GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רני נויבואר: דרך אגב, היה כאן בית בשבוע שעבר שאמר שטוב לו ערבות בנקאית, שהוא מסתדר עם זה וזה הפתרון המועדף עליו.
<רני נויבואר: אנחנו רוצים שיהיה ברור שהוועדה תצטרך לתפור משהו, חליפה מתאימה.
<רני נויבואר: צריך להשאיר את החירות לוועדה להכניס בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת שתכלול גם דרישות שהן לא ערבות בנקאית אבל כן דברים קטנים כמו דברים שאינם קנייניים.
<רני נויבואר: מכתב החרגה למשל לא נכנס כרגע בנוסח כי הוא לא בטוחה.
אלי אלאלוף: לגבי הבתים שמשערים שיש להם בעיה לתת משכנתא, אני מציע שבאמת תציגו את מצבכם.
אלי אלאלוף: תוך חודש, זה בסדר?
<דורון ארנון: תוך יומיים.
יואב קיש: אני מבין את הדילמות שמעלים כאן
יואב קיש: דיור מוגן וברור שוועדת החריגים בסוף באמת תצטרך לדון בזה.
יואב קיש: אני מציע, כמו שאמרת מדובר בקריאה ראשונה, להוסיף לסעיף (4) משפט שיכול אולי קצת להוריד מהם את הלחץ ולהגיד שבמידה שהבעיה ברישום תחול בגלל רשות ממשלתית כזאת או אחרת, העניין יידון.
יואב קיש: למצוא איזה ניסוח שכאילו אם הם לא אשמים, ועדת החריגים תיקח את זה כשיקול לטובתם.
יואב קיש: אז תמשיכו את התהליך.
אלי אלאלוף: אתה משאיר את האחריות הכוללת על זה שהמדינה לא מסוגלת לספק משהו.
יואב קיש: הם אומרים שזאת לא אשמתם.
יואב קיש: אני אומר, כדי להוריד מהם את הלחץ.
יואב קיש: ראשית, התהליך שהצעת ומה שאמרה היועצת המשפטית, מקובל.
יואב קיש: אני אומר שאתה לא יכול להאשים אותם ברישום אם הם עושים את כל מה שהם צריכים ועכשיו יש בעיה.
<קריאה: לכן יש את ועדת החריגים.
יואב קיש: אנחנו אומרים בפרוטוקול שוועדת החריגים תדון?
אלי אלאלוף: ועדת החריגים תדון בבעיה.
יואב קיש: ואם גילו שהבעיה היא בגלל שזאת בעיה של רשות מקומית כזו או אחרת?
<רני נויבואר: יבוא בית דיור מוגן ויגיד שיש לו בעיה עם הרשות המקומית – הסברנו את זה גם בדיון הקודם.
<רני נויבואר: פקודת העיריות הרי מחייבת החלטה של מליאת הרשות והיא מחייבת פרוצדורה מסוימת בתוך הרשות.
יואב קיש: נכון, והרשות לא נותנת.
<רני נויבואר: אפשר לפרגן לרשות המקומית שיש לה מניעים טובים כשהיא עושה את זה.
<רני נויבואר: זאת לא אשמה.
<רני נויבואר: לא מדברים כאן באשמה אלא מדברים כאן בסיכון.
<רני נויבואר: הסיכון הוא שמה יקרה אם חס וחלילה בית דיור מוגן נופל.
<רני נויבואר: אין כאן האשמות.
יואב קיש: העיכוב ברישום.
<רני נויבואר: על העיכוב ברישום אמרנו שמה שאנחנו יכולים לעשות זה ללכת ליועצים המשפטיים, להבין איפה המכשלות שנמצאות בתוך הרשות, לנסות להבין איך אנחנו הולכים.
<רני נויבואר: זו הכוונה של ועדת חריגים.
<רני נויבואר: לבוא ולפתור את הדבר ספציפית.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם נקודה אחת.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכל הבתים, ואנחנו נכלול את זה בפרוטוקול, שיש להם בעיות של רישום, שיעבירו לנו את מצבם היום.
אלי אלאלוף: זה יהיה כנספח לפרוטוקול שלנו ואז הודעתם על כך.
אלי אלאלוף: אני הצעתי חודש.
אלי אלאלוף: אם אתם אומרים לי אתמול, אז קחו את האחריות.
אלי אלאלוף: אני מציע שנישאר בחודש.
נורית קורן: חודש.
אלי אלאלוף: זה נראה יותר סביר.
אלי אלאלוף: תעבירו לנו ואנחנו נצרף לפרוטוקול.
אלי אלאלוף: את יכולה לשלוח להם את זה בכתב?
אלי אלאלוף: תוציאי מכתב מפורט מה היית רוצה לראות במכתב הזה.
אלי אלאלוף: אני מציע שמשרד המשפטים יוציא לכם את הנוסח שהיה רוצה.
<נועם פליק: אנחנו מציעים שהממונה ג'ולי תרכז את זה.
נורית קורן: רני תאמר לך את הנקודות ומה צריך.
<מרדכי קירשנבאום: מגדלי הים התיקון.
<מרדכי קירשנבאום: לגבי הנושא הספציפי הזה.
<מרדכי קירשנבאום: אנחנו דנו בו במשך שנתיים והעברנו גם לממונה את רשימת הבתים שיש להם את הבעיה וגם זיהינו את הבעיות, כך שזה ידוע אבל אין בעיה, נעביר את זה פעם נוספת.
