GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: תכפילו את זה ותראו כמה זה יוצא ואז פתרנו את בעיית הדיור הציבורי, אבל היום אפשר לעשות את זה ולהתחייב על ה-1.6 מיליארד לאורך שנים ולמלא את המלאי, אבל רק בנייה תקציבית ותמהיל אורבני של חלק מהדירות דיור ציבורי, חלק מהדירות דיור להשכרה לטווח ארוך למעמד הבינוני וחלק מהדירות לשוק החופשי.
אורלי לוי אבקסיס: רק תמהיל כזה ובנייה ציבורית תקציבית, שהמדינה היא הרי על הקרקע, המדינה על המיסים, המדינה יכולה להוזיל את העלויות, רק זה יהיה זול יותר ויביא לתוצאה מהירה יותר.
אלי אלאלוף: האימא של החבר שלנו נמצאת פה וביקשה לדבר.
אלי אלאלוף: ליאורה ליבשיץ, בבקשה.
<ליאורה ליבשיץ: אנחנו עולים חדשים, שבע שנים בארץ.
<ליאורה ליבשיץ: אנחנו מקבלים את כל הזכויות.
<ליאורה ליבשיץ: יש לנו זכאות לדירת נ"ר.
<ליאורה ליבשיץ: הבעיה כזאת, הוא צריך ציוד מיוחד לאמבטיה ומגיע לו עובד זר, אז לעובד זר אין תנאים.
<ליאורה ליבשיץ: טוב שאתם חושבים על עובד זר, אבל שלילד אין תנאים, כנראה זה נורמלי.
אלי אלאלוף: מי מטפל מולכם בחיפוש של הדיור ההולם?
<ליאורה ליבשיץ: משרד הקליטה.
<ליאורה ליבשיץ: הבעיה השנייה, שאנחנו ברשימה שניים, הוא ואני ולא מגיע לנו עובד זר.
<ליאורה ליבשיץ: לפי חוק המדינה, יש לנו זכויות ואני צריכה להביא עובד זר.
<ליאורה ליבשיץ: עכשיו כולם שואלים מה אני עושה כל יום?
<ליאורה ליבשיץ: אתם רואים את הילד.
<ליאורה ליבשיץ: אני לוקחת אותו בידיים, שמה באמבטיה.
אלי אלאלוף: יש עובד סוציאלי שעובד איתך?
<ליאורה ליבשיץ: כן.
<ליליאנה סירקיס: אני.
אלי אלאלוף: אז ספרי לנו מי מטפל עוד.
אלי אלאלוף: יש פה בעיות שקשורות במשרד הקליטה?
אורלי לוי אבקסיס: עיקר הבעיה היא שכשמדובר בעובד הזר החוק בדיני העבודה מחייב חדר נפרד לעובד זר, רק שהקריטריונים בחברות המשכנות לא נותנות חדר נוסף לעובד זר.
אלי אלאלוף: בואו נשמע את הטיפול מצד העובדת הסוציאלית.
<ליליאנה סירקיס: שמי ליליאנה סירקיס.
<ליליאנה סירקיס: היא מטופלת באמצעות משרד הקליטה.
<ליליאנה סירקיס: היא ממתינה בתור לדיור ציבורי.
<ליליאנה סירקיס: כמובן יש מחסור בדירות.
<ליליאנה סירקיס: יקח עוד זמן, עוד שנים כדי לקבל את הדירה.
אלי אלאלוף: כמה שנים הגברת בארץ?
<ליאורה ליבשיץ: אני בארץ שבע שנים.
<ליאורה ליבשיץ: עכשיו הקריטריונים ממש מוזרים.
<ליאורה ליבשיץ: הייתי נשואה עם בן אדם שהיתה לו דירה.
<ליאורה ליבשיץ: הייתי מאוד שמחה שלילד יעשו את הציוד כי אין איזון.
אלי אלאלוף: איפה אתם גרים היום, ברשותך?
<ליאורה ליבשיץ: בשכירות, בארמון הנציב בירושלים, וזו דירה מספר 7 שאנחנו החלפנו מכל מיני סיבות.
<ליאורה ליבשיץ: יש אנשים שלא מוכנים לקבל אותנו.
אלי אלאלוף: גברת ליבשיץ, אני לוקח אחריות אישית יחד עם העובדת הסוציאלית שאני מכיר אותה.
