאוכלוסיות הזכאיות לייצוג הולם.
מרדכי יוגב: אני לא פוסל.
מרדכי יוגב: לא באתי לפסול.
מרדכי יוגב: באתי רק לומר שיש כאן צרכים ייחודיים שאחר כך מתעלמים מהם ואחר כך יוצרים צרכים שונים.
אלי אלאלוף: הממלכתיים אמורים להיות ממלכתיים.
אלי אלאלוף: הזרם הממלכתי דתי והממלכתי כללי לא כמו כאלה שאוהבים לומר חילוני.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לשאול שאלה את אמיתי.
מנואל טרכטנברג: נניח שאחד מאנשי הסגל, הראשון שמוזכר כאן, הוא בעל מומחיות במחקר מתקדם בנושא של ילדים עם מוגבלויות.
מנואל טרכטנברג: למה זה לא מקביל בעוצמתו לנציג ציבור שמעורה בנושא?
<אמיתי שוחט: זה שוב חוזר לעיקרון של לא עלינו, בלעדינו.
<אמיתי שוחט: זאת אומרת, ייצוג של אנשים עם מוגבלות, רצוי שייעשה על ידי אנשים עם מוגבלות או הורים או ארגונים שעובדים למענם.
מנואל טרכטנברג: ולא על ידי מומחים.
<אמיתי שוחט: לא מומחים.
מנואל טרכטנברג: הם ישפיעו ישירות.
מנואל טרכטנברג: כלומר, אלה שהם חלק מהאוכלוסייה בהיותם הורים או ארגונים.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שאני מקבל את זה.
מנואל טרכטנברג: אני מקבל את זה.
<ענת מימון: אני אקריא את פסקה (9).
<ענת מימון: ובלבד שאחד מנציגי הציבור יהיה אדם בעל ידע ומומחיות בשילוב ילדים עם מוגבלויות לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: אבל כאן זה העניין.
מנואל טרכטנברג: כלומר, אם אתה אומר אדם שהוא בעל ידע ומומחיות בשילוב ילדים עם מוגבלויות לגיל הרך, נניח ארגון הורים הם לאו דווקא בעלי מומחיות במובן כפי שהדבר הזה נתפס.
מנואל טרכטנברג: אתה מבין מה אני אומר?
<אמיתי שוחט: אני מבין.
<אמיתי שוחט: מבחינתי שזה יהיה אדם שעוסק בזה.
מנואל טרכטנברג: הניסוח צריך להיות אחר.
<טליה אגמון: מה זה עוסק בזה?
אלי אלאלוף: להורה אין מומחיות?
אלי אלאלוף: הוא מומחה בנושא.
<ענת מימון: מי שעוסק בתחום, אמור להיות בעל מומחיות.
<אמיתי שוחט: זה העיקרון.
מנואל טרכטנברג: נניח שיש ארגון הורים ומדובר על מישהו מהארגון הזה, זה מה שאנחנו רוצים אבל שלא יתפרש שצריך להיות לו דוקטורט בתחום.
מנואל טרכטנברג: מומחיות עלולה בהקשר הזה להתפרש כמחמירה.
מנואל טרכטנברג: עיסוק ישיר בנושא ולאו דווקא מומחיות במובן שאנחנו מבינים כמומחיות.
<אמיתי שוחט: אם זה יעזור, אפשר בהתייעצות עם הנציבות ואנחנו כבר נעשה את העבודה.
<ולרי זילכה: אולי אפשר לומר מומחיות אקדמית או פרקטית.
מנואל טרכטנברג: בעל ניסיון.
מנואל טרכטנברג: זה יותר טוב.
<יןאב קרים: מומחיות מבוססת על ניסיון חיים.
אלי אלאלוף: אבל אז אתה משאיר את ההגדרה.
מנואל טרכטנברג: מומחיות, הייתי אומר ניסיון.
אלי אלאלוף: מישהו שבא עם ניסיון.
מנואל טרכטנברג: להוסיף ניסיון.
<ענת מימון: בעל ידע, מומחיות או ניסיון.
מנואל טרכטנברג: כן, או ניסיון.
<ולרי זילכה: אנחנו עוד מתלבטים לגבי הניסיון.
