GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ישי יודקביץ': משרד הבריאות חושב שפגועי הנפש שחיים בקהילה, לא בהוסטלים או במוסדות, יכולים להיכלל במאגר המידע הזה שהרשות המקומית תדע שיש בן אדם שגר בקהילה, הוא פגוע נפש?
<ישי יודקביץ': הוא לא צריך לדעתכם להיות באותו מאגר מידע שאנחנו רוצים לבנות?
<בלה בן גרשון: אנחנו חושבים שאלון שנמצאים במסגרת השיקום, מוכרים למסגרת.
<ישי יודקביץ': לא במסגרת.
<ישי יודקביץ': אני מדבר על הקהילה.
<בלה בן גרשון: שהוא בכלל לא מוכר?
<בלה בן גרשון: הוא לא נכה נפש.
<בלה בן גרשון: הוא בן אדם כמוני וכמוך שהולך לפסיכותרפיה?
<בלה בן גרשון: הוא לא צריך.
<ישי יודקביץ': נכה נפש מטופל בבריאות הנפש בקופת חולים מול משרד הבריאות.
<ישי יודקביץ': הוא מטופל אמבולטורית.
<ישי יודקביץ': הוא לא נמצא בהוסטל או בדיור מוגן.
<ישי יודקביץ': אחד כזה לדעתך לא צריך להיות באותו מאגר מידע?
<ישי יודקביץ': הרשות המקומית לא צריכה לדעת עליו?
<בלה בן גרשון: אנחנו חושבים שזה לא נכון.
<נעה בן שבת: גם אם הוא יצא מאשפוז לפני חודשיים ועכשיו הוא מטופל במרפאה בקהילה.
<בלה בן גרשון: אנשים שהם לאחר אשפוז, הם כן במערכת השיקומית, אז יש להם את הכתובת.
אילן גילאון: אני מקבל את האמירה שלך.
<ניר רונן: אני מנהל את המחלקה לשעת חירום בשירותי בריאות כללית.
<ניר רונן: בקהילה יש לא רק פגועי נפש.
<ניר רונן: יש אנשים מונשמים בבית, יש אנשים מרותקים לבית מסיבות כלשהן.
<ניר רונן: לנו יש את הרשימות שלנו ואנחנו לא יכולים להעביר אותן לאף אחד כי יש סודיות רפואית.
<ניר רונן: זאת אומרת, הרשימות האלה בזמן חירום מנכים אותם ומנסים לראות דרך הרווחה אבל זה יכול להתבטל כי יש סודיות רפואית.
<ניר רונן: אי אפשר להעביר אותן.
<ניר רונן: צריכים איכשהו לפתור את הבעיה הזאת או באופן גורף או אחרי כן לעבור אחד-אחד ולשאול בשעת חירום מה הוא רוצה שנעשה.
אילן גילאון: או זה או ללכת לפתרון שהציעו לך כאן.
<ניר רונן: לא תמיד הם רשומים אצלם.
<ניר רונן: לא תמיד הם במאגרים של ביטוח לאומי.
אילן גילאון: אבל אתה יכול ללכת לפי אותו עיקרון.
<ניר רונן: צריכה להיות איזושהי הנחיה, צריך להיות איזשהו מערך שידע.
אילן גילאון: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים.
אילן גילאון: כל זה מוביל לדבר אחד.
אילן גילאון: שתשבו באופן משותף מתוך רצון טוב כדי לזרז את הדברים בלוח זמנים קבוע.
אילן גילאון: יש תהליכים, יש תאריכים.
אילן גילאון: נאמר כאן קנה מידה של שלושה חודשים, לא בגלל שהמאגר שלך בנוי.
אילן גילאון: נדמה לי שזה הספקטרום שבו צריכים לגמור את הדבר הזה ולהעביר את התקנות לכאן לאישור סופי.
אילן גילאון: לכן יושבים כל האינטרסים, כל הארגונים, כדי לשבת לשולחן משותף אחד ולא לשכוח כלום.
אילן גילאון: זה נקרא חכמת ההמונים, שכל אחד זוכר עוד משהו.
אילן גילאון: אני הבנתי את הבעיה.
אילן גילאון: גם מראש ציינתי אותה.
אילן גילאון: אדם שהוא מטופל בבריאות הנפש בקהילה, האם הוא צריך את הדבר הזה.
אילן גילאון: יכול להיות שלא.
אילן גילאון: יכול להיות שיש החלטה שרק אנשים שהם לא אמבולטורים צריכים את הדבר הזה או אנשים שיש להם בעיית ניידות, מונשמים ואחרים.
אילן גילאון: אין לי תשובה מקצועית.
אילן גילאון: אתם אלה שצריכים לתת את התשובה הזאת.
אילן גילאון: לומר מי כלול בתוך זה, מי אחראי על כל חטיבה וחטיבה שמכסה את כל הספקטרום של האנשים בשעת חירום ובסופו של דבר האחריות הכוללת נמצאת אצל יהודה/שר הביטחון.
<ישי יודקביץ': אחת הבעיות היא פערי המידע האלה.
<ישי יודקביץ': לא כל אדם עם מוגבלות מטופל.
<ישי יודקביץ': התחלנו בלבנת היסוד.
<ישי יודקביץ': יהודה התחיל בלבנת היסוד שזאת מחלקת הרווחה של הרשות המקומית.
