GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יאיר כוכב: אבל לשאלתך, אם הצטרפת כתפרן לקרן מבטחים ובשלוש השנים האחרונות שלך לעבודה אתה הפוך מתפרן, אז המצב שלך השתפר בצורה קיצונית, עד כדי רמה שכקרן זה יוצר לי גירעון, כי הרבה שנים הפרשת הפרשות דמי גמולים לגבי שכר נמוך ואני כקרן צריך לשלם לך 70% משכר גבוה.
<עמי כהן: אבל יש על זה הגנות.
<יאיר כוכב: יש הגנות, אבל שאלת שאלה כללית.
<יאיר כוכב: אם ההסתדרות היו מזכירים את זה הייתי - - -
<עמי כהן: בואו נציג את כל התמונה.
<עמי כהן: אם קרה ההיפך אין מנגנון.
<נעה בן שבת: צריך להדגיש - - -
<יאיר כוכב: אם קרה ההיפך, אין, נכון.
<נעה בן שבת: אבל הראל הדגיש, זה לא השארים הרגילים בעצם של האדם.
<נעה בן שבת: זה לא נוגע לאלמנה וזה לא נוגע ליתום מתחת לגיל 21.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הורה שהיה תלוי במבוטח ערב פטירתו או על יתום שהוא מעל גיל 21 והוא באמת לא עומד ברשות עצמו.
<נעה בן שבת: זה שארים מסוג מיוחד.
אלי אלאלוף: כן אדון כהן.
<עמי כהן: קודם כל רציתי לשאול את יאיר.
<עמי כהן: אמרת שכרגע אתם לא מתחשבים בהכנסה שיקומית.
<עמי כהן: לאור התיקון עכשיו, אתה תוכל להמשיך לא להתחשב בהכנסה שיקומית, בנוסח הנוכחי?
<יאיר כוכב: התשובה היא לא ואני רוצה רגע להרחיב.
<יאיר כוכב: רגע, תן לי שנייה, שאלת שאלה.
<עמי כהן: בסדר.
<יאיר כוכב: תראו, היום זה בינארי, או שאני נותן קצבה, או שאני לא נותן קצבה.
<יאיר כוכב: התקנון המונח בפניכם הוא לא בינארי, הוא קיזוז.
<יאיר כוכב: כלומר, אם מגיע לעמית 2,000 שקלים, הוא מקבל הכנסה שיקומית של 400 שקלים וממני הוא מקבל 1,600 שקלים.
<יאיר כוכב: אבל בעבר, אם הייתי מתחשב בהכנסה שיקומית, הוא היה מקבל אפס.
<יאיר כוכב: אנחנו חשבנו שזה לא סביר לאיין את זכותו של המת, לשלול את זכותו של המת, סליחה - - -
<נעה בן שבת: אחרי התיקון.
<יאיר כוכב: אחרי התיקון.
<יאיר כוכב: סליחה, עד שכר מינימום.
<הראל שרעבי: זה אומר שיכול להיות שהם יהנו גם וגם בכל מקרה.
<יאיר כוכב: יכול להיות שהוא יקבל גם וגם.
<יאיר כוכב: אנחנו לא מתנגדים לדבר הזה.
<יאיר כוכב: אני רק אומר שהוועדה, בבואה לחשוב על ההצעה - אני קראתי גם בבוקר את ההצעה של ההסתדרות - צריכים לזכור שאנחנו משפרים לאין ערוך.
<יאיר כוכב: קודם כל משפרים ועכשיו מתחילים להפחית בעת שעבר לא.
<עמי כהן: - - - קוראים לזה.
<קריאה: פוגעים, פוגעים.
<קריאה: גם בשארים קיימים.
אלי אלאלוף: רק שנייה, בואו ניתן - - -.
אלי אלאלוף: לא כולם מכירים.
<אליעזר שוורץ: שמי אליעזר שוורץ מרכז המחקר.
<אליעזר שוורץ: מי שיש לו היום קצבה של 10,000 שקלים בערך – קצבה של 5,000 שקלים - - -
<הראל שרעבי: בקרן?
<הראל שרעבי: יש כאלה דברים בכלל?
<אליעזר שוורץ: 4,000 שקלים.
<הראל שרעבי: לא, רק כדי שהוועדה תבין על מה מדובר.
<הראל שרעבי: הקצבה הממוצעת של האירועים האלה היא 1,000 שקלים, בסדר?
<נעה בן שבת: כן, אבל נניח שיש איזה מיליונר שמקבל - - -
<אליעזר שוורץ: אני אתחיל מהסוף.
