GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל לב ארי: כל התיקונים האלה הם תיקונים ברמה העקרונית, תיקונים טכניים בעקבות הערות שקיבלנו.
אילן גילאון: אי אפשר להקדים את זה?
<אייל לב ארי: אנחנו קבענו בעצם - - -
<אייל לב ארי: התקנות היום, הרצף שלהן הוא עד 26 באוקטובר ומה-26 באוקטובר.
<נתי ביאליסטוק כהן: ערן, שאלה כי זה לא כתוב, אם אפשר לקבל התייחסות.
<נתי ביאליסטוק כהן: כל הפטורים שקיימים כרגע לאורך זמן לאתרים קיימים, אין כאן התייחסות מה קורה כשמעלים תוכן חדש לאתר קיים.
<ערן טמיר: פטור כלכלי אתה מתכוון?
<נתי ביאליסטוק כהן: לא, לא.
<נתי ביאליסטוק כהן: הפטור הכלכלי ו - - -
<ערן טמיר: פטור כלכלי, גם אם האתר שלהם קיים גם בחומרים החדשים, כל עוד את פרטי ההתקשרות שלהם הם מנגישים.
<נתי ביאליסטוק כהן: גם האתרים הגדולים?
<ערן טמיר: מה זאת אומרת אתר גדול?
<נתי ביאליסטוק כהן: תכנים חדשים פטורים לפי הפורמט, וזהו?
<ערן טמיר: מהפטור הכלכלי כן כי זה עסק עד מיליון שקל, כמו שנאמר פה הוא עסק מאוד זעיר.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה לא מהפטור הכלכלי.
<ערן טמיר: אז איזה פטור?
<ערן טמיר: הפטורים האחרים הם פרטניים.
<קריאה: בנוסח הקודם, אתר ישן כאשר העלה תכנים - - -
<ערן טמיר: בנוסח הקודם אלה היו הנחיות בהקשר של תקופת הביניים.
<ערן טמיר: נגמרה תקופת הביניים, זה לא רלוונטי מה שהיה שם.
<נתי ביאליסטוק כהן: לא, כי הלבנתם כל מה שהיה שם.
<ערן טמיר: אתה מדבר על מסמכים.
<ערן טמיר: רק בהקשר של מסמכים, לא בהקשר של HTML.
<אורלי נשיץ: עורך דין אורלי נשיץ מהמרכז לעיוור.
<אורלי נשיץ: בהתייחסות לתקופת הביניים בנוסח הקודם, כאשר אתר ישן העלה תוכן חדש, התוכן החדש כן היה צריך לעמוד בתקן.
<מיכל שיק הר-טוב: ככל האפשר.
<ערן טמיר: לתקופת הביניים, זה מה שרלוונטי.
<אורלי נשיץ: וירד מההתייחסות - - -
<ערן טמיר: כי נגמרה תקופת הביניים.
<ערן טמיר: זה ההסדר הקבוע.
<אורלי נשיץ: לתקופת הביניים כחלק מהתקנות, אז כן כדאי לגבי דברים שהיו בין 2014 ל-2016, שכן יחול - - -
<ערן טמיר: זה תיקון מחדש.
<ערן טמיר: עושים יישור קו ומתחילים מפה הלאה.
<ערן טמיר: אנחנו לא נלך עכשיו אחורה, זה מסבך מאוד את המערכות.
<קריאה: גם לא ניתן לעקוב אחרי זה.
<ערן טמיר: גם קשה מאוד לעקוב אחרי זה.
אילן גילאון: חברים, אני מאפשר עכשיו הערות כלליות לפני שאנחנו ניגשים להצבעה.
אילן גילאון: אנחנו נאפשר לכל האנשים פה להצביע כמובן, אבל רק האצבע שלי תקבע – אני מצטער, זה החוקים.
אילן גילאון: אבי, בבקשה.
אילן גילאון: עכשיו הדיבור חופשי.
<אבי בלאו: הבהרה קטנה בבקשה לגבי הפטור הכלכלי מעל מיליון שקל.
<אבי בלאו: כתוב פה שניתן יהיה לחדשו כל שלוש שנים.
<אבי בלאו: מה זה לחדש?
<אבי בלאו: האם יהיה הליך מסוים שבעזרתו מחדשים את הפטור הזה?
<ערן טמיר: הוא אמור לבדוק את המחזור שלו, מחזור ממוצע שלוש שנים אחורה, האם הוא עומד במיליון.
<אבי בלאו: ולהצהיר על זה באיזושהי צורה?
<ערן טמיר: הוא מצהיר על זה שיש לו פטור.
<ערן טמיר: הוא בודק את עצמו ומצהיר בהצהרת הנגישות שיש לו פטור.
<מי-טל גרייבר שורץ: זה בדיקה עצמאית.
<ערן טמיר: בדיקה עצמאית לגמרי.
<מי-טל גרייבר שורץ: פטור אוטומטי, הוא לא צריך אישור.
<אבי בלאו: אין חידוש.
<ערן טמיר: לא צריך לפנות, לא צריך לקבל אישור מהנציבות, לא צריך אישור ממורשה – בהקשר הכלכלי.
<נתי ביאליסטוק כהן: השיטה לאתגר את זה זה דרך תביעה משפטית.
<שירלי פינטו: לגבי הפטור, בהמשך למה שאבי אמר.