<ישי יודקביץ': אבל אנחנו יודעים שלא כל בן אדם עם מוגבלות מטופל במחלקת הרווחה של רשות מקומית.
<ישי יודקביץ': אנחנו צריכים עוד מקורות מידע שינוקזו למקום הזה כדי שתהיה תמונה כוללת של תושבי הרשות בעלי המוגבלות.
<ישי יודקביץ': הביטוח הלאומי מכסה עוד רובד במה שיש במחלקת הרווחה של הרשות המקומית והלשכה לטיפול בזכויות הנאצים מכסה עוד רובד.
<ישי יודקביץ': אולי אגף שיקום נכים במשרד הביטחון מכסה עוד רובד כי לא כל נכי צה"ל מטופלים במחלקת רווחה של רשות מקומית.
<ישי יודקביץ': יכול להיות לך גם בן אדם עתיר נכסים והוא בן אדם עם מוגבלות וברור שהוא לא צריך מחלקת רווחה.
אילן גילאון: לכם יש איזשהו אומדן על אי מיצוי זכויות בביטוח לאומי?
אילן גילאון: יש לכם איזושהי הערכה כמה אנשים שאולי הם זכאים והם מוגבלים והם יכולים להצטרך בשעת חירום?
<בובי פנדריך: לא בדקנו.
אילן גילאון: זה נתון סטטיסטי.
<בובי פנדריך: אפשר לדוגמא לקחת את כל מי שנדחה בתביעת סיעוד עקב הכנסה שפוסלת אותו מהזכאות.
<בובי פנדריך: זה מספר כי זה בן אדם שכנראה הוא סיעודי אבל בגלל שיש לו נכסים ברוך השם, הוא לא נכלל.
<בובי פנדריך: דברים אחרים, אני לא יודע לענות.
<בובי פנדריך: אני לא חושב שאפשר לאמוד את זה, אם הם לא פנו.
אילן גילאון: צריכה להיות עבודת איסוף מאוד משמעותית עם כלל אבני הנגף שיש בדרך.
<ערן טמיר: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים.
<ערן טמיר: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרה בלה ממשרד הבריאות.
<ערן טמיר: ברור שלא כל אדם שיש לו אפיזודה נפשית כזו או אחרת או הוא מקבל כדורים, הוא בהכרח כבר אדם עם מוגבלות משמעותית כל כך שצריך להיכנס לתוך המאגר.
<ערן טמיר: אבל גם ברור שיש הרבה מאוד אנשים שלא נמצאים בתוך מעגל מקבלי השירותים נניח של שירותי השיקום של ביטוח לאומי והם עדיין אנשים עם מוגבלות מאוד משמעותית פסיכיאטרית.
<ערן טמיר: אנחנו יודעים זאת.
<ערן טמיר: בשיקום יש משהו כמו 21-22 אלף אנשים, משהו כזה.
<ערן טמיר: אנחנו יודעים שרק בביטוח לאומי אנשים שעומדים בתנאי של ארבעים אחוזים, הם שבעים אלף פלוס.
<ערן טמיר: אנחנו גם יודעים שמעל זה יש – לפי הערכות, אני לא רוצה סתם לזרוק מספרים - לפחות בין מאה אלף למאתיים אלף.
<ערן טמיר: זאת אומרת, יש הרבה אנשים שלא נמצאים בתוך המערכות וכן נמצאים בתוך הנתונים של משרד הבריאות.
<ערן טמיר: צריך להחליט מהו החתך ומה הדבר האפשרי, איזה רמות של מוגבלות או קושי נחוצות וכן להעביר אותם כי אי אפשר להסתמך רק על המאגר של הביטוח הלאומי.
<עודד ברוק: כבאות והצלה.
<עודד ברוק: אני רוצה להעלות אספקט קצת אחר.
<עודד ברוק: אנחנו גם מאוד בעד הקמת המאגר הזה אבל מצב חירום אצלנו הוא מצב מעט שונה וזה מצב שיכול לקרות כל יום.
<עודד ברוק: לנו תהיה חשיבות מאוד גדולה אם תהיה אפשרות שאנחנו נוכל לקבל את המאגר הזה לשימוש שלנו בזמן אירוע.
<עודד ברוק: זאת אומרת, זה יהיה נוח מאוד אם בשעת שריפה של בניין יקפוץ על המחשב פתאום צג שיגיד שבקומה השלישית יש אדם שהוא מונשם.
<עודד ברוק: זה מקרה ברור של הצלת חיים.
<עודד ברוק: לכן אנחנו גם רוצים איכשהו להשתלב בדבר הזה.
אילן גילאון: אני רואה טעם בזה.
אילן גילאון: את זה צריך להסדיר, איך אתה שולף לעצמך על פי כתובת נתונה.
<ישי יודקביץ': צרכני המאגר, זה צד אחר של העיסוק.
<ישי יודקביץ': יש לנו בעיקר את המגיבים הראשונים, מה שנקרא בלשון החירום שהם מד"א, כבאות והצלה ומשטרת ישראל ובשלבים הבאים כמובן אלה גורמי הרווחה וגורמי החירום של הרשות המקומית ונדבר על פיקוד העורף שמגיע כגל שני כנראה לסייע לכל הגורמים הללו וכמובן משרד הביטחון ורח"ל.