<אליעזר שוורץ: האם זה שאתם לא מחייבים בעתיד - - -
<הראל שרעבי: אנחנו סבורים שהועבדה שקבענו מנגנון קיזוז, שמתחיל רק מעל שכר מינימום, הוא למעשה אלף הופך – גם אם לבן אדם יש הכנסה שיקומית ואתמול לא התייחסו אליו ומחר כן – זה לא ישנה.
<הראל שרעבי: אותו דבר קצבת נכות וקצבת זקנה.
<הראל שרעבי: כי תיזכרו, הסכומים של הקצבאות האלה הם לא בשמים.
<נעה בן שבת: הם לא בשמיים, אבל יכול להיות שהוא באמת - - -
<הראל שרעבי: אבל תזכרו, שוב, בשביל שיתחילו לקזז לו, לקזז, לא לאבד את זכותו, לקזז לו, הוא צריך לעבור בסך הכולל את שכר המינימום, בסדר?
<הראל שרעבי: זאת הסיטואציה.
<נעה בן שבת: כן, אבל כולל הקצבה.
<אליעזר שוורץ: כולל הקצבה של 3,000 שקלים לנכה.
<אליעזר שוורץ: 3,000 שקלים.
<הראל שרעבי: זה אומר שהוא צריך לקבל קצבה, וקודם כל קצבת נכות כללית בביטוח לאומי היא - - -
<עמי כהן: 3,000 שקלים למי שהוא מאה אחוז נכה וזה אנשים - - -
<אליעזר שוורץ: זה 2,500 שקלים לפני - - -
<הראל שרעבי: עכשיו, זה אומר שהוא צריך להיות זכאי לקצבה מהקרן, שמעל 2,000 שקלים.
<הראל שרעבי: הממוצע הוא 1,000 שקלים.
<הראל שרעבי: מעל 2,500 שקלים יש 5% מהאוכלוסייה הזאת.
<הראל שרעבי: לא מדובר פה על אנשים שהם - - -
<עמי כהן: אז תעזוב אותם בשקט.
<הראל שרעבי: לכן המנגנון הזה הוא להבנתנו מנגנון מאד מאוזן.
<הראל שרעבי: זה מנגנון הקיזוז.
<הראל שרעבי: נתנו תקרה של שכר מינימום- - -
אלי אלאלוף: רגע, אחד-אחד.
אלי אלאלוף: מי שמנהל את הדיון של האחר זה רק אני ,לא אתם.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לסיים?
אלי אלאלוף: כי יש פה כל מיני קריאות ביניים.
<הראל שרעבי: אדוני, לנהל את הישיבה, אני - - -
אלי אלאלוף: בבקשה, סיימת הראל?
אלי אלאלוף: בבקשה, אדון כהן, מה רצית?
<עמי כהן: זה מה שנקרא שיפור לרעה.
<עמי כהן: זה שההגדרה היום היא קשה, אבל לפחות היא נתונה לפרשנות.
<עמי כהן: פה סגרו את הפרשנות, לקחו את הקצבאות, שזה בוודאות כולם מקבלים וקיזזו אותם והכניסו לפה עוד מספר סעיפים כמו אם אותו יתום, אם מישהו משתתף בעלות המוסד שלו, ומי שמשתתף זה יכול להיות גם מדינת ישראל, אז מקזזים את זה.
<עמי כהן: כלומר מה שהביאו פה זה קיזוז שאומר אפס.
<עמי כהן: כלומר אם מישהו במוסד, ההשתתפות של המדינה בקצבת הנכות זה אומר שהוא בשכר מינימום והוא לא יקבל כלום.
<עמי כהן: מעבר לזה, הכניסו פה תנאים.
<עמי כהן: נגיד שיש נכס, יכולה הקרן לקבוע אם דמי השכירות שאותו חוסה מקבל לא ראויים וגם הקרן תקבע את שווי הנכס.
<עמי כהן: פשוט בניסוי דעה שלישית חיפשו מנגנונים.
<עמי כהן: אפשר אולי שהעמיתים יתחילו לחשב ויעשו שמאות לדירות.
<עמי כהן: מאיפה הסמכות הזאת?
<עמי כהן: ההצעה שלי היא שכמו שאמר פה הראל, לא מדובר בהרבה אנשים ולא מדובר בקצבאות גבוהות.
<עמי כהן: הרי מדובר שסך הכל הקצבה היא 20%.
<עמי כהן: אני חושב שאם באים לתקן פה, אז באמת אפשר לעשות מנגנון שנותן לאנשים לנשום.
<עמי כהן: שאם למישהו יש אולי הכנסה נוספת שיכולה לשפר את איכות חייו, אז שיעזבו אותו בשקט.