אלי אלאלוף: הדבר הטוב שקרה לדעתי, למרות שזה רעיון שלי, הוא לצרף את זה לפרוטוקול.
אלי אלאלוף: זה יהיה לכם בפרוטוקול של הוועדה.
<מרדכי קירשנבאום: קודם כל, תודה.
<מרדכי קירשנבאום: אני רק רוצה להבהיר שמכיוון שאני מכיר קצת את המטריה ואני שם את עצמי רגע בנעלי ועדת החריגים, אני לא רואה שאפשר לייצר יש מאין.
<מרדכי קירשנבאום: זאת אומרת, אם מישהו לא יכול לתת משכנתא, באופן טבעי הולכים לפתרון של ערבות בנקאית.
<מרדכי קירשנבאום: הנושא הזה של ערבות בנקאית, אני לא רוצה לחזור על כל הדיון שהיה כי אתם כבר השתכנעתם, לא שזה עולה כסף אלא זה איום קיומי על הבתים.
<מרדכי קירשנבאום: אפשר להכניס בית שמצבו הפיננסי טוב למצב של הערת עסק חי במאזן ולגרום לקריסה שלו בגלל הדרישה לערבות בנקאית.
<מרדכי קירשנבאום: אנחנו לא רוצים להיות שם.
<מרדכי קירשנבאום: הסיכון הוא גדול.
<מרדכי קירשנבאום: אמנם הוא מתייחס אך ורק ל-10-15 בתים אבל עבורם זה איום קיומי.
<מרדכי קירשנבאום: לכן מה שאני מציע, יש לי גם הצעה פרקטית, שהיה ומקובל שהנושא של הערת אזהרה לקיום ההתחייבות של משכנתא פלוס מכתב החרגה מבנק לגבי העובדה שהשעבוד לא חל על הדירה הספציפית של הדייר, במידה ולא יימצא פתרון אחר, זה יהיה הפתרון.
<מרדכי קירשנבאום: קשה לי להאמין שהפורום הנכבד הזה עם כל ההיי-קיו שיושב כאן לא מוצא פתרון ואנחנו נסמוך על ועדת חריגים וזה יהיה בסדר.
<מרדכי קירשנבאום: אנחנו לא רוצים במקרה הזה, בגלל שהסיכון, כפי שתיארתי הוא כל כך גדול, לא רוצים להביע לוועדת חריגים ולקוות לטוב, לשלב את האצבעות ולקוות לטוב ואפילו גם לסמוך על הפרוטוקול.
<מרדכי קירשנבאום: אגב, בדיון הקודם על החוק יצאנו גם עם פרוטוקול שבו הייתה קביעה שהממשלה תסדר שתהיה פוליסת ביטוח ואנחנו יושבים כאן היום ואין פוליסת ביטוח כי אי אפשר לעשות פוליסת ביטוח ויש פרוטוקול.
<מרדכי קירשנבאום: אני רוצה להימנע מסיטואציה שכאמור היא יכולה להיות בעיה קיומית לבתים של דיור מוגן.
<אברהם בר דוד: אנחנו ממש לא מסכימים למה שנאמר כי מה שנאמר זה להשאיר את המצב העובדתי.
<אברהם בר דוד: זאת אומרת שיש הבטחה, יש סיכום, יש הערת אזהרה.
<אברהם בר דוד: לא מדובר על זה.
<אברהם בר דוד: בעיני מי שיושב בוועדת חריגים, ישבו אנשים נבונים לא פחות מכל אחד מאתנו שיושב כאן ויראו את הבעיה.
<אברהם בר דוד: אנחנו אפילו בדיון עם א.ב.א.
<אברהם בר דוד: הצענו פתרונות שאינם מזעזעים את הנושא הכלכלי של הבתים.
<אברהם בר דוד: חבל שפשוט מגדלי הים התיכון לא נמצא שם בתוך הדיון הזה ולא שמע את הדברים.
<אברהם בר דוד: אין בעיה שניתנת לפתרון.
<אברהם בר דוד: אנחנו גם אמרנו שאפשר להאריך אותו לאורך הזמן של הפתרון ולא בבת אחת לוקחים את כל הכסף ולא מדברים על מאה אחוזים.
<אברהם בר דוד: לכן אני חושב שוועדת חריגים מספיק נבונה כדי לפתור את הבעיה.
<רני נויבואר: בואו נכניס דברים קצת לפרופורציות.
<רני נויבואר: בסוף כל הרעיון כאן היה, כשהייתה איזושהי חשיבה ללכת לערבות בנקאית והיו כאן דיונים, התקדמנו, אנחנו מבינים שערבות בנקאית היא נטל על רוב הבתים.
<רני נויבואר: יש בתים שהפתיעו אותנו בדיון הקודם ואמרו שדווקא זאת האלטרנטיבה שהם רוצים.
<רני נויבואר: לכן האלטרנטיבה הזאת צריכה להיות קיימת על השולחן.
<רני נויבואר: ברור שהכוונה היא שלא ועדת חריגים תגיד משהו ובית דיור מוגן יתמוטט כי בסוף ועדת חריגים מחויבת לדיירים כמו שהיא מחויבת גם לבית הדיור המוגן עצמו.
