GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ורד וייץ: אז אני אשתמש במה שאדוני אמר גם להמשך דבריי.
<ורד וייץ: גם במקרה הזה הטוב לא יבוא בבת אחת.
<ורד וייץ: ההסתדרות עשתה מעשים ומהלכים לטובת עובדי הקבלן, שזאת אוכלוסיה חלשה וזו גם אוכלוסיה, דרך אגב, היא חופפת, משום שמרביתה גם הם העובדים שמועסקים על פי שעות, אז בזה נסגור את הנקודה הראשונה.
אלי אלאלוף: יש לכם כוונה להתמודד עם המצב של העובדים השעתיים?
<ורד וייץ: הנקודה הנוספת היא שככל שאנחנו מצליחים, וזה לנגד עינינו, כשאנחנו מחדשים או עושים הסכמים חדשים ובמקומות עבודה שיש בהם עובדים שעתיים, אנחנו עושים כל שניתן כדי להפסיק את התופעה הזאת ולהפוך אותם לעובדים חודשיים.
<ורד וייץ: דבר שלישי שאני רוצה לומר.
<ורד וייץ: לטעמי עומדת על הפרק שאלה - - -
דב חנין: גבירתי, אפשר לשאול עוד שאלה בהקשר הזה?
<ורד וייץ: אני מאוד אשמח לסיים.
<ורד וייץ: עומדת על הפרק שאלה, מה בעצם אנחנו רוצים לעשות, לאן פנינו.
<ורד וייץ: האם אנחנו הולכים למיגור של התופעה או האם אנחנו הולכים לשיפור מצבם באמצעות תיקוני חקיקה כאלה ואחרים, ואני חושבת שזאת שאלה שצריך לתת עליה את הדעת.
אלי אלאלוף: למה לא שניהם בבת אחת?
<ורד וייץ: אפשר שניהם בבת אחת אם זה אפשרי.
<ורד וייץ: אין שום בעיה, בסדר.
<ורד וייץ: הפתרונות לא נמצאים במוחי בלבד, ובצורה של סיעור מוחות ושל עבודה משותפת, ואדוני אמר שהוא מתכוון להיפגש עם יושב ראש ההסתדרות.
<ורד וייץ: הדלת פתוחה והאוזן קשבת והרצון קיים.
<ורד וייץ: אין בזה שום ספק בכלל.
<ורד וייץ: אף אחד לא חושב שזו תופעה מבורכת.
<ורד וייץ: התופעה הזו דומה במידה רבה לתופעה של עובדי הקבלן, הייתה אמורה להסתיים בצורת העסקה מאוד ספציפית ולצרכים מאוד מוגדרים ומאוד מצומצמים, אבל ראו, סליחה על הביטוי, המעסיקים, כי טוב, כי זול יותר ופיתחו את העניין.
<ורד וייץ: אנחנו כנציגי עובדים לא שבעי רצון מזה ונעשה כל שניתן כדי לשפר את מצבם של העובדים השעתיים, ואם ניתן יהיה, בכלל למגר את התופעה הזאת או לצמצם אותה ככל שניתן.
<ורד וייץ: תודה רבה.
<ורד וייץ: אם יש שאלות, בבקשה.
אלי אלאלוף: האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.
<דברה גילד-חיו: עורכת דין דבי גילד-חיו מהאגודה לזכויות האזרח.
<דברה גילד-חיו: מיכל תיארה כבר קודם את ההיקף של התופעה ואת הקשיים ואת האפליה של העובדים האלה.
<דברה גילד-חיו: אני רק רוצה להוסיף כמה מילים על מה שקורה בשנים האחרונות בהקשר הזה, יותר בזירה הפוליטית.
<דברה גילד-חיו: אנחנו מנסות במסגרת פורום זכויות עובדים עם עוד כמה ארגונים לקדם את הנושא הזה, לפחות שש-שבע שנים, כולל עם ההסתדרות, ואני חייבת להגיד איזו מילה על ההסתדרות שאנחנו בקשר איתה ואנחנו מנסים בשיתוף פעולה איתם וגם עם אדוני היושב ראש לחשוב על פתרונות לנסות כן לעבוד ולקדם את הנושא הזה.
<דברה גילד-חיו: היה לנו פה כנס לפני כמה שנים.
<דברה גילד-חיו: ישב פה מיכאל אטלן, היועמ"ש של מה שהיה אז התמ"ת, שאני גם לא יודעת למה, זה לא נושא גם לראש אגף אכיפה.
<דברה גילד-חיו: זה נושא שצריך לבוא מטעם השר מישהו, מטעם הייעוץ המשפטי מישהו, מי שמקדם חקיקה וחשיבה ותכנון במשרד ולהידרש לנושא.
<דברה גילד-חיו: בזמנו בכנס פתח מיכאל אטלן ואמר, אין לנו פה עימות, אני מסכים, יש פה בעיה מאוד קשה ואנחנו מנסים לטפל בזה.
<דברה גילד-חיו: הייתה ועדת שעות שדנה בשלל נושאים ואנחנו מטפלים בזה.
<דברה גילד-חיו: אני מדברת איתך על משהו שהיה כבר לפני ארבע-חמש שנים, אולי יותר.
<דברה גילד-חיו: מאז שום דבר לא זז בנושא הזה למרות שפנינו אליהם מיליון פעם.
דב חנין: לא, זז.