<עמי כהן: השאלה אם לגבי שכר מינימום, מה שקבעה הפסיקה שם, שהמליצו להם לקבוע כללים, אמרה סכום ראוי למחייה.
<עמי כהן: אף אחד לא קבע שסכום מינימום זה סכום ראוי למחייה במדינת ישראל, בטח לא בנכות של 100%.
<עמי כהן: אז אפשר לשים תקרה שהיא אחרת, קודם כל.
<עמי כהן: אפשר להוריד את התנאים הדרקונים.
<עמי כהן: אין ספק שמי שיש לו נכסים צריך להתחשב.
<עמי כהן: אין סיבה שמישהו שמרוויח 3,000 שקלים ומישהו שיש לו 5 מיליון שקלים, אז ב-5 מיליון לא יתחשבו וב-3,000 שקלים כן.
<עמי כהן: אבל זה צריך להיות במידתיות וברגש ולא ככה.
<עמי כהן: הנוסח הנוכחי אומר לאנשים האלה לקבל אפס וכל הורה כזה, שחרד ליום הזה שהילד הזה יישאר לבד, הנוסח הזה בדיוק ממלא את החרדות האלה, שהוא לא יקבל כלום יום אחרי.
<עמי כהן: אני לא חושב שזה המטרה של הקרנות האלה.
אלי אלאלוף: סליחה, אליעזר, רצית משהו?
<אליעזר שוורץ: לא, לא.
<יאיר כוכב: עוד פעם, יאיר כוכבי מעמיתים, הקרנות הוותיקות.
<יאיר כוכב: אותנו מעניינת העובדה אם הדבר הזה מאוזן או לא, כי קטונו מלקבוע את העניין הנורמטיבי, אם צריך להיטפל לחלשים או לא צריך להיטפל לחלשים.
<יאיר כוכב: באמת ליבי עם האנשים שמקבלים 1,000 שקלים והם יתומים תלויים.
<יאיר כוכב: להבנתנו, המנגנון המוצע נותן מקל ונותן גזר, כך שהמנגנון נשאר מאוזן וככה אנחנו מפרשים את הדבר הזה.
<יאיר כוכב: אני אסביר למה.
<יאיר כוכב: אני חושב שהראל ניסה להגיד את זה והוא הסביר למה.
<יאיר כוכב: הקיזוז, היום אני אכן לא מקזז בגלל קצבאות של ביטוח לאומי ובגלל נוהל פנימי, גם עבודה שיקומית, אני אכן לא מקזז.
<יאיר כוכב: אבל אם בן אדם מרוויח מעבודה כלשהי שקל, אני אקזז לו את כל הקצבה, אפס או אחד.
<יאיר כוכב: בעת שבמצב הנוכחי אני אקזז לו ואני אתחיל לקזז לו רק אם הוא יקבל מעל שכר מינימום ביחד עם ההכנסות האחרות.
<יאיר כוכב: אני רוצה להגיד עוד משהו.
<יאיר כוכב: צריך לזכור, המנגנון הנוכחי נותן לקרן המון המון - אפשר לקרוא את זה עוד פעם בשביל הוועדה – אבל הזכירו את זה קודם – המון המון המון כוח.
<יאיר כוכב: כל הכנסה מכל מקור אחר.
<מיה פרי אלתרמן: לא השתתפות של המדינה במוסד.
<יאיר כוכב: לא - - -
<מיה פרי אלתרמן: לא.
<יאיר כוכב: מה שאמר עמי זה עניין של פרשנות.
<יאיר כוכב: אני איתך בהקשר הזה.
<יאיר כוכב: אנחנו חושבים ש - - -
<עמי כהן: היום זה יהיה אפס, אין פה שינוי.
<מיה פרי אלתרמן: זה לא הכנסה הדבר הזה.
<מיה פרי אלתרמן: זה לא הכנסה.
<מיה פרי אלתרמן: יש כאלה שזה צורך - - - זה לא הכנסה - - -
<יאיר כוכב: אבל צריך לזכור - - -
אלי אלאלוף: לא מבינים אותך בפרוטוקול.
אלי אלאלוף: את אומרת דברים חשובים, אז מה שמך?
<מיה פרי אלתרמן: מיה פרי אלתרמן, יו"ר אגף הפנסיה בהסתדרות.
אלי אלאלוף: כן, אז מה?
<מיה פרי אלתרמן: היום הנוסח של התקנון הוא אמנם נוסח מעורפל מה, אבל הוא עדיין לא מאפשר להכניס השתתפות של המדינה במוסד.
