GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרון גוטמן טרודלר: אני יכולה לדבר רק בשם משרד הבריאות, לא בשם כל הממשלה.
<שרון גוטמן טרודלר: לכן ביקשנו את התקופה הזאת מתוך ידיעה – לא רק ההערות שהתקבלו על-ידי איגוד לשכות המסחר, קיבלנו הערות ממספר גורמים, מספר לא מצומצם של הערות.
אלי אלאלוף: אז מה הפתרון שלהם?
אלי אלאלוף: מה את אומרת להם?
<יפה חובב: המצב לא ודאי כרגע.
<שרון גוטמן טרודלר: ראשית, יש דין קיים.
<שרון גוטמן טרודלר: יש גם תקנות קיימות, זה לא שאין תקנות וזה לא שיש איזשהו ריק.
<שרון גוטמן טרודלר: יש הסדרה.
<שרון גוטמן טרודלר: הטענה שלנו, הפרשנות היא שההסדרה תחול בעוד חודשיים עד שיהיו תקנות.
<שרון גוטמן טרודלר: אומרים לכם שהחוק הקודם מאפשר לכם להמשיך לתפקד בחסות משרד הבריאות.
<שרון גוטמן טרודלר: אני לא מבין מה הבעיה.
<יפה חובב: אנחנו נוכל לקבל את העמדה של היועצת המשפטית על העניין הזה?
<שרון גוטמן טרודלר: שלחנו לכם.
<קריאה: - - - היועצת המשפטית - - -
אלי אלאלוף: לא היועצת המשפטית.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות, תנו לנו בבקשה מכתב שמבטא את מה שאמרת עם פנייה ליושב-ראש.
אלי אלאלוף: אני אפיץ לכל המשתתפים.
אלי אלאלוף: בואו נחזור לנושא של הפודיאטרים.
<גליה שגיא: אדוני, אני יכולה עוד משפט בבקשה בנושא?
<גליה שגיא: מה שחשוב לנו, יחד עם לוחות הזמנים, שיהיה את השיח מול היצרנים, מול בעלי העניין.
<גליה שגיא: יש הרבה מאוד ניסיון בתעשייה, שרוצים לתרום לתקנות.
<גליה שגיא: העניין פה הוא לא רק המהירות שהטיוטה תיכנס, כי יש הרבה מאוד בעיות עם הטיוטה, שאנחנו העברנו הערות, אבל רוצים דו-שיח.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהתקנות יופצו לפני כן להתייעצות אתכם.
אלי אלאלוף: בדרך כלל זה מה שהם עושים.
<גליה שגיא: הן הופצו.
<גליה שגיא: פעם ראשונה הן הופצו.
<גליה שגיא: הן הופצו להערות הציבור.
אלי אלאלוף: אז ימשיכו בזה, אני מקווה.
אלי אלאלוף: אנחנו לא עושים סדרי בראשית חדשים.
<שרון גוטמן טרודלר: אם נפיץ לעוד סבב, זה דוחה.
<שרון גוטמן טרודלר: אנחנו לא יכולים להפיץ עוד פעם להערות וגם לעמוד - - -
<גליה שגיא: לכן חשובה לי ההערה, להבין שבנוסף למהירות, מה שחשוב לנו, שיהיה הטיב שלהן.
<גליה שגיא: הן חייבות להיות חדשניות ומותאמות לעולם.
<גליה שגיא: ועל כן הסעיף לדחות את 18 נראה לי הפתרון הכי נכון.
אלי אלאלוף: אני מציע שכרגיל, משרד הבריאות אמור להפיץ את זה, ויעשה.
אלי אלאלוף: תנו לנו לגשת לעוד נושאים בבקשה.
אלי אלאלוף: יש לך תשובות בשבילנו בבקשה?
אלי אלאלוף: נושא הפודיאטרים.
<נילי דיקמן חיון: כן.
<נילי דיקמן חיון: תודה.
<נילי דיקמן חיון: נמסר לי שאכן חוק הסדרת העיסוק קבע את הפודיאטרים כמקצוע ונדרשת התקנת התקנות שיעסקו בפעולות המותרות, בהכשרה המעשית ובפרטים של יישום החוק.
<נילי דיקמן חיון: הוועדה המייעצת שעסקה בנושא הזה, שהכילה חברים מתוך המקצוע, התעכבה עם ההמלצות - - -
אלי אלאלוף: תכלס, תכלס, מתי יש לנו תקנות?
<נילי דיקמן חיון: אני רק רוצה לסיים את העמדה.
<נילי דיקמן חיון: היה דיון בחודש זה בבית המשפט העליון גם בנושא הזה, בעתירה שתקפה את אי התקנת התקנות, ושם בית המשפט קבע זמן של 60 יום למסירת התקנות למשרד המשפטים לאישור נוסח, ובמקביל להפצה לציבור.
<נילי דיקמן חיון: אנחנו נעמוד בהוראות בית המשפט ונעביר את זה.
אלי אלאלוף: מתי זה 60 יום?
<נילי דיקמן חיון: עד אמצע אוגוסט זה יועבר לידי משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: ומתי זה יגיע לפה?
<נילי דיקמן חיון: שוב, אני יכולה לדבר רק בשם משרד הבריאות.
<נילי דיקמן חיון: משרד המשפטים נמצא.
<נילי דיקמן חיון: אנחנו מקווים שזה יתועדף.
