GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: הם אלה שיקבלו את הרפורמה ויצטרכו לדבר עם הסטודנטים ולהסתכל עליהם כל יום, כולל ההתאחדות, שצריכה לתת.
מירב בן ארי: אז נחמד שהמשרדים עובדים, אבל זה חייב להיות יחד.
<ביאן ותד: אבל זה לא סותר את מה שאמרת.
<רוני דיוה: אתם קוראים לנו אחרי שאתם מחליטים על רפורמה.
מירב בן ארי: לדעתי הם לא סגורים שם.
<ביאן ותד: אנחנו צריכים לשמוע את השטח, ואתם תזומנו לשתי ישיבות.
מירב בן ארי: יש לך תאריכים?
מירב בן ארי: את יודעת מי מוזמן?
<ביאן ותד: יש רשימת שותפים שחשבנו שנרצה לזמן, אם זה גורמים נוספים זה פורום המכללות הטכנולוגיות, התחום הציבורי לקידום חינוך טכנולוגי, התאחדות התעשיינים, הצבא, התאחדות הסטודנטים.
<ביאן ותד: גם נרצה לשמוע אנשים מהאקדמיה.
<ביאן ותד: אלה דברים שכבר רשומים והוצגו בישיבה הראשונה של הוועדה.
מירב בן ארי: אנחנו נעקוב שאתם מגיעים לשם ואתם חלק מהדיון.
מירב בן ארי: אתה לא תבוא ותשמע על הרפורמה.
<רוני דיוה: אני עברתי הרבה ועדות, הרבה רפורמות בחיים שלי, בכל מקום שהייתי בו.
<רוני דיוה: אנחנו למודי ניסיון.
<רוני דיוה: עברנו טראומה עם משרד הכלכלה, גם אחרי מאבקים מאוד גדולים.
<רוני דיוה: העמידו לנו חוזה שלא היתה לנו ברירה, שהסיפור של ה-70% דפלום, התפוקות, עם אפס תשומות.
<רוני דיוה: לקבל תפוקות זה דבר שאני לא מכיר ולא שמעתי.
<רוני דיוה: אני לא מכיר – תגידי לי אם את מכירה גוף אחד בארץ שהוא לפי תפוקות.
<רוני דיוה: אין דבר כזה בשום מקום.
<רוני דיוה: רק עם אקדח על הרקה, אבל אנחנו לא רוצים להיות עם אקדח על הרקה, ואני גם לא מתכוון לשבות פה רעב שוב.
<רוני דיוה: לכן אני אומר שהנחינו אותם וגם הצענו להם מה לעשות כשותפים מלאים, כי אנחנו רואים גם את החסרונות וגם את היתרונות.
<רוני דיוה: אני רואה שמיכל צוק יושבת פה.
<רוני דיוה: אני יודע שהיא מאוד בקיאה.
<רוני דיוה: אשמח לשמוע את זה ממיכל ישירות, אבל אני אומר לך – אני לא יודע כמה החבר'ה פה בקיאים.
מירב בן ארי: את שומעת את הדברים?
מירב בן ארי: לא ראיתי שנכנסת.
מירב בן ארי: מיכל צוק, המצב פה נראה קצת מייאש.
<מיכל צוק: קודם כל חשוב לי לומר שאני שומעת את הקולות, ואנחנו גם בשיח פתוח כל הזמן.
<מיכל צוק: לגבי הרכב הוועדה – אל"ף, אני שומעת את הקולות האלה, ואקח את המסר פנימה אל תוך הבית, גם אל המנכ"ל שלי, מר אביגדור קפלן, וגם למנכ"ל האוצר.
<מיכל צוק: אנחנו נעדכן אותם.
<מיכל צוק: היתה התלבטות, מה הדרך הכי נכונה מבחינת הממשלה – קודם כל קצת להתגבש, כי כולנו למודי ניסיונות מתהליכים קודמים שלא צלחו, אבל לי אין ספק – אתם וההתאחדות וכל הגורמים הנוספים – התאחדות הסטודנטים וכו', גורמים שותפים מאוד משמעותיים שלנו.
<מיכל צוק: אני לא חושבת שיהיה פה מצב שבו מישהו יכפה איזושהי רפורמה.
<מיכל צוק: אל"ף, זה לא נכון, זה גם לא ישים.
<מיכל צוק: אני חושבת שבשנים האחרונות אנחנו הולכים דרך ארוכה – חלקה עם קשיים, חלקה עם התקדמות כלשהי, ולפחות עכשיו אנחנו רואים ניסיון בתוך הממשלה להפנות קשב אמתי לדבר הזה עם מיקוד.
<מיכל צוק: ברור שיצטרכו להיות גם שינויים – אנחנו צריכים לראות שייתנו, מצד אחד, תוצאות נכונות וטובות, ומצד שני, ייתנו מענה לסוגיות שלא שמעתי כאן – יכול להיות שפספסתי את ההתחלה – גם של פריסה ושל נגישות, ומצד שני, שישפרו את האיכות וייתנו מענה לצורך המאוד גדול בכוח אדם, השדרה הטכנולוגית של כוח אדם מיומן.
<מיכל צוק: אז כן אני יכולה לומר שיש קשב מאוד גדול, עד רמת מנכ"ל משרד העבודה ומנכ"ל משרד האוצר, שיושבים בצורה מאוד אינטנסיבית על הנושא הזה.