אלי אלאלוף: אני לוקח אחריות אישית יחד עם היחידה שלי, יחד עם העוזרים שלי.
אלי אלאלוף: אנחנו נשב איתך מייד אחרי הישיבה ונתמודד אישית אתכם.
אלי אלאלוף: עד שלא ימצא פתרון אנחנו נעבוד בשבילכם בשמחה.
אלי אלאלוף: נעשה את ההתנדבות שלנו.
<ליאורה ליבשיץ: תודה.
אלי אלאלוף: קודם כל אני רוצה רק להודות לך על זה שבאת לפה, להביא ולהמחיש בפנינו כמה המצוקה היא נוראית.
אלי אלאלוף: באמת יש לך את כל הקריטריונים.
אלי אלאלוף: היו אמורים לעזור לך.
אלי אלאלוף: <קריאה:> אם אפשר אולי לסיוע המשפטי, כי יש לנו גם אפשרויות אולי לעזור לאותה גברת.
אלי אלאלוף: יש פה נציג משרד המשפטים?
אלי אלאלוף: <קריאה:> הסיוע המשפטי.
אלי אלאלוף: הסיוע המשפטי של משרד המשפטים, בבקשה.
<יעל קסטן רבסקי: שמי עורכת דין יעל קסטן מהסיוע המשפטי במשרד המשפטים.
<יעל קסטן רבסקי: קודם כל אני אגיד גם לגברת שאנחנו נותנים ייצוג במאות תיקים של דיור ציבורי ברחבי הארץ, במחוזות השונים ולכן את כמובן יכולה לפנות אלינו לקבל סיוע וייצוג משפטי.
אלי אלאלוף: תלכו אליהם.
אלי אלאלוף: בואו נהפוך את עצמנו לפרואקטיביים.
<יעל קסטן רבסקי: בפייסבוק פונים באופן אקטיבי ממש.
<איילת הלברשטט: החברים פה יודעים שכולנו חברים גם בפורום של הדיור הציבורי.
אלי אלאלוף: במקרה הספציפי אני מציע שלא נמשיך בדיון פה.
אלי אלאלוף: אני אמרתי, אני מוכן לרכז את זה.
אלי אלאלוף: מי שרוצה לעזור, בסוף הישיבה שיבוא לפגישה איתנו.
אורלי לוי אבקסיס: חשוב לשמוע את הסיוע המשפטי, שיש פה את אחד הדוחות החשובים במשרד המשפטים על העניין של - - -
אלי אלאלוף: אני בעד, אבל בהתייחסות כוללת, לא לבעיות פרטניות.
<יעל קסטן רבסקי: בהתייחסות כללית, כן.
<יעל קסטן רבסקי: אני רק אמשיך ואגיד, אנחנו גם הגשנו דוח שמפרט.
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו מטפלים במאות תיקים בשנה במחוזות השונים.
<יעל קסטן רבסקי: התיקים הרבים בטיפולנו באמת מראים על קשיים רבים ועל מצב באמת עגום ביותר.
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו נתקלים בקשיים רבים בסדרי עבודה ובנהלים של משרד השיכון.
<יעל קסטן רבסקי: פירטנו את זה גם בדוח.
<יעל קסטן רבסקי: קודם כל אנחנו יכולים להגיד שוועדות החריגים שמטפלות, אין קריטריונים ברורים, אין שקיפות, אין נוהל שקובע בדיוק מה השיקולים שצריכים לקחת בחשבון, לא צריכים לקחת בחשבון.
<יעל קסטן רבסקי: לצערנו הרב החלטות שמתקבלות בוועדות השונות ובוועדות חריגים בדרך כלל לא מנומקות.
<יעל קסטן רבסקי: מגיעים אלינו הרבה פונים שמקבלים החלטה של ועדה שכתוב, לאור הנסיבות לא נמצא מקום לחריגה מהכללים.
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו לא יודעים מה הנסיבות, האם שקלו את הנסיבות, מה השיקולים שנלקחו בחשבון?
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו לא יודעים באופן כללי כשמגיע תיק לוועדה, איך הם קובעים ומה הם קובעים בכל מיני מקרים חריגים.
<יעל קסטן רבסקי: כפי שגם נאמר כאן על ידי חברת הכנסת, יש בעיה גדולה של שקיפות, מיקום התור ושינוי מקום בתור.