<ולרי זילכה: יש הורה שרוצה לשלב ולא הצליח, אז אין לו ניסיון בשילוב.
<אמיתי שוחט: אבל יש לו ידע.
מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה שהורה ייפסל.
<יןאב קרים: יש לו ניסיון להיות הורה וזה מה שחשוב.
מנואל טרכטנברג: לכן הניסיון עושה את המלאכה.
<ענת מימון: אנחנו נוסיף: ובלבד שאחד מנציגי הציבור יהיה אדם בעל ידע, מומחיות או ניסיון בתחום שילוב ילדים עם מוגבלויות במסגרות הטיפול והחינוך.
<מיכל חורין: הוא יהיה בהמלצת אחד הארגונים?
<מיכל חורין: אני פשוט מסתכלת בעיניים פרקטיות של מי שצריך למנות אחר כך.
<קריאה: שר החינוך.
<אמיתי שוחט: או נציגות שוויון זכויות שאנחנו בעצם מייצגים אותם בממשלה.
<ענת מימון: לגבי אותו נציג בעל ידע, מומחיות או ניסיון, לפי המלצת נציגות שוויון זכויות.
מנואל טרכטנברג: זה מעולה.
מנואל טרכטנברג: זה מאוד עוזר לעניין.
<ענת מימון: אחד מנציגי הציבור ימונה לפי המלצת שר הבריאות – זה נשאר.
<ענת מימון: נציג ארגונים המפעילים מעונות יום, שימונה לפי המלצת שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
<ענת מימון: רופא מומחה ברפואת ילדים, שימונה לפי המלצת הארגון המקצועי המייצג את המספר הגדול ביותר של רופאים העוסקים ברפואת ילדים בישראל.
<מיכל חורין: שוב, בעיניים פרקטיות, יש יותר מארגון אחד.
<מיכל חורין: השאלה איך אנחנו מגיעים – באמת בעיניים פרקטיות לגמרי – לארגון הגדול ביותר, זה שמייצג.
<ענת מימון: זה מקובל בחקיקה שאנחנו מפנים גם לגבי מעסיקים וגם לגבי עובדים.
<מיכל חורין: משרד הבריאות ידע.
<ענת מימון: כנראה הם יגיעו אליכם ויאמרו שהם ארגון גדול ביותר.
<טליה אגמון: כמשרד הבריאות אני לא בטוחה שאנחנו יודעים לספור איזה ארגון מקצועי שמייצג את רוב הילדים הוא הגדול ביותר.
<טליה אגמון: אני יודעת שאצלנו בחקיקה של משרד הבריאות בדרך כלל מפנים להסתדרות הרפואית שהיא ללא ספק הגוף היציג.
אלי אלאלוף: זה יכול להיות ארגון נשים שמתעסקות במעונות.
<טליה אגמון: ארגון מקצועי המייצג את הספר הגדול ביותר של רופאים העוסקים ברפואת ילדים.
אלי אלאלוף: יש לכם אפשרות.
<מיכאל דוידוביץ: אני נוירולוג ילדים ואני יושב ראש החברה להתפתחות הילד בהסתדרות הרפואית וגם מנהל את התחום להתפתחות הילד במכבי.
<מיכאל דוידוביץ: יש מספר ארגונים.
<מיכאל דוידוביץ: יש את איגוד רופאי הילדים שהוא האיגוד הגדול ביותר והרחב ביותר אבל לא בטוח שהוא מתאים לתחום הזה בדיוק.
<מיכאל דוידוביץ: יש את איגוד הנוירולוגיה והתפתחות הילד.
<מיכאל דוידוביץ: מתחתיו יש עוד חברה שאני מנהל.
<מיכאל דוידוביץ: זאת אומרת, יש מספר גורמים שעוסקים בתחום של ילדים והתפתחות הילד.
<מיכאל דוידוביץ: ה-דריל דאון היא באמת החברה שלנו כי היא רק להתפתחות הילד, מאגדת 150 רופאים שעוסקים בתחום הזה.
<מיכל חורין: אבל המועצה לא עוסקת רק בהתפתחות הילד.
<מיכל חורין: יש רפואה מונעת, יש את בריאות הציבור של ילדים וכולי.