<מיכל צוק: בכל מקרה, המסר של מי שיושב סביב השולחן, כבר בשלב הגיבוש של איזושהי מסגרת של כיוון פעולה, אעביר, אבל בכל מקרה הדבר הזה לא ייכפה על אף אחד, ואתם תהיו שותפים מלאים.
מירב בן ארי: אני מבינה ושמחה, ואני גם יודעת שרפורמות אי אפשר להנחית לאנשים על הראש, אבל אנחנו גם נבדוק ונעקוב שאתם מגיעים; שהגעתם.
מירב בן ארי: גם יו"ר הוועדה פה מאוד מעורב בחינוך הטכנולוגי, ואני אומרת לך בשמי ובשמו, ואנחנו גם מכירים טוב את שי באב"ד – אנחנו נדבר אתו בעצמנו.
מירב בן ארי: אני גם סומכת על האנשים שיושבים בוועדה ומדברים לפרוטוקול של הוועדה, ואומרים שאתם תהיו חלק, ואם אתם לא תהיו חלק, אתם תחזרו לכאן, ותגידו לנו: לא היינו חלק, וזה יטופל.
מירב בן ארי: זה לא דבר שאנחנו אומרים: טוב, נסתדר.
מירב בן ארי: נבקש דיווח כאן לוועדה, ביקשתי גם שיוציאו מכתב לשי, מסודר, רשמי – לא מספיק שאדבר אתו בטלפון, שיגיד לנו איפה זה עומד.
<יוכבד פנחסי אדיב: אומר לך איפה החשש, אחרי שאני שומעת את השיח שקורה פה.
<יוכבד פנחסי אדיב: להיות חלק זה משהו – אנחנו אמורים להוציא לפועל.
<יוכבד פנחסי אדיב: יש החלטה רגולטורית.
<יוכבד פנחסי אדיב: בסופו של דבר אנחנו הפעילים בשטח.
<יוכבד פנחסי אדיב: החומר הכי טוב – כנראה שהוא אצלנו.
<יוכבד פנחסי אדיב: כנראה הידע הבסיסי יושב אצלנו, הסוגיות יושבות אצלנו.
<יוכבד פנחסי אדיב: החיים האמתיים יושבים אצלנו, ואי אפשר בתפישת העולם שלי, שמתוך 7 פגישות, 5 עברו, ועכשיו נגיע לעוד איזה פגישה, ובואו נראה, האם נקבל משהו מוכתב ומוסכם שמישהו – אתם יודעים, איפשהו הדעות מתחילות להתגבש אחרי 5 פגישות.
<יוכבד פנחסי אדיב: ואז נגיע לפגישה הששית או השביעית, ופתאום ייאמר מה שייאמר.
<יוכבד פנחסי אדיב: מה החשש – כולנו רוצים רפורמה.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו רוצים רפורמה.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו רוצים את הסדר.
<יוכבד פנחסי אדיב: החשש האמתי שלנו, שלא נימצא בחלק האחרון, עם יכולת השפעה קטנה.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו עלולים לקבל סוג של חוק הסדרים חדש, שבו שוב – עלול משהו להתפוצץ.
מירב בן ארי: אני ואת היינו לפני שנתיים בשיחות עם שי באב"ד בשיחות ועידה אל תוך הלילה, ובסוף מנענו את הפיצוץ.
מירב בן ארי: אני באמת חושבת שיש לך שותפים טובים.
מירב בן ארי: חברת הכנסת שאשא ביטון, שגם היא מאוד מעורבת, ואלי – אנחנו לא ניתן לסיפור הזה לקרות.
מירב בן ארי: יש לך גב מאוד חזק פה בכנסת.
<יוכבד פנחסי אדיב: אני מבקשת מאוד שתהיה רפורמה שהיא רפורמה ישימה.
<יוכבד פנחסי אדיב: אמרנו שכולנו רוצים רפורמה, רק היא חייבת להיות ישימה.
<רוני דיוה: אנחנו עברנו כברת דרך ארוכה.
<רוני דיוה: אנחנו כבר בסיפור הזה לפחות חמש שנים.
<רוני דיוה: נמצאת פה משרד העבודה, והם שינו את דעתם מהותית.
<רוני דיוה: אם היינו פעם משני הצדדים, היום אנחנו מבינים מאוד אחד את השני.
<רוני דיוה: היתה התקדמות.
<מיכל צוק: בהמשך למה שרוני אמר, כן חשוב לי להדגיש שיש מחויבות גם בתוך הממשלה הרחבה אבל גם כאן כמייצגת את משרד העבודה, את המנכ"ל ואת השר שלנו – יש לנו מחויבות עמוקה לנושא הזה.
<מיכל צוק: אנחנו רואים בו נושא תשתיתי.
<מיכל צוק: אני שומעת את מה שיוכי אמרה, ובלי לתאם מראש, זה גם קול שאנחנו משמיעים כל הזמן בוועדה, שבסופו של יום כולנו עברנו דרך מאוד ארוכה, ואנחנו צריכים לוודא שמצד אחד, עושים את השינויים שנדרשים – ונדרשים שינויים – ומהצד השני, גם שומרים על העוגנים שצריכים לשמור עליהם וגם שומרים על הישימות של הדברים שלא נישאר בסוף עם המלצות כתובות על הנייר ואי אפשר לבצע אותן.
<מיכל צוק: זה קול שמשמיעים אנחנו בתוך הצוות הפנים ממשלתי.
