GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: הקמנו ועדת חריגים לפתרון.
אלי אלאלוף: מפני שיש נושא אחד, לוועדת חריגים יש את האפשרות ללמוד גם נושאים שעוד לא מזוהים בבתים החדשים או בדברים אחרים.
אלי אלאלוף: אנא מכם, תשאירו את ועדת החריגים עד שנגיע לפירוט שלה.
<שלומי פריזט: הכספים של הפיקדון, כפי שנאמר כאן, ואני חוש שזה מקובל גם על הדיירים, מושקעים בתוך הבית.
<שלומי פריזט: הכסף נמצא בתוך עיר, בקרקע, בתוך התחום.
אלי אלאלוף: הלוואי שיהיה בתוך הבית, איפה שהם גרים.
<שלומי פריזט: שם הוא נמצא.
נורית קורן: לא תמיד.
נורית קורן: נו, באמת.
אלי אלאלוף: הצחקת אותי, בעברית פשוטה.
אלי אלאלוף: הבא בתור הוא מיכה פרנס.
אלי אלאלוף: לשם שלך יש שלושה היבטים בצרפת – קצת לצאת מהשגרה של נדל"נים – כשאתה כותב פרנס בצרפתית זה עושה France.
אלי אלאלוף: זה מדהים כי מנדס פרנס, כך ידעו שהוא יהודי פורטוגזי בבורדו.
אלי אלאלוף: השם השני של יהודים, פרנס, זה Prince, נסיך.
אלי אלאלוף: אותן אותיות בצרפתית ויש יהודים גם Prince וגם France.
<מיכה פרנס: תודה רבה.
<מיכה פרנס: היה שווה לבוא היום.
<מיכה פרנס: אני מנכ"ל רשת "בית בכפר".
<מיכה פרנס: היה שווה שבאתי בגלל הנאום הזה כי שאר הדברים שרציתי להגיד כשהעברתי את הפתק וחשבתי שהולכים לפי הפתקים, רובם נאמרו כבר בהתפרצויות.
<מיכה פרנס: לאחד מהם, שלא הבנתי את התשובה, אני מוכן לחזור, למרות שאמרת ככה, אני רוצה להגיד שהפרט הקטן של מהשקל הראשון לעומת מ-70 אלף שקל, הוא הבדל גדול מאוד, גם בהתנהלות לטובת דיירים שירצו לחתום.
<מיכה פרנס: אני לא חושב שהוא מהותי לעצם העיקרון של החוק הזה.
<מיכה פרנס: הוא יהיה מהותי להתנהלות דיירים: רוצים?
<מיכה פרנס: תשלמו דמי רצינות כדי שנשמור את הדירה שלכם.
<מיכה פרנס: אוטו עולה יותר מזה.
<מיכה פרנס: צריך מינימום שיוכלו לתת כדי שנוכל להמשיך ולהתקדם אתם.
<מיכה פרנס: אני חושב שזה לא יפגע בהצעת החוק.
אלי אלאלוף: כשאתה משקיע, אתה מחפש בטוחות לכל גרוש שאתה משקיע או רק לחלק העליון?
<מיכה פרנס: תלוי כמה.
<מיכה פרנס: אם אני קונה מסטיק, אני לא שואל לפני זה מה זה.
<מיכה פרנס: רכב – אני שואל איפה הוא; בית – אני הולך לרשויות ובודק.
<מיכה פרנס: בדיוק מה שאמרת, זה מה שרציתי להגיד.
<מיכה פרנס: איזשהו סכום, תגיד אתה מהו, לא יכול להיות שהוא יהיה פחות משקל, איזשהו סכום שאותו דייר יכול לשלם, להגיד: אנחנו עושים עסקה.
<מיכה פרנס: מקובל בכל תחום לתת דמי רצינות.
<מיכה פרנס: גם בחוק המכר, כמו שאמרנו, שם אלה סכומים יותר מהותיים ויש מולם פחות בטחונות, עד הערבות הבנקאית יש תקופת ביניים.
<מיכה פרנס: יש תקופת ביניים ובה יש מינימום תשלום.
<מיכה פרנס: לצורך העניין, מה שאתה אומר, זה הדבר בלי התקדים שמישהו שעל שקל צריך לקבל משכנתא.
<מיכה פרנס: עובר את הפרופורציות, בלי שום קשר למי חזק ומי חלש ומי צריך להגן על מי.
<מיכה פרנס: משקל, זה הבדל לכל תהליך התנהלות של מסחר הגיוני בארצנו, בעולמנו.
<מיכה פרנס: אני אומר משהו שכבר נאמר, אבל אולי אני אגיד אותו בצורה אחרת שאולי זה קצת יפתור ויוריד את אי הבהירות מהנושא של 10% שעליהם אנחנו מדברים פה כל הזמן האחרון – לא דיברנו על ה-90%.
<מיכה פרנס: לגבי ה-10%, אם נשים קריטריון אחד שאם התקלה שבגללה לא נרשמת משכנתא היא ממשלתית, מנהל מקרקעי ישראל, עירייה, הקדש, כל מה שמישהו ימציא – אם היא ממשלתית, לא יכול להיות שזו ערבות בנקאית.
<מיכה פרנס: אם זה ייכתב כך, אני חושב שיהיה יותר קל לקבל את זה.
<מיכה פרנס: אני חושב שלא יכול להיות שבגלל המדינה, אני צריך לשלם ערבות בנקאית.
