GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: ברוכים הבאים, חברת הכנסת יעל גרמן וחבר הכנסת ד"ר עבדאללה אבו מערוף.
אלי אלאלוף: בבקשה, חזי לוי.
<ד"ר חזי לוי: בוקר טוב לכולם, אני מנהל בית החולים ברזילי, ראשית תודה על קיום הדיון, חבר הכנסת ויושב-ראש הוועדה, מר אלאלוף, תודה לשר הבריאות שנמצא כאן ולמכובדים שהגיעו לדיון.
<ד"ר חזי לוי: אני חושב שזה דיון מאוד חשוב.
<ד"ר חזי לוי: מה שאמר השר זה חלק מהעניין וזה חשוב בעניין שלשמו אנחנו יושבים כאן.
<ד"ר חזי לוי: נפתח בית חולים חדש באשדוד ואני כבר רוצה לומר מה המוטו שלנו, שאמרתי לא אחת בכל התייחסויותיי, גם לך, כבר הכנסת אלאלוף, כשהגעת, וגם לפרופ' שוקי שמר.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו מברכים, אדוני השר.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו מברכים על הקמת בית חולים.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו עוסקים כולנו במשך שנים במצוקת המיטות במדינת ישראל בכלל ובנגב בפרט.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו בסדר גודל של מיטה אחת לאלף נפש בדרום לעומת הממוצע הכללי של שתי מיטות לאלף נפש במדינת ישראל.
<ד"ר חזי לוי: תוספת של 300 מיטות אינה דבר של מה בכך ואנחנו באמת מברכים על כך, כמו שאמר אדוני השר.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו מברכים על הקמת בית חולים חדש, שמוסיף 300 מיטות לצפיפות הנוראית שאנחנו חווים גם בחדרי המיון וגם במחלקות האשפוז.
<ד"ר חזי לוי: דבר שני, בית החולים, כפי שפרופ' שוקי שמר אומר, הוא בית חולים של קדמה.
<ד"ר חזי לוי: סמן ימני, בשפתך, לקדמה, לאהבת החולה, למידע, לאשפוז, למלונאות, לאיכות וכן הלאה.
<ד"ר חזי לוי: גם בכך עינינו לא צרה.
<ד"ר חזי לוי: החולים בישראל זכאים לתנאי אשפוז ורפואה כזאת.
<ד"ר חזי לוי: פשוט זכאים לכך.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו אומרים שכולם זכאים.
<ד"ר חזי לוי: כולם זכאים, גם באזור של קפלן וגם באזור של ברזילי.
<ד"ר חזי לוי: באחרונה שומעים הרבה בחדשות – כמה אמת יש בזה וכמה ידיעה עיתונאית – על המצוקה ועל ההפליה לכאורה בפריפריה הצפונית.
<ד"ר חזי לוי: כולנו זכאים, כל החולים ואנחנו יושבים כאן בשם החולים.
<ד"ר חזי לוי: אני לא יושב כאן בשם ד"ר חזי לוי, שרוצה לפאר את הארגון שלו.
<ד"ר חזי לוי: כן, אני רוצה לפאר את הארגון שלי כדי לתת שירות רפואי מתאים לכל החולים, ובוודאי בפריפריה שאותה אנחנו משרתים.
<ד"ר חזי לוי: אלו שתי אמירות כלליות ובסך הכול אני שולח ברכה לבית החולים, ברכה בדרך שבה הוא הולך לתת שירותי רפואה ובקשה-זעקה – תנו לכולנו לתת את אותה רפואה לאותם אנשים, גם אם הם יושבים דרומה לנחל אשדוד.
<ד"ר חזי לוי: ברשותכם, מצגת קטנה כדי להראות על מה אנחנו מדברים.
<ד"ר חזי לוי: בית החולים ברזילי עובר מהפך באיכות ואנחנו רואים כאן את בית החולים, גם את מקומו המיוחד.
<ד"ר חזי לוי: ברקע נראית עזה, במרחק 12 קילומטר מבית החולים, עם גגות אדומים.
<ד"ר חזי לוי: באמצע אזור התעשייה האסטרטגי עם מכלי ההתפלה, מכולי הגז ותחנת החשמל של רוטנברג.
<ד"ר חזי לוי: מה שמיוחד בבית החולים הוא שאכן הוא משרת 500,000 תושבים גם בשגרה וכמובן, גם בחירום.
<ד"ר חזי לוי: ראינו את מקומו של בית החולים ב"צוק איתן".
<ד"ר חזי לוי: לבית החולים יש חלום, ואנחנו באים בשמו של החלום הזה.
<ד"ר חזי לוי: בית החולים היה לא ממוגן ובעזרת המדינה ובעזרת תרומות אנחנו בונים כרגע בניין חדש.
סופה לנדבר: והחלטה של ישראל ביתנו, ועזרה של ישראל ביתנו.
<ד"ר חזי לוי: ובעזרת ישראל ביתנו, כמובן.
אילן גילאון: אני מבקש שאתה תתלה שלט על בית החולים שלך: כן, ליברמן.
סופה לנדבר: אני אומרת את זה בצניעות ובגאווה.
<ד"ר חזי לוי: תרשו לי להיות מנהל בית חולים ולחזור לחולים.