<מיה פרי אלתרמן: עכשיו בן אדם שנמצא במוסד, יתום תלוי כזה, שאין לו איפה להיות, הוא יתום תלוי, הוא נמצא במוסד ועכשיו מקזזים לו את זה.
<מיה פרי אלתרמן: זה אומר שהוא מקבל אפס.
<מיה פרי אלתרמן: יש לו קצבת נכות, זה אומר שהוא מקבל אפס.
אלי אלאלוף: לא מקזזים לו כי יש לו הכנסות.
<מיה פרי אלתרמן: לא מקזזים.
אלי אלאלוף: אבל יש לו הכנסות אחרות.
<מיה פרי אלתרמן: ההשתתפות יחד עם קצבת הנכות אומרת אפס.
<מיה פרי אלתרמן: ומה לגבי האוכלוסייה הקיימת?
<מיה פרי אלתרמן: זה יכול לחול גם על האוכלוסייה הקיימת.
<מיה פרי אלתרמן: הרי גם יש להם פה סמכות לקבוע את זה מעת לעת.
<מיה פרי אלתרמן: אז הם יכולים גם עכשיו לזמן את האוכלוסייה הקיימת ולהפעיל את זה גם עליהם.
<מיה פרי אלתרמן: זה לא יכול להיות.
<מיה פרי אלתרמן: זה תיקון שאו שצריך להימחק, או שצריך לקיים עליו דיון בנפרד.
<מיה פרי אלתרמן: לא יכול להיות ששינוי כל כך מכריע בזכויות, יתבצע פה בלי דיון מסודר ובלי אפשרות שלנו לנסות לשנות את רוע הגזירה.
מיכל בירן: אני הייתי רוצה לשמוע למשל אנשים שהולכים להיפגע מזה.
מיכל בירן: הייתי רוצה להבין את המשמעויות.
אלי אלאלוף: מה שמפריע לי קודם כל זה שהקרנות הן הבודקות והן הקובעות.
אלי אלאלוף: זה מאד מפריע לי.
אלי אלאלוף: ששום מנגנון חיצוני לא בודק אותן.
אלי אלאלוף: זה נראה לי מאז מוזר.
אלי אלאלוף: איפה המערכת הציבורית פה?
אלי אלאלוף: איפה הממשלה?
אלי אלאלוף: איפה הגוף שיכול לעשות בדיקה כדי לבדוק את האינטרס של הילד או של ההורה.
אלי אלאלוף: יש פה החלטה שנראית לי פזיזה מדי, רק באמצעות גוף אחד שהולך ובודק בלי לבדוק בחישובים.
אלי אלאלוף: על המחשב שלו קובע שיעקב יקבל ויצחק.
אלי אלאלוף: זה לדעתי לא משהו.
אלי אלאלוף: דבר שני, אני חושב שההחלטה המיידית שנובעת בזכות התקנות האלה זה גם כן השלכה לא טובה.
אלי אלאלוף: היום מישהו נמצא באיזה מוסד, פתאום ההכנסות שלו יהיו אפס, מה יקרה לו – OUT מאותו מוסד ממשלתי, כי לא יהיה לו במה לכסות את ההחזקה שלו.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לשקול את זה.
<הראל שרעבי: אני אתייחס לשני הדברים שאדוני אמר.
<הראל שרעבי: הדבר הראשון הוא שיקול הדעת.
<הראל שרעבי: שיקול הדעת שנתון היום לקרן להבנתנו, הוא כולל שיקול הדעת שיהיה לה אחרי התיקון, כי כיום ההגדרה היא מאד רחבה, כוללת את הכל ולכאורה משאירה את הכל לשיקול הדעת.
<הראל שרעבי: צריך לזכור, בעוד שהתיקון - - -
אלי אלאלוף: איפה זה מתאזן?
אלי אלאלוף: באמצעות מה?
<הראל שרעבי: רגע, בעוד שהתיקון שלפנינו מגביל את שיקול הדעת דרך תיקון התקנון.
<הראל שרעבי: צריך לזכור שהרמטי זה לעולם לא יהיה.
<הראל שרעבי: אין דרך.
<הראל שרעבי: בסוף מי שמנהל את הקרן ואת תשלום הזכויות זה הקרנות.
<הראל שרעבי: כמובן יש עליהן בקרה וביקורת, יש תלונות ציבור שאפשר לבחון אותן - - -
אלי אלאלוף: אני תמיד מפחד מהמערכות הגדולות.
אלי אלאלוף: אני חושב על הקטן, על הבודד, על האיש שאין לו את המנגנון ואת החוזק של מנגנון עצום.