<מיכה פרנס: אם זה לא בגללי – מקובל עלי.
אלי אלאלוף: יש תשובה לזה?
<רני נויבואר: חלק מהמגבלות הן מגבלות בחוק, אז אולי נגיד לכנסת שתעזור לכם באותה הזדמנות כי חלק מהמגבלות - - -
<מיכה פרנס: את צודקת ואני אשמח אם זה ייפתר בחוק.
<רני נויבואר: פקודת העיריות הגדירה בדיוק איך עושים משכנתא על מקרקעין של רשויות מקומיות.
<רני נויבואר: אני יכולה לשאול את השאלה למה רשויות מקומיות בכלל נותנות לכם לבנות מקרקעין מסחריים על המקרקעין שלה.
<רני נויבואר: לכן אנחנו לא נכנסים עכשיו לפתור את כל הבעיות ואת השאלה למה דיור מוגן צריך להיבנות על מקרקעין ציבוריים כשזה הפך היום להיות ביזנס.
<רני נויבואר: אם הייתה לנו כוונה לשוק הזה לפשוט את הרגל, כנראה שהיינו ממשיכים ללכת עם ערבויות בנקאיות.
<רני נויבואר: הטענה של הבתים הייתה שזה יוצר עול כלכלי מאוד גדול ולא מספיק מוצדק ואנחנו הלכנו עז לשם.
<רני נויבואר: יש איזושהי בעיה עם הרשויות המקומיות.
<רני נויבואר: הפתרון המרכזי שאנחנו מקווים להשיג זה בהדברות עם הרשויות המקומיות לאפשר לרשום משכנתא.
<רני נויבואר: מה שאדוני מבקש זה שאם הממשלה היא האחראית לזה, אז היא גם תיקח חלק מזה.
<רני נויבואר: אני אומרת גם שהציבור הוא זה שנתן לכם את המקרקעין ואני מקווה שאתם מוקירים לו תודה.
<רני נויבואר: אני אומרת שיש כאן דבר מורכב.
<רני נויבואר: כשהבתים יבואו אלינו כשיהיה חוק, והם מוזמנים לבוא אלינו, נשב וננסה לראות פרטנית האם אנחנו מסוגלים לתת חלופות.
<רני נויבואר: אם חלופה לא תהיה קיימת לגבי משכנתא, נצטרך לעזור למצוא חלופות אחרות.
<רני נויבואר: לא כי אמרנו ערבות בנקאית, אתם מנסים להציג את זה כאילו ערבות בנקאית היא האופציה היחידה.
<רני נויבואר: כתבנו: ערבות בנקאית, בטוחה אחרת או כל דרישה אחרת.
<מיכה פרנס: עד היום דנים בזה שנים ספורות ולא מצאו בטוחות אחרות.
<רני נויבואר: אם תהיה איזושהי בעיה שאתם תחשבו שלא יהיה מוצדק וזה לא יהיה נכון ללכת לערבות בנקאית, נמצא פתרון.
אלי אלאלוף: אני מבקש לאפשר לו לסיים.
<מיכה פרנס: אני יכול לסיים את זה?
אלי אלאלוף: היא הגיבה.
אלי אלאלוף: לי יש הודעה.
אלי אלאלוף: רשמנו את כל ההערות שלכם.
אלי אלאלוף: נלמד אותן ואנחנו גם נעשה דיון המשך בשבוע הבא כבר, לא נשאיר את זה.
אלי אלאלוף: נעשה ביום שני, אם אני לא טועה, בשעה 09:15.
נורית קורן: נוכל להמשיך עכשיו עוד קצת.
אלי אלאלוף: נמשיך עד שעה 14:00.
אלי אלאלוף: היו כמה הערות ואחר כך אני אגיד עוד דבר.
<ענת מימון: עלה הנושא של הכלכלן.
<ענת מימון: אתם רוצים כבר בקריאה ראשונה להוסיף?
נורית קורן: אפשר להוסיף אותו.
נורית קורן: תוסיפי אותו, זה חשוב, את הכלכלן והמשקיפים.
נורית קורן: מהמועצה לכלכלה.
<קריאה: נציג של משרד האוצר.
נורית קורן: ושהם יהיו משקיפים.
<ענת מימון: ואנחנו מוסיפים שני משקיפים - - -
אלי אלאלוף: תשאירו את זה לבדיקה שלנו.
אלי אלאלוף: נקבל הודעה רשמית - - -
<ענת מימון: כלכלן עובד מדינה.
<ענת מימון: נראה מי זה יהיה.
<ענת מימון: עובד אחד המשרדים.
<ענת מימון: לגבי המשקיפים, הוספה של שני משקיפים מטעם הדיירים ומטעם הבתים - - -
אלי אלאלוף: נעשה את הבדיקה.
אלי אלאלוף: זה לא חייב להיות - - - יהיה כלכלן.
<ענת מימון: דבר נוסף בעקבות ההערות שעלו.
<ענת מימון: המנגנון של ועדת החריגים הוא מנגנון שיהיה בנוסח לקריאה ראשונה.
<ענת מימון: כמובן שאם לקראת שנייה ושלישית יהיה איזשהו מנגנון נוסף שנוכל לייצר לקבוצה מסוימת לש בתים שאתם יכולים להצביע עליו, נוכל להכניס סעיף שמדבר על בתים בהקמה כי להגיד שאין פתרון חוץ מערבות בנקאית ולכן לא לכתוב את זה - - -
<קריאות: יש מנגנון שעובד.