<מיכל צוק: אני חושבת שיש קשב לנושא הזה גם בתוך הוועדה הפנים ממשלתית.
מירב בן ארי: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.
יפעת שאשא ביטון: גברתי יושבת הראש, אני מגיעה עכשיו מבאר שבע, ובשיח שניהלתי שם דווקא עם אנשי עסקים, הם העלו את הנושא של החינוך הטכנולוגי ושל המכללות הטכנולוגיות, וכמה חשוב לחזק את זה.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי להם: תשחררו אותי – אולי אספיק להגיע אפילו לדיון שמתקיים היום בכנסת.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה, שזה משהו שאנחנו נדרשים לו כבר די הרבה זמן.
יפעת שאשא ביטון: רק מהזמן שאני נמצאת פה בשנתיים האחרונות, מיכל, אנחנו יודעים כמה שיחות ומפגשים, ובמשרד האוצר ולא במשרד האוצר, ובקונסטלציות שונות ומגוונות, אבל בסוף-בסוף אנחנו צריכים להגיע לאיזושהי תוצאה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאנחנו נמצאים בנקודת זמן שיופי שיש כוונות טובות ויופי שיש רצון טוב לכולם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו חייבים לחתוך, ולחתוך את זה לכיוון הנכון.
יפעת שאשא ביטון: אני מתנצלת שלא הייתי בתחילת הדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שכן הצלחתם- - -
מירב בן ארי: יש להם גב חזק גם כשאת לא נמצאת.
יפעת שאשא ביטון: זה לא הגב.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכנה לוותר על זה שהייתי פה, אבל לדעת שיש תוכנית ורפורמה שבאמת מתגבשת באופן אמתי ויוצאת לדרך.
יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרתם, אני חווה את זה בתחומים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו עושים הרבה מאוד דברים יפים עם הרבה מאוד רצון טוב, אבל בסוף אנחנו כביכול נותנים כלים, אבל אין שיניים בשטח לקחת את מה שאנחנו נותנים, ואנחנו צריכים לוודא שאנחנו נותנים את זה באמת בהתאמה למציאות שנמצאות המכללות האלה כדי לאפשר להם צמיחה ולא איזשהו קרטוע, כי אם את זוכרת, בשיח הראשון שהיה בתחילת הדרך, ראינו שחלק מהדברים דווקא עלולים לפגוע ולא להביא לצמיחה.
יפעת שאשא ביטון: הכי חשוב לי לציין בסוף דבריי זה לזכור את הקצוות.
יפעת שאשא ביטון: לזכור שבפריפריה אין לנו האפשרות ליותר מדי משחקים וחיבורים וכל מה שניסינו לעשות כדי ליצור התייעלות.
יפעת שאשא ביטון: התייעלות היא חשובה, אבל חשוב שנזכור שאנחנו צריכים לשמור גם על המוסדות שנמצאים בפריפריה ולחזק אותם, כי זה מה שיש שם לתושבים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא רוצים לראות אותם נעים לכיוון המרכז ומאבדים אותם.
<יוכבד פנחסי אדיב: גם הסטודנטים, חייבים לזכור שזו יכולת הלימודים הכמעט אחרונה שלה.
<יוכבד פנחסי אדיב: יש שכבה של אוכלוסייה שהמכללות האלה מאפשרות את העוגן הזה, להיכנס פנימה וללמוד מקצוע.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו מטפלים באוכלוסיות האלה, אנחנו עושים למדינה את העניין הזה, במקום שהם יישבו על הברזלים, ואסור לייצר סוג של אליטות גבוהות מדי, שלא נוכל להתמודד עם זה, כי החבורה הזאת בסוף תישאר בחוץ.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו נקבל את ההחלטות שלנו, ושכבת הסטודנטים הזאת תישאר בחוץ.
יפעת שאשא ביטון: גם שוק התעסוקה זקוק להם.
מירב בן ארי: אז אני חייבת לסכם.
מירב בן ארי: אני מודה לכל מי שהגיע לדיון הזה.
מירב בן ארי: אני דווקא אוהבת דיונים מצומצמים – כך הם יותר יעילים.
מירב בן ארי: כפי שאמרתי בתחילת דבריי, היה מאוד חשוב, שביום הסטודנט שאנחנו מציינים אותו, יהיה דיון על החינוך הטכנולוגי.
מירב בן ארי: תמיד הוא היה מין בן חורג, למרות שזה חלק בלתי נפרד מהאקדמיה; לא רק חלק פיזי בתוך הקמפוסים.
מירב בן ארי: אגב, אחד החוקים שלי, שהובלתי, זה נקודת הזיכוי להנדסאי.
מירב בן ארי: אתם יודעים ששנים נקודת זיכוי למי שסיים תואר במדעי הרוח או מדעי החברה קיבל, ואותו הנדסאי לא קיבל, אז סידרנו את זה בחוק ההסדרים.
מירב בן ארי: מעכשיו מקבלים תעודת זיכוי.
מירב בן ארי: זה שוב תופעת הבן החורג, שבאמת אנחנו מגייסים, לעשות שינויים מהותיים למען החינוך הטכנולוגי.
מירב בן ארי: אמרת את זה, ואמרתי את זה גם, שאני יו"ר כחול לבן, ואני מסיירת במפעלים, ואנחנו רואים את זה.