<שירלי פינטו: מי שעד מיליון, כל שלוש שנים עושים בדיקה, אבל למשל בהנגשה של שידורי טלוויזיה, מי שיש לו פחות מחמישה מיליון, זהו, לא בודקים.
<ערן טמיר: לא קשור לטלוויזיה.
<שירלי פינטו: מה שדיברנו על הפטור של החמישה מיליון.
<ערן טמיר: אנחנו לא עוסקים פה בשירותים של טלוויזיה מכל סוג שהוא, גם אם זה באינטרנט.
<שירלי פינטו: מדובר על סרטונים בווידאו – של הפטור של חמישה מיליון.
<ערן טמיר: גם אם זה באינטרנט, אני רוצה שיהיה ברור.
<ערן טמיר: שירות טלוויזיוני גם אם הוא באינטרנט.
<שירלי פינטו: כן, אבל דיברנו על חברות של פחות מחמישה מיליון.
<ערן טמיר: אוקיי, אז מה השאלה, סליחה.
<שירלי פינטו: אז שם אתה לא בודק?
<שירלי פינטו: אולי החברה השנה הייתה שלושה מיליון ושנה הבאה חמישה מיליון?
<ערן טמיר: אפשר לקבוע את אותו מנגנון גם שם.
<ערן טמיר: בסדר, מקובל עלי.
<ערן טמיר: זה בסך הכול מנגנון הבדיקה.
אילן גילאון: אתה מוסיף הערה תקופתית או מה?
<קריאה: הנציבות תוכל להבהיר את הנושא.
<ערן טמיר: כל שלוש שנים יבדקו.
<ערן טמיר: אם הם מעל חמישה מיליון, ינגישו גם את הסרטונים החדשים שלהם, בתנאי שהם חייבים לפי החוק.
<שירלי פינטו: אני רוצה להמשיך לגבי הפטור.
אילן גילאון: איתן ואחרי כן.
<איתן עמרם: קודם כול, אני רוצה לברך על כל העבודה שנעשתה כאן.
<איתן עמרם: אנחנו מלווים את התהליך הזה כבר יותר משנה.
<אילנה בניש: וחצי.
<אילנה בניש: שנה וחצי לפחות, מאז שהתחלנו את הדיונים.
<איתן עמרם: אני רוצה לומר על כל הוועדות בשולחנות העגולים, מלווים את התהליך הזה חודש בחודשו, עם המון שיחות ודיונים והתפלפלויות כאלה ואחרות.
<איתן עמרם: אין ספק שהיו המון לחצים מכל מיני גורמים לקחת את זה הרבה אחורה, ואני חושב שעם כל המאמץ שנעשה כאן הדברים מאוזנים.
<איתן עמרם: זה נכון, לא כולם קיבלו את כל מה שרצו אבל לפחות מה שניתן.
<איתן עמרם: היום אני יכול להגיד – כטכנולוג, כעורך-דין, כנותן שירות וכמקבל שירות – שהתקנות הן מאוזנות, הציבור כן יכול לעמוד בהן, הנטל מאוד מאוד הורד, וגם גופים קטנים כן קיבלו את הפטורים שלהם.
<איתן עמרם: והציבור כמו שבאתי ואמרתי, באמת כל הרבדים – גם הגדולים, גם הקטנים וגם הבינוניים והאנשים עם מוגבלות – באמת יכולים לקבל את השירות.
<איתן עמרם: וכמו שנאמר כאן, ועלו נקודות, כשהטכנולוגיה תתקדם ויהיו יותר אפשרויות טכנולוגיות להנגיש, כמובן שזה יהיה טבעי וגנרי, ובעזרת השם אני מקווה שהפטורים של השלוש שנים ייעלמו כי הטכנולוגיה תתקדם ורמת הנגישות תהיה הרבה יותר טובה.
<איתן עמרם: אז גם בשמי וגם בשם מי שאני מייצג, באמת תודה רבה ולכל העושים במלאכה שעבדו באמת עבודה קשה.
<נועה: אני חושבת שקיבלתי תשובה מאיתן אבל אני רוצה בכל אופן הבהרה.
<נועה: אם במהלך של השלוש שנים אני רואה שכן אפשר לעשות את הסוג של ההנגשה בצורה סבירה, והפטור הוא כבר לא מתאים, יהיה איזשהו מנגנון שאפשר יהיה למי לפנות, לערער על הפטור עצמו?
<נועה: זו הכוונה שלי.
אילן גילאון: אני אומר לך כך, זה דבר דינמי וכל הזמן מתקיים.
אילן גילאון: תקנות הנגישות הן נצחיות.
אילן גילאון: כדי להרגיע אותך, השמים הם הגבול וגם אותם צריך להנגיש.
אילן גילאון: וכל הזמן הרי טכנולוגיות משתנות, מצבים משתנים, כלכלות משתנות, פוליטיקות משתנות, אנחנו מנגישים לעולם.
<נועה: השאלה הייתה האם תהיה אופציית יציאה, מה שנקרא, או שאנחנו צריכים לחכות שלוש שנים.
<נועה: מחר יש טכנולוגיה שיכולה לעשות כתוביות אוטומטיות בחמישה שקלים.
<ערן טמיר: יש הבדל.