<קריאות: עד היום לא מצאו אותו כל השנים - - -
<ענת מימון: את המנגנון הזה – אפשר יהיה ליצור סעיף שמדבר על בתים בהקמה או עוד איזו קבוצה של בתים שלא בהכרח דרך ועדת החריגים, אבל זה יהיה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<ענת מימון: כרגע יש את הפתרון של ועדת החריגים.
<נגה רובינשטיין: אולי אפשר לקראת שבוע הבא שנציע הצעה בעניין, למשל, בתים בהקמה?
אלי אלאלוף: תעבירו כל מה שאתם רוצים ליועצת המשפטית.
<דפנה בר דוד: אני מייצגת את חברת "בית הזהב".
<דפנה בר דוד: יש לנו שני בתי דיור מוגן בארץ.
<דפנה בר דוד: אחד בהרצליה פיתוח, "בית שבעת הכוכבים", שמסודר באופן עקרוני בעניין המשכנתא.
<דפנה בר דוד: אנחנו גם מנהלים בית נוסף בתל אביב שנקרא "בית גיל הזהב תל אביב".
<דפנה בר דוד: אנחנו מהחריגים ולכן הייתי מבקשת להציג את העמדה שלנו.
<דפנה בר דוד: שלחנו נייר עמדה גם לגברת נורית קורן וגם לגברת ג'ולי עוז ב-1 במרץ 2017.
<דפנה בר דוד: היינו שמחים לקבל איזושהי התייחסות מכיוון שלא קיבלנו התייחסות להצעה שלנו.
<דפנה בר דוד: אנחנו אומרים שמכיוון שבבית שלנו בתל אביב הדירות הן קטנות ורוב הדיירים שלנו בוחרים במסלול של דמי כניסה או מסלול שכירות חודשית, אחוז הדיירים שבוחרים במסלול הפיקדון לא עולה על 10%.
<דפנה בר דוד: אז אנחנו כבר נמצאים בחריג.
<דפנה בר דוד: אנחנו מבקשים להתיר ליזם, אנחנו, את האופציה לתת לדיירים האלה שאכן נמצאים במצב שצריך להגן על הכספים שלהם את האפשרות לתת להם ערבות בנקאית.
<דפנה בר דוד: אנחנו מאמינים שבסופו של דבר הסכום יורד משנה לשנה, אנחנו נחדש את הערבות מדי שנה.
נורית קורן: כל מי שנותן - - -
<דפנה בר דוד: זה לא קשור - - - אבל להשאיר בידנו את האופציה - - -
<ענת מימון: בלי ועדה?
<דפנה בר דוד: כן.
<דפנה בר דוד: שזה יהיה כבר לפני הוועדה מכיוון - - -
נורית קורן: כל מי שיש לו ערבות בנקאית - - -
<דפנה בר דוד: רגע, ברשותכם.
<דפנה בר דוד: מכיוון שאנחנו בית - - -
<קריאה: על חשבון מי הערבות?
<דפנה בר דוד: הערבות יכולה להיות גם על חשבון היזם.
<דפנה בר דוד: אנחנו נדבר על זה ונפרט את זה - - - להתייחס למקרים החריגים האלה ולא להעביר אותנו כל פעם בוועדת חריגים.
<דפנה בר דוד: קחו בחשבון שסכום של דמי כניסה הוא סכום מאוד נמוך, זה ואמר שכל שנה הסכום הולך ופוחת, אחרי שלוש שנים, כמעט פחות משלוש שנים, כל הכום נשחק.
<דפנה בר דוד: זאת אומרת, שאנחנו בבית של 300 דיירים כל הזמן נצטרך להתעסק ברישום משכנתא ובהסרת משכנתא.
<דפנה בר דוד: אנחנו חושבים - - -
אלי אלאלוף: היות וזה נראה ברור, אולי יש תגובה למשרד המשפטים.
<דפנה בר דוד: לא קיבלנו תגובה רשמית.
אלי אלאלוף: אנחנו נקבל תגובה און ליין.
<בתיה גוטל: מאחר והערבות הבנקאית הייתה האופציה היותר נוקשה שלבקשת הבתים ויתרנו עליה, אנחנו נעשה בדיקה מלאה עד השבוע הבא, אבל עקרונית לא רואים מניעה לאפשר חלופה של ערבות בנקאית למי שמעדיף את זה על פני משכנתא.
<בתיה גוטל: בעיניו זו בטוחה הרבה יותר חזקה ממשכנתא ולכן אין שום סיבה להגיע לוועדת חריגים.
<דפנה בר דוד: כמובן נבקש שזה יהיה - - -
<בתיה גוטל: נקבל את ההצעה שלהם.
<בתיה גוטל: היא אמרה שאין מניעה שזה יהיה במימון הבית.
<דפנה בר דוד: כמובן שזו תהיה עוד אופציה.
<דפנה בר דוד: בהנחה שנצליח להשלים את תהליך רישום הבנקים - - -
אלי אלאלוף: גברת בר דוד, אנחנו נביא ביום שני – זו התחייבות של היועצת המשפטית, כל מה שהיא אומרת, היא עושה.
אלי אלאלוף: ביום שני נביא את זה וזה יהיה כלול.