<רני נויבואר: בסוף אנחנו צריכים את אותו איזון לעשות באמצעות ועדת חריגים כאשר האילוץ הוא שצריך למצוא איזשהו פתרון שהוא מתאים לבית הדיור המוגן הספציפי הזה.
<רני נויבואר: הטענה שכאילו ועדת החריגים תלך אוטומטית לערבות בנקאית בגלל שזה הדבר הנוח לה ובית הדיור המוגן לא יחזיק מעמד וועדת החריגים תצא לשתות קפה בערב בשמחה, בעיני זה משהו שהוא לא רלוונטי.
<רני נויבואר: אנחנו מבחינתנו אין לנו שום בעיה לבוא ולהכניס כאן רשימה של שיקולים אם זה מה שחשוב, לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<רני נויבואר: להכניס כאן שיקולים רלוונטיים.
<רני נויבואר: השיקולים בסופו של דבר הם ודאי שהדייר יקבל את הכסף מצד אחד ותהיה לו בטוחה הולמת, ומהצד השני שבית הדיור המוגן ימשיך להתקיים.
<רני נויבואר: הוא צריך להתקיים ואתם צריכים ודאות.
<רני נויבואר: תהיה ועדת חריגים.
<רון עוזרי: כבוד היושב ראש, מילה אחת.
<רון עוזרי: אני אומר שניתן לפתור במסגרת ועדת חריגים, רק אם היינו מוסיפים שתי מלים, שהיא תמצא פתרון שהבית יכול לעמוד בו.
<קריאה: אפשר להכניס את זה לתוך הסעיף.
נורית קורן: בין קריאה שנייה לשלישית נשב.
נורית קורן: יש גם הליך של המועצות יחד עם משרד המשפטים.
נורית קורן: אל תשכחו שמדובר רק בעשרה אחוזים.
<קריאה: אלה עשרה אחוזים שבכל אחד מהם יש עשרות ומאות דיירים.
<ליאור אברהם ברק: משרד הבריאות.
<ליאור אברהם ברק: בקשתנו שאחד השיקולים של ועדת החריגים תהיה קיום של מחלקות סיעודיות וסיעודיות מורכבות בבית הדיור המוגן.
<קריאה: אבל זה כבר קיים בחוק.
<ליאור אברהם ברק: זה אחד הדברים שאנחנו לא רוצים לשפוך את התינוק עם המים.
יואב קיש: מה זה קשור לרישום?
יואב קיש: אתה יכול להגיש את זה כבקשה עניינית, אבל למה לרישום?
אלי אלאלוף: אני לא רואה את הקשר.
נורית קורן: זה אם הוא בוחר שתהיה לו מחלקה סיעודית או לא.
<ליאור אברהם ברק: בסופו של דבר בית הדיור המוגן מחזיק בתוכו גם את הדיירים שמשלמים במיטב כספם עבור הדירה ומצד שני יש לו מחלקות אחרות.
<ליאור אברהם ברק: בסוף הכול נמצא באותו סל.
אלי אלאלוף: אפשר לסכם את הנקודה הזאת?
אלי אלאלוף: אנחנו נשאיר את התפקיד של ועדת החריגים, נגדיר אותו בין הקריאה הראשונה לשנייה והשלישית, ובינתיים אנחנו נשארים עם ההצעות המקוריות.
<ענת מימון: אנחנו רק מוסיפים בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת.
<מרדכי קירשנבאום: אני רוצה לציין שבשני מקרים שאני אישית ניסיתי לטפל עת ישבתי מול שתי רשויות מקומיות – יש לנו שני בתים שהם רשויות מקומיות – אמרו לי בשני המקרים, שני היועצים, שהם מבינים את הצורך אל מול הדיירים, הם לא חושבים שזו הייתה הכוונה של מישהו להגביל אותנו ברישום של משכנתא מול הדיירים.
<מרדכי קירשנבאום: אני אגיד בסוגריים שכאשר הקמנו את הבתים, קיבלנו אישור ורשמנו משכנתא לבנק.
<מרדכי קירשנבאום: קיבלנו אישור מאותן רשויות מקומיות שלכאורה מנועות מלעשות את זה.
<מרדכי קירשנבאום: קיבלנו אישור.
<מרדכי קירשנבאום: לדיירים, אמרו לנו, לא יוכלו לתת כי במשרד הפנים בירושלים אוסרים עליהם אבל כמובן שאם יאשרו לנו, אין שום בעיה ואנחנו מבינים את המניעים ומבינים את הביטחון של הדיירים.
<מרדכי קירשנבאום: לכאורה זה היה נראה שמדובר כאן באקט פשוט ולא כל כך מסובך שבו משרד הפנים יאשר את הרישום.
אלי אלאלוף: אני אתן עצה פשוטה של אחד שלא יודע עסקים.
אלי אלאלוף: אל תעשו עסקים עם גופים שלא בטוח יעמדו בהתחייבויות שלהם.
אלי אלאלוף: יש כאן חוק שמתווה דרך אחרת.
אלי אלאלוף: אל תבנו יותר על מגרשים ציבוריים ועל שטח ציבורי.
אלי אלאלוף: תפתרו את הבעיה של התב"ע לפני שאתם מתחילים.
<מרדכי קירשנבאום: 95 אחוזים מקרקעות המדינה בבעלות ממשלתית כזו ואחרת.
<נגה רובינשטיין: אדוני, זה כבר מצב קיים.
<ענת מימון: אני עוברת לעמוד הבא, לסעיף קטן (ד).