<ד"ר חזי לוי: אומנם הייתי תת-אלוף בצבא, אבל לא הלכתי בהרבה שדות מוקשים, אז תרשו לי.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו רואים פה את הבניין החדש – ככה הוא נראה היום – ובחזון שלנו יהיה בו חדר מיון חדש.
<ד"ר חזי לוי: היום אנחנו עובדים עם חדר מיון מיושן, בעל 21 עמדות, בין הישנים בארץ.
<ד"ר חזי לוי: צפוף, גורם לחיכוך עם החולים.
<ד"ר חזי לוי: כך ייראה חדר המיון לפי החזון שלנו, ובעזרת השם, והקבלן, נפתח אותו בסוף השנה הזאת.
<ד"ר חזי לוי: חדרי הניתוח שלנו מיושנים ולא ממוגנים.
<ד"ר חזי לוי: נדרשנו לטפל בהם באופן לא ממוגן ובסיכון, למשל ב"צוק איתן".
<ד"ר חזי לוי: יושבת פה מי שהייתה שרת הבריאות דאז – לא אמרתי לך בוקר טוב – וביקרה אותנו במהלך "צוק איתן".
<ד"ר חזי לוי: זה החזון של חדרי הניתוח החדשים, עשרה כאלו, ממוגנים.
אלי אלאלוף: זה נמצא בתהליך?
<ד"ר חזי לוי: זה בתהליך עדיין.
<ד"ר חזי לוי: חתמנו על חוזה, יש לנו כבר מי שמייצר אותם ותוך כשנה וחודשיים הם יעמדו.
ואני קורא: בית חולים ברזילי 2017, מיטות פרוזדור.
ואני קורא: חולים ללא כבוד, ללא חיסיון, ללא אפשרות לעשות רפואה.
ואני קורא: אנחנו אומרים: אין מסדרון באסותא?
ואני קורא: נהדר, לזה אנחנו מפללים.
ואני קורא: לא רוצה מסדרון בברזילי, לא רוצה מסדרון בקפלן, לא רוצים מסדרונות.
ואני קורא: אני רוצה חולים עם דיגניטי.
יעקב ליצמן: בית החולים החדש יוריד לך את זה.
<ד"ר חזי לוי: חלק.
<ד"ר חזי לוי: אדוני שר הבריאות, אני באמת מודה ומודע למה שקיבלנו ולמה שבונים, ואני מדבר על הבעיות שיש עדיין.
<ד"ר חזי לוי: בית החולים בא ממקום של מקצועיות ומצוינות.
<ד"ר חזי לוי: בחוד שמאי עברנו את מבחן הקרדיטציה, מבחן קשה שבתי חולים רבים עברו מאז, ועברנו אותו בצורה מצוינת.
<ד"ר חזי לוי: רק לאחרונה היה כנס משרד הבריאות מאוד חשוב, על היוזמה של המדדים הלאומיים שהעלו את האיכות לאין ערוך.
<ד"ר חזי לוי: בית חולים ברזילי, כן, ההוא שם בדרום, הוביל בכמה מדדים.
<ד"ר חזי לוי: דבר שעשינו במשך שנתיים-שלוש ממקום אחרון שהיינו בו.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו מובילים בטיפול ב-CVA, אנחנו מובילים בצנתורי לב תוך פחות מ-90 דקות.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו מובילים בעוד כמה דברים.
<ד"ר חזי לוי: זו מצוינות.
<ד"ר חזי לוי: את המצוינות הזאת עושים אנשים.
אלי אלאלוף: נכנס חבר הכנסת, ידידי מאיר כהן.
<ד"ר חזי לוי: את המצוינות הזאת עושות אחיות, את המצוינות הזאת עושים רופאים.
<ד"ר חזי לוי: פה אנחנו מגיעים לבעיה ומפאת זמננו הלא-ארוך אני לא אצטט דברים נכונים שדיבר פרופ' שוקי שמר.
אלי אלאלוף: אני רואה שכולנו עשינו שיעורי בית על המאמר, על שוקי.
<ד"ר חזי לוי: יש לי עוד הרבה.
אלי אלאלוף: בלי פרסומת לעיתון, בבקשה.
<ד"ר חזי לוי: 500 אחיות לבית החולים, כפי שאמר השר, זה דבר שמתוכנן כבר עשר שנים.
<ד"ר חזי לוי: 500 אחיות חדשות.
<ד"ר חזי לוי: 1,250 רופאים.
<ד"ר חזי לוי: בדוח האחרון של משרד הבריאות משבוע שעבר מדובר על 5 אחיות ל-1,000 נפש, כמעט חצי מהממוצע ב-OECD.
<ד"ר חזי לוי: מדובר על כ-3 רופאים ל-1,000 נפש, דבר שילך וירד.
<ד"ר חזי לוי: מדינת ישראל עשתה צעדים מאוד יפים כדי להגדיל את מספר הרופאים הלומדים ולהגדיל את התקנים.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו בתהליך.
<ד"ר חזי לוי: כפי שאמרנו, את העובדים האלה מביאים מהאין, מהחסר.