אלי אלאלוף: עורך הדין סומך, בבקשה, יש לך אינפורמציה?
<שי סומך: אני צריך לראות את היקף התקנות.
<שי סומך: אולי אני אעיר הערה כללית בשם מחלקת הנוסח ומחלקת הניהול, ייעוץ וחקיקה.
<שי סומך: יש במחלקת הנוסח של חקיקת משנה עומס חריג שנובע מנסיבות אישיות, מסיום המושב, מגידול עקבי בעומס.
עודד פורר: מה זה גידול טבעי בעומס?
עודד פורר: זה משהו שאני חייב להבין.
<שי סומך: בכל שנה יש יותר ויותר תקנות שמחייבות את הטיפול של המחלקה.
<שי סומך: יש שינוי של דרכי העבודה במחלקה, יש גיוס של כוח אדם חדש שנעשה עכשיו.
<שי סומך: יש תגבור של כוח אדם ממחלקות אחרות, ממחלקת החקיקה.
<שי סומך: יש מחלקת חקיקת משנה ומחלקה של חקיקה ראשית, אז יש תגבור של כוח אדם.
<שי סומך: יש גם גיוס של כוח אדם חיצוני.
<שי סומך: אנחנו מקווים שבתוך כמה חודשים העומס החריג הזה יפחת.
<שי סומך: בכל מקרה, גם בתקופה הזאת של העומס החריג אנחנו מנסים לתת טיפול כמה שיותר מהיר לתקנות.
<שי סומך: יש תקנות שהן במסלול מהיר יותר, שאנחנו נותנים להן עדיפות.
<שי סומך: אנחנו מקווים, כמו שאמרתי, שבתוך כמה חודשים העומס החריג הזה יפחת.
<שי סומך: אני אישית לא עובד במחלקה הזאת, אבל אני רואה את הדברים האלו.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה ממשרד המשפטים.
אלי אלאלוף: המהלך שלכם הוא רק כוח עזר למי שמכין את התקנות.
אלי אלאלוף: זה לא תקנה חדשה שהכול מתחיל מאפס.
אלי אלאלוף: ההרגשה היא שאתם מתחילים הכול מאפס, וזה מעכב את הדיונים, וזה מנטרל את הדיונים המהותיים שאמורים להתקיים במשרד הרלוונטי.
אלי אלאלוף: אני חושב שאני הייתי רוצה ישיבה אתכם, עם אנשי משרד המשפטים שאחראיים על כל הניסוחים והתפקידים השונים שאני מגלה בכל פעם בישיבה חדשה, כדי שנתכנן את זה.
אלי אלאלוף: כי כרגע ההרגשה היא שמשרד המשפטים לא עומד בהתחייבויות שלו ומעכב בצורה דרסטית את הדברים שלו.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שפה החקיקה היא על מנת להסדיר דברים לא מסודרים שמסכנים את הציבור.
אלי אלאלוף: עוד מעט נדבר על הצהרונים, וצהרון זה ב-1 בספטמבר.
אלי אלאלוף: תמיד ב-1 בספטמבר, לא ביום - - -
<שי סומך: אדוני, אנחנו מדברים על תקנות של תשע שנים.
<שי סומך: תשע שנים.
אלי אלאלוף: אנחנו נמצאים במצב – ותעבירו הלאה, ואני אעביר באופן אישי גם לשרה – שהיום כבר אי-אפשר לדבר עם משרד הבריאות כי הוא אומר זה תלוי במשרד המשפטים, וכן הלאה.
אלי אלאלוף: עד שסוגרים את החוק, ועם האוצר, והמהות, ועם הציבור, פתאום יש לנו בוס חדש – משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש שתיקחו את האחריות שלכם כמו שצריך, או שתוותרו.
אלי אלאלוף: גם להם יש ייעוץ משפטי.
אלי אלאלוף: לא צריך שתבדקו בצורה רוחבית אם הקנס פה מתאים לקנס של הסבתא שלי.
אלי אלאלוף: זה מתחיל להיות כאילו חכמי חלם התכנסו ולא יודע כמה שעות ביום הם עובדים.
אלי אלאלוף: זה הפסטיבל שאנחנו חיים אותו.
אלי אלאלוף: עכשיו אתם מגלים שצריך כוח אדם חדש?
אלי אלאלוף: אני שנתיים בכנסת שומע את הצרות שיש לנו ממשרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אי-אפשר לעשות את זה.
אלי אלאלוף: בשביל מה מחוקקים?
אלי אלאלוף: אני הייתי מכריז עכשיו שלא יעבור שום חוק בשולחן הזה עד שכל התקנות ייגמרו.
אלי אלאלוף: אתם רוצים את זה?
אלי אלאלוף: זה מה שיכול לקרות כדי שנעמוד ציבורית מול ההתקפות המוצדקות עלינו.
אלי אלאלוף: אנחנו מרגישים רע, חברי הכנסת שמחוקקים ובסוף יש עיתונאי – ובצדק, הוא עושה את עבודתו – חוק שלא ניתן לביצוע, חוק שלא מתבצע.
אלי אלאלוף: מספיק, חבר'ה, קחו קצת אחריות.
אלי אלאלוף: תוסיפו לעצמכם שעות נוספות, או שתזהירו – אל תדונו בחוק אם לא ניתן יהיה ליישם אותו.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שיש מאחורי זה מדינה שצריכה לרוץ.