מירב בן ארי: מחיים כהן השף שאומר: אני צריך אנשים, וב-15,000 שקל, אל אותו תעשיין שאומר לי בסיור: תביאו אנשים, אני משלם 14-13, ואתה שומע אנשים שלומדים מינהל עסקים – אתן דוגמה, בת דודה שלי שלמדה את זה, ומקבלת 4,500 בלי ארוחת צהריים ובלי חניה, רק כי היא למדה תקשורת.
מירב בן ארי: אני לא מזלזלת, אבל חייבים להתחיל לאזן.
מירב בן ארי: חייבים להבין שהחינוך הטכנולוגי הוא הדור הבא של מדינת ישראל, ואי אפשר לחשוב שאנחנו יכולים להמשיך להתייחס אליו כאל בן חורג, אלא זה חלק בלתי נפרד.
מירב בן ארי: אני שמחה שביום הסטודנט, שאנחנו מובילים אותו, ועכשיו אנחנו הולכים לטקס מאוד יפה של סטודנטים מצטיינים, לשים את החינוך הטכנולוגי בדיון.
מירב בן ארי: התעקשתי אגב, שכל יום סטודנט תמיד יהיה דיון על החינוך הטכנולוגי, אם צריך להעלות בעיות או לדבר על דברים שהצלחנו.
מירב בן ארי: לעניין הסיכום, אנחנו נוציא מכתב רשמי מיו"ר הוועדה – אני ויפעת תחתום עליו – גם אדבר אתו בטלפון, אנחנו חברים, למנכ"ל משרד האוצר, להתחיל לשתף, וכמובן שתהיו חלק בלתי נפרד.
מירב בן ארי: אני כן מקבלת את הדברים שאמרה ביין ובצדק, שיש תאריכים, ואנחנו נעקוב.
מירב בן ארי: יש לנו נציגי התאחדות – יש להם אצלי חדר בלשכה.
מירב בן ארי: הם יעקבו ויגידו לנו, ואני בטוחה שאתה יכול לומר בקשר ישיר ליפעת, אם אתם חלק מהעניין או לא.
מירב בן ארי: בלי קשר, גם בצורה רשמית אנחנו נוודא שהם מהווים חלק מהדיונים ומהרפורמה הזאת.
מירב בן ארי: אני כן רוצה לומר משהו אופטימי לסיום, שאני מברכת על הרפורמה הזאת.
מירב בן ארי: זה שנים, שנים של הזנחה והתנערות, שאנחנו היום משלמים את המחיר.
מירב בן ארי: התעשייה משלמת את המחיר, התלמידים משלמים את המחיר, והחברה הישראלית כולה.
מירב בן ארי: לכן בעיניי לפחות אנחנו מתחילים דרך ורפורמה, וזה בהחלט חשוב.
מירב בן ארי: קחו לתשומת לבכם שהם שותפים, משרדי הממשלה – מיכל, רווחה, אוצר, חינוך, כולם.
מירב בן ארי: אלה השותפים שלכם.
מירב בן ארי: אלה בסוף יעמדו מול הסטודנטים.
מירב בן ארי: לא אני ולא אתם.
אלי אלאלוף: צהריים טובים, היום 25 ביולי 2017, ב' באב תשע"ז.
אלי אלאלוף: מעקב על יישום ההסדרים במערכת הבריאות מתוך חוק ההסדרים 2015, איסור תשלום ישיר לרופא עבור שירות הניתן במוסד רפואי, ושתיים איסור על החזר כספים למבוטחים עבור רכישת ניתוח באופן פרטי.
אלי אלאלוף: משרד הבריאות רוצה לפתוח?
<רויטל טופר-חבר: כן.
<רויטל טופר-חבר: שלום.
<רויטל טופר-חבר: רויטל טופר-חבר, סמנכ"לית לפיקוח על קופות החולים ושב"ן, משרד הבריאות.
<רויטל טופר-חבר: טוב, רפורמת החזר הסדר, קצת מה היה לנו.
<רויטל טופר-חבר: קצת נסביר על הרפורמה, מה היה לפני, מה אחרי ונציג נתונים.
אלי אלאלוף: עכשיו שומעים את אמא מדברת.
<רויטל טופר-חבר: בסדר?
<רויטל טופר-חבר: עכשיו שומעים?
<רויטל טופר-חבר: אז כך, לפני הרפורמה בעצם היו לנו שלושה מסלולים במסגרת הביטוח המשלים של קופות החולים.
<רויטל טופר-חבר: היה לנו מסלול שנקרא מסלול הסדר, שבו גם בית החולים וגם המנתח היו בהסדר של קופת החולים.
<רויטל טופר-חבר: הייתה השתתפות עצמית ובעצם המבוטח שילם רק את ההשתתפות העצמית, כשהניתוח כלל אביזרים.
<רויטל טופר-חבר: האביזרים, הוא היה צריך לשלם מהכיס שלו ולקבל החזר בגינם.
<רויטל טופר-חבר: הוא לא תמיד ידע מראש כמה כסף הוא הולך להוציא על האביזרים האלה, כי למשל אם הוא הלך לניתוח אורטופדי, אז הוא לא ידע כמה ברגים הולכים להשתיל לו.
<רויטל טופר-חבר: הוא ידע בין X ל-Y, אז הוא פחות או יותר יכול היה לדעת את הטווח, אבל הוא היה נכנס לניתוח והוא לא היה יודע בדיוק מה גובה ההשתתפות העצמית, שהוא ייצא לאחר הניתוח.