<ערן טמיר: אם יש שינויים משמעותיים ברמת הטכנולוגיה וכיוצא באלה, וצריך לתקן את התקנות, זה בדיוק מה שיושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת גילאון אמר, אז מתקנים את התקנות.
<ערן טמיר: לגבי הסוגיה האם צריך לחכות, לא עם תיקון תקנות - - -
<נועה: לערער על הפטור.
<ערן טמיר: יש פה שני דברים.
<ערן טמיר: אם העסק מפר את ההוראות, אז אפשר גם לתבוע אותו, אפשר לפנות אלינו ואנחנו נבחן אותו.
<ערן טמיר: אם הוא לא מפר את ההוראות, אז כן, יש לו את השלוש שנים האלה כי עסקים צריכים גם ודאות בהקשרים האלה.
<ערן טמיר: זה אומנם נשמע הרבה אבל זה בסך הכול שלוש שנים.
<עדו קרת: השם שלי עדו קרת, אני אדם עם עיוורון.
<עדו קרת: אני משתמש בתוכנה של הקראת מסך.
<עדו קרת: בחודשים האחרונים אני מקבל עבודות של בדיקות נגישות של אתרים, של אפליקציות משתי חברות.
<עדו קרת: אני נתקל בהמון-המון קשיים כמובן ובעיות בפעולות שאני לא יכול לבצע, על זה אני לא אדבר ברגע זה, אבל בשתי דקות, לצערי אין בעצם בדיקה שיטתית ומשמעותית על-ידינו, בעלי הצרכים השונים – אם זה חירשים, אם זה אנשים עם עיוורון – אין בדיקה שיטתית ומשמעותית של כל התהליך.
<עדו קרת: לכן גם חסר ידע והבנה רבים האם בכלל התהליך הזה הוא מיושם, וחסרה בקרה וחסרה הערכה אמינה ואמיתית מכיוון שלא נותנים לנו המשתמשים, אלה שבסופו של דבר מפעילים בתנאי אמת – לא משתמשים רואים – שגם בודקים עם תוכנת ההקראה.
<עדו קרת: כמו שאמרתי, לאחרונה אני מקבל עבודות של בדיקות על-ידי שתי חברות – חברת A2Z וחברת כרמלון.
<עדו קרת: אני חושב שהדבר הזה הוא מחויב, אני חושב שכל אדם שמייצר משהו לא היה מוכן להסתפק ללא בדיקת המשתמש.
<עדו קרת: הדבר הזה קיים אולי בצורה דלה מאוד, אני לא יודע אפילו אבל אולי בצורה דלה מאוד, עד כדי אקראית.
<עדו קרת: אני חושב שהמחוקק צריך לדרוש שחלק מהבדיקות ייעשו, וישולבו משתמשים ביחד עם הבודקים האחרים.
<עדו קרת: זה דבר שהוא מחויב על מנת שהדבר הזה יהיה אמין ואפשר יהיה להעריך את זה.
<אילנה בניש: אני רוצה להתייחס בהמשך לדברים של עדו וגם להגיד את מה שרציתי אם זה אפשרי, אם מותר לי.
<אילנה בניש: האם מותר לי?
אילן גילאון: כן, מותר.
<אילנה בניש: קודם כול, התחום של בדיקות נגישות הוא תחום שהוא מאוד מאוד מורכב.
<אילנה בניש: אני חושבת שזה מאוד חשוב לשלב אנשים עם מוגבלות בתהליך הבדיקה ואני דווקא רואה שזה יותר ויותר קורה.
<עדו קרת: איפה זה קורה?
<אילנה בניש: איפה אני רואה את זה?
<אילנה בניש: בכל מיני חברות ועמותות שאני עובדת ובכל מיני משרדי ממשלה וארגונים שחייבים.
<אילנה בניש: אני מכירה כמוך לפחות עוד עשרה או יותר שמתעסקים בתחום.
<אילנה בניש: אני רוצה להגיד עוד משהו.
<אילנה בניש: בדיקת נגישות לא יכולה להתבצע רק על-ידי אדם עיוור, מהסיבה המאוד פשוטה שבאתרי אינטרנט ובמסמכים דיגיטליים – והיה לנו על זה אתמול דיון שלם בווטסאפ – יש הרבה מאוד מקרים שבהם פסקה מסוימת בקובץ pdf לא הוכנסה לסדר קריאה, וקורא מסך פשוט מדלג על זה, הוא "לא רואה" את זה, במירכאות.
<אילנה בניש: אבל, מי שעוקב אחרי המסמך הזה בעין רואה, רואה שקורא המסך דילג על חלק מסוים בקובץ.
<אילנה בניש: יש הרבה מאוד מקרים וזו בעיה אקוטית ביותר שבה תוכנות אוטומציה להנגשת מסמכי pdf מקריאות, יוצרות קובצי pdf שבהם המספרים – אלוהים ישמור – מוקראים הפוך.
<אילנה בניש: זאת אומרת שאם קיבלתי חשבון חשמל, אני בטעות יכולה במקום 198 שקל, שקורא המסך יקריא לי את זה 891.
<אילנה בניש: יש לזה השלכות קריטיות, חבר'ה, ואלה דברים שחייבים להיבדק בנוסף בעין אנושית.
<עדו קרת: התקן מסדיר את זה, חבר'ה.
<אילנה בניש: עניתי לעדו, אני פונה עכשיו לערן - -
<עדו קרת: את נותנת נתונים שגויים, אילנה.