<ישי יודקביץ': זה הצד השני של הבעיה של ניסיון תפירת המדיניות הזאת כי אנחנו עדיין נמצאים בצד הזה של איסוף הנתונים, איך אתה מגיע לכל מאגר מידע אפשרי בארץ שבן אדם עם מוגבלות, בין אם הוא בעל נכסים, בין אם הוא לא בעל נכסים, נוגע באיזה שירותים של המדינה ואז השירותים של המדינה שאותו בן אדם עם מוגבלות נוגע בהם, יודעים שיש בן אדם עם מוגבלות באיזשהו מקום.
<ישי יודקביץ': זאת אומרת, אני מדבר על סיטואציות.
<ישי יודקביץ': בן אדם עם נכסים שיש לו מוגבלות צורך שירותי בריאות במדינת ישראל, אז מישהו בשירותי הבריאות, בין אם אלו קופות החולים או משרד הבריאות, יודע שיש בן אדם עם מוגבלות גם אם הוא לא מטופל ברווחה וגם אם הוא לא נסמך על שירותי ביטוח לאומי.
<ישי יודקביץ': אנחנו צריכים למצוא את כל הגורמים במדינה שאנשים עם מוגבלות מכל הסוגים נוגעים בהם.
אילן גילאון: אני מציע לך הצעה לסדר.
אילן גילאון: תגיד לי ממי אתה צריך איזו אינפורמציה.
אילן גילאון: כל המשרדים האלה יושבים כאן.
<משה בר: אני רוצה לשאול.
<משה בר: האם בשולחן העגול בכלל יש נציגים של נכים?
<יהודה מירון: בשלב הזה, אנחנו בשלב, כמו שאתה רואה, שמנסים להתארגן בתוך המשפחה.
אילן גילאון: אתה מכיר אנשים שאינם נכים?
<משה בר: כולם נכים אבל יש נכים פחות ויש נכים יותר.
<משה בר: לא תמיד אנשים בריאים יקבעו לנכים.
<ישי יודקביץ': כל תקנה שהונחה כאן על שולחן הוועדה, זה אחרי שעשינו את ההתייעצות הקבועה בחוק.
<ישי יודקביץ': דהיינו, עם הארגונים של אנשים עם מוגבלות.
<קריאה: אתם עושים יותר ממה שקבוע בחוק.
<קריאה: צריך גם להגיד את זה.
<משה בר: אני אחד הארגונים הגדולים ואיך זה שאני לא יודע שום דבר על הדברים האלה?
אילן גילאון: אני מציע לך, כדי שיהיה יותר מסודר, שאתה תגיד לי ממי אתה צריך מידע ולא מצליח לקבל אותו, כדי שנייצר את המודול שתוכל לקבל אותו.
<יהודה מירון: אזור אחד הוא משרד הבריאות שאנחנו צריכים להתחיל לעבוד ביחד ולקדם את נושא בריאות הנפש.
<יהודה מירון: יש כאן גם את משרד החינוך, אם הוא רוצה לומר מילה.
<יהודה מירון: השלטון המקומי והאפוטרופוס הכללי.
אילן גילאון: חברים, חמש דקות לסיום.
אילן גילאון: יש לנו אילוצים ולכן אני מבקש תשובה ונקבע מועד להתכנסות משותפת.
<נעה בן שבת: מבחינת רשות חירום לאומית או מבחינת הגורם המתאם האחר, יש סיוע?
<יהודה מירון: ישי, איפה רח"ל?
<ישי יודקביץ': רח"ל לא הופיעו כאן.
<נעה בן שבת: הם שותפים בתהליך כזה?
<ישי יודקביץ': כן.
<ישי יודקביץ': יש חטיבת חוסן של רח"ל.
<נעה בן שבת: הם אמורים לתאם.
<נעה בן שבת: הם בעצם צריכים לסייע.
<יהודה מירון: הם היו צריכים להגיע ולא הגיעו.
<מימי פלאצ'י: מפקחת באגף לחינוך מיוחד במשרד החינוך.
<מימי פלאצ'י: למשרד החינוך יש מאגר של כלל התלמידים מגילאי שלוש עד 21.
<מימי פלאצ'י: צריך להיות ערך לכך שהמאגר הוא מאגר מקסימלי על פי סוג לקות.
<מימי פלאצ'י: אין מידע במערכת על התפקוד ועל ההזדקקות למענה.
<מימי פלאצ'י: גם צריך להיות ערים לכך שיש שם משפחות שחלקן מן הסתם מתפקדות ולא יהיה צורך להכליל אותם.
<מימי פלאצ'י: סוגיה שישבנו כבר עם יהודה, וארז שאחראי על הנתונים אצלנו ואני, עם אנשי החירום על מנת באמת לראות איך להפוך את המאגר הזה למאגר שעושה שכל מעבר למספרים כי פוטנציאלית אנחנו יכולים להגיד מה המקסימום של התלמידים בכל זמן נתון אבל זה לא מצביע ברזולוציה.
<מימי פלאצ'י: בזמן אמת אנחנו יודעים להגיע עד אחרון התלמידים במנגנונים פנימיים של פעילות, של צוותי חינוך.
<מימי פלאצ'י: יש נוהל סדור במשרד החינוך.
<מימי פלאצ'י: זה מאגר מקסימלי.