<רויטל טופר-חבר: מה גובה, אני לא יודעת אם ההשתתפות העצמית, אבל הכסף שהוא הוציא Out of pocket מהכיס שלו.
<רויטל טופר-חבר: מסלול שני היה מסלול החזר, ששם זה מסלול מבחינת אי הוודאות היה עוד יותר גדול.
<רויטל טופר-חבר: זה אומר שהוא בחר מנתח שלא נמצא בהסדר עם קופת החולים וגם בית החולים לא נמצא – בית החולים שבו הוא עבר את הניתוח לא נמצא בהסדר עם קופת החולים.
<רויטל טופר-חבר: הוא היה משלם את הכל מכיסו, כולל האביזרים, כולל המנתח וכולל בית החולים ואחר כך היה נדרש לקבל החזרים מקופת החולים.
<רויטל טופר-חבר: כמובן שהוא לא קיבל - - -
אלי אלאלוף: הוא לא היה נדרש.
<רויטל טופר-חבר: מה זה?
אלי אלאלוף: הוא לא נדרש, פעולה שלו.
<רויטל טופר-חבר: אם הוא רצה לקבל את המימון שלו מהביטוח - - -
אלי אלאלוף: הוא לא נדרש.
אלי אלאלוף: הקופה שמחה לא להחזיר לו.
<רויטל טופר-חבר: כן, אבל אנחנו לא שמחים.
<רויטל טופר-חבר: אנחנו רוצים שאם יש לו ביטוח אז הוא ימצה אותו.
<רויטל טופר-חבר: אז מבחינתנו אם הוא רצה לקבל את הכסף חזרה, הוא היה צריך לפנות לקופת החולים עם קבלות וכו' ולחכות עד שהם יענו לו ולקבל החזרים.
<רויטל טופר-חבר: היה המסלול המשולב, שהיה קיים רק בשתי קופות חולים, בביטוחים המשלימים של קופת החולים מכבי ובביטוח המשלים של קופת חולים לאומית, שבו בית החולים היה בהסכם, המנתח לא.
<רויטל טופר-חבר: האביזרים – כמו בכל המסלולים האחרים – לא היו כלולים בפנים ואז הוא היה צריך לבקש החזר עבור המנתח ועבור האביזרים.
<רויטל טופר-חבר: זה בעצם מה שהיה טרום הרפורמה.
<רויטל טופר-חבר: בעצם ב-8 בנובמבר 2015 אישרה ועדת הכספים את הפרק של התכנית הכלכלית.
<רויטל טופר-חבר: אנחנו מתייחסים פה רק לביטוחים המשלימים.
<רויטל טופר-חבר: אני חייבת לציין שיש גם את התחום של חברות הביטוח, שגם עליהן זה חל על פוליסות חדשות.
<רויטל טופר-חבר: הם לא פה, כמו שאני רואה, אז אני לא יודעת לתת את הדיווח לגבי חברות הביטוח ואני חושבת שגם כדאי לשמוע מהן מה נעשה בעקבות ה - - -
אלי אלאלוף: אנחנו הזמנו אותן?
<אתי שבתאי: לא, הן לא הוזמנו.
<רויטל טופר-חבר: אז אני חושבת שחשוב מאד לשמוע, כי גם אצלן עבר - - -
מיכל בירן: השאלה אם הזמנתם.
אלי אלאלוף: לא, לא הוזמנו.
<רויטל טופר-חבר: אותה רפורמה עברה גם בביטוחים הפרטיים לגבי פוליסות חדשות ולכן חשוב מאד, אנחנו עשינו את זה בשיתוף, חשוב מאד גם לשמוע מה קרה אצלן.
<נעה בן שבת: הוזמנו.
<נעה בן שבת: חברות הביטוח הוזמנו, הן לא הגיעו.
<רויטל טופר-חבר: זה לא חברות הביטוח, זה המפקחת על הביטוח.
<אייל יחזקאלי: וגם השינוי של הפוליסות עצמן והאחידות של הפוליסות, שזה דבר ש - - -
<רויטל טופר-חבר: אז זה דברים שלא קשורים לרפורמה הזו ספציפית.
מיכל בירן: השאלה אם מישהו מבין חברות הביטוח כן, ואני אף פעם לא בצד שלהן, אבל זה כן הוגן לראות שהם פה.
אלי אלאלוף: גם הן הוזמנו.
<אתי שבתאי: הוזמנו ממשרד האוצר ראש רשות שוק ההון והביטוח והתאחדות חברות הביטוח, מלבד שאר ה - - -
מיכל בירן: אוקיי, בסדר.
מיכל בירן: מי שידע ולא הגיע, זו בעיה שלו.
<רויטל טופר-חבר: טוב, אבל אני רק חושבת שהם כן צריכים לתת דיווח לגבי המעקב, כמו שמתחייב.
<רויטל טופר-חבר: בנושא של חברות הביטוח אני לא יודעת לתת את הדיווח הזה.
<רויטל טופר-חבר: רן הוא לא מהרשות, הוא מאגף התקציבים.
אלי אלאלוף: אורן, אתה מעורב קצת בשוק ההון?
<אורן גבע: גם אני מאגף תקציבים ולא מרשות שוק ההון.
<רויטל טופר-חבר: אנחנו ניתן את הדיווח לגבי הביטוחים המשלימים של קופות החולים, בסדר?