<אילנה בניש: - - לנציבות בבקשה לשקול להכניס סעיף בתקנות שאומר שאין דבר כזה תו תקן לנגישות אתרי אינטרנט ואין דבר כזה שמורשה נגישות חייב לאשר שאתר אינטרנט הונגש, אחרת יש כאן בעיות מאוד מאוד קריטיות.
<מיכל שיק הר-טוב: אין חובה כזאת.
<קריאה: ערן יגיד לפרוטוקול ואחר כך תוכלי לשלוח למי שצריך.
<ערן טמיר: לא ניתן לכתוב דבר כזה כי אם אין חובה – אני לא כותב הרבה דברים שאין.
<ערן טמיר: אבל אני אומר לפרוטוקול כדי שזה יהיה ברור.
<ערן טמיר: אין שום חובה שמורשה נגישות ייתן – איך קראת לזה?
<ערן טמיר: תו נגישות?
<אילנה בניש: אישור נגישות.
<ערן טמיר: אישור נגישות, אלא לפי מה שכתבנו בתקנות ולא מעבר לזה בשום רמה.
אילן גילאון: דרור.
אילן גילאון: דרור בא מאשדוד כל הדרך, יחד עם לין.
<קריאה: ויחד אתך.
אילן גילאון: יחד איתי.
<דרור כרמלי: אני אשאל שתי שאלות, אחת בנושא התוכנות שמלבישים לנו על האתרים.
<אילנה בניש: לכאורה.
<אילנה בניש: תגיד לכאורה.
<דרור כרמלי: לא יודע מה.
<דרור כרמלי: אני יודע שמה שאני עושה, אני נכנס לאתר, אתם מקבלים את האתר – אתם הרואים מקבלים אותו מידית – אני מקבל אותו פעם אחת ואז אני שומע איזו הודעה, האתר נטען על-ידי איזושהי אפליקציית נגישות.
<דרור כרמלי: אני מחכה לפעמים עוד דקה ואז אני מקבל את האתר המונגש לכאורה – אילנה, בסדר?
<דרור כרמלי: ברוב המקרים הוא לא נגיש לצערי ואם הצלחתי לעשות משהו, למצוא איזשהו קישור ולעבור לאיזשהו דף משנה, שוב אני צריך לחכות עד שהאתר ייטען.
<דרור כרמלי: ערן, האם זו לא איזושהי פגיעה?
<דרור כרמלי: בעצם, במקום שזמן העבודה שלי יהיה שניות אחדות, אצלי זה מוכפל במאה אפילו.
<ערן טמיר: זה נושא שמוסדר בתקן, זה צריך לפעול לפי התקן.
<ערן טמיר: לא נכון ואי אפשר בעצם בתקנות להתייחס לנושא הזה כי זה נושא שהוא לגמרי בתוך התחום המקצועי של התקן.
<ערן טמיר: זה מה שיש לי להגיד בעניין הזה.
<ערן טמיר: אנחנו לא נתחיל עכשיו שאילתות על התקן בדיון הזה, שגם ככה הוא מתאחר.
<דרור כרמלי: והאם נוכל לתת אחריות לנהג עצמו?
<דרור כרמלי: כי אני נניח רוצה להזמין כתושב אשדוד – אילן, שאלת – ישבתי ועשיתי בדיקות עם המשכן.
אילן גילאון: אני הנהג.
אילן גילאון: מה זה הנהג?
<דרור כרמלי: לא, אתה הנהג שלי היום אבל אני מדבר – אתה מזמין.
<דרור כרמלי: המשכן אשדוד הזמין אתר אינטרנט – האתר נגיש והכול יפה והכול נחמד ואז אני מגיע לקטע הזמנת הכרטיס.
<דרור כרמלי: אומרים לי: רגע, זה לא אני, זה ספק משנה.
<ערן טמיר: עלתה על זה שאלה האם יש פה בעיה שכמשתמשים בממשק חיצוני שהוא לא מאפשר הנגשה זו יכולה להיות עילה לפטור, ואז הם צריכים לתת לך הנגשה חלופית – מספר טלפון שתתקשר אליו ותזמין, במידה ויש להם עילה לפטור.
<ערן טמיר: אם אין להם עילה לפטור, הם חייבים להנגיש גם את השירות הזה.
<ערן טמיר: מהיום ואילך בעזרת השם – לא מהיום, מה-26 בספטמבר.
<נתי ביאליסטוק כהן: או שתתריע על כך ותחכה 60 יום שיתקנו.
<דרור כרמלי: אם כבר עלה הנושא הזה פה, מסמכי pdf, מסמך שנקרא דף חשבון או חשבון שאני מקבל בטלפון מהחברות.
<ערן טמיר: אז דובר פה בהקשר הזה.
<ערן טמיר: מידע באזור האישי, מסמכים באזור האישי.
<דרור כרמלי: החשבון האחרון שלי.
<ערן טמיר: אם הוא מגיע באזור האישי, הם צריכים או להנגיש את זה או שיש להם עד סוף 2021 לעשות לך את ההנגשה הזאת באופן פרטני.
<דרור כרמלי: - - -
<ערן טמיר: דרך המערכת, כן.
<ערן טמיר: כתוב במפורש.
<דרור כרמלי: אילנה, תסבירי לי אחר כך.
<דרור כרמלי: תודה רבה.