<אברהם בר דוד: אני מבין שהמשכנתא נרשמת על שם הדייר?
אלי אלאלוף: עורך הדין זאב וייס, בבקשה.
<זאב וייס: אנחנו עורכי הדין של עמותת הדיירים בדיור מוגן.
<זאב וייס: אנחנו מלווים את החוק מתחילתו במשך 15-10 שנה אחרונות.
<זאב וייס: אני חושב שמעבר לכל רעשי הרקע שנשמעו פה ואפילו מה שאמר מר שפונדר: אי אפשר, אי אפשר, אי אפשר.
<זאב וייס: ובסוף הוא אמר שיש דרך לרשום שעבוד.
<זאב וייס: זה כל מה שעליו מדבר התיקון לחוק.
<זאב וייס: לכן, מה שחשוב, להגיע למסקנה: אנחנו פה עוסקים בתיקון לחוק.
<זאב וייס: אנחנו לא עוסקים בבית כזה או בבית אחר.
<זאב וייס: אנחנו עוסקים בתיקון לחוק שצריך לתת פתרון חוקי לנושא הדיור המוגן.
<זאב וייס: המצב כעת הוא שערורייתי כי שוכבים 30 מיליארד או 12 מיליארד כמו בנק, אנשים מחזיקים את זה כמו בנק, כמו חברת ביטוח.
<זאב וייס: אין מפקח על הבנקים, אין מפקח על חברות הביטוח, והכסף הזה שוכב, לצערי, בלי להטיל דופי באף אחד, ועלול להיות מופקר בידי יזם זה או יזם אחר שיחליט מחר בבוקר להקים בית דיור מוגן.
<זאב וייס: הם משמיעים פה את צעקת הקוזק הנגזל.
<זאב וייס: הם מקימים בית, הם אומרים:
<זאב וייס: אנחנו לא יכולים לתת בטחונות לדיירים ולכן הערבות הבנקאית חלפה מהעולם.
<זאב וייס: כשמציעים להם פתרון שהדיירים מסתפקים במינימום שבמינימום, אז מתחילות טענות גם נגד הפתרון הזה.
<זאב וייס: הפתרון של המשכנתא והעובדה שהיא תירשם על שם כל דייר באופן אישי - - -
<קריאה: יש פה הסכמה.
<קריאה: מה הנאום הזה?
<קריאה: לזה יש הסכמות.
<זאב וייס: אני שומע, היושב-ראש, לא דרכך - - -
אלי אלאלוף: יש לי רק להצטרף לכיוון שלך.
אלי אלאלוף: אני מבין אחרי הדיון הזה שהדיור המוגן הטוב ביותר זה הבית שלי.
אלי אלאלוף: אני מכיר איזה דיור – רוני לקח אותי למקום שאני מכיר מבפנים טוב – לא מבקשים שום פיקדון, שום דבר.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה.
אלי אלאלוף: למה שם, ב"בית יונה" המוזר הזה, הנפלא, הילטון של הדיור המוגן, לא לוקחים פיקדון?
אלי אלאלוף: התקשרתי ואמרתי שיש זקנה שאין לה כלום, לבד.
אלי אלאלוף: אמרו לי: תביא אותה, יש לנו מיטה פנויה.
<רון עוזרי: זה בית שניזון מתרומות.
<רון עוזרי: הוא לא דוגמה.
נורית קורן: בסדר, אבל זה אפשרי.
אלי אלאלוף: יש פה הרגשה – אני אומר את זה לא לדיור המוגן אלא לחברה הישראלית בכלל – האוכלוסייה הכי פגיעה זו אוכלוסיית הקשישים.
אלי אלאלוף: אני מתקרב, אני שם בכלל.
אלי אלאלוף: ואתם לא יכולים לדעת כמה אנשים תלויים במספר אנשים אחרים.
אלי אלאלוף: כדי שנגיע לחזק את האוכלוסייה הזאת שהולכת ונחלשת, היא גם מזדקנת והיא גם נחלשת, אז כדאי שנחשוב גם עליהם ונקל עליהם.
אלי אלאלוף: כל מיני תרגילים שעושים להם מסביב להשקעות שנותנים בשלב שנראה יותר טוב בחיים הזקנים שלהם ואחר כך עוזבים אותם לנפשם.
אלי אלאלוף: אתם סיפרתם לי – נפגשתי עם כמה אנשים – סיפרתם לי שבית אחד התמוטט.
אלי אלאלוף: מי אכל אותה?
<קריאות: אף אחד.
<יהושע שפונדר: אף דייר - - - עד היום אף דייר לא נזרק לרחוב.
<זאב וייס: אנחנו היינו עורכי הדין של הבית הזה ודיירים קיבלו רק 50% מהפיקדון שהם הפקידו.
אלי אלאלוף: עוד שתי דקות - - -
<ענת מימון: עוד שתי הערות - - -
<זאב וייס: 50% קיבלו מהפיקדון שהם הפקידו.
<קריאה: בגלל שכל היזמים עושים תספורות היום, אז מה קורה?
<קריאה: העלימו את הבנקים או העלימו את המוסדיים?
<קריאה: הדיירים נפגעו.
<ענת מימון: שתי הערות קטנות על הסעיפים שקראנו כדי שנסגור את הנושא הזה של המשכנתא.
<ענת מימון: כמובן שעלות הרישום של המשכנתא או כל בטוחה אחרת שתיקבע, לפי ההצעה אמורה להיות על בית הדיור.