<ד"ר חזי לוי: המצוינות הזאת, לצערי, עלולה להיפגע והשירות לתושבי הדרום, לאזור שלנו, עלול להיפגע בגלל המעבר של אחיות לבית חולים אסותא.
<ד"ר חזי לוי: מעבר של רופאים לבית חולים אסותא.
<ד"ר חזי לוי: דרך אגב, 15% מהפעילות בבית חולים ברזילי הוא באגן הדרומי של אשדוד.
<ד"ר חזי לוי: חישבנו שהירידה בהכנסות בשלוש שנים, אם לא ייעשה משהו, תהיה בסדר גודל של 200 מיליון שקל, בגלל שיפט של החולים.
<ד"ר חזי לוי: ברור לנו שמשהו קרה.
<ד"ר חזי לוי: כ-25% מהאחיות שלנו גרות באשדוד.
<ד"ר חזי לוי: עוד חלום של בית החולים – בניין השיקום החדש מקרן אלן ברג וסיוע של המדינה.
<ד"ר חזי לוי: הוא ייפתח בעוד שנה וחודשיים עם כל שירותי השיקום, אשפוזיים ואמבולטוריים, ומקווים שגם עם הנשמה ממושכת לחולים זקנים, דבר שחסר מאוד בארץ בכלל ובנגב בפרט.
<ד"ר חזי לוי: תהיה בו גם בריכה הידרותרפית, שזה עוד חלום של מצוינות לטובת אותם חולים שאנחנו משרתים.
<ד"ר חזי לוי: מה אנחנו רוצים?
<ד"ר חזי לוי: אנחנו באים לכאן וכפי שאמרתי, אנחנו מברכים על אסותא.
<ד"ר חזי לוי: עינינו לא צרה באסותא.
<ד"ר חזי לוי: עינינו מופנית אלינו ואנחנו מבקשים שוויון הזדמנויות.
<ד"ר חזי לוי: רופאים נשארים כי נותנים להם סביבת עבודה, כי נותנים להם טכנולוגיה, כי נותנים להם להתקדם, כי נותנים להם גם שכר.
<ד"ר חזי לוי: אבל לא רק שכר.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו מחזיקים נקודות מצוינות ואני מתחיל לראות בקיעים כי אנחנו לא מצליחים לעמוד בריצה המטורפת לטכנולוגיה.
<ד"ר חזי לוי: לכן אני שמח שהשר בביקור אצלנו אמר שהוא ישתדל ויעזור ומה שהוא הבטיח, הוא ייתן גם לנו.
<ד"ר חזי לוי: זה חשוב כדי להחזיק את הרופאים האלה ולתת נקודות מצוינות גם לתושבים האלה.
<ד"ר חזי לוי: חשוב להשקיע בתשתיות, לתת שוויון הזדמנויות ולחסל את המסדרונות או את הצפיפות הזאת.
<ד"ר חזי לוי: חשוב לתת לאחיות את היכולת להישאר, ואני מדבר על סמך שיחות שמתקיימות כל הזמן עם אנשים שרוצים לעבור.
<ד"ר חזי לוי: יושב פה יוני, שהוא רפרנט בכיר של מערכת הבריאות בנציבות שירות המדינה ואם הוא ידבר הוא יסביר שהתחלנו את התזוזה הזאת כדי לתת יותר תנאים.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו מוגבלים, כמובן, על ידי נציבות שירות המדינה, האוצר ומשרד הבריאות בכל תקן, בכל אחראי צוות, בכל אחראי שירות, בכל דבר.
<ד"ר חזי לוי: אנחנו צריכים להבין שהעולם השתנה ואנחנו בתחרות על כוח האדם וכדי להחזיק אותו אנחנו מבקשים כסף ועזרה גם לטכנולוגיות וגם לתשתיות.
<ד"ר חזי לוי: סמן ימני, אמרנו?
<ד"ר חזי לוי: חצי סמן ימני.
<ד"ר חזי לוי: עם השנים, סמן ימני גם בברזילי.
<ד"ר חזי לוי: זה מה שאנחנו מבקשים ולשם כך אנחנו יושבים.
<ד"ר חזי לוי: יש כמה דברים במצגת שדיברנו עליהם, לדוגמה דיברנו על פט-סיטי, דיברנו על עוד יחידות כמנהלי יחידות, דיברנו על אחראי צוות ועל אחראי שירות.
<ד"ר חזי לוי: זה מה שיחזיק את האנשים.
<ד"ר חזי לוי: זה ייתן לי את הכלים להתמודד עם המעבר לאסותא, שם מן הסתם יש משרות פנויות שקוראות להם.
<ד"ר חזי לוי: אני רוצה לסיים, אדוני, עם סיפור קטן שאני חווה בתקופה האחרונה כל הזמן.
<ד"ר חזי לוי: אני יושב במשרד ועובד מקיש בדלת.
<ד"ר חזי לוי: נכנסת רופאה, לא משנה מאיזה מקצוע, ורוצה לדבר אתי.
<ד"ר חזי לוי: היא עוברת לאסותא.
<ד"ר חזי לוי: אני אומר לה: בשלוש השנים האחרונות השקענו בך, יצאת יומיים בכל שבוע לבית חולים גדול במרכז הארץ ללמוד מקצוע כדי לבוא ולעשות אותו כאן, בברזילי, לטובת התושבים כאן.