<יעל קסטן רבסקי: מגיעים אלינו הרבה פונים.
<יעל קסטן רבסקי: גם אם פונה יכול להתקשר למרכז המידע ולדעת את המקום שלו בתור, זה לא עוזר לו הרבה.
<יעל קסטן רבסקי: אין שקיפות על מספר הדירות הפנויות, על צפי ההמתנה.
<יעל קסטן רבסקי: מגיעים אלינו הרבה פונים שיום אחד אמרו שהם מקום שלישי בתור והם חושבים שזה יקח כך וכך זמן ואחרי יומיים מודיעים להם שהם במקום 20 בתור, שלא ידוע מה הסיבה, לא ידוע איך אפשר לתקוף את ההחלטה כי אנחנו לא יודעים מה מצב הדירות ומה השקיפות.
<יעל קסטן רבסקי: במובן הזה יש בעיה מאוד גדולה.
<יעל קסטן רבסקי: קושי נוסף שאנחנו נתקלים בו זה אי בהירות של הפרמטרים לקביעת גובה דמי השכירות, גם אנשים שכבר גרים בדיור הציבורי ונקבע להם שכר דירה.
<יעל קסטן רבסקי: הרבה פעמים מגיעים אלינו פונים שמרוויחים או חיים מקצבאות ומהכנסה מאוד נמוכה ושכר הדירה שקבוע להם הוא מאוד גבוה.
אלי אלאלוף: אחרי כתיבת הדוח הזה ישבתם עם משרד השיכון?
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו העברנו פנייה מסודרת למשרד השיכון על הצעות שהיו לנו לשיפור.
אלי אלאלוף: מתי הדוח שלכם נכתב?
<יעל קסטן רבסקי: הדוח שלנו נכתב לפני כשבוע, אבל נעשתה פנייה לפני מספר חודשים למשרד השיכון והמשרד הביע נכונות שנשב לקדם.
אלי אלאלוף: חודשים כדי לשבת?
<רונן כהן: הייתי אומר לא נכונות.
<רונן כהן: אולי נגדיר את זה יוזמה גם.
<רונן כהן: אני קיבלתי את המכתב הזה יומיים אחר כך.
אלי אלאלוף: סליחה, תגיד את השם שלך לפרוטוקול.
<רונן כהן: רונן כהן, סמנכ"ל משרד השיכון.
<רונן כהן: יומיים אחרי שקיבלתי את המכתב הם הצביעו על דברים חשובים.
<רונן כהן: כמובן שיש לנו דברים שאנחנו יכולים לומר, אבל אנחנו מאמינים בשיח בנושא הזה.
<רונן כהן: כתבתי מכתב לראש המנהל לסיוע.
<רונן כהן: האמת?
<רונן כהן: לקח לי המון זמן גם לקבל את הפגישה הזאת, אבל בסופו של דבר היא נקבעה ואנחנו מתכוונים לה בנפש חפצה, ואני אתייחס גם לדברים שהיא אמרה, אבל זה חשוב לטובת הפרוטוקול.
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו כמובן מקדמים ואנחנו רוצים לעזור ולסייע לקדם.
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו כמובן שמחים על הנכונות ואנחנו נשמח לשבת ולפעול לקדם את הקשיים שאנחנו מוצאים.
<יעל קסטן רבסקי: דבר נוסף שדיברו עליו גם כאן, שאנחנו נתקלים בהרבה מקרים שמגיעים אלינו, זה של מצב הדירות ותיקון הליקויים והדירות.
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו נתקלים בהרבה מאוד מקרים של פניות של דירות במצב מאוד קשה, ליקויים חמורים, גם בטיחות, חשמל, עובש, רטיבות.
<יעל קסטן רבסקי: הרבה פעמים דירות שקשה להאמין שזה דירות שהן לאכלוס.
אלי אלאלוף: אני הזכרתי משהו אבל עכשיו פה מנכ"ל עמידר.
אלי אלאלוף: יחד איתך סיירנו בבית שמש והזכרתי את הדוגמא של הדירה שאתם לקחתם אותי, לא אני.
אלי אלאלוף: אתם ביוזמתכם.
אלי אלאלוף: אנחנו הגענו למקום שלא ראוי לאכלוס.