<רון עוזרי: סליחה, מה הוחלט לגבי ערעור על ועדת חריגים?
<ענת מימון: אמרנו שלקריאה שנייה ושלישית נביא עוד אפשרות.
<ענת מימון: כמובן שכמו כל רשות, אפשר לתקוף את ההחלטה שלה באמצעים שלה.
<ענת מימון: אני עוברת לעמוד 4, סעיף קטן (ד).
<קריאה: יש לי הערה לפני סעיף קטן (ד).
<קריאה: דילגת על משהו קטן.
<ענת מימון: כי העברנו את זה בישיבה קודמת.
<ענת מימון: לכן לא הקראתי את זה שוב.
אלי אלאלוף: אי אפשר לחזור על כל דבר.
אלי אלאלוף: אנחנו קוראים רק מה שתיקנו בין הישיבה הקודמת לישיבה הזו.
<ענת מימון: (ד) בעל הרישיון יישא בעלות הכרוכה בבטחת הכספים כמפורט בסעיף זה ולא ישית עלויות אלה ע הדיירים בכל דרך שהיא.
<ענת מימון: הכוונה לכל קשת הבטוחות, בין אם זו ערבות בנקאית, בין אם אלה הערות אזהרה, משכנתא – הכול על בעל הרישיון.
<ענת מימון: (ה) דייר אינו רשאי לוותר על זכותו להבטחות הכספים לפי הוראות סעיף זה.
<ענת מימון: מסעיף קטן (ו) אני מקריאה כי עד כאן הגענו בישיבה הקודמת.
<ענת מימון: (ו) בעל רישיון לא יגבה מדייר תשלום על חשבון הפיקדון אלא אם מינו נציגי הדיירים, בהסכמת בעל הרישיון, רואה חשבון לבדיקת איתנותו הפיננסית של הבית.
<ענת מימון: לא מונה רואה חשבון כאמור בתוך חודשיים לאחר אכלוס של הבית – ימנה הממונה רואה חשבון לבית.
<גבריאל ברון: כדי שיהיו דיירים, אני צריך לקבל מהם כסף.
אלי אלאלוף: היועץ המשפטי של משרד הרווחה.
<נועם פליק: אנחנו סבורים שאין כאן צורך במינוי של הממונה.
<נועם פליק: אם תוך חודשיים לא מונה, זה לא משהו שהוא התערבות של הממונה, איזושהי התערבות שהוא לא בתחום המומחיות שלנו למנות רואה חשבון.
<נועם פליק: זה משהו שאנחנו מבקשים להוריד.
<ענת מימון: אם לא ימנו, הבית פשוט יישאר ללא רואה חשבון.
אלי אלאלוף: מי ימנה?
<קריאה: אפשר לשכת רואי חשבון.
<קריאה: מועצת רואי החשבון.
<נועם פליק: זה בין הדיירים לבתים.
<רני נויבואר: היות ואלה הסכמות בין הצדדים, אנחנו רק חששנו שיגיעו למצב שבו אף אחד לא יתמנה.
יואב קיש: יש הסכמה בין הצדדים?
<רני נויבואר: יש הסכמה בין הצדדים.
<רני נויבואר: אם בית הדיור המוגן לא הסכים, בחלוף הזמן הוא פועל לרעת הדיירים.
<רני נויבואר: אנחנו פחדנו מ-דד לוק.
<רני נויבואר: אם יש כאן הסכמה אחרת על איך לפתור את ה-דד לוק.
יואב קיש: יש להם הסכמה.
יואב קיש: בוא תשמע אותם, אלי.
<עודד אופק: מטעם איגוד הנאמנים בשוק ההון.
<עודד אופק: האמת שהלכנו לישון נאמנים בהצעת חקיקה וקמנו רואי חשבון.
<עודד אופק: אנחנו כמובן יכולים רק להציע את המיומנות ואת הכשירות של הנאמנים באופן כללי.
<עודד אופק: אנחנו לא יכולים להציע לדיירים אלא את מה שאנחנו חושבים שהוא הדבר הנכון למען הדיירים.
<עודד אופק: יש לנאמנים את המיומנות והכשירות מכוח חוק ניירות ערך כנאמנים לאג"ח, כנאמנים לקרנות.
אלי אלאלוף: תודה על ההתנדבות לשרת.
<עודד אופק: אנחנו כמובן העברנו את ההערות שלנו והצענו שבאמת יהיה נאמן שיש לו את הכשירות ואת היכולת האמיתית לעשות את זה, מה שאין לרואה חשבון, לא את הניסיון ולא את ההבנה מבחינת המעקב, גם בדיקה של עסקי התאגיד.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים, יש לכם התנגדות לזה?
<קריאה: יש לנו הבנות בנושא.
<רני נויבואר: אנחנו רצינו נאמן.
<רני נויבואר: זו ההסכמה של הדיירים.
אלי אלאלוף: אתם רוצים נאמן?
<זאב וייס: לא חשוב לנו איך קוראים לזה, אם קוראים לזה רואה חשבון או קוראים לזה נאמן.
אלי אלאלוף: תגידו כן או לא.
<דנה מליחי חקמון: אנחנו הגענו להסכמה שיהיה כתוב רואה חשבון.
<דנה מליחי חקמון: המילה נאמן תפוצץ כנראה חלק ניכר מהעניין.