רחל עזריה: ויש ציבור, תושבים.
רחל עזריה: בסוף זה ילדים, אנשים.
<שי סומך: אני מבקש להתייחס לדברים.
<שי סומך: אני לא מהמחלקה, אבל אני רואה את העבודה של המחלקה.
<שי סומך: יש שם עובדות מסורות מאוד שעובדות בעומס עצום.
<שי סומך: אנחנו מקבלים כל הזמן תקנות דחופות מאוד, ואני רואה עד כמה הן משתדלות לקדם את התקנות.
<שי סומך: אנחנו מודעים לקושי הזה.
<שי סומך: גיוס כוח אדם זה לא מהיום למחר.
<שי סומך: מודעים בוודאי לא מאתמול לקושי הזה, ונעשית עבודה רצינית מאוד של מחלקת הניהול כדי לשפר את המצב.
<שי סומך: כוח האדם גדל בצורה משמעותית מאוד.
<שי סומך: אנחנו מודעים לזה - - -
אלי אלאלוף: שמענו את זה, כבר אמרת לנו.
אלי אלאלוף: זה הדבר שלא מרגיע.
אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור לדברים שקשורים לבני אדם שמחכים.
אלי אלאלוף: בנושא הרוקחות, תקנות הרוקחים בנושא פקודת הרוקחים, מה קורה שם?
<נילי דיקמן חיון: תיקון 26.
<נילי דיקמן חיון: לי דווח שהתקנות תוקנו על-ידי המשרד והועברו למשרד המשפטים לפני שלושה חודשים.
<נילי דיקמן חיון: שוב, אנחנו בסוגיה שכעת דנו עליה, אבל אני מבינה שיש עדכון מהבוקר שאומנם לא כלל את משרד הבריאות, אבל יש עדכון ממשרד המשפטים.
<נעה בן שבת: אני הבנתי מהבוקר שמחלקת נוסח החוק עדכנה את עורך דין שי סומך שיש בעיה מהותית.
<נעה בן שבת: צריך להגיד על כל הנושא של עבודת מחלקת חקיקת משנה שהיא לא רק העבודה הטכנית, היא גם מזהה כשלים ובעיות.
<נעה בן שבת: דרך הבדיקה הראשונית, היא מזהה כשלים ובעיות בחקיקת המשנה שיכולים לפגום גם ביכולת לחוקק אותה, בתקפות שלה.
<נעה בן שבת: הם העירו על בעיה של מהות בנוסח שהועבר.
<נעה בן שבת: אני מבינה שעורך הדין שי סומך כבר הבוקר ישב וניסה למצוא פתרון לבעיה הזאת.
<נעה בן שבת: אני מקווה שזה יוכל להיפתר בעזרת המעורבות שלו בהקדם.
עבדאללה אבו מערוף: הם היו מעורבים בחקיקה, הם לא שמו לב?
<נעה בן שבת: דבר ראשון, לפעמים באמת לא שמים לב.
<נעה בן שבת: לפעמים כשיורדים לדרך ניסוח החקיקה – יכול להיות שהכול בסדר, פשוט ניסחו את זה בצורה שהיא לא תואמת את מה שאומרת ההוראה הראשית, וצריך לתקן את זה.
<נעה בן שבת: נראה לי שזה סוג הבעיה.
<נעה בן שבת: זה משהו שהוא ניתן לתיקון, משהו שניתן לטיפול.
<נעה בן שבת: אני חושבת שהמעורבות מהבוקר תוכל לעזור מאוד ולקדם את זה.
<נעה בן שבת: אני מקווה מאוד.
אלי אלאלוף: אתם רואים מה זה בירוקרטיה בצורה גלויה.
אלי אלאלוף: פסיק, ותוקעים משהו.
אלי אלאלוף: עורך דין שי סומך, יש לך עוד משהו להגיד בנושא?
<שי סומך: אנחנו מטפלים בזה ממש בימים האלה.
<שי סומך: אני רק רוצה להעיר שיש אצלנו נוהל מהיר.
<שי סומך: המשרד מדווח לנו באיזה תקנות הוא רוצה להתמקד כדי שנוכל לתת עדיפות.
<שי סומך: כאן, כשהוגשו התקנות, לא נאמר לנו שהתקנות בנוהל מהיר, ולכן זה הגיע עכשיו לטיפול.
<שי סומך: אני אישית אכנס לזה ואעשה כל מאמץ כדי לקדם את זה כמה שיותר מהר.
אלי אלאלוף: לא רואים בתקנות שכתוב שיש מועד להגשה?
אלי אלאלוף: בחוק לא כתוב?
אלי אלאלוף: אלו תירוצים.
<שי סומך: אדוני, יש נוהל שהמשרד - - -
אלי אלאלוף: אתם מכירים את הנוהל, משרד הבריאות?
<נילי דיקמן חיון: אני רוצה להגיד, קודם כל, דווקא את התקנות האלה דחפנו חזק מאוד.
<נילי דיקמן חיון: פרופסור שוורץ באופן אישי היה מעורב בפתרון של מכשול אחר ביחס לתקנות האלה, שרצו שנעשה תהליך של RIA, אם שמעת על זה.
<נילי דיקמן חיון: אנחנו הצלחנו, למזלנו, להתגבר על המכשול ולקבל פטור מ-RIA.