<ענת מימון: בחוק היום קבועה חלוקה של 80/20, כמובן שככל שצריך להבהיר הורדנו את הסעיף ההוא אבל נוסיף את זה.
<ענת מימון: דבר נוסף: יש כיום סעיף בחוק שמדבר על האפשרות של הדייר לוותר על הבטוחה.
<ענת מימון: כמובן שגם הסעיף הזה יורד.
<ענת מימון: מדובר על הוראה קוגנטית ואי אפשר יהיה לוותר או להתנות עליה.
אלי אלאלוף: תודה נורית קורן על הסבלנות שיש לך על נושא כל כך - - -
נורית קורן: אני מתמודדת עם זה הרבה זמן.
נורית קורן: אני רק מקווה, אדוני היושב-ראש - - -
אלי אלאלוף: אבל יש עוד כמה נושאים.
<שלמה כוכבי: אני כנראה הדייר הוותיק ביותר בדיור מוגן.
<שלמה כוכבי: אני מעל 20 שנה.
<שלמה כוכבי: כשהגעתי לשם, כמובן, מכרתי את הבית.
<שלמה כוכבי: לא כל כך הספיק לי אז לקחתי גם הלוואה ושילמתי את הפיקדון.
<שלמה כוכבי: כששאלתי כבר אז איזה ביטחונות יש, אמרו: תסמוך.
<שלמה כוכבי: אמרתי בכל זאת.
<שלמה כוכבי: אז נתנו לי נייר שהבית אחראי שאני אקבל.
<שלמה כוכבי: אבל כמובן לא כל כך ישבנו בשקט והתחלנו לבדוק מה קורה אצל אחרים.
<שלמה כוכבי: הרעיון היה שאנחנו חייבים להתאחד, ועל זה אני יזמתי והקמתי את העמותה של הדיור המוגן והייתי גם היושב-ראש הראשון שלה.
<שלמה כוכבי: הנושא העיקרי, הסיבה העיקרית הייתה נושא הזה, לאפשר לאנשים לישון בשקט.
<שלמה כוכבי: זה רכוש של רובם.
<שלמה כוכבי: זה מה שנשאר בפיקדון לאחר שהוא נשחק.
<שלמה כוכבי: זה מה שיש.
<שלמה כוכבי: מאז, מעל 15 שנה עשינו חוק וליווינו ודנו והשתדלנו לתאם ככל האפשר.
<שלמה כוכבי: כבר 5 שנים קיים חוק שהוא לא קיים: אין תקנות וכולי.
<שלמה כוכבי: אבל הנושא הזה – אני לא רוצה להיות יותר מדי – חברים מתים לידי, הם לא מתים בשקט כי זה הרכוש היחידי שצריך להיות.
<שלמה כוכבי: לכן, בקשתי היא דונו, צריך לסכם.
<שלמה כוכבי: נדמה לי שרוב הדברים מוסכמים.
<שלמה כוכבי: תודה.
אלי אלאלוף: ה-17 ביולי 2017, כ"ג בתמוז התשע"ז, השעה 9:19 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: על סדר היום הצעת חוק חופשה שנתית (תיקון מס' 17) שקשורה לבחירות בפריימריס במפלגות, הצעתם של חברי הכנסת יואב קיש ודוד ביטן ששניהם נוכחים כאן.
אלי אלאלוף: יש לנו כאן רביזיה.
דוד ביטן: הגשתי רביזיה.
דוד ביטן: לאחר שהצבענו על החוק, היה איזשהו דיון בין משרד המשפטים ליועצת המשפטנית של הוועדה לגבי חצי היום הנוסף, האם צריך להכניס את זה לתוך החוק השני, תיקון חוק חופשה שנתית או לא, ואמרתי שמה שהם יסכמו – מקובל עלי ואני לא נכנס לעניין הזה.
דוד ביטן: הגשתי רביזיה שאם הם יסכמו, נוכל לתקן.
<נעה בן שבת: באמת ההצעה של משרד המשפטים הייתה להבהיר שנשמרת זכותו של העובד כאשר הוא לוקח חצי יום חופשה לצורך הבחירות המקדימות.
<נעה בן שבת: נשמרת לו הזכות לקחת חצי יום חופשה על חשבון החופשה השנתית שלו.
<נעה בן שבת: זה יום שהמעסיק קובע את מועדו ויש כאן נוסח שמציע להסדיר בהקשר הזה.
<נעה בן שבת: עוד סוגיה שעלתה היא השאלה מה קורה עם היעדרות העובד.
<נעה בן שבת: בהתאם למה שדובר בישיבה הקודמת, אם אנחנו מדברים על היעדרות של יום או של חצי יום, זה על חשבון החופשה השנתית, ואם אין ימי חופשה שנתית או שההיעדרות היא קצרה מחצי יום, ההיעדרות היא על חשבונו של העובד.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, לא ישולם שכר בעד ההיעדרות הזאת.
<נעה בן שבת: אבל השאלה היא מה קורה אם אנחנו מדברים על היעדרות שעולה על חצי יום.
<נעה בן שבת: שמענו כאן התנגדות דווקא של הממונה על השכר.
<נעה בן שבת: אני מבינה שמהמעסיקים אין התנגדות אבל לפי הממונה על השכר יש בעיה של מצב של היעדרות שעולה על חצי יום.