<אבי בלאו: לגבי האישור על אתר נגיש אז יש באמת - - -
אילן גילאון: לא להפנות יותר שאלות לערן כי כבר הגזמנו.
אילן גילאון: תפנו אלי.
<ערן טמיר: לא, להיפך.
<ערן טמיר: תפנו.
<ערן טמיר: אני, לא אכפת לי, אני יכול להישאר פה.
אילן גילאון: ואלי לא כי אני לא יכול לענות.
<אבי בלאו: לגבי אישור נגישות לאתר, יש דרישה כזאת מהמנגישים, והם לא כל כך מבינים את הסירוב - -
<אילנה בניש: הם מבינים טוב מאוד.
<אבי בלאו: - - או את העניין הזה שאומרים להם שאין דבר כזה, החוק לא מחייב את זה ודברים כאלה.
<אבי בלאו: לדעתי, מה שאפשר לעשות זה לתת להם אישור שהאתר נבדק לפי החוק.
<ערן טמיר: תתנו להם מה שאתם רוצים, זה ביחסים ביניכם.
<ערן טמיר: זה לא מכוח החקיקה.
<אבי בלאו: לא, זה לא מספיק.
<אבי בלאו: רצוי שהאישור הזה ינוסח על-ידי הנציבות.
אילן גילאון: אבי, לאף בן אדם לא נותנים אישור על כך שהוא פועל על-פי החוק.
<ערן טמיר: אין דבר כזה גם בהנגשות אחרות, אבי.
<אבי בלאו: אבל זה יכול לספק את הלקוחות אם זה יופיע באתר של הנציבות כאישור.
<ערן טמיר: בנושא הזה אין הצדקה למשהו שהוא שונה מההנגשות האחרות.
אילן גילאון: מתי אתה יודע שהוא לא פועל על-פי החוק?
אילן גילאון: כשהוא נתפס שהוא לא פועל על-פי החוק, זה הכול.
אילן גילאון: תעודת יושר מראש נותנים אתה יודע למי.
אילן גילאון: לא נראה לי שזה חיוני.
<אבי בלאו: זה לא פותר את הבעיה מבחינת המנגישים, אני חייב לציין את זה.
<אבי בלאו: זו בעיה וצריך להתייחס לזה.
<אילנה בניש: צריך להוציא מכתב לכל המורשים – מהנציבות.
אילן גילאון: אילנה, רגע.
<קריאה: זו הבעיה של חוק רישוי עסקים.
<אילנה בניש: זה לא חל על אתר.
<ולאדי גור ארי: עורך-דין ולאדי גור ארי, חברת החשמל.
<ולאדי גור ארי: קודם כול, אני רוצה להגיד שהאתר שלנו נגיש כבר מדצמבר 2016, כרגע מתבצעות הנגשות אחרונות שיהיו מוכנות גם לקראת כניסת התקנות לתוקף ויהיו גם שתי אפליקציות שיהיו מונגשות, ככה שבתשובה לאילנה חשוב להגיד.
<אילנה בניש: אנחנו נבדוק.
<ולאדי גור ארי: מוזמנת.
אילן גילאון: אם לא, הם יעברו למתחרים.
אילן גילאון: תדע.
<ולאדי גור ארי: רשמנו, אילן.
<ולאדי גור ארי: עובדי 103 תודרכו לתת שירות לאנשים עם לקויות שונות.
<ולאדי גור ארי: בקטע הזה אנחנו משתדלים לגלות רגישות עם נגישות.
<אילנה בניש: זה הכי חשוב.
<יובל וגנר: שני דברים.
<יובל וגנר: אחד, כפי שהתחלת את הדיון היום תחת הכותרת של איזונים, אז אין ספק שהרביזיה הזאת יוצרת איזון לתקנה שהיא אולי אחת המתקדמות בעולם והיא מהפכנית וחשוב לזכור את זה.
<יובל וגנר: יש לי הערה אחת בעניין הזה.
<יובל וגנר: האיזון הזה קורה חודשיים לפני המועד הקובע.
<יובל וגנר: אני חושב שצריך ללמוד מהנושא הזה שאת האיזונים צריך לעשות בזמן, קרי בהתחלה.
<יובל וגנר: במקרה הזה זה קורה מאוחר מדי כי יש הרבה גופים שיישמו והשקיעו והיו בסדר ופעלו לפי התקנות ויש כאלה שפחות.
<יובל וגנר: אנחנו עדיין תומכים מאוד בתקנה הזאת אבל צריך ללמוד ממנה שבתקנות נוספות שאנחנו כבר מזהים בהתחלה קשיים ומורכבויות, העבודה הזאת צריכה להיעשות בהתחלה, לעשות אותה נכון וזה אפשרי כי זה הוכח.
<יובל וגנר: הוכח שאפשר לדבר ולהגיע להסכמים, פשרות ואיזונים.
<יובל וגנר: ובהקשר הזה אני כמובן מברך את כל הגופים, ויש פה הרבה אנשים, הרבה ארגונים שעבדו ימים ולילות, ובראשם שאפו לעורך-דין ערן טמיר מהנציבות ואייל מהוועדה, שבאמת - - -
<מיכל שיק הר-טוב: שיגענו אותם הרבה.
<יובל וגנר: כולם.
<יובל וגנר: אז תודה.
<ערן טמיר: תודה לכם.