דב חנין: למשל, מיכאל אטלן כבר בתפקיד אחר.
דב חנין: אנשים זזים.
<דברה גילד-חיו: שלא לדבר על מה שקרה ליושבי ראש ועדות.
<דברה גילד-חיו: דבי, אליעזר, בהזדמנויות שונות אמרו, זאת בעיה מוכרת, ידועה, צריך לטפל בה וכו'.
<דברה גילד-חיו: אפילו תיקונים קטנים כמו שניסינו לעשות חודש שעבר כשבאתי לוועדה שאתה היית היושב ראש, עם שעת הנקה, שביקשנו לטובת העובדות השעתיות להרחיב את השעות שלפיהן יחושב, יעשו את הממוצע כדי שהעובדות השעתיות לא יפגעו, אז משרד התמ"ת ומשרד המשפטים ישבו פה והתנגדו ואמרו שאם הם יכניסו את זה שבמקום לחשב ממוצע של חודשיים-שלושה, אני לא זוכרת כמה, או החודש האחרון, זה יהיה חישוב של חצי שנה, אז הם יכולים לאשר את החוק היום וזה ידחה, אז הוועדה כמובן לא רצתה לדחות את החוק כי חבל על כל הנשים האחרות שנפגעות.
<דברה גילד-חיו: אפילו תיקון כזה קטן של שעת הנקה לעובדות השעתיות הם לא הסכימו להכניס.
<דברה גילד-חיו: איפה החשיבה המערכתית על הדבר הזה?
<דברה גילד-חיו: רק לסיום, מה כן אנחנו חושבים שצריך לעשות, ואנחנו מאוד נשמח לעבוד עם הוועדה ובמיוחד איתך, שבאמת אני מברכת על זה שהלכת לנושא הזה.
<דברה גילד-חיו: קודם כל צריך לתקן את ההגדרה, להתאים את זה שיהיה ברור מתי העסקה שעתית, שמעל היקף מסוים ומעל פרק זמן מסוים וכו' זה לא יכול להיחשב העסקה שעתית.
<דברה גילד-חיו: אנחנו ניסחנו הצעת חוק שאדוני מבקש לקדם אותה ואנחנו מאוד נשמח אם זה יקודם.
<דברה גילד-חיו: חוץ מזה, מי שכן נשאר עובד שעתי, צריך לעשות שורה של תיקונים.
<דברה גילד-חיו: גם יש הצעות חוק שאני יודעת שאדוני רוצה לקדם אותן - - -
אלי אלאלוף: את מדליפה את כל מה שאנחנו עושים בחדר שלנו?
<דברה גילד-חיו: יש עוד חברי כנסת שהניחו את הצעות החוק האלה ורוצים להידרש אליהן, אבל אם הממשלה לא תתכבד ותעסוק בזה ותסכים לקדם את הדברים האלה, זה לא יזוז.
<דברה גילד-חיו: אלה שינויים שאני לא אומרת, הם דרמטיים, אבל חייבים לקדם ולטפל בהם.
דב חנין: אני מברך על כינוס הדיון החשוב הזה.
דב חנין: הדיון הזה לדעתי הולך ונעשה יותר חשוב כל שהזמן עובר, כי התופעה של העסקה השעתית הולכת ומתרחבת.
דב חנין: אני שומע על אנשים שעובדים בתחומים שאני באמת לא העליתי על הדעת שגם הם כבר עובדים בהעסקה שעתית, שעובדים בהעסקה שעתית.
דב חנין: זו באמת תופעה שהולכת ומתרחבת.
אלי אלאלוף: יש לך דוגמא שמזעזעת אותך?
דב חנין: מהנדס.
דב חנין: מהנדס עושה עבודה מאוד מקצועית בפרוייקט חשוב לאותה חברה ספציפית שבה הוא עובד והוא עובד שעתי.
דב חנין: אלה דברים באמת נורא משונים אבל זה משהו שקורה, אני חושב, באופן כללי לשוק העבודה שלנו שהוא הולך ומשנה את דמותו משוק עבודה שאדוני זוכר וגם אני זוכר, שבו אנשים קמים בבוקר, הולכים לעבודה, עובדים את היום, חוזרים הביתה.
דב חנין: הם עובדים הרבה שנים באותו מקום, איזושהי מסגרת.
דב חנין: בסוף הדרך הם ייצאו לפנסיה מסודרת מאותו מקום.
דב חנין: זו הייתה פעם דמותו של שוק העבודה.
דב חנין: שוק העבודה היום הוא מאוד שונה.
דב חנין: שוק העבודה "מאוד גמיש".
דב חנין: אנשים עוברים מתפקיד לתפקיד, אנשים נכנסים לתפקידים לפי צורך ספציפי של מקום העבודה.
דב חנין: אני לא מתכוון, אדוני היושב ראש, רק לאנשים שעושים את העבודות, נקרא להן, הלאוטק.
דב חנין: גם אנשים שעושים עבודות הייטק, הם מוגדרים "מול משימה וכשהמשימה מסתיימת, ההעסקה מסתיימת והם עוברים לתפקיד הבא או למקום הבא.
דב חנין: זו דמותו של שוק העבודה החדש ושוק העבודה הזה הוא שוק עבודה מאוד פוגעני ביחס לעובדים.
דב חנין: השאלה הגדולה היא מה הוא המנוע שמייצר את התהליכים האלו של ההעסקה השעתית, וכמו במקרים אחרים, המנוע הוא בסופו של דבר אינטרסים.