<נעה בן שבת: רצינו לשאול האם ירצו להסדיר גם את זה.
דוד ביטן: מה שתחליטו – מקובל.
<נעה בן שבת: מה קורה כאשר ההיעדרות עולה על חצי יום.
<נעה בן שבת: חצי יום חופשה, אנחנו עושים את ההבהרה הזאת.
דוד ביטן: היא לא יכולה לעלות על חצי יום חופשה.
<נעה בן שבת: או חצי יום חופשה או יום חופשה מלא?
דוד ביטן: אם פחות, זה חל"ת.
<נעה בן שבת: אבל מה קורה אם מדובר בשלושת-רבעי יום?
דוד ביטן: אני מציע או חצי יום או יום שלם.
<נעה בן שבת: נקריא מה שאנחנו מציעים לגבי רביזיה.
<נעה בן שבת: יש עוד כמה תיקוני נוסח קטנים אחרי שהעירו לי לגבי מה שמופיע כאן.
אלי אלאלוף: לא צריך קודם לאשר את הרביזיה?
דוד ביטן: קודם מאשרים.
דוד ביטן: נצביע על הרביזיה.
<נעה בן שבת: יש לנו סעיף הגדרות.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) אומר: (ב) עובד זכאי להיעדר מעבודתו ביום שבו מתקיימות בחירות מקדימות שבהן הוא זכאי להצביע במפלגה שהוא חבר בה, ובלבד שמסר למעסיקו הודעה על כך ועל משך ההיעדרות הצפוי 14 ימים מראש לפחות.
<נעה בן שבת: ההיעדרות לפי סעיף זה לא תעלה במצטבר על שני ימי עבודה מלאים בשנה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על ההצטברות.
<נעה בן שבת: יכול להיות שאלה יהיו חלקי ימים שמצטברים לשני ימי עבודה מלאים.
<נעה בן שבת: כמו שאמרנו, הסתייגות של חבר הכנסת מאיר כהן שביקש יום אחד.
<נעה בן שבת: (ג) נעדר עובד מעבודתו לפי סעיף קטן (ב) יום או חצי יום, דין ההיעדרות כדין חופשה שנתית.
<נעה בן שבת: ואולם אם אין לזכות העובד ימי חופשה שנתית או שמשך ההיעדרות הוא קטן מחצי יום, לא ישולם שכר בעד ההיעדרות לפי סעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: התוספת המוצעת ברביזיה: היעדרות העובד כאמור לחצי יום, על חשבון חופשה שנתית, אינה גורעת מזכותו לניצול חצי יום החופשה הנותר לפי סעיף 6(א) לחוק חופשה שנתית, התשי"א-1951.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שיום החופשה הזה, חצי היום הנותר, המעסיק קובע את מועדו ונשמרת זכותו של העובד לנצל.
<נעה בן שבת: (ד) סעיפים קטנים (ב) ו-(ג) יחולו לעניין עובד חינוך בכפוף להליכי אישור חופשה הנהוגים לגביו.
<נעה בן שבת: (ה) מעסיק ישמור בסוד מידע שמסר לו עובד לגבי היעדרות כאמור בסעיף זה, לא יגלה מידע כאמור ולא יעשה בו כל שימוש, ובכלל זה לא ירשום בפנקס חופשה כל פרט לגבי המפלגה שבה נערכו הבחירות המקדימות.
<נעה בן שבת: גם בסעיף 3 שמופיע כאן, אין שינוי מהותי.
<נעה בן שבת: עוד תיקון שיש כאן הוא תיקון של הכותרת.
<נעה בן שבת: מלבד שינויי נוסח שיהיו לגבי הנוסח הזה, יש תיקון של הכותרת של פרק א' לחוק המפלגות.
<נעה בן שבת: אנחנו מוסיפים גם בכותרת בחירות מקדימות שכבר מוסדר שם בפרק הזה.
אלי אלאלוף: היועץ המשפטי של משרד העבודה
<אור רוזנמן: משרד העבודה.
<אור רוזנמן: ככל שהחלטנו שאין אפשרות לתת את מעל חצי יום, אני מבקש להכניס את זה במפורש גם ב-(ב).
<אור רוזנמן: מהנוסח של הסעיף, זה לא עולה.
<נעה בן שבת: האפשרויות הן יום או חצי יום ואם היום קצר מחצי יום.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מזכירים את הנושא של מעל חצי יום.
אלי אלאלוף: או יום שלם או חצי יום.
דוד ביטן: חצי יום הוא על חשבון ימי חופשה.
<נעה בן שבת: על חשבון ימי חופשה, ככל שיש ימי חופשה כמובן.
דוד ביטן: הוא יכול לקחת שעה, אבל אז זה על חשבונו.
<נעה בן שבת: מבחינת נוסח, התבקשנו בכותרת השוליים לומר היעדרות מהעבודה לשם - - -
דוד ביטן: זה תיקון חוק ימי חופשה.
<נעה בן שבת: אנחנו מתקנים את חוק המפלגות.
דוד ביטן: לא, זה בסדר.
דוד ביטן: אני מדבר על חצי היום.
<נעה בן שבת: חצי היום, לא.
<נעה בן שבת: אנחנו מציינים כאן שאם היעדרות העובד היא לחצי יום על חשבון חופשה שנתית אינה גורעת מזכותו לניצול חצי יום החופשה הנותר לפי סעיף 6(א) לחוק חופשה שנתית.