<ד"ר חזי לוי: המוטו של כולנו הוא שאנחנו לא רוצים לראות תושבים נוסעים באוטובוס לתל אביב.
<ד"ר חזי לוי: אני רוצה לראות אותם באים אלינו, אני רוצה לראות את הרפואה באה אלינו ולא חולים שנוסעים לתל אביב.
<ד"ר חזי לוי: לא בשביל זה אנחנו מקימים וזה גם המוטו של שר הבריאות בעזרתו לפריפריה.
אני שואל אותה: רבותי, יש לי הרבה סיפורים כאלה, גם עם אחיות וגם עם רופאים.
אני שואל אותה: אני מבקש, בואו ותנו לנו את האפשרות לתת לרופאים ולאחיות אצלנו לעשות למען ביתם, ובעיקר למען החולים שאנחנו משרתים אצלנו, בלי הצורך לעבור.
אני שואל אותה: קם שחקן חדש ואנחנו מברכים עליו, תנו לנו את האפשרות להשוות את התנאים גם בתוכנית רב-שנתית, כדי להשאיר את האנשים.
אני שואל אותה: החולים בסוף יבואו, אני יודע, אין ואקום.
אני שואל אותה: תודה רבה על ההזדמנות.
אלי אלאלוף: תודה רבה לד"ר חזי לוי.
אלי אלאלוף: השר רצה הודעה?
יעקב ליצמן: כן, רציתי להתחיל בזה קודם אבל נכנסתי מיד לדיון.
יעקב ליצמן: רציתי לעדכן את הוועדה על בית חולים הדסה.
יעקב ליצמן: אתמול בג"ץ החליט שאין מחלקה בשערי צדק.
יעקב ליצמן: בג"ץ הציע שנשקול וניתן תשובה עד יום ראשון לגבי ההצעה שהמגשר הציע.
יעקב ליצמן: יש שם מרפאה המטולוגית באישור והחולים האלו, עם שלושה רופאים, לא תשעה, יוכלו לקבל שם טיפול לזמן מוגבל, עד סוף השנה.
יעקב ליצמן: אנחנו חשבנו שהם לא יקבלו שם טיפול נכון ואנחנו ניתן תשובה מסודרת לבג"ץ עד סוף השנה.
מאיר כהן: ליצמן, הבג"ץ אמר עד מחר.
מאיר כהן: כך בתקשורת.
אילן גילאון: מחר יום חמישי ובשבת הוא לא עובד.
מאיר כהן: ביום חמישי תשובה.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהמשרד ייתן תשובה בזמן הנכון.
אלי אלאלוף: חברים, אני מציע שלא נפתח את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: חברים, תאפשרו את הדיווח.
אלי אלאלוף: השר ביקש לתת דיווח, לא דיון.
יעקב ליצמן: זה לא שום דבר חדש וידענו שזה מה שיקרה.
יעקב ליצמן: יש כמה דברים שאני לא כל כך מבין, אבל לא משנה כרגע.
יעקב ליצמן: למשל, אם יש לו מרפאה ביישוב, בשביל מה הוא צריך שאני אסכים?
אילן גילאון: אתה מדבר עדיין על הדסה?
אילן גילאון: מה הילדים האלה אשמים בכל זה?
אילן גילאון: כמה אגו יש - - -
אלי אלאלוף: אילן, אילן, תתרגל עכשיו לחזור לסדר.
אלי אלאלוף: אילן, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: אנחנו עכשיו בדיון מסוים ואנחנו נקיים דיון בנושא.
אלי אלאלוף: הייתה הודעה ותקבלו את ההודעה.
יעקב ליצמן: אילן, לא יעזור לך לצרוח.
יעקב ליצמן: אם הייתי חושב לרגע אחד שזה טוב, לא הייתי מהסס לאשר את זה.
יעקב ליצמן: אבל יש בית משפט.
אלי אלאלוף: תודה רבה, אדוני השר.
אלי אלאלוף: חבריי חברי הכנסת, אני מבקש לחזור לדיון המרכזי שבשבילו התכנסנו.
אלי אלאלוף: לא נעשה תרגילים אחרים.
אלי אלאלוף: היינו צריכים לבקש דוח מד"ר קרלוס גרוזמן, אבל היות והוא בא לפני הזמן כדי שהוא יוכל לצאת לפני הסוף, אני מבקש חמש דקות מחבר הכנסת נגוסה, בבקשה, יושב-ראש ועדת הקליטה.
אברהם נגוסה: תודה, אדוני היושב-ראש, השרים, אני מברך את היוזמים וגם את המבצעים על הקמת בית החולים באשדוד.
אברהם נגוסה: מגיע לאזרחי מדינת ישראל שירות רפואי איכותי, משודרג וזה חשוב.
אברהם נגוסה: בעיקר התושבים שחיים בקו העימות, בדרום ובצפון, צריך להשקיע ולחזק את השירות הרפואי.
אברהם נגוסה: עם זאת, אני שומע את מנהל בית החולים.
אברהם נגוסה: הקמת בית חולים חדש לא צריכה לפגוע בבית חולים קיים, כמו בית חולים ברזילי, קפלן או סורוקה.