אילן גילאון: לכם יש עיקרון כזה שנסמך על שולחן הוריו או עיקרון לגבי גיל?
אילן גילאון: הוא בהחלט משמעותי.
אילן גילאון: יכול להיות גם גיל וגם הורים שבכל זאת נזקקים לאיזשהו סיוע.
<מימי פלאצ'י: נכון.
<מימי פלאצ'י: עוד הערה אחת.
<מימי פלאצ'י: גם צריך לראות שבמאגר המקסימלי הזה יש כפל כי צעירים שמופיעים אצלנו, מן הסתם חלקם מופיעים ברווחה או בבריאות הנפש.
אילן גילאון: אנחנו צריכים להגיע למצב שנדע מי צריך.
<מימי פלאצ'י: זו רזולוציה שנצטרך לייעל אותה אבל תמיד זה יהיה ברמת פרט בנושאי חינוך.
<מימי פלאצ'י: קשה לי לראות איזו מערכת שתדע לשים את השכל הזה.
<נעה בן שבת: זה מהלך שאתם מבצעים?
<נעה בן שבת: אתם יכולים לבצע?
<נעה בן שבת: אתם עומדים לבצע?
<מימי פלאצ'י: כן.
<אילן שי: הלשכה המשפטית, משרד החינוך.
<אילן שי: לגבי ההיבט המשפטי.
<אילן שי: אפשר להגיש בקשה על פי חוק הגנת הפרטיות להעברת מידע בין גופים ציבוריים.
<אילן שי: פלטפורמה משפטית להעברת המידע קיימת.
אילן גילאון: משטרת ישראל.
<משה אלפנדרי: אני רוצה להצטרף לעמדה של כבאות והצלה שהוצגה כאן שזאת גם הערה שלנו.
<משה אלפנדרי: כדי שהמאגר באמת ישרת את התכלית לשמו הוא נועד, אנחנו נזדקק לדעתנו למאגר הזה גם בזמן אמת כדי שנוכל לתת סיוע מיידי ולא נזדקק לקבל רשימות מגורמי חוץ.
<נעה בן שבת: נראה לי שהמאגר מדבר על שירותי חירום.
אילן גילאון: שלטון מקומי.
<יוחאי וג'ימה: ראש מינהל ביטחון וחירום בשלטון המקומי.
<יוחאי וג'ימה: מבחינתנו התקנות לגבי הרשויות המקומיות, לגבי מה שמצוי ברשויות המקומיות, זה דבר פשוט כי זה להוסיף עוד רובריקה - אני מדבר על מי שמטופל במחלקת הרווחה – של מי שזקוק לטיפול ורוצה לקבל תשומת לב בחירום.
<יוחאי וג'ימה: לגבי גופי חירום שנמצאים ברשות המקומית, לקבל עכשיו את הרשימות או דברים כאלה, לדעתי מה שהרשות המקומית תטפל באנשים שיישארו לה לטפל בחירום, היא תטפל.
<יוחאי וג'ימה: מי שתהיה לו בעיה, היא תאמר ספציפית שיש לה בעיה להגיע למישהו בקומה 14 והיא צריכה סיוע.
<יוחאי וג'ימה: לא צריך לשם כך רשימות ולא צריך לחכות עם הדברים האלה.
אילן גילאון: לא צריך לחכות לכלום.
אילן גילאון: מה שהוא מנסה לעשות, זה לפשט קצת את המערכת ולסנתז אותה כך שהכול יהיה מכוסה בתוכה.
אילן גילאון: ברור שחלק מהפעילות הזאת נופלת על הרשויות המקומיות.
אילן גילאון: היא בעצמה מפעילה אבל האחריות הכוללת צריכה להיות למשרד הביטחון.
אילן גילאון: לכן הוא צריך להחזיק את כל האינפורמציה.
<יוחאי וג'ימה: בסוף גם אם יהיה מאגר כזה שיגיד שברשות מקומית יש 500 אנשים שזקוקים לעזרה, זה לא יספק את הרשות המקומית כי יצטרכו ללכת לרזולוציות יותר גדולות.
<יוחאי וג'ימה: אם הרשות המקומית צריכה לבוא ולהתכונן לנושא הזה, היא צריכה לדעת איזה סוג מגבלה יש לאותו בן אדם.
<יוחאי וג'ימה: ברגע שיש לה מתנדבים, היא צריכה לדעת אם בן אדם זקוק לתרופות או למים או לאוכל או לפינוי.
<יוחאי וג'ימה: היא צריכה לדעת את זה מראש כדי להיערך לדבר הזה.
<יוחאי וג'ימה: לכן הדבר הוא לא כל כך פשוט.
<נעה בן שבת: אבל זה חלק מהמאגר.
אילן גילאון: הוא רוצה שכל מה שהוא יודע, יהיה אצלו ואז לעשות שיפט ולראות אם יש כפילויות ולייצר לעצמו רשימת עבודה על פי צרכים, על פי נחיצות של ניידות או מבחינת רמת קושי.
אילן גילאון: דברים כאלה.
<יוחאי וג'ימה: ברור.
<יוחאי וג'ימה: לנו זה ברור ברשויות המקומיות.
<יוחאי וג'ימה: אנחנו עושים עבודה למשל מול אגף השיקום לעזור להם לטפל באנשים שהם לא יצליחו להגיע אליהם בחירום.