<נעה בן שבת: אנחנו מבהירים את זה כאן.
<נעה בן שבת: יש גם תיקוני ניסוח.
<נעה בן שבת: התבקשנו לתקן גם בכותרת השוליים הפנימית של סעיף 17(ב) וגם התבקשנו שבחוק המפלגות, מה שמופיע כאן בסעיף 3, לא יבוא בסוף סעיף 28יח(א) אלא בסעיף קטן נפרד.
<נעה בן שבת: את התיקונים האלה נעשה.
<נעה בן שבת: בגדול זאת הצעת החוק.
אלי אלאלוף: נאשר את התיקונים של הרביזיה.
אלי אלאלוף: התיקונים התקבלו.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן לא השתתף בהצבעה אחרי שאישר את החוק בכללותו.
אלי אלאלוף: תודה לצוות המקצועי של כל המשרדים.
אלי אלאלוף: היום ה-17 ביולי 2017, כ"ג בתמוז התשע"ז, השעה 9:35.
אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בהצעת חוק הדיור המוגן (תיקון – הבטחת כספי הפיקדון), בהובלתה של חברת הכנסת נורית קורן.
אלי אלאלוף: אנחנו היום לקחנו זמן רב, מה גם שאפשר לקצר את הפגישה משעתיים וחצי אבל היינו רוצים לנסות לסיים היום.
אלי אלאלוף: אני יודע שנעשו מאמצים מצד הרבה גורמים כדי למצוא פשרות ואנחנו ננסה להגיע לאותן פשרות אבל אני יודע שלמשרדים יש התלבטויות נוספות ואתם תשמעו אותן.
אלי אלאלוף: כפי שאמרתי, ננסה לסיים את הדיון עוד היום.
אלי אלאלוף: אל תשכחו שמדובר רק בקריאה ראשונה ולאחר מכן יש לנו זמן רב, גם לעבודה וגם אפשרויות טכניות לעשות תיקונים בהמשך.
אלי אלאלוף: לא להיבהל אם לא מסיימים בדיוק כמו שכל אחד היה רוצה לראות את הדברים אבל תהיה לנו עוד הזדמנות לעשות תיקונים ואני מקווה שנגיע בסוף להצעת חוק טובה.
אלי אלאלוף: תמצאו פתרונות.
אלי אלאלוף: אל תהיו כל הזמן שני צדדים, הדיירים מול הבעלים וכולי.
אלי אלאלוף: לא תהיה ברירה אלא אתם חייבים לחיות ביחד.
אלי אלאלוף: בואו נמצא פשרות בכל הדברים האלה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אם אין הערות כלליות, נלך ישר להקראה.
נורית קורן: הערה אחת כללית.
נורית קורן: צריך להודות כאן לכל הצוות המקצועי, גם לדיירים, גם לנציגי הבעלים.
נורית קורן: ישבו במשך סוף השבוע ובאמת ניסו להביא לפתרונות.
נורית קורן: כמו שאמרת, מה שלא הספקנו ללבן עד הקריאה הראשונה, יש זמן בין הקריאה השנייה והשלישית.
נורית קורן: אנחנו לטובת כל הצדדים ביחד.
נורית קורן: אני רואה שאנחנו הולכים למקומות הנכונים ביותר.
יואב קיש: אם אפשר לחדד.
יואב קיש: במקומות בהם אין הסכמות, מי מהצדדים יאמר שאין הסכמה.
יואב קיש: זאת אומרת, היכן שיש הסכמה, שנדע שזה בסדר ומוסכם.
<ענת מימון: בשבוע שעבר עברנו על הסעיפים הראשונים של הצעת החוק, אבל במהלך הימים האחרונים נעשו גם כמה שינויים שבאים לידי ביטוי בסעיפים הראשונים ולכן אני אציג רק את השינויים.
<ענת מימון: בסעיף הראשון שמדבר על הסעיף של הבטוחה של המשכנתא, נוספה הוראה שקובעת שהמשכנתא תינתן רק מסכום מסוים, ואני אקריא: "בעל רישיון לא יגבה מדייר על חשבון הפיקדון סכום העולה על שבעה אחוזים מהפיקדון או שבעים אלף שקלים חדשים, לפי הנמוך".
<ענת מימון: למעשה אנחנו מאמצים את המנגנון שכבר קיים היום בסעיף 27 לחוק וקובע שרק מסכום של שבעים אלף שקלים או שבעה אחוזים, לפי הנמוך מביניהם, תינתן הבטוחה.
<ענת מימון: זה גם יאפשר לקבל סכומים נמוכים יותר כדי לשמור מקום.
<ענת מימון: הבנתי שיש פרקטיקה כזאת וזה משהו שאנחנו לא רוצים לפגוע בו.
<ענת מימון: לכן הוכנס הסייג הזה.
<ענת מימון: בנוסף אנחנו נקבע שהמשכנתא תירשם בדרגה ראשונה על שם הדייר וירדה האופציה שזה לטובת הנאמן.
<ענת מימון: המשכנתא באמת תהיה על שם כל דייר ודייר ששילם את הפיקדון.
<ענת מימון: בפסקה (1) המנגנון קובע שאם הבית הוא בית שרשום כבית משותף, המשכנתא נרשמת על הדירה של אותו דייר והוספנו שהמשכנתא צריכה לכלול גם ביטוי של החלק היחסי של הדייר בשטחים המשותפים שהם שטחי ציבור.