<מיכל שיק הר-טוב: גם אני רוצה להגיד תודה אישית לערן, אם אפשר.
אילן גילאון: וברכות לערן.
<ערן טמיר: זה לא - - -
<טיבי רבינוביץ: הערה ממש במקומה.
אילן גילאון: הוא ביישן, אבל תמשיכו.
אילן גילאון: תמשיכו.
<ערן טמיר: גם שההערה של טיבי תיכנס.
<אילנה בניש: אני רוצה להגיד.
<אילנה בניש: אינטרנט זה לא מותרות לאנשים עם מוגבלות, וזו אמירה לכל החייבים כאן בביצוע התאמות נגישות לשירות – בנקים, אוניברסיטאות, חברות חשמל, חברות ביטוח וכו'.
<אילנה בניש: אני רוצה להגיד שאינטרנט בשבילי כבעלת תעודת עיוור – מה לעשות, לצמיתות – זה לא מותרות.
<אילנה בניש: אתם צריכים להבין שבבוקר, כשאני צריכה לעשות קניות בסופר, אני לא יכולה לגשת לעשות קניות בסופר באופן עצמאי כי יש שם את בעיות הנגישות בסופר עצמו.
<אילנה בניש: היום, לצערי הרב אני גם לא יכולה לעשות קניות באינטרנט בעניין הזה בגלל רמת הנגישות של האתרים.
<אילנה בניש: אני רוצה להגיד שלהוציא התחייבות – התחייבות לבית-חולים לניתוח – בשבילי או בשביל אדם על כיסא גלגלים עם מוגבלות מאוד מורכבת, זה אומר לבזבז משאבים אדירים כדי להגיע לקופת החולים, לחכות בתור, לבקש סיוע להוציא מספר.
<אילנה בניש: לפעמים צריך לקחת את אותו שירות ציבורי שאנחנו מדברים עליו, לפרק אותו לחתיכות ולהבין מה זה אומר בשביל אדם עם מוגבלות לבצע פעולה שבאמצעות רשת האינטרנט או אפליקציית סלולר נגישה, בלחיצת כפתור, אפשר לעשות.
<אילנה בניש: באמת, אפשר לשפר לנו את איכות החיים.
<אילנה בניש: אני בימים האחרונים מדברת עם חברים שהם אנשים עם לקות ראייה ועיוורון, ואנחנו כולנו מסכימים.
<אילנה בניש: האינטרנט בשבילנו זה לא מותרות, באמת שזה לא מותרות.
<אילנה בניש: זה דברים שהם פשוט מסירים לנו חסמי נגישות פיזיים מאוד מאוד חמורים.
<אילנה בניש: ואני רוצה להגיד עוד משהו.
<אילנה בניש: באמת, התקן להנגשת אתרי אינטרנט, ש-95% מהחייבים פשוט לא מבינים כי אין לכם זמן לקרוא, אני רוצה להגיד לכם שחלק גדול מהחברות שמתעסקות בלמכור לכם כלים, מטעות אתכם לגבי דרישות התקן.
<אילנה בניש: אני רואה את זה יום-יום בפורומים בשאלות.
<אילנה בניש: התקן להנגשת תכנים באתרי אינטרנט, 5568, בסך הכול – להוציא את הנושא של מדיה מבוססת זמן – הוא תקן שניתן לעמוד בו בדרישות המינימום תחת סעיף sufficient techniques.
<אילנה בניש: אני מבקשת מכם, תקראו, זה באמת דרישות מינימום כי כשאני מדברת אתכם יום-יום, למשל הם הציעו חובה להוסיף סרגל של החלפת צבעים לכל מיני צבעים.
<אילנה בניש: זה לא מה שהתקן דורש, חס ושלום, מה פתאום.
<אילנה בניש: זה משהו שאפשר לעשות בלחיצת כפתור בתוך מערכת ההפעלה, בתוך הדפדפן, ומה שהתקן דורש זה דרישה מינימלית ביותר לעניין ניגודיות.
<אילנה בניש: אז אני מאוד מבקשת, אנא מכם.
<אילנה בניש: כל החייבים, בבקשה, תקראו את התקן.
<אילנה בניש: אתם רוצים, תפנו אלי בשאלות האלה, אני בפייסבוק, אני זמינה, אני תמיד עונה למיילים, גם למי שלא משלם לי כסף.
<אילנה בניש: זה מה שאני יכולה להגיד לכם.
אילן גילאון: תודה רבה על הדברים.
אילן גילאון: נתי, עכשיו תורך כי סוף סוף הגיע הזמן שתדבר.
<נתי ביאליסטוק כהן: הרבה אנשים דיברו פה בשבח האיזון והפשרה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני נורא מצטער שאני לא יכול להיות שותף לשמחה סביב העניין הזה מכיוון שכנראה שאנשים – אגב, שמתם לב שמי שדיבר על איזון ועל פשרה זה אנשים שרואים, זה לא אנשים שהם אנשים עם עיוורון; אילן, אתה לא היית מתפשר על חצי רמפה בחיים שלך, אז גם אני לא מתפשר.
אילן גילאון: תתפלא.
אילן גילאון: אני מתפשר על עשירית רמפה בחיים שלי.
<יובל וגנר: גם בבינוי יש פשרות, נתי.