<דנה מליחי חקמון: אנחנו מעדיפים לכן לא לרשום אותה.
<דנה מליחי חקמון: יש הסכמה.
<זאב וייס: יש הסכמה גם לגבי מינוי.
אלי אלאלוף: אני לא מבין את הדברים האלה.
אלי אלאלוף: אני אוהב תכל'ס.
<דנה מליחי חקמון: רואה חשבון.
<רון עוזרי: המטרה שלנו כאן היא שתהיה שקיפות והתרעה מפני אי יציבות פיננסית.
<רון עוזרי: זו המטרה, גם אם זה היה נאמן או רואה חשבון.
<רון עוזרי: משרד הרווחה בשירות לאזרחים ותיקים, יש לו כבר תקדים.
<רון עוזרי: יש מוסדות לתשושים שעובדים מול המדינה וצריכים להמציא ערבות בנקאית בשביל ההפניה.
<רון עוזרי: המדינה שם מציעה אפשרות שלא תהיה ערבות אלא תהיה חלף ערבות ובתנאי שיש רואה חשבון שמוכיח איתנות פיננסית.
<רון עוזרי: הדרישה שם – ובדקתי את זה, פניתי לאחד ממשרדי רואי החשבון הגדולים בארץ שמתעסק גם מול משרד הרווחה – ושם הדרישה היא - - -
אלי אלאלוף: נעשה את זה קצר.
אלי אלאלוף: אתם רוצים רואה חשבון.
<רון עוזרי: רואה חשבון אבל גם דברים מוגדרים.
<רון עוזרי: אז מגישים דוח לפי מדד אלטמן.
<רון עוזרי: באשר לרואה החשבון עצמו.
<רון עוזרי: רואה החשבון עצמו, אמרנו שזו המטרה שלו.
<רון עוזרי: מה שכתוב כאן, כתוב שהדיירים ממנים אותו והמפעיל משלם.
<רון עוזרי: זה לא הגיוני וזה לא סביר.
<רון עוזרי: אם אני דייר, לא כולם מסתדרים יפה עם המפעילים, אני אזמין רואה חשבון שיעשה אלף שעות, המפעיל ישלם.
<רון עוזרי: שולמן ישלם.
<רון עוזרי: לכן הסכמנו כאן בינינו, גם הדיירים, גם נציגות דיירי הדיור המוגן, שרואה החשבון ימונה על שני הצדדים וימומן חצי-חצי על ידי שני הצדדים.
<רון עוזרי: זה לא הרבה כסף שם, אם אנחנו נעבוד באחריות.
<זאב וייס: השאלה שעלתה היא השאלה מה יהיה אם הדיירים לא ימנו.
<זאב וייס: אם הדיירים לא ימנו, אפשר להסכים שהארגון הכי גדול של הדיירים המוגנים, יחד עם בעלי הבית, ימנה מישהו מוסכם.
<זאב וייס: אין בעיה עם זה.
<דורון ארנון: ברשותך, כמה דברים שדיברנו עליהם עם הדיירים.
<דורון ארנון: אני אציג גם את החשש שלנו וגם את הפתרון שאנחנו מציעים כאן.
<דורון ארנון: אני חושב שהנושא, מי ממנה את רואה החשבון, הוא לא העניין.
<דורון ארנון: היה לי הכי פשוט לבוא ולומר שתביאו לכאן רואה חשבון אחד שמוכן להיכנס למסגרת מה שכתוב כאן בחוק.
<דורון ארנון: אין כזה דבר.
<דורון ארנון: אין רואה חשבון שיכול לתת איזושהי חוות דעת על האפשרות או אי אפשרות או הספק לאי החזר של פיקדונות.
<דורון ארנון: גם רואה חשבון וגם נאמנים בהקשר הזה, ואני מניח שהוא יסכים, צריכים פרמטרים לפיהם בוחנים את הדבר הזה.
<דורון ארנון: בלי פרמטרים, אין איזושהי אמירה כללית כזאת שזה בסדר או לא.
אלי אלאלוף: אנחנו נוטים לסבך.
<דורון ארנון: אני רוצה לומר מה הפתרון.
<קריאה: אני מציע מדד אלטמן.
<דורון ארנון: בלשכת רואי חשבון יש את גילוי דעת 58 שמדבר על עסק חי.
<דורון ארנון: בהתאם לגילוי הדעת הזה, בחוות הדעת של רואה החשבון, הדוחות הכספיים של החברה, במידה והוא חושב שיש חשש להמשך קיום העסק כעסק חי, יש הרבה מאוד דוגמאות גם בתוך גילוי הדעת הזה, הוא חייב להסתייג מחוות הדעת.
<דורון ארנון: הבעיה כרגע כאן היא שרוב הגופים שעוסקים בתחום הזה נכון להיום בעולם הדיור המוגן הם גופים פרטיים.
<דורון ארנון: זאת אומרת, דיירים לא יכולים לדעת האם יש הסתייגות של רואה החשבון.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מתחיל לאבד סבלנות.
<קריאה: זה ענייני.
<דורון ארנון: זה פשוט לא ישים.
<דורון ארנון: זה גם הוסכם וגם כרגע מה שכתוב פשוט לא ישים.
<דורון ארנון: אני יכול לבוא ולומר, בואו, תעשו את זה אבל לא תמצאו רואה חשבון אחד שיחתום על הדבר הזה.
<גבריאל ברון: אפשר שאלה?