<נילי דיקמן חיון: זה היה מכשול ראשון.
<נילי דיקמן חיון: לגבי הנוהל המהיר, אני מוכנה להגיד שאפילו אני כעובדת בכירה בלשכה המשפטית שמעתי עליו לראשונה רק אגב ה - - - לפני כמה שבועות.
<נילי דיקמן חיון: לא היה דברור מתאים של זה, ולכן כרגע אנחנו עושים תעדוף.
<נילי דיקמן חיון: אבל, לצערנו, יש לנו הרבה מאוד תקנות שיש לתעדף אותן, וקשה מאוד להגיד איזה תקנות אנחנו רוצים ראשונים.
<נילי דיקמן חיון: גם המזון, גם התמרוקים וגם פודיאטרים – על פני מה?
אלי אלאלוף: אני מציע שמשרד הבריאות יפסיק לעבוד, לא יחוקק חוקים ולא - - -
<נילי דיקמן חיון: אני רק רוצה - - - את מה שבתעדוף.
אלי אלאלוף: הנושא של הרוקחים בבקשה.
<נילי דיקמן חיון: תיקון 24, התמרוקים?
<נעה בן שבת: לא, בתיקון 24 אנחנו מדברים על תקנות שנועדו להיות בתיאום עם משרד הביטחון.
<נעה בן שבת: הן אמורות להיות מתוקנות בעתיד אבל - - -
<נילי דיקמן חיון: נכון.
<נילי דיקמן חיון: יש הרבה מאוד תקנות על פני חמש שנים שאנחנו צריכים לתקן, אבל יש לנו שנתיים לתקן את התקנות שנועדו להחיל את הוראות החוק על מערכת הביטחון.
<נילי דיקמן חיון: כתוב בחוק שאם לא נתקין תקנות, החוק בכל מקרה יוחל עליהם.
<נילי דיקמן חיון: שנתיים יפקעו באוקטובר 2018, אבל אני חייבת להגיד שאנחנו כבר התחלנו לעבוד, ויש לי טיוטות.
<נילי דיקמן חיון: ישבתי גם עם אנשי שב"ס וגם עם אנשי המשטרה.
<נילי דיקמן חיון: אנחנו עדיין צריכים לשבת עם אנשי צה"ל.
<נילי דיקמן חיון: אנחנו מגבשים קודם כל ברמה המקצועית את ההחרגות והשינויים המתאימים.
אלי אלאלוף: לא נוכל להמשיך.
אלי אלאלוף: סליחה, אני מתנצל בפני החברים שעושים עבודה אדירה לטובת הרוקחים ולטובת כל המקצועות.
אלי אלאלוף: אבל, אתם רואים, יש לי חברה בכנסת, חברה בסיעה שלא יודעת לרדת ממני.
אלי אלאלוף: בבקשה, בואו נדון בנושא הצהרונים.
אלי אלאלוף: מה קורה בצהרונים?
אלי אלאלוף: אנחנו ב-1 בספטמבר.
רחל עזריה: תודה רבה, אני מעריכה את זה.
רחל עזריה: אני חייבת לומר לך שזה מה שחברים שלי גם אומרים, אז אתה בחברה טובה.
רחל עזריה: תודה, אני מעריכה את זה.
אלי אלאלוף: בבקשה, נושא המזון בצהרונים.
<מרינה אוסטפלד: בוקר טוב, עורכת הדין מרינה אוסטפלד, הלשכה המשפטית, משרד הבריאות.
<מרינה אוסטפלד: אני טיפלתי בתקנות מכוח חוק איכות המזון ותזונה נכונה בצהרונים באופן אישי.
<מרינה אוסטפלד: התקנות האלה היו בתיאום עם משרד המשפטים בתעדוף הגבוה ביותר.
<מרינה אוסטפלד: אנחנו קיבלנו בתחילת השבוע אישור של משרד המשפטים לנוסח.
<מרינה אוסטפלד: נוסח שעבר מספר סבבים של הערות, בעיקר לגבי הסוגיות של התאמה בין החוק לפיקוח על המזון לבין חוק המזון, חוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), מכיוון שספק מורשה, יש עליו חובות מכוח חוק המזון, זה ברור.
<מרינה אוסטפלד: מפעיל הצהרון, הוא עוסק במזון והיה צריך לבדוק באופן מדוקדק איזה חובות חלות עליו.
<מרינה אוסטפלד: הנוסח מאושר ומועבר לאישור ולחתימתו של שר הבריאות.
<מרינה אוסטפלד: אני אדאג שזה יוגש לוועדה בתחילת השבוע.
אלי אלאלוף: להזכיר לכם, ב-30 ביולי יש פגרה.
אלי אלאלוף: אני מוכן ברגע שתביאו את זה, להתמודד עם אישור מידי.
אלי אלאלוף: אנחנו נמצא את הזמן לעשות את זה.
אלי אלאלוף: ברגע שזה אצל השר, תודיעו לי גם, יש לי קצת השפעה עליו, אבקש שיחתום במקום.
<מרינה אוסטפלד: בסדר גמור.
רחל עזריה: תודה, כבוד היו"ר.
אלי אלאלוף: אני לא אוכל לעבור יותר כי בעוד דקה אני אהיה עבריין שמקיים דיון במועד המליאה, אסור לי.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד, כל מה שקשור ליעדים התקציביים של הממשלה לשנת 2018-2017 – אני חייב לפתור את הבעיה.