דב חנין: למה אנשים מעסיקים בצורה כזו?
דב חנין: כי זה משתלם להם, כי הם בעצם מתחמקים מכל מיני חבויות שיש לעובד החודשי, הקבוע, והם עושים בעצם רק את מה שהם צריכים.
דב חנין: הם משתמשים בבן אדם כעובד רק לנקודה שהם צריכים וגם רק לאותו רגע שהם צריכים את הבן אדם הזה.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אם אנחנו רוצים להתמודד עם התופעה הזו, אני חושב שאנחנו צריכים להתמודד באופן מאוד רוחבי ומאוד שיטתי, ואני לגמרי מסכים לגישתך שאנחנו צריכים להתמודד במקביל בשני מהלכים, גם מהלך של צמצום ההעסקה השעתית וגם מהלך של הגנה על תנאי עובדים ועובדים בהעסקה השעתית, ובין שני המהלכים האלה יש קשר, מכיוון שככל שאנחנו נשפר את תנאי העובדים בהעסקה השעתית, אנחנו בעצם נפגע במוטיבציה לייצר דווקא צורה כזו של העסקה.
דב חנין: אני תומך בהצעה שאדוני, כך אני מבין, מוביל.
דב חנין: אני אשמח גם כן להצטרף, לקבוע רף מסוים של כמה שעות זה יכול להיחשב כהעסקה שעתית, מה זה עובד שעתי ומה אנחנו כמחוקקים לא מאפשרים להגדיר כהעסקה שעתית.
דב חנין: אני מאוד בעד כל מנגנון נוסף שמגן על זכויות העובדים בהעסקה שעתית, אבל אני הייתי מציע אפילו לנסות לחשוב צעד אחד מעבר לזה, וזה לחשוב על מנגנונים שבהם אותם עובדים שאנחנו כן מאפשרים העסקה שעתית שלהם, דווקא מופלים לטובה, זאת אומרת אם כבר מישהו מועסק בהעסקה שעתית, לחשוב על מה הם הדברים שנותנים לו סוג של פיצוי על הצורה הזו של העסקה שהיא העסקה בעייתית, ומצד שני מתמרצים את המעסיקים לא ללכת בכיוון הזה אלא אם כן ממש אין להם ברירה.
אלי אלאלוף: אני אמרתי משהו בפתיח שלי.
אלי אלאלוף: היום העובדים השעתיים אצל המעסיקים שלהם, גם ההטבות בגלל רמת ההכנסה החודשית שלהם, שזכאים למשל למענק עבודה, מס הכנסה שלילי וגם להטבות אחרות, זה נלקח בחשבון על ידי המעסיק כאילו חלק מזה שהוא עובד אצלו, כתוצאה מזה הוא אמור לחסוך כסף על חשבון.
אלי אלאלוף: הניתוח הציני הזה של המצב, שהטבות שאמורות להיות ישירות לעובד בזכות העסקה שלו, כבר זה חלק משיקול הדעת לעבור לשעתי ולרמת הכנסה נמוכה על מנת שהמדינה תשלים, אז בעצם המדינה שתכננה להביא לאזרחים, ואני בטוח שפה נמצא מישהו מנציבות מס הכנסה, מרשות המיסים.
אלי אלאלוף: בבקשה, אני לא יודע אם אתם מודעים, כי לפי הנתונים אתם לא יודעים כמה עובדים כאלה נמצאים במערכת, אבל מס הכנסה מעניק בזכות תקציב מדינה הטבות במקום התנאים של המעסיק שלו.
<ורד בכר: שמי ורד בכר מהרשות המיסים.
<ורד בכר: רק אני רוצה לומר שזה לא מדויק שאין לנו את הנתונים.
<ורד בכר: בטפסי 126 שזה הטפסים שהמעסיקים בעצם ממלאים את הנתונים על נתוני השכר של העובדים, יש גם סוג משרה, וכן נדרש, ואתמול בערב אני נדרשתי להוציא נתונים, וכן יש לנו נתונים לגבי עובדים.
<ורד בכר: אצלנו זה נחשב שעתי אבל זה בעצם יומי, היינו הך מבחינתנו.
<ורד בכר: לנו אין הגדרה של שעתי.
<ורד בכר: זה נדרש ככל הנראה מימים ימימה מביטוח לאומי, כי לנו מאוד חשוב שהנתונים על אותם עובדים כן יהיו במערכת גם מבחינת ניכוי שכר מבחינתנו.
<ורד בכר: לנו אין הבדל אם העובד הוא חודשי, יומי, שעתי, מבחינת ניכוי השכר.
<ורד בכר: ניכוי השכר הוא אותו דבר, רק החישוב הוא שונה אבל הניכוי הוא אותו דבר, וכן יש את הנתונים מבחינתנו, שאתמול הוצאנו אותם ממערכות שלנו.
אלי אלאלוף: אז תוכלו להעביר לנו?
<ורד בכר: הנתונים תלויים בדיווחי המעסיקים בלבד, כך שיתכן שזה לא מדויק.
<ורד בכר: ככל שהמעסיק דיווח כך או אחרת, אז הנתונים שלנו שאובים מטפסי 126 שמדווחים על ידי המעסיקים.
אלי אלאלוף: אני מבין שהנתונים האלה, התבקשתם על ידי הוועדה ועל ידי הממ"מ.