<גבריאל ברון: שאלה קצרה מאוד.
<גבריאל ברון: אני בונה בית חדש, אין לי דיירים.
<גבריאל ברון: אני לא אמסור דירה למי שלא נתן לי את הכסף כי מה אני אעשה אחר כך?
<גבריאל ברון: אני אזרוק אותו לרחוב?
<גבריאל ברון: אני לא יכול לקבל ממנו כסף כי כתוב לא יגבה תשלום אלא אם מינו נציגי הדיירים שאינם.
<גבריאל ברון: אני צריך קודם לקבל כסף ואז יש דיירים ואז הם יכולים למנות רואה חשבון.
<גבריאל ברון: אני לא מבין את הסעיף.
<זאב וייס: נתנו לך פתרון.
<זאב וייס: במקרה שאין לך עדיין דיירים, הארגון של הדיירים המוגנים ימנה לך באותו זמן בהסכמה.
<זאב וייס: אין בעיה.
<זאב וייס: פתרנו לך את הבעיה.
<עודד אופק: ככל שהצעתנו היחידה שתוכל לתרום לדיון כי אנחנו יוצאים מהתמונה תוכל לסייע, אני חושב שרואה החשבון אסור שיהיה רואה חשבון המבקר כדי להבטיח את אי התלות של רואה החשבון המבקר של אותו מוסד.
<עודד אופק: לגבי פרמטרים, כמובן הנאמנים ישמחו לסייע ולהסביר את הפרמטרים.
<עודד אופק: אי אפשר בלי פרמטרים.
אלי אלאלוף: נחזור לזה אחרי קריאה ראשונה.
אלי אלאלוף: לא התחמקנו מפרמטרים.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה בקריאה שנייה ושלישית.
<רני נויבואר: אבל אנחנו לא נתייחס בחקיקה לתקן כזה שמחר יוחלף בתקן אחר.
<רני נויבואר: כדי להניח את דעתכם שהדבר כן נכנס ואחרי כן אפשר לקיים בו דיון, אולי נציע לכתוב שיהיה על פי מבחנים מקובלים לבחינה של איתנות פיננסית.
<רני נויבואר: בעצם יש את מבחן אלטמן או תקן 58.
<דורון ארנון: בסדר.
<דורון ארנון: מקובל.
<זאב וייס: אם הדיירים לא קיימים כדי למנות, ימנה ארגון הדיירים יחד עם הבעלים.
<זאב וייס: פתרנו את הבעיה.
<ענת מימון: נוסיף את זה בהמשך, בסעיף קטן שמדבר על החשש, לא במינוי.
<קריאה: ציינת בחירה משותפת.
<בענת מימון: הסכמה, זו בחירה משותפת.
<שלומי פריזט: שאלה פרוצדורלית אדוני.
<שלומי פריזט: אני כלכלן עבור פורום בתי דיור מוגן.
<שלומי פריזט: מה קורה עם גם העמותה לא ממנה?
<שלומי פריזט: אין פתרון בחוק.
<ענת מימון: זה אינטרס של העמותה למנות.
<שלומי פריזט: לפעמים יש מחלוקות בין אנשים.
<שלומי פריזט: אני שואל כדי שיהיה סגור עד הסוף.
אלי אלאלוף: יהיה רשום.
אלי אלאלוף: זה להתמודדות בהמשך.
אלי אלאלוף: אם הנאמן שנבחר או רואה החשבון לא רוצה?
אלי אלאלוף: חבר'ה, באמת.
אלי אלאלוף: אל תסבכו את הדברים.
<ענת מימון: אני מסכמת את זה.
<ענת מימון: המינוי נעשה על ידי נציגי הדיירים בהסכמה של בעל הרישיון.
<ענת מימון: אם אין מינוי כזה מכל סיבה, אם עדיין אין דיירים או פשוט לא מגיעים להסכמות, הארגון הגדול ביותר של הדיירים והארגון הכי גדול של הבתים ימנו ביחד את רואה החשבון.
<רני נויבואר: סעיף קטן (ה) צריך לחול על כל ה - - -
<ענת מימון: זה על הוראות סעיף זה.
<ענת מימון: זה 27(א).
<רני נויבואר: זה לא מנגנון להבטחת הכספים.
<ענת מימון: נדגיש את זה.
<קריאה: אני גם רציתי להעיר לגבי רואה החשבון.
<קריאה: התוצאות של מה שהוא עושה, תוצאות הפעולה שלו.
<ענת מימון: בוא נקרא את הסעיפים.
<ענת מימון: יש עוד הרבה סעיפים שנוגעים אליו.
<קריאה: היכן שאת נמצאת, אני רוצה לומר על דרך הפעולה שלו.
<קריאה: הוא לא ימסור את זה לדיירים לפני.
<ענת מימון: עוד לא קראתי.
<ענת מימון: (ז) השר רשאי לקבוע תנאי כשירות ותנאים למינוי רואה חשבון כאמור בסעיף קטן (ו).
<ענת מימון: כמובן הוא רשאי, אם הוא רוצה שיהיו איזה שהם תנאים, ניגוד עניינים, שהוא לא רואה החשבון המבקר וכולי.
<ענת מימון: (ח) שכרו של רואה חשבון שמונה כאמור ישולם על ידי בעל הרישיון באמצעות ועד הדיירים.