<רויטל טופר-חבר: אז בעצם החל מה-1 ביולי 2016 קופת חולים יכולה להציע רק כיסוי לניתוחים אצל מנתחים שהם בהסדר איתה.
<רויטל טופר-חבר: זאת אומרת שלא יהיו, בעצם מסלול ההחזרים מבוטל.
<רויטל טופר-חבר: במסגרת הכיסוי המבוטח משלם רק את גובה ההשתתפות העצמית.
<רויטל טופר-חבר: הוא לא נדרש להוציא מכיסו ואז לרדוף אחרי קופת החולים להחזרים.
<רויטל טופר-חבר: המטרה באמת הייתה לחסוך לו את הבירוקרטיה וכך זה עובד היום.
<רויטל טופר-חבר: זה כולל את האביזרים שהושתלו במהלך הניתוח.
<רויטל טופר-חבר: זאת אומרת שזה לא משנה, הוא יודע מה גובה ההשתתפות העצמית והוא משלם אותה לפני הניתוח ואין פה הפתעות.
<רויטל טופר-חבר: זאת אומרת גם אם הושתלו לו אחר כך במקום חמישה ברגים שחשבו בהתחלה 10 ברגים, הוא משלם את אותו גובה השתתפות עצמית.
<רויטל טופר-חבר: מבחינת המבוטח הוא יודע מראש מה הוא משלם והוא לא צריך לרדוף אחרי החזרים.
<רויטל טופר-חבר: הוא משלם סכום קבוע וזהו.
<אייל יחזקאלי: סליחה, אני רוצה רק לשאול שאלה.
<אייל יחזקאלי: העניין הזה של האביזרים - - -
<רויטל טופר-חבר: אולי, אני מציעה שאולי נסיים להציג את הכל ואז תשאלו.
<אייל יחזקאלי: לא, אבל זה קריטי.
אלי אלאלוף: רק שם.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה לדבר – שם ותפקיד לטובת הפרוטוקול.
<אייל יחזקאלי: אייל יחזקאלי.
<אייל יחזקאלי: אני בין נציגי הר"י פה ואני סגן מנהל מחלקת אף-אוזן-גרון באסף הרופא.
<אייל יחזקאלי: אנחנו לא מתעסקים עם ברגים.
<אייל יחזקאלי: אני רוצה לדעת עד כמה הפרקציה הזאת של שתלים וטעויות בשתלים הייתה נפוצה ומשמעותית, שאת מזכירה אותה שלוש פעמים כבר, כאילו זה ה-Issue .
<רויטל טופר-חבר: לא, לא, לא, זה לא.
<רויטל טופר-חבר: אלף זה לא ה-Issue.
<אייל יחזקאלי: לא, אבל את מזכירה את זה - - -
<רויטל טופר-חבר: ב', לא מדברים על טעויות.
<אייל יחזקאלי: לא טעויות - - -
מיכל בירן: על דברים אנשים לא ידעו.
מיכל בירן: אני אגב שמעתי סיפורים כאלה שאנשים אמרו שבאמת לא ידעו לפני שנכנסים לשם כמה בדיוק יצטרכו.
<רויטל טופר-חבר: אני אתן לכם דוגמא אחרת.
<רויטל טופר-חבר: לא מדובר על - - -
אלי אלאלוף: - - - שאלה ותענו.
<רויטל טופר-חבר: אני אסביר.
<רויטל טופר-חבר: לא מדובר רק על אביזרים ושתלים, כמובן, נתתי דוגמא, שזה אחד הדברים שנכללו בתוך הרפורמה.
<רויטל טופר-חבר: אני יכולה לתת לך דוגמא למשל שפנתה אלינו מבוטחת שעשתה את הניתוח בהחזר.
<רויטל טופר-חבר: היו אמורים להוריד לה איבר מסוים עקב גידול אונקולוגי.
<רויטל טופר-חבר: היא יצאה מהניתוח הזה אחרי שקצרו לה חמישה איברים.
<רויטל טופר-חבר: חמישה איברים ובמקום לשלם על הביטוח 30,000 שקלים, היא שילמה עליו 230,000 שקלים.
<רויטל טופר-חבר: אז אני - - -
<אייל יחזקאלי: אבל תראי, אני לא רואה - - -
אלי אלאלוף: לא, רגע, רגע, אייל.
<רויטל טופר-חבר: אז אני נתתי הסבר.
<רויטל טופר-חבר: אנחנו לא מתווכחים פה.
אלי אלאלוף: תתנו להציג את התמונה.
<רויטל טופר-חבר: אז אני נתתי הסבר ואני אומרת שהרפורמה הזו כללה - - -
מיכל בירן: הטענות פה הן לא לעניין הרפואי, אלא לעניין העלות.
אלי אלאלוף: חברים, מיכל, תעזרי גם.
אלי אלאלוף: אני עוד לא הבנתי איפה הרפורמה.
<רויטל טופר-חבר: זה ממש לא מקרים ש - - -
<קריאה: אחר כך תתני לנו - - -
אלי אלאלוף: גברת, גברת.
<רויטל טופר-חבר: יש ניתוחים רבים שכוללים ציוד ואביזרים - - -
<אייל יחזקאלי: כן, אבל חכי רגע.
<אייל יחזקאלי: מכיוון שמאד חשוב בוועדה - - -
אלי אלאלוף: רגע, רגע, אני מבקש.
<אייל יחזקאלי: אני רוצה - - -
אלי אלאלוף: בינתיים אני מנהל את הדיון, עד שאני אתעייף.