<רננה גוטרייך: דיברתי לפני כמה שבועות עם מנהלת תחום תכנון וכלכלה ברשות המיסים.
<ורד בכר: אני יודעת, ראיתי במסמך פה.
<רננה גוטרייך: מה שהיא כתבה לי, ש"אין בידינו מידע מהימן העונה - - -"
<ורד בכר: היא אמרה "מהימן" כי יכול להיות שהדגש כאן על מהימן, אני לא יודעת.
<ורד בכר: אני יודעת שאתמול דיברו אותי, אבל עוד פעם - - -
אלי אלאלוף: טוב, אני שמח שאתם מתאמצים לספק נתונים בעניין הזה.
<ורד בכר: יש נתונים.
אלי אלאלוף: אוקיי, אני שמח לשמוע.
<אביבה גייבל: אביבה גייבל מביטוח לאומי, מינהל המחקר.
<אביבה גייבל: אנחנו באמת מקבלים את טפסי 126 ועכשיו ברמה של חצי שנה, ובדקנו.
<אביבה גייבל: אנחנו יודעים שיש דרישה מהמעסיקים למלא את היקף המשרה, אבל בדקנו את הנתונים והם באמת לא מהימנים.
<אביבה גייבל: אי אפשר להסתמך עליהם.
<אביבה גייבל: צריכים לדרוש מהמעסיקים לעשות את זה, בקשה קריטית, למלא את היקף המשרה בטופס ואז נוכל.
טלי פלוסקוב: הם לא ממלאים או כותבים משהו לא נכון?
<אביבה גייבל: הרבה לא ממלאים.
<ורד בכר: זה לא היקף משרה, זה סוג משרה.
<ורד בכר: יכול להיות עובד חודשי שעובד חצי משרה, אבל זה סוג משרה.
אלי אלאלוף: אוקיי, אנחנו נתמודד עם זה.
אלי אלאלוף: תודה על חוסר ידע שקיים במערכת, מותר להגיד.
אלי אלאלוף: פה יש לי שני נציגים של גופים שכנראה מעסיקים במיוחד עובדים שעתיים, זה גם הסיעוד וזה גם הניקיון, אז במי אתם רוצים להתחיל?
אלי אלאלוף: דורון רז, בבקשה.
<דורון רז: שמי דורון רז ואני יו"ר איגוד נותני שירותי סיעוד.
<דורון רז: חוק הסיעוד מעסיק למעלה מ-80,000 עובדים ישראלים בטיפול בקשישים.
<דורון רז: הנגזרת של שעות העבודה של הטיפול בקשישים היא משעות הזכאות של הקשישים לשעות סיעוד, זאת אומרת מי שקובע את הזכאות זו המדינה, וכמובן גם מי שקובע את צורת העסקה ואת התשלום של העובדים זו המדינה שקובעת את זה.
<דורון רז: קשה מאוד בתחום של הסיעוד לעשות שינוי מעובדים שעתיים, ואנחנו רוצים להיטיב עם העובדים ואני חושב שאפשר להיטיב איתם על ידי העלאת שכר המינימום שלהם שהמדינה קובעת או דברים אחרים, אבל אם אנחנו לוקחים את הנקודה הזאת, אני חושב שהעובדים שלנו שעובדים שעתיים, לא ניתן לעשות את השינוי מכיוון שהטיפול שהם נותנים הוא מאוד משתנה מקשיש לקשיש, מזמן לזמן.
<דורון רז: קשיש מאושפז, הוא הלך לשיקום בבית חולים, הוא הלך לילדים שלו שגרים בעיר אחרת.
<דורון רז: כל המבנה הזה הוא מבנה בעייתי כי החישוב של ביטוח לאומי שאנחנו נותנים לו את השירות, הוא על כל שעת טיפול שניתנה בפועל.
<דורון רז: הוא לא בנוי על איזה סכום גלובלי שהוא משלם כזכאות, אלא על פי שעה שהוא זכאי.
<דורון רז: מכיוון שכך, יש בעיה לקחת ולהפוך את אותם עובדים שהם בעצם מטפלים במטופל על פי שעות הזכאות של הקשיש, למשתנה של היקף משרה.
<דורון רז: ברגע שהם יהיו בהיקף משרה, הם לא יהיו חופפים בעצם לשעות שהם ביצעו בפועל, כי הם משתנים מאוד.
<דורון רז: אפילו הממוצע של חודשים אחורה לא ייתן את התמונה.
<דורון רז: אני חושב שצריך לתת את הדעת על זה.
<דורון רז: אני רק יכול לציין פה לפני הוועדה שיהיה כתוב לפרוטוקול, אנחנו כמעסיקים של 80,000 עובדים כאלה ניהלנו משא ומתן עם ההסתדרות ביוזמתנו להסכם קיבוצי לעובדי הסיעוד בחוק הסיעוד.
<דורון רז: מי שלא קיבל את ההסכם הקיבוצי שהגענו להסכמה עם ההסתדרות, זה המוסד לביטוח לאומי שהוא לא רצה לקבל אותו, ואולי זה היה איזה פתח שיכול להיטיב את זכויות העובדים ולשפר את מעמדם ולתת אפשרות ביחד.
<דורון רז: לנו יש אינטרס שהעובדים יקבלו שכר כמה שיותר טוב, כמה שיותר הוגן.
<דורון רז: הם עושים עבודת קודש, טובה, והם צריכים לקבל תגמול עבור זה.