אלי אלאלוף: אני חייב.
אלי אלאלוף: כי זה יוקר המחייה, ולא רק בגלל הפוליטיקה, שאני לא אוהב, אלא בגלל הציבוריות ובגלל החשיבות אצל האזרח, בדרך כלל האזרח הפשוט.
אלי אלאלוף: אני מבקש, ואני קובע, אם יש בזה איזו פגיעה כלשהי או עיכוב כלשהו, אני מבקש לקבל הודעה אישית מכם שהתקנות נתקעו פה או שם, ולמה.
אלי אלאלוף: אני חייב להתמודד עם זה.
אלי אלאלוף: אני מודיע לכם שלפני הפגרה הזאת, דהיינו לפני סוף יולי, אנחנו נקיים דיון מיוחד בזה.
אלי אלאלוף: תביאו גם אם התקנות לא מוכנות.
אלי אלאלוף: תביאו את זה, בהשתתפות נציגי משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אני רוצה שיתקיים דיון פה.
אלי אלאלוף: אם נאשר, הנה מה טוב.
אלי אלאלוף: אם לא, אני רוצה שנדע מה הסיבות כדי שנתמודד עם העניין הזה.
אלי אלאלוף: דבר שני, אני אקיים את הדיון לגבי הרישוי של הרוקחים.
אלי אלאלוף: הסתיים הנושא של רופאי השיניים?
<נילי דיקמן חיון: אני מצטערת, אני לא יודעת - - -
אלי אלאלוף: הגיעו התקנות?
אלי אלאלוף: אישרנו?
אלי אלאלוף: הכול בסדר?
אלי אלאלוף: אוקיי, אז הרוקחים.
אלי אלאלוף: כל מה שקשור לרוקחים, כולל התמרוקים, כולל השינויים הנדרשים שביקשתי, אני לא זוכר בצורה ספציפית מה בנושא חוק הרוקחות, אנחנו גם כן נקיים דיון מיוחד.
אלי אלאלוף: אני יודע שביקשתם שנדחה את זה.
אלי אלאלוף: הפגרה, לצערי, היא כמעט שלושה חודשים.
אלי אלאלוף: זה אומר שזה כולל מה שאישרנו לכם עכשיו.
אלי אלאלוף: אני רוצה מיד אחרי הפגרה, דהיינו, בהתחלת נובמבר, בשבוע הראשון של נובמבר, לקיים דיון בעניין הזה.
<ראובן בילט: ראובן בילט, לשכת המסחר.
<ראובן בילט: בחוק של ההתייעלות הכלכלית נקבע שהתקנות תוגשנה לוועדה הזו עד 31 במרץ.
<ראובן בילט: אנחנו התבקשנו להגיש את ההערות שלנו בתוך שבוע, במרץ, כי אמרו מיד להגיש.
<ראובן בילט: אנחנו כבר ארבעה חודשים אחרי, וכלום לא קרה.
אלי אלאלוף: זה לא מספיק מה שנזפתי?
<ראובן בילט: אתה אמרת פה עוד משפט אחד שמדאיג אותנו מאוד.
<ראובן בילט: יש הארכה של החוק, נתתם הארכה עד 30 בספטמבר.
<ראובן בילט: אין שום סיבה שלא יגישו את התקנות בחודש הזה, בשבועות הקרובים.
<ראובן בילט: יש תקנות, כבר עובדים עליהן.
<ראובן בילט: מחפשים כל סיבה לדחות את זה.
<ראובן בילט: אני אגיד לך על מה זה משפיע – היום המצב הוא שבגלל שהחוק איננו ובגלל שצריך את הרישיונות, כשצריך למשל קרם הגנה נגד שיזוף בקיץ, מקבלים את הרישיון בחורף.
<ראובן בילט: מוצרים של החורף מקבלים בקיץ.
<ראובן בילט: המצב הוא בלתי נסבל.
<ראובן בילט: מחכים חצי שנה.
<ראובן בילט: התקנות האלה באות לפתור את המצב הזה.
<ראובן בילט: אחר-כך יצעקו יוקר המחייה, התייעלות, בירוקרטיה.
<ראובן בילט: אדוני היושב-ראש, אין שום סיבה בעולם שמה שהיה צריך להגיש – וכתוב פה, רק את התקנות הראשונות היה צריך להביא עד מרץ, יש עוד תקנות אחרות.
<ראובן בילט: שיביאו אותן בימים הקרובים.
<ראובן בילט: אם אתה אומר בנובמבר – החוק הזה קיבל ארכה עד 1 באוקטובר.
אלי אלאלוף: את רוצה לתת לו תשובה?
<ראובן בילט: לא יכול להיות שיתחילו לדון בתקנות אחרי – ואז שוב סחבת ושוב סחבת.
<נילי דיקמן חיון: ביום שני הוועדה אישרה את הצו שקובע שהחוק ייכנס לתוקף ב-29 בספטמבר, והתקנות יהיו מוכנות למועד הזה.
<נילי דיקמן חיון: אני חייבת להעיר שאנחנו ישבנו עם כל בעלי העניין אחרי מרץ והיו הרבה מאוד ישיבות עבודה אתם - - -
<ראובן בילט: סליחה, לא ישבתם אפילו פעם אחת.
<ראובן בילט: שלחנו לכם – אנחנו מתחננים.