<ענת מימון: "לעניין זה שטחי ציבור – חלקי בית הדיור שאינם רשומים כדירות".
<ענת מימון: כן חשוב – אנחנו לא מספיק מכירים את המטריה הזאת – אם צריך לדייק מה הם שטחי הציבור שלדיירים צריך להיות חלק בהם.
<דורון ארנון: מנכ"ל מגדלי הים התיכון.
<דורון ארנון: אנחנו ישבנו עם הדיירים כדי לנסות להגיע להסכמות והגענו להסכמות בכל הסעיפים האלה.
<דורון ארנון: לפחות מבחינתנו ומבחינת הדיירים.
<דורון ארנון: אנחנו חושבים שהתוספת הזאת היא מיותרת והיא רק מסרבלת את המצב ואין צורך לרשום משכנתא מעבר לדירה עצמה.
<נגה רובינשטיין: זה גם לא ריאלי.
<נגה רובינשטיין: אני מפורום בתי דיור מוגן.
<נגה רובינשטיין: זה גם לא ריאלי לרשום כל מה שהוא לא הדיור היחידני.
<נגה רובינשטיין: למשל אם יש מספרה של גורם שלישי שנמצא בתוך בית הדיור המוגן, זה גם משהו שיירשם באופן חלקי על שם הדיירים?
<נגה רובינשטיין: מספיק שיש בית לכל אחד, יש יחידה לכל אחד והוא זה שצריך להירשם על שם הדייר.
<נגה רובינשטיין: השטחים הציבוריים, זה דבר הרבה יותר מורכב, הרבה יותר סבוך ואנחנו גם לא חושבים שהוא נדרש.
אלי אלאלוף: הפיקדון שאתם מבקשים הוא לא כולל את השטחים הציבוריים?
<דורון ארנון: אני מציע שנשמע את יושב ראש ועד הדיירים.
אלי אלאלוף: אני שואל שאלה ואני רוצה תשובה מהגברת שאמרה שזה מיותר לכלול את הנושא של השטחים הציבוריים.
<נגה רובינשטיין: הפיקדון הוא ביחס לדירה.
אלי אלאלוף: רק לדירה.
<נגה רובינשטיין: כן.
<נגה רובינשטיין: גודל הפיקדון הוא גם בהתאם לגודל הדירה.
<רני נויבואר: בואו נחדד כאן כמה דברים.
<רני נויבואר: ההלוואה שנלקחת מהדיירים, היא לא מיוחסת לדירה או לא לדירה.
<רני נויבואר: היא עוזרת לבינוי של הבניין כולו על כלל שטחיו.
<רני נויבואר: זאת לא השאלה על הפרק.
<דורון ארנון: אפשר לשמוע את הדיירים?
אלי אלאלוף: בואו נשמע למה חשבתם כך.
אלי אלאלוף: יש יושב ראש לישיבה.
<רני נויבואר: אין ייחוס של הכסף לדירה מסוימת במובן הזה שרק בכסף של הדייר בנו את הדירה המסוימת.
<רני נויבואר: בנו את כל המתקן, את כל המבנה עם כלל הכספים שעוברים אל בתי הדיור המוגן.
<רני נויבואר: לכן בעצם השאלה היא כמה רוצים להגדיל את היקפי המשכנתא ואת היקפי הזכויות.
<רני נויבואר: ברור שלדייר שגר בדיור מוגן יש זכות להשתמש בחלק מהשטחים שנמצאים שם.
<רני נויבואר: מהמעט שאני מכירה, ואני חושבת שאפשר לשאול אותם, יש הבחנה בין שטחים משותפים ושטחים ציבוריים.
<רני נויבואר: יש שטחים שהם יותר של הבעלים שהם אותה מספרה שהזכרת ויש שטחים שמשמשים את כלל הדיירים.
אלי אלאלוף: כמו חדר האוכל.
<רני נויבואר: אני חושבת שכאן צריך להבין מבתי הדיור המוגן אם המשכנתאות שמיוחסות לדירה, האם הם חושבים שהערך של המשכנתא, נניח אדם הלווה לבית הדיור המוגן מיליון שקלים, האם ערך היחידה שלו ביחס לכלל הבניין היא מספקת על מנת שמשכנתא על היחידה שלו באופן ספציפי, כי זה החלק היחסי שלו בכלל - והרי כאשר יבואו לממש את המשכנתא, יסתכלו מה החלק היחסי שלו בכלל כל המבנה - האם היא מוצדקת.
אלי אלאלוף: נבקש לשמוע את הדיירים.
<אברהם בר דוד: אני יושב ראש פורום דיירי הדיור המוגן בארץ.
<אברהם בר דוד: אנחנו ישבנו ודנו.
<אברהם בר דוד: קודם כל, כשמישהו נכנס, הוא נותן את הפיקדון על הדירה שהוא מקבל.
<אברהם בר דוד: הוא לא נותן את הפיקדון על הדירה עם המועדון ועם חדר האוכל ועם הגינה.
<אברהם בר דוד: זאת עובדה.
<אברהם בר דוד: כתוצאה מכך הבנו שיכול להיות שיש שטח גדול מאוד שבסופו של דבר רק בחלק ממנו אנחנו משתמשים ואנחנו החלטנו לוותר על זה.