<דורון רז: חשבנו שאם ניזום הסכם קיבוצי עם ההסתדרות, המדינה תוכל תחת ההסכם הקיבוצי הזה לשפר את זכויות העובדים כי אנחנו מתוגמלים לפי שעות סיעוד שניתנות לקשיש.
אלי אלאלוף: אני אשמח ללמוד את ההצעה שלכם.
<דורון רז: כרגע מה שאני חושב שצריך לעשות לצורך העניין הזה, הוא להחריג את הסיעוד מתוך הנושא הזה, כי הוא מבנה העסקה שונה לגמרי.
<דורון רז: כאן יש טיפול בין שעתיים לשלוש שעות ביום.
<דורון רז: זה לא משהו שהוא תלוי החלטת או רצון המעסיק.
אלי אלאלוף: למה כשאתה שולח עובדת לשני מקומות אחד אחרי השני - - -
<דורון רז: מקסימום זה יכול להיות ארבע או חמש שעות, לא יותר מזה.
אלי אלאלוף: זה חצי משרה, למה לא?
<דורון רז: זה לא יכול להיות.
אלי אלאלוף: למה לא יכול להיות חצי משרה?
<דורון רז: אבל זה משתנה כל זמן קצר.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו לא נפתח עכשיו.
אלי אלאלוף: ההצעה שלכם יחד עם ההסתדרות להסכם קיבוצי, אני אשמח לקבל את המסמך.
אלי אלאלוף: אנחנו נלמד ונראה.
אלי אלאלוף: צריך גם לדבר עם הביטוח כשהשר יסכים למנות מנכ"ל קבוע שאמור לדעת הכל.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציג הניקיון.
<אילן שמעוני: שלום, עורך דין אילן שמעוני, אני יושב ראש ארגון חברות הניקיון.
<אילן שמעוני: קודם כל צריך לזכור שההכנסה של כל עובד במדינת ישראל היא הכנסה שנתית.
<אילן שמעוני: כשמחשבים את מס ההכנסה השלישי, את התמריץ, עושים את זה על בסיס שנתי ולא על בסיס חודשי.
<אילן שמעוני: זה אחד.
<אילן שמעוני: דבר שני, אני חייב להפנות את כולם לתיקון 24 לחוק הגנת השכר שחל בפברואר 2009.
<אילן שמעוני: המטרה של החוק הזה הייתה בין השאר להגן על האוכלוסיות החלשות שביצעו עבודות בתחום שלנו, עבודות ניקיון בצורה קבלנית ולא קיבלו גמול על שעות נוספות שהם עשו ולכן התיקון הזה בפברואר 2009 מגן עליהם, שהוא העביר את נטל ההוכחה על השעות, על המעביד, מה שהיה קודם על המעסיק עצמו, אז אני חושב שבעניין הזה יש שיפור וככל שהעובדים האלה יועסקו על בסיס חודשי, יש סכנה, ואני לא מדבר כרגע רק על עובדי ניקיון, לכל המעסיקים שמעסיקים עובדים שעתיים, שברגע שעובד יחרוג מעל שמונה השעות שלו, זה לא יבוא לידי ביטוי בשעה נוספת, אז גם את זה צריך לזכור.
<דברה גילד-חיו: יש חוקים לעניין הזה.
אלי אלאלוף: אתה יכול להגיד לי, ברשותך אדון שמעוני, רק נתון אחד שבא לי לדעת אותו עכשיו, כמה מעובדי הניקיון הם על פי הזמנת הממשלה או גופים ציבוריים?
<אילן שמעוני: הייתי אומר שכ-40%.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, המדינה מראש רוצה עובדים דפוקים בשכר.
<אילן שמעוני: קודם כל לגבי המדינה עצמה, היא חוטאת בהרבה תחומים.
<אילן שמעוני: לשאלתך, כל מכרזי הממשלה בתחום שלנו הפכו להיות בכלל מכרזים שעתיים.
<אילן שמעוני: אם המדינה הייתה נאותה להוציא מכרזים שלא כאלה, כנראה שיכולנו לשלם לעובדים לא על בסיס שעתי.
אלי אלאלוף: ולא אכפת לה אחר כך להשלים את ההכנסה של המשפחה במס הכנסה שלילי על חשבון המדינה או כל ההטבות הנוספות כי הוא מתחת לקו העוני המינימלי, ולהוציא את הכסף ממקורות אחרים?
אלי אלאלוף: היא לא עושה את החישוב הזה לדעתך?
<אילן שמעוני: אני חושב שהמדינה וועדות המכרזים ואותם שומרי סף שיודעים להפגין במוצאי שבת ברוטשילד, כשמגיע אליהם מכרז שעוסק בשירותי ניקיון ושמירה, אז הם פתאום נעשו צדיקים ושומרים על הכספים של המדינה, כאשר יש עדיין לא מעט קבלנים או חברות ניקיון שהיו רוצות לשלם הרבה יותר משכר מינימום, וזה מתקשר, אדוני, לתקנת ערך שעה מינימלי שתובא בפניך בעוד פרק זמן קצר ואז אתה תבין את העיוות הגדול שהמחוקק מתכוון לעשות בהמלצת משרד המשפטים ומשרד העבודה.
<אילן שמעוני: צריך לזכור, עובדים שעובדים מעל שמונה שעות מקבלים שעה נוספת, מה שבחודשי הם לא היו מקבלים בצורת השירות שאנחנו נותנים.