<ראובן בילט: פנינו לשר.
<ראובן בילט: פנינו ליושב-ראש.
<ראובן בילט: פנינו לפרופסור איל, לכולם.
<ראובן בילט: עד היום לא זכינו לתשובה.
<ראובן בילט: ביקשנו.
<ראובן בילט: נתנו את ההערות שלנו, ביקשנו – שבו אתנו.
<ראובן בילט: כלום.
<ראובן בילט: מה התירוץ היה?
<ראובן בילט: מה היה התירוץ?
<ראובן בילט: משרד המשפטים.
<נילי דיקמן חיון: צריך להבין שאחרי שאנחנו מקבלים הערות, אנחנו חייבים להתקדם לשלב הבא.
<נילי דיקמן חיון: אם לא נתקדם לשלב הבא, לא נוכל לעמוד ביעדים, ולכן אי-אפשר לערוך סבבי התייעצות - - -
אלי אלאלוף: אני נאלץ להפסיק.
<ראובן בילט: אדוני היושב-ראש, שיגידו מתי הם מניחים את התקנות בפני הוועדה.
<נילי דיקמן חיון: אנחנו מניחים בסוף יולי.
<ראובן בילט: מה זה סוף יולי?
<ראובן בילט: אז בקיץ שוב לא יהיה פה דיון.
<נילי דיקמן חיון: התקנות תועדפו על-ידי משרד המשפטים.
<נילי דיקמן חיון: יש לנו ישיבה ראשונה ביום חמישי הזה.
<נילי דיקמן חיון: שי ואני מקווים שזה יוכל להסתיים באמצע יולי וזה יונח פה בוועדה.
אלי אלאלוף: בבקשה, האוצר.
<אסתר בלום: אפשר לקבל לו"ז לגבי הרוקחים והפודיאטרים בבקשה, אדוני היושב-ראש?
<שירה דימניק: שירה דימניק, משרד האוצר.
<שירה דימניק: לנו חשוב מאוד שהתקנות יוגשו כמה שיותר מהר לוועדה ונתחיל את הדיונים.
<שירה דימניק: לדחות את זה לנובמבר זה מצב שהוא בלתי נסבל מבחינתנו.
<שירה דימניק: הדיונים צריכים להתחיל כמה שיותר מוקדם.
<שירה דימניק: משרד המשפטים צריכים להגיש את התקנות לוועדה ולסיים את התהליך הזה.
<ראובן בילט: שיגידו, אדוני היושב-ראש, תאריך.
<ראובן בילט: שיגידו תאריך.
<ראובן בילט: למה הם מורחים את זה?
אלי אלאלוף: בסוף יולי יש דיון.
<ראובן בילט: בסוף יולי יש דיון?
<ראובן בילט: דיון.
<ראובן בילט: זאת אומרת, התקנות יהיו לפני סוף יולי בפני הוועדה.
אלי אלאלוף: התקנות במצב שהן יהיו באותו יום.
אלי אלאלוף: שתיים, אם יש צורך, אני אקיים ישיבות מיוחדות בפגרה, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: כל מה שיבוא כתקנות, אני מתחייב לדון בהן גם בפגרה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שנקבל את הנושא של הבהרה בכתב בנושא של ציוד רפואי, בעיקר בנושא החיסונים.
<נעה בן שבת: בנושא מאגר המידע של החיסונים.
אלי אלאלוף: בנושא מאגר המידע של החיסונים.
אלי אלאלוף: אני ממש מתנצל, זה מבחינה מנהלית, בנוסף יש לי גם נאום במליאה, שאנחנו סוגרים את הישיבה.
<אסתר בלום: אפשר לקבל לוח זמנים, כבוד היושב-ראש, גם לגבי הפודיאטרים וגם לגבי הרוקחים?
<נילי דיקמן חיון: הם ניתנו – 60 יום למשרד המשפטים בנושא הפודיאטרים.
אלי אלאלוף: אתם יכולים גם לקבל - - -
<אסתר בלום: זה לא קשור.
אילן גילאון: בוקר טוב לכולם, חן חן על ההשתתפות הערה בדיון.
אילן גילאון: זה יכתיב משהו לגבי משך ההערות שייאמרו כאן, כמובן מדבר רק נציג אחד מכל ארגון ורק בהערות מהותיות.
אילן גילאון: אני רוצה לבקש לפתוח את הדיון הזה בכמה מלים לזכרו של חברנו שמואל חיימוביץ, שמוליק כפי שקראנו לו, שהיה אתנו למעשה מאז תחילת הקמת הוועידה ועד היום מטעם נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שנפטר בשבוע שעבר.
אילן גילאון: שמוליק היה באמת אחד החלוצים של תפיסת הנגישות, שהיא כידוע תפיסה חדשה, אותה תפיסה שאומרת שאיננו מתקנים עוד את האנשים, אנחנו מתקנים את סביבתם כדי שיוכלו להגיע מכובדים ועצמאים למחוז חפצם.
אילן גילאון: באמת בלשון המעטה, שום דבר שייאמר עליו לא יהיה מוגזם.
אילן גילאון: הוא היה איש רעים להתרועע וצנוע ושקט ועדין ומקסים.
אילן גילאון: הוא בדיוק היה הביטוי למה שנקרא דברי חכמים בנחת יישמעו, זה היה שמוליק, שהתווה כאן דרך שאנחנו לאורה ממשיכים.