<יוחאי וג'ימה: הייתה כבר ישיבה ראשונה.
<יוחאי וג'ימה: אמרתי שאני רוצה לקבל פחות או יותר את המספרים כדי לראות אם אנחנו יכולים להטיל את זה על אנשי הרווחה שלנו בחירום ולומר שאנחנו יכולים לטפל.
<יוחאי וג'ימה: לראות את המספרים הארציים.
<נעה בן שבת: באותו חיתוך שנדרש לעשות את המספרים, את ההערכות המספריות.
<יוחאי וג'ימה: אנחנו כבר יושבים עם אגף השיקום.
<יוחאי וג'ימה: אמרנו שאנחנו מוכנים לראות את המספרים.
<עדי מרלה: על מנת לנסות ולייעל את התהליך של מאגרי המידע, יכול להיות שניתן לפנות גם לרשויות המקומיות ולקבל איזושהי הבחנה מי הם האנשים הם המוגבלות באמצעות הנחות בארנונה וכיוצא בזה.
<עדי מרלה: יש כל מיני מאגרים ונתונים שאפשר לפנות אליהם.
<עדי מרלה: בנוסף לזה, על מנת לקבל אישורים מאנשים עם מוגבלות, על מנת שהחיסיון הרפואי לא ייפגע, ההמלצה שלנו היא לפרסם ולצאת באיזשהו קמפיין מאוד מאוד גדול שידעו את הזכאות שלהם, שידעו שהם יכולים לבוא ולומר שהם רוצים להיכלל ברשימה הזאת ואם חס וחלילה יקרה מקרה חירום הם שם בפנים, במאגר הזה.
<רחל אוחנה: האפוטרופוס הכללי.
<רחל אוחנה: אנחנו דווקא עובדים בשיתוף פעולה עם יהודה מירון.
<רחל אוחנה: מיפינו פחות או יותר איזה נתונים צריכים לקבל מאתנו.
<רחל אוחנה: אנחנו עובדים גם על הנושא של הנתונים, הצלבת נתונים, כולל טופס א' וכל מיני דרכים להעברת מידע בין רשויות.
<רחל אוחנה: בנוסף אנחנו מכניסים אצלנו בנהלים, למשל בתאגידי אפוטרופסות, יש לנו נוהל לתאגידי אפוטרופסות לתוכו נכניס התנהגות בזמן חירום.
<רחל אוחנה: זאת אומרת, מבחינתנו איך האנשים שיש להם אפוטרופוס שהוא תאגיד, מי מטפל בהם בשעת חירום ואיך.
<רחל אוחנה: אני חושבת שכל מידע נוסף, אנחנו מוצאים את הדרך המקצועית לשיתוף פעולה.
אילן גילאון: בסך הכול רצינו לעשות שיחה מכינה לקראת הפגישה שאתם תכנסו, יהודה, משרד הביטחון.
אילן גילאון: אני אומר מי נמצא כאן ונדמה לי שאלה כל מאגרי המידע, אלא אם תגידו לי שיש גם את ישראכרט ואחרים.
אילן גילאון: משרד הביטחון צריך להיות המזמין.
אילן גילאון: אנחנו מדברים על טווח עבודה של שלושה חודשים ולא יותר כדי לגמור את מחסן המידע שלך מכל הכיוונים.
אילן גילאון: המוזמנים יהיו המוסד לביטוח לאומי, פיקוד העורף, משרד הבריאות, המשרד לביטחון פנים, משרד העבודה והרווחה, משרד החינוך, משרד האוצר, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, מרכז השלטון המקומי, משרד המשפטים.
אילן גילאון: אני בכוונה קורא את זה.
אילן גילאון: אני יודע שזה מייגע אתכם אבל לא נורא.
אילן גילאון: אני לא רוצה שאף אחד לא ייפקד כבודו ומקומו.
אילן גילאון: האפוטרופוס הכללי, עמותת נגישות ישראל, קואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים, מרום.
<נעה בן שבת: כרגע אני מבינה שאנחנו בשלב הגורמים הממשלתיים.
אילן גילאון: אלה בעלי המידע.
אילן גילאון: כל הגורמים הממשלתיים שצוינו כאן
אילן גילאון: למעט העמותות שאלא אם כן יש להן מידע לספק לך, אתם תעסקו במה שנקרא איסוף מאגרי מידע לתוך מאגר אחד שיהיה אצלך.
אילן גילאון: אחרי כן תיקחו את המאגר הזה, תנכו אותו, תסננו אותו, תעשו כל מה שהחוק דורש עבורו כדי שתהיה לנו את הרשימה היעילה ביותר מבחינת העבודה.
<קריאה: אפשר להוסיף את קופות החולים?
<יורם אזולאי: אני עובד סוציאלי, מנהל מחוז ירושלים, משרד העבודה.
<יורם אזולאי: כדי לתת איזשהו היבט אופטימי, ביום הרביעי של עופרת יצוקה, בעקבות העבודה של בובי ושל המשרד החלטנו להוציא לרשויות המקומיות בעוטף עזה, בשדרות ובבאר שבע את הרשימה של האנשים שאנחנו הערכנו שאין להם עורף משפחתי.
<יורם אזולאי: במקביל בוצעה הכשרה מהירה יחד עם הג'וינט של צוותים שנקראים תומכים קהילתיים, אחד ל-120, זה היה המינון.