<ענת מימון: לא העביר בעל הרישיון שכר לרואה חשבון, רשאים הדיירים לשלם לרואה החשבון את שכרו ולקזז את הסכום ששילמו מכל תשלום אחר שעליהם לשלם לבעל הרישיון בהתאם לחוזה ההתקשרות.
<דורון ארנון: הדיירים ביקשו שזה יהיה חצי-חצי.
<ענת מימון: אבל משרד המשפטים ביקש.
אלי אלאלוף: מה סוכם ביניכם?
<דורון ארנון: חצי-חצי.
<דורון ארנון: הדיירים ביקשו זאת.
<קריאה: הייתה הסכמה על חמישים-חמישים בעלויות.
<דנה מליחי חקמון: חמישים-חמישים, אבל באמצעות ועד הדיירים.
<דנה מליחי חקמון: אין לכם בעיה שמי שישלם, יתקשר, זה ועד הדיירים.
<רני נויבואר: משרד המשפטים אומר שהפער בין הנאמן לרואה החשבון הוא בדיוק בשאלה את מי הוא משרת.
<רני נויבואר: כרגע מה שהם יצרו, זה גוף שבודק מטעם שני הצדדים באיזושהי מידה ולנו היה חשש מהדבר הזה.
<רני נויבואר: לכן ביקשנו שהכספים יועברו דרך הוועד.
<רני נויבואר: אנחנו רצינו הרבה כוח על הבחירה של מי הוא הבן אדם.
<רני נויבואר: אנחנו מוכנים להסכים לזה שאם זה חמישים-חמישים, זה יעבור דרך ועד הדיירים.
<רני נויבואר: אז אנחנו יותר רגועים.
<רני נויבואר: אבל אנחנו עדיין אומרים שבמובן הזה המודל הזה באמת הוא פחות טוב.
אלי אלאלוף: מה אומר ועד הדיירים?
<דנה מליחי חקמון: אנחנו מסכימים.
<ענת מימון: אם כן, אני משנה.
<ענת מימון: שכרו של רואה החשבון ישולם בחלקים שווים וכולי באמצעות ועד הדיירים.
<ג'ולי עוז: ממונה על הדיור המוגן במשרד הרווחה.
<ג'ולי עוז: אני חושבת שיש בעיה שלדיירים אין דרך לקזז את התשלומים האלה.
אלי אלאלוף: זאת טכניקה ביניהם.
<ענת מימון: אם החוק מאפשר קיזוז, זאת הוראה חוקית שמאפשרת קיזוז, אין בעיה.
<ענת מימון: לפי חוק החוזים, אם יש הוראה שמאפשרת זאת.
<ענת מימון: (ט) רואה החשבון יערוך אחת לשנה דוח איתנות פיננסית של בעל הרישיון וימסור אותו לממונה ולנציגי הדיירים.
<רון עוזרי: לפני המסירה, להעביר לבעל הרישיון לתגובה או להתייחסות.
<רון עוזרי: לפני הוא מעביר החוצה.
<רני נויבואר: תהליך.
<רון עוזרי: אולי יש טעות או משהו.
<קריאה: 14 ימים.
<רון עוזרי: 14 ימים.
<ענת מימון: יעביר אותו לעיונו של בעל הרישיון ובתוך 14 ימים לאחר מכן לדיירים ולממונה.
<גבריאל ברון: אני ממש מתנצל.
<גבריאל ברון: סליחה.
<גבריאל ברון: אני סומך על הממונה לחלוטין.
<גבריאל ברון: מה ששמעתי כאן זה שאם אין הסכמה על אותו רואה חשבון - ורואה החשבון הזה יכול לסגור לי את העסק – אמרו כרגע שימנו אותו נציגי הבתים הגדולים והעמותה.
<רון עוזרי: לא הבתים הקטנים.
<רון עוזרי: עמותה שמייצגת את מרב בתי הדיור המוגן.
<רון עוזרי: הכוונה היא לעמותה הגדולה ביותר.
<גבריאל ברון: מה זה העמותה הגדולה ביותר?
<רון עוזרי: במקרה הזה זאת א.ב.א., מחר זאת תהיה עמותה אחרת שהיא מייצגת את רוב הבתים.
<גבריאל ברון: אני סומך על הממונה.
<גבריאל ברון: שיקבע הממונה.
אלי אלאלוף: הממונה אמר לך שהוא לא רוצה.
אלי אלאלוף: זה ממונה שלא לוקח אחריות.
אלי אלאלוף: יש לו גיבוי משפטי.
אלי אלאלוף: תראו איזו מדינה אנחנו.
אלי אלאלוף: רק לא לקחת אחריות במדינה הזאת.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שזה נראה לי מוזר, שאת לא נאבקת על זה.
אלי אלאלוף: זה מזור שכך מתחמקים מאחריות.
יואב קיש: גם אם זה יהיה תקציבי, יעלה בן אדם אחד שיתעסק בזה, זה מצדיק את העניין הזה.
אלי אלאלוף: מאיפה יהיה לכם כוח אם לא תיקחו אחריות?
אלי אלאלוף: היום זה לא עולם של לקיחת אחריות במדינה הזאת.
<ענת מימון: (י) סבר רואה החשבון כי קיים חשש סביר שתיפגע יכולתו של בעל הרישיון להשיב לדיירים את כספי הפיקדון או סבר שגובה החוב של בעל החוב כלפי הדיירים עולה על ערך הבטוחות שנתן בעל הרישיון לפי הוראות סעיף זה, יתריע על כך בפני הדיירים ששילמו פיקדון לבעל הרישיון ובפני הממונה.