אלי אלאלוף: את יכולה להסביר בשקט ולתת לנו להבין?
אלי אלאלוף: אני עוד לא הבנתי, ברשותך.
<רויטל טופר-חבר: כן, תודה.
אלי אלאלוף: אז תסבירי ולא נפריע לך.
<רויטל טופר-חבר: להסביר שוב את העניין?
<רויטל טופר-חבר: אוקיי.
<רויטל טופר-חבר: אני אומרת שהאביזרים היו רק חלק מהרפורמה.
<רויטל טופר-חבר: אנחנו מדברים והצגתי כמו שהצגתי, על המעבר מהסדר להחזר בנושא של מנתח, בנושא של בית החולים ובנושא של האביזרים.
<רויטל טופר-חבר: הדגשתי את האביזרים, כי גם כשהניתוח והמנתח היו בהסדר לפני הרפורמה, האביזרים לא היו.
<רויטל טופר-חבר: עכשיו הכל כלול תחת אותו מחיר השתתפות עצמית וזהו.
<רויטל טופר-חבר: אסור לקופות החולים ובכלל לבתי החולים לגבות עוד איזה שהוא תשלום מהמבוטח מעבר - - -
אלי אלאלוף: אחרי שקבעו את המחיר.
<רויטל טופר-חבר: מעבר להשתתפות העצמית שהוא משלם לפי מה שקופת החולים קבעה.
מיכל בירן: שמין הסם זה יהיה - - -
אלי אלאלוף: מיכל, את רוצה?
מיכל בירן: לא, לא בשלב הזה.
אלי אלאלוף: בבקשה, אייל יחזקאלי.
<אייל יחזקאלי: אני חייב לעצור, כי תראי, אנחנו יושבים בוועדה שבה אנחנו מציגים את הדברים והדברים נאמרים פה.
<אייל יחזקאלי: למה שאת אומרת יש משמעות והדגש שאת נותנת יש לו גם משמעות ואני שואל אותה שאלה כמה הפרקציה הזאת של השתלים היא באמת קריטית, מתוך סך ההסדר.
<אייל יחזקאלי: כי התחושה היא שזה העניין.
<קריאה: ב-100% של הניתוח שיש בהם משתנים ו - - - -
<אייל יחזקאלי: לא, לא, כמה - - -
אלי אלאלוף: היועץ המשפטי, בבקשה.
אלי אלאלוף: קודם כל שם.
אלי אלאלוף: אם היא עונה זה המשך השיחה.
אלי אלאלוף: אם אתה עונה, תבקש אישור.
אלי אלאלוף: אוקיי, את רוצה לענות?
מיכל בירן: הו כן שאל שאלה רלבנטית.
<קריאה: רלבנטית מאד.
<רויטל טופר-חבר: לא ברור לי על מה תוקפים אותי פה.
<אייל יחזקאלי: אף אחד לא תוקף.
אלי אלאלוף: הוא מבקש הסבר.
<רויטל טופר-חבר: לא, אתה תוקף.
<רויטל טופר-חבר: בוא, בוא, אתה מבקש הסבר למה הזכרנו את זה?
<רויטל טופר-חבר: הזכרנו את זה.
<אייל יחזקאלי: לא, אני אומר שאת מציגה את זה ליושב ראש הוועדה - - -
<רויטל טופר-חבר: אני הזכרתי את זה בהקשר - - -
מיכל בירן: אבל האמת שאתה לא בעיתוי.
מיכל בירן: זאת אומרת לפני שהעברנו את הרפורמה היה צריך לשאול אם יש בה צורך ומה זה.
אלי אלאלוף: חברה, כולכם דואגים לי.
<אייל יחזקאלי: לא, לא, זה - - -
אלי אלאלוף: חברה, אני לא מסכים לשיטת הדיון.
<רויטל טופר-חבר: השאלה לא ברורה.
<רויטל טופר-חבר: למה נתתם דגש על השתתפויות עצמיות של אביזרים?
<רויטל טופר-חבר: נתתי דגש על הכל.
אלי אלאלוף: לא, לא, זה לא זה.
אלי אלאלוף: השאלה הייתה פשוטה.
אלי אלאלוף: הרבה יותר פשוטה.
אלי אלאלוף: מה המרכיב של השתלים בקביעת המחירים של ההתערבות הזאת.
<רויטל טופר-חבר: אז בניתוחים שבהם יש אביזרים מושתלים, זה מרכיב נכבד.
<רויטל טופר-חבר: יש ניתוחים שאין בהם אביזרים מושתלים.
<רויטל טופר-חבר: אני לא אגיד כרגע מה התמהיל בין כמות הניתוחים שיש בה אביזרים מושתלים לכאלה שאין.
<רויטל טופר-חבר: לא יודעת.
<רויטל טופר-חבר: לא זוכרת.
<רויטל טופר-חבר: זה משהו שאני צריכה לבדוק, אבל אני בהחלט יכולה להגיד שזה אחוז לא מבוטל.
אלי אלאלוף: זה מספק אותך, אדוני, התשובה, דוקטור יחזקאלי.
<אייל יחזקאלי: לצערי לא.
<נעה בן שבת: אתה יודע כמה - - -
אלי אלאלוף: אוקיי, אז - - -
<אייל יחזקאלי: אני רק אומר לא, אבל אני שמח שאת אומרת שאת לא יודעת.