<מיכאל דוידוביץ: אם כן, זה איגוד רופאי הילדים.
<טליה אגמון: לכן השאלה היא אם יש איגוד אחד שברור והוא באופן מאוד דומיננטי הגדול ביותר, אני מציעה שנכתוב אותו במפורש.
מנואל טרכטנברג: ומה יקרה אם זה ישתנה?
מנואל טרכטנברג: בחקיקה אנחנו מסתכלים קדימה.
אלי אלאלוף: לשר ודאי יש אפשרות להתייעץ עם האנשים שלו.
אלי אלאלוף: אנחנו נשאיר את זה כארגון הגדול ביותר.
<ליאת יעקובוביץ: אנחנו מבקשים להוסיף את שר המשפטים למועצה.
<ליאת יעקובוביץ: לשר המשפטים במצב המשפטי הנוהג יש אחריות לחוקים ספציפיים במסגרת מעמד הילדים וזכויותיהם.
<ליאת יעקובוביץ: גם בחוקים שלא הוא אחראי ליישומם, משרד המשפטים ממונה על יישום האמנה לזכויות הילד.
<ליאת יעקובוביץ: מעבר לאמור, מבחינה פרקטית, אני חושבת שנכון שככל שעולות סוגיות משפטיות, משרד המשפטים יהיה מעורב בתחילת הדרך בתהליכי העבודה, דבר שיקל על העבודה השוטפת של הוועדה וגם בהמשך בהכנת תוצרים.
מנואל טרכטנברג: כלומר, את רוצה שיהיה נציג של משרד המשפטים.
<ליאת יעקובוביץ: נציג לשרת המשפטים במועצה.
מנואל טרכטנברג: משרד המשפטים הוא הרי משרד רוחבי שעוסק בכל נושא.
מנואל טרכטנברג: האם הרשות לחדשנות שקמה, יש שם נציג של משרד המשפטים?
מנואל טרכטנברג: אני מנסה להבין.
מנואל טרכטנברג: אני לא פוסל את זה אבל אני מנסה להבין.
מנואל טרכטנברג: לפי הטיעון הזה, כמעט כל מועצה, כל גוף שמורכב מיותר ממשרד אחד, הייתה צריכה להיות נציגות למשרד המשפטים.
אלי אלאלוף: הרשות לחדשנות, זה משרד אחד שאחראי עליה.
אלי אלאלוף: כאן אלה תחומים שונים של משרדים שונים.
מנואל טרכטנברג: אני לא אומר את זה בהתרסה.
<ליאת יעקובוביץ: אני חושבת שבמקום אחר מי שממונה זה נציג מקצועי של המשרד.
<ליאת יעקובוביץ: בכל זאת יש זיקה משפטית ומבחינתנו יש חשיבות לסוג מסוים של עבודה מתואמת.
<ליאת יעקובוביץ: יכול להיות שיעלו אחר כך קשיים משפטיים, כבר אחרי שהמועצה סיימה את עבודתה ותצטרך להציף את זה.
מנואל טרכטנברג: שוב, אני לא פוסל.
מנואל טרכטנברג: למועצה יהיה ייעוץ משפטי.
מנואל טרכטנברג: יש במשרד החינוך ייעוץ משפטי שהוא נציג שלכם.
<ליאת יעקובוביץ: כאן, כמו שאני מבינה, אתה ממנה נציג מקצועי.
<ליאת יעקובוביץ: אתה לא ממנה נציג מהלשכה המשפטית במשרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: למועצה יהיה ייעוץ מקצועי.
<ליאת יעקובוביץ: עדיין אני חושבת שלנו כמשרד ממשלתי שמטפל בטווח של נושאים ונחשף לכל הדברים, יש ידע נוסף על מישהו שהוא ממוקד בהליך מסוים.
מנואל טרכטנברג: יפעת, מה דעתך על זה?
יפעת שאשא ביטון: קודם כל, אני מופתעת מזה שמשרד המשפטים מוכן להיות שותף.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאם הם רוצים בכך, יש לזה ערך מוסף ולכן למה לא?
מנואל טרכטנברג: אמרתי.
מנואל טרכטנברג: אני לא נגד.