<יורם אזולאי: תומך אחד ל-120 אנשים עם מוגבלויות וזקנים חסרי עורף משפחתי.
<יורם אזולאי: בעיר מסוימת בדרום, אחד כזה, תומך קהילתי, הגיע לאדם שקופת חולים לא הגיעה אליו ובעקבות המידע הזה הצליח להציל את חייו.
<יורם אזולאי: לכן זה נחוץ ולכן זה חשוב.
<יורם אזולאי: כל הרעיון הוא להסדיר את זה מבחינת החוקים ומבחינת הכישורים של כל הגורמים.
<יורם אזולאי: הביטוח הלאומי ומשרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים עובדים בצורה הדוקה ביותר.
<יורם אזולאי: כל הנתונים ידועים.
אילן גילאון: אני מאשר את דבריך.
אילן גילאון: אני גר בעוטף עזה וזה נכון מה שאתה אומר.
אילן גילאון: מחכים לישיבה הבאה.
אילן גילאון: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.
אילן גילאון: אני אקרא את הנוסח הכולל, תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (נגישות לאוטובוסים בין עירוניים), התשע"ה-2015, לפני מליאת הוועדה.
<בועז אחד העם: מה שהפריע לי באוטובוסים הישנים זה שאי אפשר להתקין את השלטים האלקטרוניים.
<בועז אחד העם: מה שעושים בחוץ לארץ זה ששמים מדבקה עם התחנות, זה בעלות מינימלית - - -
אילן גילאון: בתוך האוטובוס או בתחנה?
<בועז אחד העם: בתוך האוטובוס.
<בועז אחד העם: ככה אנשים יכולים לדעת.
<בועז אחד העם: זה פתרון לא טכנולוגי, נגיש לא לכל החושים, אבל נגיש במידה מסוימת וגם מאפשר מידע לכל הנוסעים.
<בועז אחד העם: זה חלק מהעיצוב האוניברסלי, זה פתרון די הגון.
אילן גילאון: זה נשמע הגיוני, אבל קטונתי.
אילן גילאון: מה בעלי המקצוע אומרים?
<גבריאל נבון: כל האוטובוסים משנת 2011 הבין עירוניים יונגשו חושית, כולל מה שאמרת, שילוט דיגיטלי וכריזה פנימית וחיצונית.
<גבריאל נבון: מה שהיה לפני זה, נשאר להם עוד שנה ל - - -
אילן גילאון: אמרת מ-2011?
<גבריאל נבון: כן, 2011.
אילן גילאון: מי בעד אישור ה - - -
<לירית שפיר שמש: כל האוטובוסים - - -
אילן גילאון: סליחה, אני באמצע הצבעה.
אילן גילאון: נמנעים – אין תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (נגישות אוטובוסים בין-עירוניים), התשע"ו-2015, אושרו.
אילן גילאון: אני סוגר את הישיבה.
אלי אלאלוף: היום 3 ביולי 2017, ט' בתמוז תשע"ז והשעה 11:03.
אלי אלאלוף: התעכבתם בגלל הצבעה היסטורית – הקמת מועצה לגיל הרך, בתקווה שזה יעבור גם בקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: אז אנחנו עובדים פה על התקנון של עובדים זרים, איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים (שיעור ניכויים מהשכר בעד מגורים הולמים) (תיקון), התשע"ז-2017.
אלי אלאלוף: תרשו לי לפתוח בכמה מילים.
אלי אלאלוף: אלף אנחנו רוצים לקבל היום החלטה בנושא הזה, אבל אנחנו גם מבטיחים שבמושב החורף אנחנו נחזור עם נושא הפיקדון הקשור לעובדים הזרים וגם לנקודת הזיכוי.
אלי אלאלוף: אנחנו הודענו שאת המשך העבודה על ההצעה נעשה בשלבים, כדי לכבד את הרצונות ששולבו על ידי נציגי החקלאים, אבל אני רק רוצה לציין שזה גם לטובת העובדים.
אלי אלאלוף: כי השיפור הזה בסכום הוא אמור לאפשר תנאים הולמים יותר לעובדים הזרים בתנאי מגוריהם.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, זה לא חיסכון בלבד, אלא מתן תנאים הולמים לעובדים הזרים.
<נעה בן שבת: אין פה שינוי בתקנות שקובעות את - - -
אלי אלאלוף: אני לא אומר התקנות, אני אומר - - -
<נעה בן שבת: בתקנות אותם תנאים מחייבים גם היום.
אלי אלאלוף: כן, אבל זה לא אומר שזה היום ככה.
אלי אלאלוף: אז אני מבין שבביצוע זה לא גם היום.
אלי אלאלוף: גם היום זה לא טוב, אבל אני מקווה שהתוספת הזאת תאפשר שיפור.
אלי אלאלוף: זה לא משנה תקנות, אבל זה משנה גישה לעובדים הזרים.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים שהעובדים הזרים יישארו רק על הדרכון זרים, אבל יהיו חלק מהמערכת שלנו, האנושית, כדי שלא ידברו עלינו כמו שאנחנו מדברים על מדינות מסוימות, שהן לא רחוק מאיתנו, פיזית, גיאוגרפית.
אלי אלאלוף: אז אני מציין את זה כדי שיהיה ברור שאנחנו חוזרים במושב החורף על שתי הנקודות הנוספות, דהיינו הפיקדון ונקודות הזיכוי.