אברהם נגוסה: מה שחשוב זה שאנחנו צריכים לעלות ולא לרדת על חשבון תושבים אחרים.
אברהם נגוסה: לכן אני חושב, כבוד השר, שחשוב מאוד המהפך שאתה עושה במערכת הבריאות.
אברהם נגוסה: אני מברך ומחזק את ידיך.
אברהם נגוסה: חשוב מאוד לחזק את בתי חולים ברזילי וקפלן.
אברהם נגוסה: זה לא צריך להוריד את ההכנסות של בית החולים בעקבות אסותא.
אברהם נגוסה: צריך להגדיל את זה וזה מאוד חשוב.
יעקב ליצמן: הגדלנו את המיטות מעבר לשוטף, עוד 300 וכמה מיטות מעל המיטות בשוטף.
אברהם נגוסה: שמענו עכשיו את מנהל בית החולים שהוא צריך סיוע, הוא צריך שהמדינה תחזק את בית החולים.
יעקב ליצמן: גם אני צריך.
אילן גילאון: נכון, אתה גם צריך.
אברהם נגוסה: אני יודע, ולכן בירכתי ובואו נמשיך את זה בעשייה, לתת שוויון לכל אזרחי מדינת ישראל.
אברהם נגוסה: תודה ויישר כוח.
אלי אלאלוף: בבקשה, ד"ר קרלוס גרוזמן.
<נועז בר ניר: ברשותך, אני אתחיל והוא ימשיך, מהמקרו למיקרו.
<נועז בר ניר: אני מנכ"ל הכללית החדש ואני מיד אציג את עצמי.
<נועז בר ניר: קודם כל, אדוני יושב-ראש הוועדה, אני רוצה להודות לך על הדיון.
<נועז בר ניר: הדיון הזה חשוב מאוד.
<נועז בר ניר: אני מברך על הקמת בית החולים.
מאיר כהן: מברוק, מזל טוב.
<נועז בר ניר: תודה רבה.
מאיר כהן: כמה ה-over הגדול?
מאיר כהן: 4 מיליארד?
אילן גילאון: פחות מפישמן.
<נועז בר ניר: אני מנכ"ל הכללית החדש שחזר הביתה.
<נועז בר ניר: לפני כעשור עזבתי את הכללית והלכתי ללמוד מלונאות ותיירות כדי לשפר את המערכת.
<נועז בר ניר: באסותא בהחלט יש מלונאות טובה וציינו אותה.
טלי פלוסקוב: תציין שהיית גם מנכ"ל משרד התיירות.
<נועז בר ניר: התחלתי את תפקידי במערכת הבריאות בשנת 1990, באגף התקציבים באוצר.
<נועז בר ניר: אחר כך הייתי בכללית במספר תפקידים, שהאחרון בהם היה סמנכ"ל הכללית, סמנכ"ל הכספים.
<נועז בר ניר: אחר כך הייתי מנכ"ל משרד התיירות, מנכ"ל התאחדות המלונות וחזרתי, כמו שאמרתי, הביתה לכללית.
<נועז בר ניר: אני מברך על פתיחת בית חולים חדש וזה יום חג.
<נועז בר ניר: מדינת ישראל צריכה אותו וכל הכבוד למי שיזם אותו, אבל זה צריך להיות יום חג לכולם כי בתקופה של כמה שנים קשות – הולכות להיות שנים קשות מאוד לקפלן ולברזילי, עד שהאוכלוסייה תגדל.
<נועז בר ניר: צריך תוספת מיטות במדינת ישראל, אבל כשמרכזים את כל תוספת המיטות השנתית באזור קטן, זה יוצר בעיה.
<נועז בר ניר: אני רוצה להודות לשר על התרומה שלו גם לבתי החולים של הכללית, אבל אני חושב שיש לנו כאן איזושהי בעיה עקרונית.
<נועז בר ניר: השר בהחלט נתן בשלוש השנים האחרונות לכללית 540 מיליון שקלים לתשתיות של בתי חולים, ואתמול בדיון על סורוקה אני מניח שהציגו שמתוך 540 מיליון, 662 מיליון שקלים הוציאה הכללית רק בפריפריה הרחוקה – סורוקה, העמק ויוספטל.
<נועז בר ניר: גם שם נוספו מיטות וגם שם צריך שדרוג וגם שם צריך מיגון שאין.
<נועז בר ניר: אני חייב להגיד שבית חולים ברזילי, כבית חולים ממשלתי, זכה לקבל בעשור האחרון כחצי מיליארד שקל והוא השתדרג מאוד, והיינו שמחים להיות גם שם.
<נועז בר ניר: אני קצת לא מבין כי ברמה הלאומית פיתוח תמיד צריך להיות במימון ממשלתי, לא במימון של קופת חולים.
<נועז בר ניר: אין סיבה שמבוטח קופת חולים, אם הוא גר ברחובות או בכלל, יצטרך לשלם על הפיתוח של בית החולים ומבוטח של קופה אחרת לא ישלם על זה.
<נועז בר ניר: פיתוח הוא לא חלק ממחיר האשפוז, הוא לא חלק ממקורות הקופות.