מנואל טרכטנברג: אני מתייחס לזה בצורה הכי עניינית.
מנואל טרכטנברג: כמשהו שיכול לתרום.
יפעת שאשא ביטון: יש לזה ערך מוסף.
מרדכי יוגב: עדיף שהעסק יתקבל ולא שאחר כך יבואו מבחוץ ויעצרו.
מנואל טרכטנברג: אם כן, נקבל את זה בשמחה ובאהבה.
אלי אלאלוף: כל הנימוקים היו בעד.
<ענת מימון: אם כן, צריך להיות: עובד משרד המשפטים שימונה לפי המלצת שר המשפטים.
מנואל טרכטנברג: אתם אומרים שצריך את התשומה המקצועית של משרד המשפטים, היות ומשרד המשפטים עוסק בנושאים של זכויות הילד וכולי.
יפעת שאשא ביטון: מעמד הילד.
יפעת שאשא ביטון: זכויות הילד.
מנואל טרכטנברג: במועצה עובד משרד, נציג שימונה לפי המלצת שרת המשפטים.
מרדכי יוגב: לא יהיה שם נציג אוצר?
<ענת מימון: יש נציג אוצר.
מנואל טרכטנברג: האוצר נמצא בכל מקום.
<ענת מימון: הודעה על מינוי המועצה, על הרכבה ועל כל שינוי בהרכבה תפורסם ברשומות.
<ענת מימון: לא ימונה כחבר המועצה מי שהורשע בעבירה פלילית או בעבירת משמעת שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כחבר המועצה, או מי שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה פלילית או קובלנה בעבירת משמעת כאמור.
<ענת מימון: ייצוג הולם בהרכב המועצה יינתן ביטוי הולם, בנסיבות העניין, לייצוגן של כלל קבוצות האוכלוסייה בחברה הישראלית, ובכלל זה לקבוצות האוכלוסייה המנויות בסעיף 15א(א) לחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959, ובלבד שאחד לפחות נמנה עם האוכלוסייה החרדית ואחד לפחות נמנה עם האוכלוסייה הערבית.
<ענת מימון: תקופת כהונה תקופת כהונתו של חבר המועצה, מלבד השר, תהיה ארבע שנים, ואפשר לשוב ולמנותו לתקופת כהונה נוספת אחת בלבד.
<ענת מימון: על אף האמור בסעיף קטן (א), תקופת כהונתו של חבר המועצה נציג הארגוניים המפעילים מעונות יום שמונה לפי סעיף 12(א)(10) תהיה שנתיים, ואפשר לשוב ולמנותו לתקופת כהונה נוספת אחת בלבד.
<ענת מימון: פקיעת כהונה, העברה מכהונה והשעיה מכהונה חבר המועצה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו בהתקיים אחד מאלה: הוא התפטר במסירת כתב התפטרות לשר.
<ענת מימון: חדל להתקיים בו תנאי מהתנאים למינויו כאמור סעיף 12.
<ענת מימון: הוא הורשע בעבירה כאמור בסעיף 12(ג).
<ענת מימון: השר רשאי להעביר חבר מועצה מכהונתו לפני תום תקופת כהונתו, בהודעה בכתב, אם נבצר ממנו, דרך קבע, למלא את תפקידו או שהוא נעדר בלא סיבה מוצדקת משלוש ישיבות רצופות של המועצה או ביותר משליש מישיבותיה במשך שנה אחת.
<ענת מימון: היעדרות בשל שירות מילואים או בשל תקופת לידה והורות לא תובא במניין ההיעדרויות לעניין סעיף קטן זה.
<ענת מימון: הוגש נגד חבר המועצה כתב אישום בעבירה פלילית או קובלנה בעבירת משמעת כאמור בסעיף 12(ג), רשאי השר להשעותו מכהונתו עד למתן פסק דין סופי בעניינו.
<ענת מימון: ניגוד עניינים לא ימונה ולא יכהן כחבר המועצה מי שעלול להימצא, במישרין או בעקיפין, באופן תדיר, במצב של ניגוד עניינים בין מילוי תפקידו כחבר המועצה לבין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה כאן להבהיר.