<נעה בן שבת: נקודות זיכוי אני מניחה שזה לא יהיה בוועדה שלנו.
<נעה בן שבת: אני לא חושבת שזה נושא שבכלל מטופל אצלנו.
אלי אלאלוף: אולי יעבירו את זה לוועדת הכספים.
אלי אלאלוף: בבקשה, יעשו את זה, אבל ההתחייבות שלנו היא על שלוש הנקודות.
אלי אלאלוף: אז ברשותכם, מישהו רוצה לפתוח ולהוסיף משהו, או אפשר לעבור ישר?
אלי אלאלוף: אני חושב שדנו ורק לציין את המעורבות של השרים – שרת המשפטים, שר החקלאות, שר האוצר ואני חושב שזו מעורבות שמבטיחה את חיוב כל הגופים.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה, אם מישהו רוצה לדבר.
אבשלום וילן: אדוני יושב הראש, אני שואל איפה נציג משרד המשפטים, כי לפי הנוהל - - -
אלי אלאלוף: אני רואה את העוזרת של שרת המשפטים.
אבשלום וילן: לגבי הנוסח, יש פה בעיה עם סעיף 4.
אלי אלאלוף: איזו בעיה יש?
אלי אלאלוף: מה, יש לכם הסכמים סודיים?
אלי אלאלוף: הוועדה היא חותמת גומי?
אלי אלאלוף: מה שלא ייקרא, לא יהיה בהסכם הזה.
אבשלום וילן: סעיף 4 - - -
אלי אלאלוף: אז בבקשה, נגיע לסעיף 4, תעלו אותו.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, הוועדה זה לא-.
אלי אלאלוף: אתם יכולים להתייעץ עם מי שאתם רוצים, אבל החלטות מתקבלות פה.
אלי אלאלוף: כן בבקשה, גברת.
<מיכל תג'ר: אני עורכת דין מיכל תג'ר, אני מקו לעובד.
<מיכל תג'ר: אנחנו הגענו באיחור לישיבה לצערי, אז לא שמעתי את ההתחלה.
אלי אלאלוף: הגעת בזמן.
<מיכל תג'ר: הגעתי בזמן לדבר.
<מיכל תג'ר: אני מבינה שהיו פה כל מיני הסכמות מאחורי הקלעים.
<מיכל תג'ר: ראשית אנחנו מאד מאד מצטערים על כך.
<מיכל תג'ר: ההגדלה, ההעלאה של הוצאות נלוות ל-300 שקלים היא מאד מאד משמעותית עבור העובדים.
<מיכל תג'ר: התחשיב מביא בחשבון כל מיני רכיבים שבפועל לא ניתנים בהכרח לעובדים, כמו למשל גז או דלק.
<מיכל תג'ר: אני עוד לא ראיתי – אני 10 שנים בקו לעובד – עוד לא ראיתי עובד חקלאות עם כיריים מגז - - -
<קריאה: לא ראית?
<מיכל תג'ר: אני לא ראיתי.
<מיכל תג'ר: טוב, בסדר.
<קריאה: למה את משקרת?
<קריאה: את כן ראית ואת משקרת.
<קריאה: להגיד כזה דבר?
<קריאה: מה, הם מבשלים על מדורה?
<קריאה: על מה הם מבשלים?
<קריאה: אי אפשר להגיד כל דבר.
אלי אלאלוף: רגע, אדוני, אתה רוצה לדבר?
אלי אלאלוף: תדבר, תקבל רשות דיבור.
אלי אלאלוף: ייקח סגנון הולם לדיון, יגיד את שמו ואחר כך ידבר.
<מיכל תג'ר: אני יודעת שלחק
<מיכל תג'ר: לאים לא נעים לשמוע את זה, אבל אנחנו מבקרים פעם בחודש אצל עובדים בכל רחבי הארץ.
<מיכל תג'ר: אנחנו רואים עובדים שישנים באוטובוסים, אנחנו ראינו עובדים שישנו בבורות ביוב.
<מיכל תג'ר: הרשויות דרך אגב יודעות את זה.
<מיכל תג'ר: אני חושבת שלהעלות להם את הניכויים עכשיו, ברמה כזאת של מאות אחוזים ולצד זאת לא להעביר את תקנון הפיקדון - - -
אלי אלאלוף: זה לא מאות אחוזים.
אלי אלאלוף: בואי נדייק, זה לא מאות אחוזים.
<מיכל תג'ר: ההוצאות הנלוות זה כן, זה בערך פי שניים.
אלי אלאלוף: פי שניים זה לא מאות.
<מיכל תג'ר: אוקיי, אז מה זה מאות?
<מיכל תג'ר: מאות זה 200 אחוז.
<מיכל תג'ר: סליחה אדוני, אולי הגזמתי, אבל בערך פי שניים.
אלי אלאלוף: רק לדייק.
אלי אלאלוף: אם זה במספרים אפשר לדייק.
<מיכל תג'ר: ולצד זאת, למרות ששר העבודה והרווחה אפילו אמר, הצהירו נציגי משרד העבודה והרווחה בישיבה הקודמת, שהם כורכים את תקנות הניכויים ביחד עם העברה של הפיקדון.