אילן גילאון: הוא היה מורה לכולנו פה מבחינת ההליכה אל תוך עידן אחר שהוא עידן שחושב איך קל יותר יהיה לזולתנו להגיע למחוז חפצם, זאת אומרת בעצם להגדיר אחרת את כל המטלות של חברה שתפקידה הוא להנגיש ותפקידו של הפרט הוא לגשת, שכל אחד ממתין קצת לאחרים בסבלנות ובסובלנות כדי שכולנו נוכל בסופו של דבר להגיע.
אילן גילאון: זאת אבדה גדולה עבורנו בפרט, עבור הציבור באופן כללי כי איפה ישנם עוד אנשים כמו האיש ההוא, ואתם יודעים, אנשים כאלה הולכים ומתמעטים ואני לא רואה שהמאגר שלהם הולך ומתמלא מחדש, ואני אומר את הדברים האלה בהכנעת ראש.
אילן גילאון: אני אבקש מאברימי, מהנציב, להגיד גם כמה דברים לזכרו ואחרי זה נתחיל בדיון.
<אברהם טורם: אני ברשות
<אברהם טורם: כם אקריא את ההספד שנשאתי רק שבוע שעבר לזכרו של שמוליק כי אני חושב שהוא ממצה את כל התחושות שאנחנו מרגישים ואת התרומה שקשה מאוד לתאר אותה מילולית ורבלית שהאיש הזה עשה בשני העשורים האחרונים.
<אברהם טורם: שמוליק יקר, לא נתפס שהתאספנו פה כולנו ומדברים עליך בלשון עבר.
<אברהם טורם: דיברנו לא מעט על רצונך לצאת לפנסיה מוקדמת והקנטנו אותך בשאלות מה תעשה עם כל הזמן שיהיה לך לאחר שנים כה רבות שבהן השקעת את כולך בתחום שכל כך קרוב ללבך, תחום הנגישות וזכויות אנשים עם מוגבלות.
<אברהם טורם: ענית לי שזה הזמן שלך להתחיל לצייר סוף סוף, ללמוד את זה מקצועית, והמשכנו באיך תמלא את הזמן – נכדים, ילדים ועוד.
<אברהם טורם: את התרומה שלך לנציבות ולתחום בכלל, לא נצליח לסכם בכמה משפטים אך בכל תפקידיך, הן כמייסד התחום, כמנהל המחלקה, כנציב זמני, תרמת כל כך הרבה ידע וניסיון, והיסודות בתחום הזה שלפני לא הרבה שנים לא היה בכלל מוכר בארץ, ממך ובזכותך הם.
<אברהם טורם: פעם סיפרת לי כי רק כשעלית לארץ קיבלת לראשונה כיסא גלגלים.
<אברהם טורם: פעם ראשונה שיכולת לנוע בעצמך, ושם בעצם נטמעו הזרעים הראשונים לפעילות שלך, כשהבנת מהו חופש ומהי עצמאות, כשהבנת איך אפשר לעשות לבד ולא לבקש עזרה.
<אברהם טורם: הפכת זאת לשאיפה ולדרך חיים.
<אברהם טורם: התחלת את הקריירה כשפעלת להנגשת העיר תל אביב, ואם היום לא תמיד פשוט לנו לגרום להנגשה במרחב הציבורי, אנחנו יכולים רק לתאר לעצמנו מה עברת אז לפני שנים רבות.
<אברהם טורם: שמוליק היה מעורב בחקיקת הנגישות, בהתקנת התקנות החשובות, הוביל לא פעם את המאבקים על נגישות לגבי פרטים קטנים כגדולים, הכול כדי להבטיח שלאנשים עם מוגבלות תהיה נגישות, ובעיקר שלא כל אחד יצטרך להילחם ולהיאבק מחדש את המאבקים הללו.
<אברהם טורם: לפני שבוע הסתכלתי בתוכנית הראשונה של הנציבות לגבי דוח שהגשנו וכשמביטים בתוכנית העבודה ניתן לראות עד כמה התחום שלנו התפתח ועד כמה החלומות שלך הוגשמו.
<אברהם טורם: הידע, היושרה, המקצועיות, האדיבות, המסירות והמחויבות שלך לנושא הנגישות, נבעו מהאישיות המדהימה שלך ומאכפתיות עצומה לתחום.
<אברהם טורם: הרצית והסברת על התחום בכל מקום שרק הסכים לשמוע.
<אברהם טורם: אני חושב שאין פה מישהו שלא שמע את שמוליק מסביר שוב ושוב מהי נגישות ואיך לפרטי פרטים צריך לעבוד כדי לבנות מרחב ציבורי נגיש.
<אברהם טורם: באחת מהפגישות שלנו הוא אמר לי כי את המסמכים הראשונים שהוא כתב שקשורים לחקיקה, הוא כתב אבל לא האמין שתהיה חקיקה כה מפורטת כמו שיש היום.
<אברהם טורם: וכולנו יודעים כמה קשה הוא עבד כדי להגיע למצב הזה – חוק, תקנות, תקנים, הסברה, ובעיקר עבודה על כל פרט ופרט.
<אברהם טורם: זכית בהתחלה להקים מחלקת פיקוח ואכיפה כדי להפוך את החוק למציאות בפועל, ובהמשך זכית לראות איך מקומות אכן מתחילים להיות נגישים יותר ויותר.