<נועז בר ניר: תמיד הפיתוח הוא פונקציה ממשלתית ולא יכול להיות שאם מישהו גר ברחובות, הממשלה אומרת: מישהו אחר ישלם.
<נועז בר ניר: ולא יכול להיות שמישהו גר בכפר סבא, בית חולים מאיר, ומישהו אחר ישלם את הפיתוח.
<נועז בר ניר: אבל אם מישהו גר באשקלון, הממשלה תשלם פיתוח ואם מישהו גר באזור קריית אונו, הממשלה תשלם פיתוח.
<נועז בר ניר: משהו כאן לא הגיוני.
מאיר כהן: הדיון הזה הוא דיון, שאני, כמי שגר בפריפריה, שואל אותו המון.
מאיר כהן: האם בתקצוב הקפיטציה, כשמתקצבים פר אדם, האם יש שם מרכיב של פיתוח?
<נועז בר ניר: שלילי, בוודאי שלא.
<נועז בר ניר: בוודאות שלא.
מאיר כהן: כשאתה בוחן לפני ולפנים, אין תקציב.
<נועז בר ניר: אין תקציב פיתוח, אין תקציב פיתוח.
סופה לנדבר: אבל הוא מקבל כסף.
יעקב ליצמן: הוא מקבל תקציב מיוחד לפיתוח.
ישראל אייכלר: מהמדינה?
יעקב ליצמן: ממני.
יעקב ליצמן: קופת חולים כללית מקבלת ממשרד הבריאות תקציב לפיתוח והוא יכול לחלק את זה לפי ראות עיניו.
יעקב ליצמן: אני לא מתערב לו אפילו לאיפה.
יעקב ליצמן: בממשלתי אני מתערב.
יעל גרמן: כמה המשרד נותן לפיתוח, אדוני השר?
יעקב ליצמן: אני לא זוכר.
יעקב ליצמן: מישהו כאן ממשרד הבריאות יכול לענות?
מאיר כהן: 800 מיליון שקלים מ-2002 עבור פיתוח.
יעקב ליצמן: כבר יותר.
יעקב ליצמן: השנה לא קיבלנו אפילו תקציב פיתוח ובקושי גירדתי ממה שיש לי.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין, מניסיוני הקודם, שהכללית חיפשה תמיד תרומות כדי להשלים מתקציבה היא.
אלי אלאלוף: אני אומרת את זה באחריות מלאה.
אלי אלאלוף: כולל אילת, ודאי סורוקה, כולל עפולה וכולל כל מקום.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שהתקציב של אשקלון למיגון – אל תצחקו, חוץ ממים עוד לא שתית הבוקר – בא בזכות או בגלל מלחמת לבנון השנייה.
אלי אלאלוף: שם תוקצב על ידי תוכנית אב שנעשתה על ידי קרן רש"י בתיאום עם המשרד, עם יהודה רון במיוחד.
אלי אלאלוף: תוקצב גם המיגון של אשקלון בשלב ראשון.
אלי אלאלוף: רק שנבין, לא היה תקציב מיוחד למיגון בתי חולים בצפון בעקבות המלחמה.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש מקום ואני מכיר את המלחמה של השר.
אלי אלאלוף: בעוד כעשרה ימים נקיים דיון בצפון ושנדע כולנו שהשמיכה של תקציבי הבריאות בהשוואה לנתונים של ה-OECD המדינה שלנו נמצאת בתחתית הסולם של התקצוב הנדרש.
אלי אלאלוף: ברור שנעשה מלחמות, אבל מלחמות עושים כשמכינים את התחמושת הנדרשת כדי להילחם על תקציב.
אלי אלאלוף: כחבר כנסת חדש בשנתיים האחרונות אני חייב להגיד שלא קיבלתי שום תקצוב או תוכנית שמאפשרת יחד עם המשרד להילחם על תקציב כזה או אחר מול משרד האוצר.
אלי אלאלוף: אמרתי גם אתמול בדיון שקיימנו על סורוקה, שאם היינו יודעים מה התוכנית הנדרשת ומה התקצוב הרב-שנתי הנדרש, היה יותר קל, כולל הקשרים הפוליטיים-אישיים של כל אחד מאתנו, כדי להשפיע על המשרד.
אלי אלאלוף: זאת לא מלחמה של שר מול שר, זאת מלחמה של מערכת מול המדינה.
אלי אלאלוף: המדינה צריכה לקחת יותר אחריות וכשאני הגעתי לאשקלון – לא שאני לא מכיר את אשקלון או את קפלן – אני יודע שלא הייתה ראייה כוללת.
אלי אלאלוף: אנחנו מומחים לזבנג ולא מסתכלים על ההשלכות הנדרשות.
אלי אלאלוף: לכן לגיטימי שתעלו פה את הבעיות.
אלי אלאלוף: בשביל זה התכנסנו.
אלי אלאלוף: אמרנו את הדבר הטוב ואנחנו רוצים לצאת מפה עם תוכנית עבודה שתאפשר לנו, כוועדת הבריאות, יחד עם השרים האוהדים את הנושא הזה להיאבק כדי שתקציבים יגיעו לתחומים של הפיתוח.
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני מציע לשר לקחת את הדברים שלך ולגייס אותך מול שר האוצר, באמת לעשות מהפכה בבריאות.