<נתי ביאליסטוק כהן: בסדר, אבל לא מתפשרים על חצי רמפה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אתה לא יכול לרדת רק חצי מדרגה או לעלות רק חצי מדרגה.
<יובל וגנר: אבל הרבה בניינים פטורים - - -
<מיכל שיק הר-טוב: יש בניינים שפטורים גם מרמפה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני הקשבתי רוב קשב גם לאלה שדיברו בשבח.
<נתי ביאליסטוק כהן: אז אני אומר, אכן יש פה איזון ואכן אני גם מבין שצריך פשרות, אבל אני חושב שעיקר האיזונים ועיקר הפשרות הם בין יכולת המיקוח של הממסד עם גורמי הכוח והכסף בצד השני וההשפעה שלהם.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני כמובן לא בא באופן אישי על אף אחד, אני מבין את הצורך – בוא נאמר ככה, אני מכיר את הצורך של הגופים הכלכליים בצד שלהם ואני מכיר את היכולות או את המוגבלות והם סוג אחר של הרגולטור.
<נתי ביאליסטוק כהן: יחד עם זאת, לבוא ולהלל את האיזון ואת הפשרה בתקנות האלה, בטח לנוכח העובדה שלא נגעו באותה תקנה, שכמו שאמרתי לכם לשונה - אף אחד גם לא חלק על זה - אומרת שאף אחד לא חייב לעשות שום דבר עד שהוא לא יקבל הודעה ואז יש לו 60 יום לעשות את זה, אני חושב שהיא מאיינת במידה רבה את כל העבודה ואת כל ההישגים האחרים שהושגו בתקנות האלה.
<נתי ביאליסטוק כהן: לכן אני אומר, אילן, אנחנו נראה את זה לדיראון עולם וכל פעם שזה יקרה אני אבוא אליך.
<נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו נשב ואנחנו נבכה את זה ביחד.
אילן גילאון: קודם כול, כבר הרווחתי.
<אורלי בוני: אני רוצה להגיד לנתי - בשם משרדי הממשלה, באמת, נעשית עבודה כל הזמן הזה.
<אורלי בוני: אני חושבת שמשרדי הממשלה רוצים להיות יותר ויותר דיגיטליים ויותר ויותר נגישים.
<אורלי בוני: צריך להבין ששירותים שהם בכסף של אלפי כניסות ביום ואלפי משתמשים - - -
<קריאה: את צריכה לדבר למיקרופון.
<אורלי בוני: זהו.
<אורלי בוני: סיימתי.
<אורלי בוני: צריך לתת להם את הזמן ולתת בהם את האמון.
<אורלי בוני: באמת, אי אפשר כל הזמן רק להיות ביקורתיים, אפשר גם לתת את האמון ובאמת נעשית עבודה.
אילן גילאון: אבי אחרון, מסכם הנציב, ואז אני נועל.
<אבי בלאו: רציתי להגיד שאני חושב שאנחנו עומדים לפני עידן חדש בנושא של הנגישות באינטרנט, שהוא יתחיל באוקטובר.
<אבי בלאו: אני חייב להגיד שאני אפילו קצת מתרגש כי זו קפיצה אדירה קדימה לכולנו ואנחנו הולכים להיות כנראה כמו שנאמר פה, אחת המדינות המובילות בעולם בנושא הזה.
<אבי בלאו: אני חושב שגם אני עצמי עשיתי כמה פשרות כואבות עם התקנות האלה, אבל אני מקבל את זה באהבה ואני חושב שזה נכון ואני בעד הפשרות האלה.
<אבי בלאו: אני חושב שצריך להקל ככל האפשר בשלב הזה שאנחנו נמצאים בו.
<אבי בלאו: מדאיג אותי קצת שיכול להיות שיהיה עומס על הנציבות אולי, שהיא אולי לא תוכל לעמוד בו או על מורשי הנגישות, שלא יהיה מספיק בשביל לטפל בכל האנשים ויכול להיות שיהיה פה מצב של מחסור במשאבים כדי לשאת בכל העומס שיקרה באוקטובר או אפילו לפני זה או אחרי זה, ככה שאני רואה מבחינת נגישות שיפור אדיר ואני חושב שכולנו צריכים ממש להעריך את זה ולהתפעל ממה שהולך לקרות פה.
<אבי בלאו: ואני שוב מודה לאלה שעשו את העבודה, במיוחד לערן שהיה אתנו בקשר כל הזמן באופן שוטף ועשה עבודה ממש מקצועית ומצוינת.
<אבי בלאו: אז תודה רבה.
<ערן טמיר: תודה לך.
<מי-טל גרייבר שורץ: אני רוצה להוסיף דבר אחרון.
<מי-טל גרייבר שורץ: קודם כול, המהלך הזה הוא מהלך שמבחינתי הוא חותם ארבע שנים פחות או יותר, אם לא יותר, של באמת ניסיון לאזן בין כל הגופים בתוך התהליך הזה.
<מי-טל גרייבר שורץ: זה לא דבר מובן מאליו מה שערן עשה, שהוא נכנס לתוך התקנות, הבין מה הבעייתיות בתקנות הקיימות, עשה את השינוי ונכנס והוא עכשיו מבין אינטרנט יותר ממני.
<מי-טל גרייבר שורץ: אז באמת כל הכבוד ותודה לכל הגופים, כמעט כל מי שסביב השולחן שהיה שותף בתוך המהלך הזה, ואני מאמינה שאנחנו נראה את האינטרנט הרבה יותר נגיש בשנים הקרובות.