<מאיר דוד: סליחה אילן, למה לא יקבל עובד חודשי שעות נוספות אם הוא יעבוד מעבר לשמונה שעות ביום מעבר להיקף המשרה?
<מאיר דוד: זה לא ברור לי.
<אילן שמעוני: רבותיי, אנחנו מספקים שירותים ללקוחות ולא רק אנחנו, גם גופים אחרים.
<אילן שמעוני: אני מאמין שהשיטה הזאת מגנה על העובד יותר.
<אילן שמעוני: צריך להיות ברור שתשעה ימי החג שיש בשנה משולמים לעובדים האלה כחלף שכר כולל כל הזכויות הסוציאליות.
<אילן שמעוני: בנוסף לכך, אני חושב שיש לנו שתי בעיות שבחקיקה אפשר לתקן אותן, בנושא של עובדים שעתיים.
<אילן שמעוני: אחד, זה לפתור את הבעיה של ערב חג, שבימים האלה יש קיפוח לאותם עובדים, שבערב החג כשהמקומות סגורים הם לא עובדים וקשה לשלם להם וגם כמובן מזמיני השירות לא מוכנים לשלם הדבר השני שאנחנו פעלנו וגם תיקנו אבל זה לא מספיק, צריך להיות פה תיקון חקיקה, שאותה חצי שעת הפסקה שעל פי החוק לכאורה העובד לא זכאי לקבל עליה תמורה, שאותה עם עובדים שעתיים, כבר דיבר חבר הכנסת דב חנין, זאת הטבה שהייתי נותן אותה, עודפת, לעובדים האלה.
<אילן שמעוני: בסוף כל הדברים האלה צריך לזכור דבר אחד.
<אילן שמעוני: דיברתי פה על שני תיקוני חקיקה שלדעתי יצמצמו את התופעה ויהפכו את העובדים השעתיים די קרובים.
<אילן שמעוני: לגבי שעת הנקה, לפחות במקומות שאני מכיר לא ראיתי מצב שבו עובדת ניקיון שעובדת שמונה שעות במוסד מכובד דרך חברת ניקיון מקצועית לא זוכה לקבל את שעת ההנקה הזאת.
<אילן שמעוני: רבותיי, זה לא קיים בכל הגופים שחברות הניקיון מספקות שירותי ניקיון, ומתחשבים באותן נשים ומתחשבים מכל הכיוונים, ולכן לבוא ולהגיד שעובדת ניקיון לא מקבלת שעת הנקה כי היא עובדת שעתית, זה ממש לא הוגן ולא מדויק.
<ורד וייץ: אילן, היא לא אמרה עובדת ניקיון, היא אמרה עובדת שעתית.
<אילן שמעוני: אני מדבר על הענף שלי.
<ורד וייץ: יש לנו הסכם ולכן הסיטואציה היא יותר נוחה.
<אילן שמעוני: לא, זה לא שייך להסכם.
<דברה גילד-חיו: גם שיהיה ברור, זה לא מה שאנחנו התכוונו.
<דברה גילד-חיו: אנחנו התכוונו שכשעושים חישוב, שעת הנקה היא נגזרת מהיקף המשרה ולכן אם השעות של העובדת הן - - -
אלי אלאלוף: זה לא הזמן למשא ומתן, רק תמשיך להבהיר לנו.
<אילן שמעוני: אני אבהיר את הכל.
<אילן שמעוני: אני די מומחה בתחום.
<אילן שמעוני: חישוב החופשה והזכאות לוותק, בסופו של דבר המונה, התלושים, שזה הרשומה המוסדית שלפיה אנחנו פועלים, מחשב את יום החופשה של העובד ואת יום ההבראה שלו לפי התקן שלו ולכן לבוא ולהגיד שהנושא הזה הוא פרוץ, אני מדבר על הענף שלי כרגע, אני לא יודע בענפים אחרים, זה פשוט - - -
אלי אלאלוף: כמה עובדים יש בענף שלך?
<אילן שמעוני: בארגון שאנחנו מייצגים יש 52,000 עובדים ואני מניח שיש עוד 30,000 עובדים שהם עם חברות, לצערי שלא איתנו, כעדר ללא רועה אבל אני מקווה שזה ייפתר.
<אילן שמעוני: בסוף אני רוצה להגיד לכולנו, אנחנו צריכים לראות, גם אדוני כוועדת עבודה, גם כמשרת עבודה, בסוף לשירותים האלה ולכל השירותים יש איזושהי דיסציפלינה.
<אילן שמעוני: אם עובד ניקיון צריך להגיע בשעה 07:30 או בשעה 08:00 לעבודה ובגלל שהוא עובד חודשי, הוא על בסיס קבוע, מגיע בשעה 09:30, אז נורא יהיה קשה להוריד לו - - -
<דברה גילד-חיו: מה הקשר?
<דברה גילד-חיו: עובד חודשי מגיע ב-09:30 ועובד שעתי ב-08:00?
<דברה גילד-חיו: מה זה השטויות האלה?
אלי אלאלוף: חבר'ה, אל תעשו אותי שוטר לדיון הזה.
<אילן שמעוני: כשמדובר אלי, אני גאה להגיד שאני באתי מהאוכלוסיות האלה וגם כתבתי כמה עבודות מחקר בתחום הזה וזה בסדר גמור, אבל אני אומר עוד פעם, בסוף גם בכנסת פה וגם אצל כל מקבל שירות, הוא רוצה לקבל שירות בזמן, שירות מדויק.