מנואל טרכטנברג: אני מבין שחייב להיות סעיף כזה אבל בוא נחזור לארגון של ילדים עם מוגבלויות.
מנואל טרכטנברג: יש נציג שמייצג את הארגון וברור שהתפקיד שלו הוא לייצג את העניין עצמו.
<ענת מימון: יש את סעיף קטן (ד) שמתייחס לזה.
<ענת מימון: "רשאי חבר מועצה להביא בחשבון גם את עניינם של הגוף או האוכלוסייה שהוא נציגם ככל שהם קשורים לחוק זה ולא יראו אותו כמצוי במצב של ניגוד עניינים בשל כך בלבד".
<ולרי זילכה: ואם הוא הורה?
מנואל טרכטנברג: יש לי חוסר נוחות מהדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: שוב, אלה שיהיו שם יהיו בגלל המעורבות שלהם בנושאים של הגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: שלא יהיה מצב שבשל כך הם מנועים לעשות את מה שהם אמורים לעשות בתור מומחים או נציגים של ארגונים של הגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לתת דוגמה.
מנואל טרכטנברג: כשאני הקמתי את המועצה הלאומית לכלכלה, את הגוף עצמו של הנציבות לא יכולתי להקים כי אמרו לי שלא יכול להיות אדם שאין לו מעורבות כלכלית כלשהי.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה שלא נגיע למצבים האלה.
מנואל טרכטנברג: אני מקצין את זה, אבל אני אומר שלא נגיע למצבי קיצון כאלה של חוסר יכולת לתפקד בשל העניין של ניגוד עניינים.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך כבוד היושב ראש, אני רואה את זה ממקום קצת יותר רחב ודווקא אפילו מהמקום ההפוך.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שלמה שאתה מתכוון, סעיף (ד) נותן פתרון.
יפעת שאשא ביטון: אבל בוא נדמיין לנו סיטואציה, והיא לא דמיונית, בו יושב משרד הבריאות – ויסלח לי משרד הבריאות, זה לא אישי, זאת רק דוגמה ואני יכולה לתת באותה מידה כדוגמה גם משרד אחר - ואנחנו נדון בעניינן של טיפות החלב ומי שישב מטעם משרד הבריאות, יהיה לו אינטרס כלכלי של המשרד או הוא יראה את האינטרס של המשרד יותר מאשר את האינטרס של טובת הילדים.
יפעת שאשא ביטון: ברור שאתם לא בניגוד עניינים, אבל יכולות להיות לנו סיטואציות אחרות כאלה.
<טליה אגמון: זה לא אינטרס אישי.
<טליה אגמון: אנחנו לא מדברים על אינטרסים אישיים בקרב נציגי עובדי המדינה.
<טליה אגמון: אם למישהו יש אינטרס אישי כשהוא עובד מדינה, בוודאי שזה פסול ולא מקובל גם בכללים הרגילים של העבודה שלו בשירות המדינה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי לא לקחת אישית.
יפעת שאשא ביטון: יכולתי לומר באותה מידה משרד החינוך או משרד הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: נתתי דוגמה.
יפעת שאשא ביטון: נתתי את זה כדוגמה כדי להמחיש.
יפעת שאשא ביטון: קחו את זה ממשרדי הממשלה למקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: יכול להיות מישהו שישב ויהיה נאמן יותר לארגון שלו והוא עלול להימצא במצב של ניגוד עניינים בגלל זה שהוא יהיה נאמן יותר לארגון שלו מאשר לטובת הילד.
<טליה אגמון: אבל הוא מייצג את משרד הבריאות.
<טליה אגמון: משרד הבריאות הוא לא אינטרס אישי שלו.
<טליה אגמון: זה הגוף אותו הוא מייצג.
<טליה אגמון: לכן סעיף (ד) מכסה.
יפעת שאשא ביטון: יש לי בעיה אם זה ואני אומר לכם למה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נוכל לקדם שום דבר.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים, נעשה הפסקה כדי שתדונו.
מנואל טרכטנברג: היה לי חשוב לומר את זה גם לפרוטוקול.
מנואל טרכטנברג: הייעוץ המשפטי אומר לנו שסעיף (ד) הוא הניסוח המקובל והוא פותר את זה.