<ענת מימון: אנחנו מוסיפים כאן, כמו שהעירה רני, שזה ייעשה על פי מבחנים מקובלים של איתנות פיננסית.
<ענת מימון: ככל שנוכל באמת לפרוט את זה ולכתוב בדיוק מה המבחנים, לקריאה שנייה ושלישית נכניס את זה כבר לסעיף הזה.
<ענת מימון: כרגע נכתוב את זה רק באופן כללי.
<רון עוזרי: את יכולה לחזור על הדברים?
<רון עוזרי: להשיב לדיירים.
<רון עוזרי: מה לאחר מכן?
<ענת מימון: קודם כל חשש סביר שתיפגע יכולתו של בעל הרישיון להשיב לדיירים את כספי הפיקדון.
<רון עוזרי: הבנתי.
<רון עוזרי: ענית לי על הבעיה שלי.
<מיכה פרנס: רואה החשבון סבר, ואני לא מזלזל ברואה החשבון, אבל סבר זה על פי שיקוליו המקצועיים.
<מיכה פרנס: עדיין כדאי שהוא יקשיב רגע, אולי יש משהו להגיד, לפני שהוא הולך לדיירים ואומר שלא יוכלו לקבל את הפיקדון שלהם בחזרה, שזה חלק מתהליך לא תקין.
<מיכה פרנס: לכן גם כאן, אמרתם את זה בסעיף הקודם, שייתן 14 ימים לבעלים להגיב על ההערה שלו.
<רני נויבואר: זה לא אותו הדבר.
<רני נויבואר: אני אסביר לך מה הפער.
<רני נויבואר: יש אפשרות שהדיירים הריחו שמשהו לא בסדר ואז הם הגישו בקשה לפשיטת רגל.
<רני נויבואר: זה לא דבר שמישהו שואף שהם ירוצו כי להם אין כוח.
<רני נויבואר: אנחנו רוצים לתת להם מנגנונים כי יש להם אינטרס קיומו של בית הדיור המוגן.
<רני נויבואר: אנחנו רוצים לתת להם מנגנונים מרסנים.
<רני נויבואר: במקרה הקודם היה לנו דוח של אחת לשנה.
<רני נויבואר: אחת לשנה הוא צריך להגיד ואז יש מקום, יושבים בניחותא ועושים.
<רני נויבואר: כאן זה מצב אחר.
<רני נויבואר: כאן הוא חושב שיש כבר חשש סביר.
<רני נויבואר: אם אני אצור את אותו מנגנון, המשמעות היא שבזמן הזה, אם דיירים יהיו מודאגים, הם כבר יבקשו בקשה לפשיטת רגל.
<רני נויבואר: נושה שלך יבקש בקשה לפשיטת רגל.
<רני נויבואר: אנחנו לא יכולים להיכנס.
<רני נויבואר: כאן צריך להיות משהו יותר מתוחכם.
<רני נויבואר: אנחנו כממשלה, לא אכפת לנו לבוא ולהכניס שהוא יגיד גם משהו לבעל הרישיון, אבל לעשות איזו פרוצדורה שאומרת שעכשיו כאילו מנותקים מכל קונטקסט אחר, אנחנו רצינו שזה יהיה מאוד מדורג כדי שלא יגיעו לפשיטות רגל.
<מיכה פרנס: כמו שאמרת, גם לדיירים זה לא טוב.
<מיכה פרנס: דיירים שגרים בתוך בית דיור מוגן, לא רוצים שהוא יפשוט רגל.
<מיכה פרנס: אלה לא שני צדדים אלא נמצאים בצד אחד במקרה הזה.
<מיכה פרנס: נכון?
<רני נויבואר: לכן אנחנו לא רוצים מנגנון ש - - -
<מיכה פרנס: אנחנו מדברים על עסק שנמצא בבעיה.
<מיכה פרנס: את אומרת עסק שנמצא בבעיה, עכשיו נגיד לכל הדיירים שלו שימו לב, קיים חשש שלא תקבלו את הפיקדונות שלכם.
<מיכה פרנס: ברור שאף אחד לא יצטרף לאותו בית דיור מוגן באותו יום.
<רני נויבואר: אנחנו דווקא חשבנו שככל שנטיל סעדים יותר רכים, כך זה יותר טוב.
<רני נויבואר: אין לי בעיה להכניס את זה כאן, אבל אנחנו לא נחכה 14 ימים עד לחשש הסביר.
<רני נויבואר: תגיד לי איך אתה רוצה להיכנס.
<מיכה פרנס: שבעה ימים.
<מיכה פרנס: לא יודע, אבל צריך להיכנס.
<מיכה פרנס: לא יכול להיות שזה יהיה חד צדדי.
<מיכה פרנס: זאת יכולה להיות טעות מה שהוא אומר ויכול להיות בחוסר תשומת לב.
אלי אלאלוף: תעשו בהפסקה הבהרות.
אלי אלאלוף: אנחנו נלך להפסקה של עשר דקות.
אלי אלאלוף: נחזור בשעה 11:00 להמשך הדיון עד שעה 12:00.
<מרדכי קירשנבאום: סליחה אדוני, אפשר לסעיף הזה?
אלי אלאלוף: כשנחזור.