<אברהם טורם: שמוליק יקר, החזון שלך שתהיה הנגשה בכל מקום ומקום ימשיך להיות הדרך שלאורה נלך, והיה בטוח כי נמשיך את פועלך החשוב.
אילן גילאון: תודה רבה, אברימי.
אילן גילאון: אנחנו נעבור לסדר-היום.
אילן גילאון: הנושא הוא מורכב, טעון.
אילן גילאון: אני רוצה לומר משהו לגבי הדיון הזה.
אילן גילאון: להירשם אצל אתי לזכות דיבור, ואני אהיה מאוד קמצן היום בניגוד לנדיבותי הידועה בדרך כלל בדיבור.
אילן גילאון: אני אומר לכם איך הדיון הזה יתנהל.
אילן גילאון: לפני שנה נתקעתי ליד גן סאקר עם המכונית כשהמפתח שלי ננעל פנימה.
אילן גילאון: הגיע אחד שהוא פורץ מנעולים ואמר לי, אני יכול לעשות את זה בדקה או בשעה, בכל מקרה זה יעלה לך 80 שקל.
אילן גילאון: כמובן שאמרתי לו בשעה כי אנחנו לא פראיירים.
אילן גילאון: אז אפשר לעשות את זה בכל מקרה.
אילן גילאון: אני מבין שהנושא נטחן עד דק.
אילן גילאון: אני לא מישים את עצמי כמומחה גדול לנושא הזה.
אילן גילאון: כמאמר המשורר, מצמצם אני את עצמי לנקודה קטנטנה שלא להטריד ממלכות.
אילן גילאון: נתנו למיטב אנשי המקצוע להוביל את העניין הזה, אבל תזכרו שיש פה עיקרון של תהליכים ותאריכים.
אילן גילאון: עם התקנות הקיימות אני בשום פנים ואופן לא יכול להישאר כי זה סדום ועמורה, אני לא יכול להישאר עם זה.
אילן גילאון: אני צריך ללכת לתקנות חדשות, ולכן נאלצנו לעשות פשרות מפשרות שונות, חלקן שבתוך החוק, חלקן דורשות חקיקה חדשה מבחינת הבקשות שאתם ביקשתם, ולכן אני מבקש להבין שאנחנו נאלצים לקדם את התקנות שלנו כך.
אילן גילאון: אני תמיד עומד על כך שהן יהיו יותר טובות מבכל מקום אחר בעולם, ובזה אני רוצה להיות בטוח וככה הבטיחו לי המנסחים, שהדברים האלה מתקיימים.
אילן גילאון: שנית, שאנחנו חייבים לא לפגר בזמנים יותר מאשר לגמור את זה עכשיו בפגרה ולא להיכנס לאחרי הפגרה בדיון.
אילן גילאון: ולכן, אנחנו יוצאים עכשיו ומסיימים היום את הדיון.
אילן גילאון: נשתדל להתחשב בכל מה שנוכל להתחשב, אבל תהיו מוכנים לפשרות ואפילו לפשרות מפליגות לפעמים.
אילן גילאון: אני מתחיל בהקראה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אפשר להעיר הערה מקדימה?
אילן גילאון: אפשר להגיד ב-30 שניות, נתי.
אילן גילאון: ואין יותר הערות מקדימות.
<נתי ביאליסטוק כהן: לפרוטוקול.
<נתי ביאליסטוק כהן: נתי ביאליסטוק כהן, מנכ"ל המרכז לעיוור.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני מצטרף לכל מה שנאמר על חברנו שמואל ז"ל.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני מבין שגם אפשר לברך את ערן על מינוי חדש, אבל לגופו של עניין.
<ערן טמיר: תודה.
<נתי ביאליסטוק כהן: קודם כול, אדוני, פניתי אליך במהלך השנה האחרונה מאז הדיון האחרון שהתקיים בתקנות האלה, גם בכתב וגם בעל-פה, מספר פעמים, ביקשתי לקיים דיונים מקדימים בנושא מכיוון שאנחנו שוב נאלצים לקיים דיון עם אקדח של זמן לרקה.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה מאוד חבל ומאוד כואב מכיוון שאולי קל להסביר לציבור - - -
אילן גילאון: סיימת את ההערה המקדימה וזו לא הערה מקדימה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אילן, אולי - - -
אילן גילאון: סיימת, וזו לא הערה מקדימה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אילן, בבקשה תן לי לסיים.
אילן גילאון: הוא לא הוזמן לשולחן עגול?
<ערן טמיר: היו לא מעט דיונים עם המרכז לעיוור.
אילן גילאון: אני לא קובע את סדר-היום של השולחן העגול וההערה הזאת מבזבזת את זמני.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני רק רוצה להגיד כי זה חשוב שהציבור ידע.
<נתי ביאליסטוק כהן: אף אחד לא שואל כמה צריך לעלות כדי להזיז עמוד חשמל ממדרכה על מנת שאפשר יהיה לעבור בה בחופשיות.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה עמוד החשמל שלנו, שיהיה ברור, וכל הזמן מנסים להסיט את הדיון לכיוון של כסף.
<נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו לא מדברים על כסף, אנחנו מדברים על היכולת שלנו להתנהל כאנשים עם עיוורון ולקויות ראייה במרחב הציבורי העדכני של מדינת ישראל והעולם.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה הכול.