אלי אלאלוף: אין לי שום בעיה להיפגש עם שר האוצר באופן אישי.
אלי אלאלוף: אתם יודעים את זה.
ישראל אייכלר: אם אתה רוצה לשלב כוחות, אתה יכול לעשות מהפכה.
אלי אלאלוף: זה מה שצריך ובגלל זה ביקשנו שיבואו עם הבעיות.
אלי אלאלוף: יש לנו מצד אחד עשייה אדירה, אבל הסממן הזה חייב להביא את שאר המערכת לאותה רמה.
אלי אלאלוף: וזה מה שנעשה.
אלי אלאלוף: נועז, אתה משלים את דבריך?
<נועז בר ניר: אני פונה לשר הבריאות להגיד לו שהגיע הזמן לתקצוב שווה לבתי החולים.
<נועז בר ניר: אתה היית ותהיה שר הבריאות של כולם, גם של אנשי רחובות, גם של אנשי אשדוד וגם של אנשי סורוקה.
<נועז בר ניר: צריכים תקצוב שווה לבתי החולים.
<נועז בר ניר: אני חושב שזה צריך להיות אחד מהכיוונים כי לא יכולה להיות פה - - -
יעקב ליצמן: יכול להיות שהשנה אתה מקבל יותר פיתוח מאשר הממשלתיים, על אף שאתה יותר קטן.
יעקב ליצמן: תבדוק אותי.
<נועז בר ניר: כרגע, אדוני השר, מבוטחי הכללית מממנים היום את בתי החולים, את ההשקעות ואת הגירעונות שלהם ב-300 שקל לשנה למבוטח, דבר שלא קורה בקופות אחרות ולא סביר שזה יקרה.
אלי אלאלוף: אתה יכול להגיע למצב של קפלן, ברשותך?
אלי אלאלוף: שנדע מה המצב של קפלן.
אלי אלאלוף: תודה, נועז.
אלי אלאלוף: ד"ר קרלוס גרוזמן, תציג את עצמך.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני מנהל מרכז רפואי קפלן ובית חולים הרצפלד.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: הייתי מנהל בית חולים השרון קודם לכן וסגן מנהל מרכז רפואי רבין.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני רופא משנת 1976.
אלי אלאלוף: קיבלת פה מחמאה וקח אותה בשתי ידיים, זה לא קורה לעתים קרובות.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: לא שמעתי.
אלי אלאלוף: הוא אמר שאתה מנהל טוב.
אלי אלאלוף: קח את זה בשתי ידיים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: תודה רבה, לקחתי.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני מברך על הדיון ותודה לשר ולשרה שנמצאים כאן.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: כפי שאמרתי גם לפרופ' שוקי שמר, אני מברך על פתיחת בית חולים אסותא.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: באמת, שלושתנו בירכנו.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: צריכים מיטות במדינת ישראל וכל הכבוד שנפתח.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: הבעיה היא שלא נלקחו בחשבון מספר בעיות מאוד קשות, בעיקר בשני בתי החולים, האחד של משרד הבריאות והשני של שירותי בריאות כללית, בתי החולים ברזילי וקפלן.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני מפסיד בין 25% ל-35% מהכנסות בית החולים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: חזי דיבר קודם על הפסד של 200 מיליון שקל בשלוש שנים ואני מפסיד 200 מיליון שקל בשנה.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אם אני לוקח בחשבון שבבית חולים אסותא ייפתחו בנובמבר חדרי לידה, רק בנובמבר-דצמבר יפסיד בית חולים קפלן בין 7 ל-10 מיליון שקלים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני צריך לקחת בחשבון עוד מספר דברים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: ראשית, כוח אדם עודף.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: יש לי רופאים, יש לי אחיות ויבואו פחות חולים – אני אשלח את הצוות הביתה?
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני יכול לפטר אנשים?
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני יכול להשאיר משפחות ללא פרנסה?
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אינני יכול וזה נוסף לגירעון של בית החולים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: תנאי האשפוז, שחזי דיבר עליהם קודם, זה אחד הדברים הקשים ביותר.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני יכול להגיד לכם שבית חולים קפלן יצא עכשיו בין חמשת בתי החולים היחידיים שעמדו בכל מדדי האיכות הלאומיים – סורוקה, מאיר, קפלן, הדסה ורמב"ם.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אנחנו אחד מהחמישה.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: קיבלנו הצטיינות יתרה בקרדיטציה, דבר שלא קיבל אף בית חולים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: איכות בית החולים ברמות מאוד מאוד גבוהות עם מחלקות מצטיינות ששוכנות בצריף.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני רוצה להגיד לוועדה ולכל האנשים שנמצאים פה שמערך הקרדיולוגיה של בית חולים קפלן, כולו בצריפים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: הצנתורים, שיקום לב, טיפול נמרץ לב – הכול בצריף.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: שלא נדבר אם הוא ממוגן או לא.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אם מדברים על ממוגן ועל "צוק איתן", שהזכיר ידידי, ד"ר לוי, בהיותי מנהל בית חולים השרון בוצעה הדיאליזה של בית חולים קפלן בבית חולים השרון.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: חולי דיאליזה הגיעו לבית חולים השרון אחרי שלוש משמרות מעשר בלילה עד שתיים בלילה.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: הייתה משמרת אחרת משתיים עד שש ובגלל "צוק איתן" מבית חולים לא ממוגן בכלל.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בנוסף, השרה יודעת היטב שבית החולים היחיד במדינת ישראל לעולים הוא בית חולים קפלן.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני לא אוכל להמשיך לתת את השירות במצב שאני נמצא בו.