אלי אלאלוף: אני עכשיו כיושב ראש וכמעסיק לשעבר בתחום הפילנטרופי, לא העסקי, אנחנו לא אמרנו שצריך לשחרר את העובדים מאחריות ומדיסציפלינה וממשמעת עבודה מסודרת.
אלי אלאלוף: אף אחד לא מבקש את זה.
אלי אלאלוף: כרגע אנחנו דנו על תנאי העסקה של העובדים השעתיים שלצערי עוד אף אחד לא אמר שזה המצב האופטימלי.
אלי אלאלוף: זה מה שאני רוצה שיהיה ברור לנו.
אלי אלאלוף: עוד אנשים רוצים?
<מאיר דוד: היושב ראש, אני יוצא לדיון מקביל על נושא עובדות שעתיות.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני לא הסדרן של משרד העבודה.
אלי אלאלוף: יש לכם שר בשביל זה.
<חגי לוין: חגי לוין, שירות תעסוקה.
<חגי לוין: הערה טכנית קטנה.
<חגי לוין: אחד, שירות תעסוקה, באמת יש לו נתונים על מובטלים ולא על הדבר הזה, רק הערה לוועדה.
אלי אלאלוף: מה זה הדבר הזה?
אלי אלאלוף: זה העובדים השעתיים.
<חגי לוין: סליחה, על עובדים שעתיים.
אלי אלאלוף: זה 700,000 עובדים.
<חגי לוין: אכן, אכן.
<חגי לוין: הערה טכנית.
<חגי לוין: הנתון שיש מהלמ"ס שמגיע מהסקר החברתי, הסקר החברתי, יש מחולל דוחות באינטרנט, אפשר להוציא משם הרבה נתונים.
<חגי לוין: אני עכשיו פה תוך כדי הדיון, לדוגמא, אפשר לראות וזה גם מאיר משהו על הדיון.
<חגי לוין: יש בסקר החברתי אותם 700 איש ששאלו אותם האם אתם מרוצים או לא מרוצים מהחוזה שלכם?
<חגי לוין: השאלה, האם אתה מרוצה מהחוזה שלך?
<חגי לוין: גם שאלה לעובדים שעתיים וגם שאלה לעובדים לא שעתיים.
<חגי לוין: נתחיל מהעובדים הלא שעתיים, עובדים חודשיים רגילים.
<חגי לוין: 70% אומרים שהם מרוצים מאוד או מרוצים.
<חגי לוין: עובדים שעתיים, 60% אמרו שהם מרוצים מאוד או מרוצים.
<חגי לוין: אחד, יש הבדל, אבל מעניין לראות שיש לא מעט שהם מרוצים.
<חגי לוין: אני חושב שמה שזה מחדד, זה דברים שעלו פה, זה שיש תחומים, יש אזורים.
<חגי לוין: דב דיבר על מהנדס.
<חגי לוין: יש חלק מהמהנדסים שמרוצים כי זה מאפשר להם לעבוד עם כמה מעסיקים במקביל, דווקא אוכלוסיה חזקה.
<חגי לוין: זה סוג של פרילנס, אבל סוג אחר של פרילנס, יש קבוצה שמאוד לא מרוצים ושגם אני חושב מאוד נפגעים מהדבר הזה וצריך להתמקד באוכלוסיה כזאת ולא לייצר איזשהו משהו באותם תיקונים.
<חגי לוין: אני חושב שזה הכיוון שהולך פה.
<חגי לוין: מדברים על שכר מינימום וכן הלאה.
<חגי לוין: למהנדס זה לא ישנה, אבל לאותו עובד ניקיון זה מאוד ישנה, ישפר לו את תנאי השכר ואני חושב שצריך לנסות להתמקד באמת באוכלוסיה היותר חלשה ופחות מרוצה.
<אהרן אליסף חסדאי: שלום אדוני, אהרן אליסף חסדאי מנציבות שירות המדינה.
<אהרן אליסף חסדאי: קודם כל אני אתייחס לביקורת שהעלית קודם לגבי המכרזים בעצם שהמדינה מפרסמת, אז נכון לזמן בפעם הבאה את נציגי האוצר וגם נציגי החשב הכללי.
אלי אלאלוף: אתה חושב שלא הזמנו?
אלי אלאלוף: הם פה, רק לא מתבטאים.
אלי אלאלוף: האוצר, תדעו, כשהוא מרגיש לא טוב, אז הוא מעדיף לשתוק.
<אהרן אליסף חסדאי: אני אגיד לגבי המדינה כמעסיק ישיר של עובדים שעתיים.
<אהרן אליסף חסדאי: יש לנו בעצם שלוש אוכלוסיות מרכזיות של עובדים שעתיים: זה הסטודנטים, המאבטחים שמועסקים בעיקר במשרד ראש הממשלה ובהנהלת בתי המשפט והסוקרים בלמ"ס.
<אהרן אליסף חסדאי: אני יכול להגיד שלגבי הסטודנטים ולגבי הסוקרים בלמ"ס יש לנו שיח שוטף עם ההסתדרות.
<אהרן אליסף חסדאי: בנוגע לסוקרים בלמ"ס גם יש דיונים לגבי האם ניתן חלק מהסוקרים להעביר להעסקה חודשית ולא שעתית.