<מי-טל גרייבר שורץ: זה הולך לכיוונים הטובים לכולם.
אילן גילאון: אברימי.
<אברהם טורם: אני אנסה לומר, בעיקר לך נתי, כי אתה אומר את זה פעם שלישית – בראשונה ובשנייה הצלחתי להתאפק אבל בשלישית כבר קשה לי.
<אברהם טורם: אני לא רואה את זה כפשרות, אני רואה את זה כאיזונים.
<אברהם טורם: מדברים פה על ארבע שנים – אנחנו בשנה וחצי האחרונות נפגשנו עם עשרות ארגונים, אנשים עם מוגבלות, חייבים, ואם היית הזבוב על הקיר אני חושב שהיית מבין מאיפה התחלנו ומה קורה כרגע בתקנות.
<אברהם טורם: ותקנות צריכות להיות בראש ובראשונה – ואני אומר את זה כרגולטור – מאוזנות ושחייבים גם יוכלו לבצע אותן.
<אברהם טורם: ואנחנו רואים מה קורה בשנתיים האחרונות בבג"צים שמוגשים נגדנו ובבקשות המינהליות כנגדנו, ולאחרונה איך שרים מעיזים להתבטא ולכתוב לגבי האכיפה שלנו, ואנחנו צריכים לאפשר שהתקנות גם יוכלו להתבצע בשטח.
<אברהם טורם: אני חושב שבתקנות האלה – ועשינו בדיקה בשנתיים האחרונות – אנחנו מאוד מתקדמים יחסית למה שקורה בעולם.
<אברהם טורם: הזכירו פה את קנדה, יחסית למה שקורה בקנדה, נפגשנו איתם, למדנו את הנושא.
<אברהם טורם: יש לנו עוד כברת דרך, זה לא שאנחנו נמצאים כרגע בטופ אבל אנחנו נמצאים במקום לא רע בכלל.
<אברהם טורם: הבעיה היא עכשיו איך מיישמים את זה בשטח כי התקנות לא יכולות להישאר תקנות כתובות.
<אברהם טורם: אבי דיבר על כוח-אדם, והנציבות יכולה להשתדל אבל היא לא תצליח לעשות אכיפה בכל הארץ, ופה אנחנו צריכים אתכם, גם את האנשים עם המוגבלות וגם את הארגונים, ובעיקר את החייבים כי התקנות בעיני – אני תמיד אומר, התקנות הן מגדלור, אנחנו לשם צריכים לשאוף, ואני אגנוב מאילן את המשפט שלו שאפשר לעשות המון תקנות אבל אי אפשר לתקנן אנשים שבסוף יבצעו את הדברים האלה.
<אברהם טורם: אני רוצה לומר תודה באמת לכל הארגונים ולאנשים עם מוגבלות שנפגשנו אתנו פעם ועוד פעם ועוד פעם והביאו לשולחנות העגולים, וגם הסכימו להתפשר על מנת לראות את התמונה הכללית ואת המקרו של העניין הזה, וכמו שחלק מכם אמרו, אני חושב שהמקרו זה התקדמות מדהימה במדינת ישראל, וערן סוף סוף יחזור להיות עובד נציבות עכשיו ולא רק להתעסק באינטרנט אחרי השנה וחצי.
<אברהם טורם: ואני רוצה לנצל את ההזדמנות ולמי שלא יודע, ערן זכה במכרז ממש לפני יומיים והוא הולך להיות הממונה המשפטי של נציבות שוויון זכויות, הוא הולך להחליף את בלהה שפורשת לפנסיה, ובהצלחה.
<אברהם טורם: תודה רבה.
<אברהם טורם: (מחיאות כפיים).
<ערן טמיר: תודה רבה.
<אריה ברנדר: אני מבקש להוסיף משפט סיום.
<אריה ברנדר: אריה ברנדר, שומרי הסף.
<אריה ברנדר: עם כל הכבוד לאנשים פה, ובאמת יש כבוד, אני רק אומר דבר אחד, שרק האדם העיוור, ובכלל האדם המוגבל, הוא זה שבאמת יכול לומר מהמקום הכי אמיתי וכן אם זה איזון או פשרה, ואני חושב שזה באמת פשרה.
<ערן טמיר: זה לא הגון לומר דברים כאלה, אבל בסדר.
<אריה ברנדר: זה הגון אני חושב כי צריך - - -
<איתן עמרם: - - - את האיזונים ואת הבלמים.
<איתן עמרם: ישבתי עם למעלה מ-250 עורכי דין - - -
אילן גילאון: עכשיו רק אני מדבר, בכל הכבוד.
אילן גילאון: קודם כול, באמת תודה לכולכם על הדיון המאוד מיוחד הזה, מבחינתי הוא היה הכי מיוחד כי אני תמיד אומר כאן שאין דבר כזה אנשים לא מוגבלים – כולם מוגבלים או נשאי מוגבלות או מוגבלים לפרקים.
אילן גילאון: אני האיש הכי מוגבל בחדר הזה משום שאני אינני יודע להשתמש באינטרנט, ובאתי לדיון הזה בחיל וברעדה, אמרתי מה זכותי בכלל להיות בתוך הדיון הזה כאשר אני אינני מבין בכלל את המדיה.