מנואל טרכטנברג: היה לי חשוב לציין את העניין הזה מתוך ניסיון מר בעבר, עת נתקלתי בקשיים באיוש מועצה או גופים כאלה בשל החמרה או פירוש מחמיר במובן של ניגוד עניינים.
מנואל טרכטנברג: אני מקבל את האמירה.
מנואל טרכטנברג: אני מקבל את סעיף (ד).
<ולרי זילכה: אפשר לבדוק את זה?
<ולרי זילכה: אני שוב חוזרת לעניין של הורה.
<ולרי זילכה: להביא בחשבון גם את עניינו של הגוף או האוכלוסייה שהוא נציגה.
<ולרי זילכה: אם זה הורה, מצד אחד הוא נציג האוכלוסייה אבל מצד שני יש לו ילד עם מוגבלות כך שבעצם יש לו כאן עניין אישי.
<ולרי זילכה: האם סעיף (ד) מכסה את זה?
<ענת מימון: הוא ממלא את התפקיד שלו בארגון הזה כהורה לילד עם מוגבלות.
<ולרי זילכה: אם הוא בא כארגון הורים והוא הורה, אז יש לו את הארגון שהוא מייצג אבל בעצם יש לו גם עניין אישי כי הילד שלו ירוויח מזה בעוד שלוש שנים כשהוא ייכנס לבית ספר.
אלי אלאלוף: אנחנו מגיעים לקיצוניות לא במקום.
אלי אלאלוף: אני מציע שנסיים בזה.
אלי אלאלוף: הנוסח שמוצע על ידי הייעוץ המשפטי מסדר לנו את הכול.
<טליה אגמון: להתייחס אולי לגילוי נאות ובזה להתמודד עם מצבים כאלה.
<טליה אגמון: נחליף את הנציג אם במקרה דנים עכשיו בעיר שלו בה הילד שלו מקבל ואולי הוא צריך כן לבוא ולומר שהוא פורש.
אלי אלאלוף: אני מציע שנפסיק כאן.
יפעת שאשא ביטון: זה רק יעשה את זה יותר מורכב ומסובך.
<ענת מימון: חבר המועצה לא יטפל במסגרת תפקידו בנושא העלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין מילוי תפקידו כחבר המועצה לבין עניין אישי שלו או תפקיד אחר שלו.
<ענת מימון: נודע לחבר המועצה שהוא עלול להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיף קטן (ב), יודיע על כך ליושב ראש המועצה או לסגן יושב ראש המועצה, ימסור לו את המידע הנוגע לעניין ולא יטפל בנושא כאמור באותו סעיף קטן.
<ענת מימון: על אף האמור בסעיף זה, רשאי חבר המועצה להביא בחשבון גם את עניינם של הגוף או האוכלוסייה שהוא נציגם, ככל שהם קשורים לחוק זה, ולא יראו אותו כמצוי במצב של ניגוד עניינים בשל כך בלבד.
<ענת מימון: בסעיף זה - "בעל עניין" – כהגדרתו בחשוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968.
<ענת מימון: "טיפול" – לרבות קבלת החלטה, העלאת נושא לדיון, נוכחות בדיון, השתתפות בדיון או בהצבעה או עיסוק בנושא מחוץ לדיון.
<ענת מימון: "עניין אישי" של חבר המועצה – לרבות עניין אישי של קרובו, עניין של תאגיד שהוא או קרובו הם בעלי עניין בהם, או עניין של גוף שהוא או קרובו הם מנהלים או עובדים אחראים בו.
<ענת מימון: "קרוב" של אדם – בן זוג, הורה, הורי הורה, בן או בת ובני זוגם, אח או אחות וילדיהם, גיס, גיסה, דוד או דודה וילדיהם, חותן, חותנת, חם, חמות, חתן, כלה, נכד או נכדה, לרבות חורגים, וכל אדם הסמוך על שולחנו, וכן שותף, מעסיק או עובד.
<ענת מימון: כאן אני אעיר שהנוסח הועבר אלינו על ידי משרד המשפטים, אבל זה לא נראה לי כל כך קשור – שותף, מעסיק או עובד בתוך ההגדרה של קרוב.