<אהרן אליסף חסדאי: יש דיונים מול שי בירן מההסתדרות בנושא הזה.
<אהרן אליסף חסדאי: בנוגע לסטודנטים וגם חלק גדול מהמאבטחים, מדובר בעובדים, גם המאבטחים, חלקם הגדול סטודנטים.
<אהרן אליסף חסדאי: ההעסקה השעתית נוחה גם להם.
<אהרן אליסף חסדאי: מעבר לזה, הם כולם עובדי מדינה.
<אהרן אליסף חסדאי: הזכויות שלהם הן זכויות יחסית משופרות, אני מעריך, ביחס לעובדים שעתיים אחרים במשק, אוכלוסיות אחרות שהועלו פה.
<אהרן אליסף חסדאי: אנחנו מתחילים בימים אלה פיילוט גם של העסקה של אזרחים ותיקים שיועסקו בהעסקה שעתית.
<אהרן אליסף חסדאי: במסגרת הבחינה, אני גם אחראי על תנאי השירות של עובדי המדינה ולכן אנחנו השתדלנו לתת להם תנאים זהים כמה שאפשר לעובדי מדינה המועסקים בשכר חודשי.
אלי אלאלוף: אתה יודע מה ההגדרה שלך.
אלי אלאלוף: לעובדים ותיקים, יש להם כבר את הקוסקוס בבית.
אלי אלאלוף: אתה פה עכשיו מפנק אותם עם הירקות.
אלי אלאלוף: זה לא אלה.
אלי אלאלוף: חברים, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: אנחנו מתכוונים למי שעובד בעבודה שעתית מגיל 20 עד 50 בזמן שהוא צריך שם להתחיל לבנות לעצמו גם קריירה וגם הכנסה הולמת כדי לקיים את משפחתו.
אלי אלאלוף: אל תיתנו לנו את הדוגמאות של אלה שזקוקים לכמה שעות חלטורה כדי להשלים איזו פנסיה טובה.
אלי אלאלוף: לא אלה מעניינים אותנו.
אלי אלאלוף: תשאירו אותם שם.
אלי אלאלוף: תמשיכו לפנק אותם.
אלי אלאלוף: תחשבו על אלה שמראש המדינה מזמינה אותם כעובדים שעתיים בגיל הכי יצירתי שלהם ויצרני כלכלי לעצמה.
אלי אלאלוף: תחשבו עליהם, אלה שאתם מראש מזמינים אותם להיות עובדי עוני, עובדים שגומרים את הקריירה, גם עובדים בתקופה שלהם בעוני וגם גומרים את הקריירה כעניים לכל החיים, אז לאלה צריך לדאוג, ושהמדינה מזמינה את זה ולוקחת את חוסר הטיפול בזה בעובדים שעתיים, וחוקים שהיו עם הקמת המדינה, בעשור הראשון, ומאז לא מטפלת בהם.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה ציני שהמדינה ממשיכה לעסוק בזה ומאפשרת.
אלי אלאלוף: אם המדינה עושה את זה, למה האזרח הפשוט לא יעשה את זה?
אלי אלאלוף: אני לא ראיתי יוזמה שלכם ואני אשמח לטעות.
אלי אלאלוף: תשלחו לי איזו יוזמה שאתם אומרים בנציבות שירות המדינה, בואו נתמודד עם העובדים שלנו שנשארים מתחת לקו העוני.
אלי אלאלוף: תראו לי פעם אחת יוזמה כזאת מנציבות שירות המדינה.
<אהרן אליסף חסדאי: אדוני, אני אחזור ואומר.
<אהרן אליסף חסדאי: ראשית, מבין כלל העובדים שמועסקים בהעסקה שעתית, הרוב המכריע הם סטודנטים ונכון להשאיר אותם בהעסקה שעתית.
אלי אלאלוף: אז מותר לנצל אותם כי אין להם ברירה.
אלי אלאלוף: כדי לשלם את שכר הלימוד שלהם וההוצאות האישיות, אז בואו ננצל אותם.
אלי אלאלוף: הם מצוינים, יפים, גדולים.
אלי אלאלוף: תעשו חשבון נפש.
אלי אלאלוף: זה לא יזיק לנציבות המדינה שיתחילו לעשות חשבון נפש.
אלי אלאלוף: למה שלא יקבל גם משרה מלאה או חצי משרה ולמה לא יקבל את הזכויות?
אלי אלאלוף: כי הוא סטודנט.
אלי אלאלוף: הוא צמא לכל גרוש.
אלי אלאלוף: הוא זקוק לכל גרוש כדי להשלים ולהיות בחלק המתגאה של המדינה.
אלי אלאלוף: המדינה, יש לה הרבה אקדמאים.
<אהרן אליסף חסדאי: הסכם קיבוצי עם הסטודנטים נחתם רק בשנת 2016, שהיטיב את תנאיהם.
<אהרן אליסף חסדאי: אנחנו במגעים מתמשכים איתם וגם עם נציגי ההסתדרות ביחס למאפיינים אחרים של שכרם, אבל אני שוב אומר, הסטודנטים מחפשים את הגמישות בהעסקה.
אלי אלאלוף: בין גמישות לבין ניצול - - -
<אהרן אליסף חסדאי: אדוני, אין ניצול.
<אהרן אליסף חסדאי: זה לא עניין של ניצול.
אלי אלאלוף: תקרא בדוח העוני כמה סטודנטים הם עניים.