<מיכל תג'ר: אני מבינה שהעברת הפיקדון בלחצי החקלאים נדחתה למושב החורף, אז הם ימצאו עוד סיבה לא להעביר את התקנות האלה.
<מיכל תג'ר: זה חובות שהם חייבים לשלם לעובדים לפי החוק.
<מיכל תג'ר: ממש.
<מיכל תג'ר: זה שהם עובדים פה בוועדה ואומרים שזה עוד נטל עליהם, זה פשוט דברי שקר.
<מיכל תג'ר: זה אומר שהם מפירי חוק.
<מיכל תג'ר: הם חייבים בזכויות הסוציאליות האלה לעובדים.
<מיכל תג'ר: השאלה אם קרן הפיקדון תקבל אותם או העובד יקבל אותם ישירות עם יציאתו מהארץ בתום האשרה, לכאורה מבחינה כלכלית זה לא אמור לשנות לחקלאים שום דבר והם עדיין מצליחים כן להעלות את הניכויים לעובדים האלה ולא לשלם את הזכויות שלהם.
<מיכל תג'ר: ואדוני, זה בחסות הוועדה הזאת.
<מיכל תג'ר: זה בחסות שר העבודה והרווחה ואני חושבת שזה לא הוגן.
<מיכל תג'ר: בכל ההתייעצויות והלובי הפנימיים האלה, לא שמעו את קולות העובדים.
<מיכל תג'ר: אני לא זוכרת שביקשו מאיתנו או מנציגי עובדים מסוימים.
<מיכל תג'ר: מדברים פה על חובת היוועצות של השר עם ארגוני עובדים.
<מיכל תג'ר: אני רוצה לדעת עם איזה ארגוני עובדים השר נועץ לפני שהוא מגדיל את הניכויים ב-200 אחוז לעובדים הכי חלשים בישראל, על בסיס חשבון שבאמת, אפילו המים.
<מיכל תג'ר: זה מחושב על בסיס מים לארבע נפשות במשפחה רגילה בישראל.
<מיכל תג'ר: זה לא מים של עובד תאילנדי בחקלאות שעובד 12 שעות ביום בחממה.
<מיכל תג'ר: זה לא הספקת המים שהוא צורך.
<מיכל תג'ר: זה בכלל חישוב שהוא לא הגון והוא שיקרי.
<מיכל תג'ר: אני באמת מעוניינת ואני אשמח לדעת אם אדוני יוכל לחייב את משרד העבודה והרווחה להשיב לכך – עם איזה ארגוני עובדים הם נועצו לפני העלאת התקנות האלה לדיון בפני הוועדה.
<מיכל תג'ר: תודה.
<מאיר צור: - - - בטענות למאיר צור, תנועת המושבים, התאחדות חקלאי ישראל.
<מאיר צור: אני חושב שמה שאת עושה פה ואתם עושים את זה לאורך זמן, קודם כל את החלטת שאת מייצגת את העובדים הזרים.
<מאיר צור: אני לא בטוח שהם רוצים שאת תייצגי אותם.
<מאיר צור: ואני אומר לך בכנות, את עושה להם יותר נזק מתועלת.
<מאיר צור: העובדים האלה באים הנה, הם מתפרנסים מאד מאד בכבוד, הם ממש לא אוכלוסייה חלשה פה בישראל.
<מאיר צור: את יכולה לראות את תלושי המשכורת שלהם.
<מאיר צור: ואם את ראית עובד אחד שנמצא וגר בביוב, אז תתריעי על זה, תלכי לשלטונות, תבואי אילנו.
<מאיר צור: אנחנו לא נסכים שזה יהיה.
<מאיר צור: ואת לא ראית אף עובד שעובד בחקלאות שישן בביוב ואף אחד שאין לו כיריים.
<מאיר צור: אין דבר כזה בחקלאות.
<מאיר צור: ותפסיקו עם הפופוליזם.
<מאיר צור: אתם בסוף גורמים נזק לעובדים, שבסוף בסוף לא יהיו פה עובדים וזו תהיה הטעות הכי גדולה.
<מאיר צור: הנפגעים הגדולים יהיו גם החקלאים, אבל גם העובדים.
<מאיר צור: העובדים שבאמת רוצים לבוא הנה ולפרנס את המשפחות שלהם.
<מאיר צור: את רואה תלושי שכר של עובדים?
<מאיר צור: את עורכת דין, את - - -
<מיכל תג'ר: אני רואה עשרות תלושי שכר של עובדים בחודש.
<מיכל תג'ר: עשרות.
<דובר: ומה העשרות האלה אומרים?
<דובר: כמה הם מרוויחים בחודש?
<דובר: את יכולה להגיד מה הממוצע שלהם?
<מיכל תג'ר: חלק מתלושי המשכורת שאני רואה מגיעים לשכר מינימום, חלק ביחד עם שעות נוספות מגיעים ליותר מזה.
<מיכל תג'ר: אני לא מדברת ולא דיברתי פה היום על הפרות ביחס לתלושי המשכורת, אבל גם את זה אנחנו רואים לעיתים קרובות.
<מיכל תג'ר: עובדים שלא מקבלים שעות נוספות וכו', אבל זה לא הדיון פה בוועדה.
<מיכל תג'ר: אנחנו מדברים על הוצאות נלוות.
<מיכל תג'ר: אנחנו עושים ביקורים בכל הארץ לאורך שנים.