<ענת מימון: אני מציעה להוציא את זה.
<ענת מימון: מינוי ממלא מקום התפטר חבר המועצה מתפקידו או חדל מסיבה אחרת לכהן כחבר המועצה לפני תום תקופת כהונתו, ימנה השר חבר אחר במקומו באותה הדרך שבה נתמנה אותו חבר ולמשך יתרת תקופת כהונתו.
<ענת מימון: חבר המועצה שנבצר ממנו למלא את תפקידו במשך תקופה העולה על שלושה חודשים או חבר המועצה שהושעה לפי סעיף 15(ג), רשאי השר למנות לו ממלא מקום באותה הדרך שבה נתמנה אותו חבר ולמשך התקופה שבה נבצר ממנו למלא את תפקידו או למשך תקופל ההשעיה, לפי העניין.
<טליה אגמון: האם זה אומר שאין אפשרות למנות בשגרה של הדברים ממלא מקום לחבר מועצה?
<טליה אגמון: אנחנו מדברים לא רק על עובדי המדינה אבל גם עליהם.
<טליה אגמון: יש מצבים בהם מישהו בחופשת לידה, מישהו יצא לשנת שבתון וצריך להחליף אותו באופן זמני.
<ענת מימון: זה סעיף (ב).
<ענת מימון: חבר מועצה שנבצר ממנו למלא את תפקידו.
<טליה אגמון: האם צריך לעבור את הפרוצדורה אד הוק אלא למנות ממלא מקום קבוע?
<ענת מימון: שיהיה תמיד ממלא מקום?
<טליה אגמון: האם הסעיף הזה אומר שאי אפשר?
אלי אלאלוף: לכולם יהיו ממלאי מקום?
<טליה אגמון: לא לכולם.
<טליה אגמון: לאלה שצריך.
מנואל טרכטנברג: שוב, הייתי בגופים שהחברים בגוף, כל אחד מהם, ההגדרה של התפקיד הייתה או מישהו מטעמו.
מנואל טרכטנברג: אז מה שהיה קורה, לא הייתה המשכיות בדיונים כי כל פעם ההרכב היה מאוד נזיל.
<טליה אגמון: אולי עדיף על מצב שבו חלק פשוט לא באים.
יפעת שאשא ביטון: יש כאן הגבלה.
יפעת שאשא ביטון: אם הוא נעדר מספר פעמים.
<טליה אגמון: כן, אבל אם הוא לא בא לדיון ספציפי, הוא לא בא פעם או פעמיים, האם לא עדיף שיהיה לו מחליף?
אלי אלאלוף: זה טוב לרפובליקה הצרפתית.
מנואל טרכטנברג: אפשר תמיד לשלוח משקיף או משהו כזה.
מנואל טרכטנברג: את זה המועצה יכולה לקבוע בתקנות שלה.
מנואל טרכטנברג: המצב הזה של או מישהו מטעמו, הוא מצב שהוא לא יציב.
אלי אלאלוף: לא יהיו כאן תקנות אלא רק נהלים.
אלי אלאלוף: אם תישאר לדיון הבא, תבין למה.
יפעת שאשא ביטון: אם רוצים לקיים מועצה רצינית, צריכים להיות אותם נציגים באופן קבוע כי אחרת זה הופך להיות משהו שהוא נזיל.
<ענת מימון: יש מניין חוקי כדי לקיים ישיבה.
<ענת מימון: יש את הסעיף שאומר שצריך 12 מחבריה וצריך שלושה חברים לפחות שהם נציגי משרדי ממשלה.
<ענת מימון: צריך מינימום של נציגי ממשלה.
<טליה אגמון: אני מדברת על הנוכחות המהותית והתרומה לדיון.
אלי אלאלוף: לא מחליף קבוע.
<ענת מימון: המניין החוקי הוא כדי שתהיה נוכחות של נציגי הממשלה באופן מהותי בדיונים.
<ענת מימון: זו כוונת הסעיף.
אלי אלאלוף: זה גם מעביר את הסמכות לנציג.
אלי אלאלוף: הוא יקבע מי יחליף אותו.
<טליה אגמון: זה לא חייב להעביר את הסמכות למי מטעמו.