<אייל יחזקאלי: גם זה משהו.
<רויטל טופר-חבר: לא, מה זה לא יודעת?
<רויטל טופר-חבר: אני - - -
אלי אלאלוף: רגע, רגע, תתני לו לדבר.
<אייל יחזקאלי: תני לי רגע להגיב.
<אייל יחזקאלי: אני קודם כל לא תוקף אותך.
אלי אלאלוף: אמרת בשקט.
<אייל יחזקאלי: אנחנו באמת רוצים להבין פה את החוק הזה ואת מה שהוא מביא ואני באמת חושב שזה משמעותי לדעת, כי את מזכירה את זה כל כך הרבה פעמים וזה נראה כאילו זה פרקציה משמעותית וזה לא, להבדיל ממה שאת אומרת.
<אייל יחזקאלי: דרך אגב, עד היום גם כן כשנכנסו לניתוח פרטי, בטופס של אסותא או של חברת הביטוח שמבטחת את הניתוח, כתוב במפורש עד איזו רמה של שתלים מכוסה, גם אם יהיה שינוי במהלך הניתוח.
<אייל יחזקאלי: זאת אומרת אני לא כל כך מבין את העניין הזה.
<רויטל טופר-חבר: אתה יודע מה העלויות?
<רויטל טופר-חבר: כמה עליות כאלה, נגיד אני מדברת על חמישה ברגים לעומת שני ברגים?
<רויטל טופר-חבר: אתה יכול להגיד כמה - - -
<אייל יחזקאלי: כפול כסף.
<אייל יחזקאלי: שתל עולה 2,000 דולר.
<אייל יחזקאלי: נגיד סטנד שצריך לאן שהוא עולה 2,000 דולר, שניים יעלו 4,000 דולר.
<אייל יחזקאלי: זה לא העניין הזה.
<אייל יחזקאלי: יש הבדל בין קצירת אביזרים נוספים לבין שתלים.
<אייל יחזקאלי: אני לא יודע מה הקשר בין שניהם, כאילו מי קובע לפי כמות הקצירה של ה - - -
מיכל בירן: הפתעות שקורות בניתוח.
אלי אלאלוף: אני יודע שמתקיים דיון בבג"ץ בעתירה של הרופאים, אז אני מבקש שתתייחסו לתשובות בהתאם לעתירה הזאת, כדי שתדעו אם יהיה המשך לעתירה ותתבקשו לתת תשובות הרבה יותר מבוססות.
<רויטל טופר-חבר: אנחנו ישבנו גם עם הר"י והצגנו להם את הנתונים.
<רויטל טופר-חבר: היועץ המשפטי שלנו יכול להתייחס לזה.
<רויטל טופר-חבר: אני כן יכולה לומר שאני התייחסתי לאביזרים כמו שהתייחסתי לשאר מרכיבי התכנית.
אלי אלאלוף: אמרת את זה שלוש פעמים.
אלי אלאלוף: בסוף הבנו.
<רויטל טופר-חבר: לא, כי - - -
אלי אלאלוף: היועץ המשפטי רוצה להתערב?
<רויטל טופר-חבר: טוב, אני ממשיכה הלאה.
אלי אלאלוף: אוקיי, הלאה.
<רויטל טופר-חבר: לא ייכלל רופא ברשימת המנתחים של השב"ן, אלא אם יש לשב"ן הסדר עימו גם להתייעצות במסגרת הכיסוי.
<רויטל טופר-חבר: המטרה הייתה שלא ייצא מצב שמגיעים לרופא שבעצם לא נמצא ברשימת היועצים והרבה פעמים צריכים להתייעץ לפני ניתוח.
<רויטל טופר-חבר: ולכן הוא צריך להיות גם בייעוץ בהסדר וגם בניתוח בהסדר וזה גם מה שקורה היום.
<רויטל טופר-חבר: אישור כיסויים לניתוחיים יינתן לתכנית שב"ן שתציג רשימת הסדרים שתאפשר היקף מספק של רופאים מנתחים, ניתוחים.
<רויטל טופר-חבר: גם מבחינת מגוון סוגי הניתוח, גם מבחינת הפרישה הגיאוגרפית, ככל שיש לפי בתי חולים בסוף גם, כי אנחנו מדברים גם על בתי חולים פרטיים ופרישה בפריפריה.
<רויטל טופר-חבר: מה בעצם קרה לאחר כניסת הרפורמה לתוקף – אז מספר המנתחים שקשורים בהסכם עם קופות החולים – לפני הרפורמה אנחנו גם דיווחנו פה בכנסת, המספר היה 2,792 כשבאחד הדיונים שהיו לנו עם היועצת המשפטית שמרית, הוא גם נתן לנו את הנתון הזה.
<רויטל טופר-חבר: זה היה נכון לנובמבר 2015.
<רויטל טופר-חבר: לקראת הרפורמה כבר קופות החולים הגדילו את כמויות הרופאים המנתחים שבהסדר איתן.
<רויטל טופר-חבר: זאת אומרת שכבר ביוני 2016 ראינו גידול בכמות המבוטחים והיום מספר המנתחים עומד בהסדר, עומד על 4,304.
<לאה ופנר: סליחה, אפשר שאלת הבהרה?
אלי אלאלוף: מה שמך ותפקידך.
<לאה ופנר: שמי עורכת דין לאה ופנר.
<לאה ופנר: אני מזכ"ל ההסתדרות הרפואית.