טלי פלוסקוב: יש בית חולים לעולים?
טלי פלוסקוב: לא ידענו.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: להכשרת רופאים עולים.
עבדאללה אבו מערוף: סליחה על ההערה, נניח שהמצב אידיאלי ואין מלחמה ואין "צוק איתן" ואין טילים, לא צריך למגן את בית החולים?
<ד"ר קרלוס גרוזמן: ברור שכן, ברור שכן.
עבדאללה אבו מערוף: יש שם צריפים.
עבדאללה אבו מערוף: צריך לדבר על רפואה, לפתח את הרפואה, את בתי החולים ואת התשתיות כמו שצריך.
עבדאללה אבו מערוף: זה גם בלי טילים.
אלי אלאלוף: לצערי, ידידי עבדאללה, אתה יודע שמנצלים הזדמנויות של טרגדיה כדי לשפר מצבים.
אלי אלאלוף: ככה התרגלה המערכת במדינה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לך שאף אחד לא היה משחרר של מעל ל-400 מיליון שקל באותה שנה לולא מלחמת לבנון השנייה, והלוואי והיא לא הייתה.
אלי אלאלוף: זאת עובדה, מצערת אבל עובדה.
טלי פלוסקוב: אם לא היו מלחמות היו לנו עוד 36 מיליארד שקל שאנחנו שמים בביטחון והיינו שמים ברפואה.
אלי אלאלוף: אני מסכים שמה שטוב לעת שלום גם טוב - - -
<ד"ר קרלוס גרוזמן: יש בית ספר לרופאים עולים ויש בית ספר לרופאים חוזרים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בית הספר לרופאים חוזרים הוא בבית חולים השרון, שניהלתי.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בית הספר לרופאים עולים הוא בבית חולים קפלן.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אם לא יהיו לי רופאים ומנהלים שמלמדים היום, יהיה לי מאוד קשה לעמוד במשימה.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני מתחבר אתך עכשיו לגבי הפנימיות.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: ד"ר לוי ציין שיש ארבע פר חדר.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בקפלן יש שישה חולים בחדר וחדר שירותים אחד לשני חדרים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: הווה אומר, שלכל 12 חולים יש חדר שירותים אחד.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: פשוט עולם שלישי, כפי שכרגע אתה אמרת.
אלי אלאלוף: לא נעזרתם בוועידת התביעות בנושא הזה?
אלי אלאלוף: לא נעזרו בעבר?
<ד"ר יצחק פפו: אני כאן כנציג המשמר החברתי.
<ד"ר יצחק פפו: בבילינסון מקפידים שבפנימית אין חולים במסדרון וזו אותה קופת חולים.
<ד"ר יצחק פפו: זאת החלטה פנימית של קופת חולים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני אענה לך, ד"ר פפו, ואני אסביר לך במפורש.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בבית חולים השרון הייתה 80% בפנימיות.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בבית חולים קפלן יש 126.8% תפוסה.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: האוכלוסייה של בית חולים קפלן היא מיליון איש בסביבה, לכן יש בעיה.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בבית חולים השרון השירות הרבה יותר טוב.
יעל גרמן: הוא צודק שהחלוקה היא של קופת חולים.
יעל גרמן: מה שאתה לא אומר, ד"ר פפו, שהרבה יותר קל לגייס תרומות לבילינסון מאשר לקפלן.
יעל גרמן: אתה יודע שכל השיפוץ האחרון שנעשה בבילינסון, מרביתו מתרומות.
<ד"ר יצחק פפו: זה מעלה בעיה אחרת, של גיוס תרומות.
אלי אלאלוף: זאת עובדה לא רעה, תאמין לי.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: דבר אחרון וחשוב ביותר הוא השקיפות.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: מה שאמר קודם, ידידי חזי, ואנחנו ידידים הרבה מאוד שנים, זה שאין שקיפות.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אני לא יכול לדעת אם בנובמבר או בסוף אוקטובר או בתחילת אוקטובר, חודש מראש, שש מילדות וארבעה רופאים שעובדים ביולדות אצלנו יגידו: אסותא נפתח בנובמבר, אני הולך לאסותא.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בלי שש מילדות אני לא רק יורד ב-40% מהיולדות בגלל שאצלך זה 15% ואצלי, כולל גן-יבנה, זה 30% מהיולדות לפחות שיילדו באשדוד.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: בנוסף לכך, אם מילדות ורופאים יעזבו אותי בלי לומר מראש, אין שקיפות לא מצד אסותא ולא מצד מקומות אחרים.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: אנחנו מבקשים לדעת מספר חודשים קודם לפחות עם מי נחתם הסכם ומי עובר לבית חולים אסותא.
<ד"ר קרלוס גרוזמן: לא כל רופא יכול לבוא ולהגיד לי.