אלי אלאלוף: הביקור שלנו היה לפני ששה או שבעה חודשים.
אלי אלאלוף: לפני חודש קיבלתי פנייה מאותו דייר שחלה בגלל הרטיבות בין היתר, והילדים הקטנים, שני התינוקות שלו גרים בחדר עם עובש וכו' ושום דבר לא נעשה, לידיעתך.
אלי אלאלוף: אתם מקבלים שכר דירה.
אלי אלאלוף: שכר הדירה אמור להבטיח דיור הולם.
אלי אלאלוף: אל תגידו לי, יש בעיה תקציבית.
אלי אלאלוף: אני קורא לזה בעיה ניהולית בלבד.
אלי אלאלוף: זו בעיה שלכם למצוא את הפתרון, כי אם אתם מאכלסים בדירה כזאת אנשים, סליחה על המילה הנוראית שאני הולך להגיד, זה פשע, כאילו אתה רוצה לפצוע אותו.
אלי אלאלוף: מי שייתן לאנשים לגור בתנאים כאלה ועוד לוקח שכירות, אני חושב שיש פה בעיה יותר ממצפונית, גם מנהלית קשה.
אלי אלאלוף: זה בלתי נסבל לראות את זה.
אלי אלאלוף: נתתי את הדוגמא, אני לא יודע של מי הדירה של היהודי הנפלא הזה בן 99.
אלי אלאלוף: למרות גילו חי ובועט.
אלי אלאלוף: יום אחד פתאום מוצאים לו את הדירה ההולמת.
אורלי לוי אבקסיס: בגלל הפרסום.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אבל זה העניין.
אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מתערבים באופן פרטני כלפי בעיות אישיות של X, Y שפנו אלינו, אז טיפלנו באותו בן אדם ונורא נחמד לעמידר להציג למחרת שהנה זה טופל.
אורלי לוי אבקסיס: כמה לא הצלחנו להגיע אליהם?
אורלי לוי אבקסיס: מה היכולת שלנו להגיע אליהם?
<יעל קסטן רבסקי: אני רק אגיד לעניין הליקויים.
<יעל קסטן רבסקי: יש חובה על פי חוק.
<יעל קסטן רבסקי: החוק קובע גם מועדים לתיקון וחובה של תיקון.
<יעל קסטן רבסקי: זה משהו שהוא קיים.
<יעל קסטן רבסקי: זה לא משהו שהוא נתון לשיקול דעת.
<יעל קסטן רבסקי: אנחנו רואים שגם בפעמים שזה קורה, זה קורה הרבה, מעבר לזמן שצריך, זה יכול להיות חודשים ושנים וגם לצערנו הרב הרבה פעמים זה לא קורה.
<יעל קסטן רבסקי: בדוח פירטנו עוד דברים רבים שכמובן לא נוכל להרחיב עליהם עכשיו.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכולם לקצר כי לחץ הזמן גדול.
אלי אלאלוף: ברוך הבא לסגן שר הבינוי, ידידי ז'קי לוי.
<דקלה צרפתי דלג'ו: עורכת הדין דקלה צרפתי דלג'ו מהסיוע המשפטי.
<דקלה צרפתי דלג'ו: רק הערה אחת נוספת.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אם מדברים על קריטריונים, קריטריון אחד שמאוד מפריע לנו זה הקריטריון של הבטחת הכנסה כתנאי בלתו אין.
<דקלה צרפתי דלג'ו: בעתירה שהגיש הסיוע המשפטי ויש כמה עתירות כאלה, באמת אמר משרד השיכון באמצעות הפרקליטות שהרעיון של זה זה מיצוי כושר השתכרות ומצב קשה של הכנסה.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אין שום בעיה, בוא תבדוק את זה בעצמך.
<דקלה צרפתי דלג'ו: בעצם מה שהוא אומר, אני משתמש בהבטחת הכנסה כחזקה חלוטה ובן אדם שלא מקבל הבטחת הכנסה לא יכול להיות זכאי לדיור בציבורי גם אם הוא מצא כושר השתכרות ומצבו הכלכלי קשה.
<דקלה צרפתי דלג'ו: גם הסיוע המשפטי משתמש בהבטחת הכנסה כאמצעי לקבל סיוע משפטי, אבל לא כתנאי בלתו אין, במובן הזה שזה כלי עזר.
<דקלה צרפתי דלג'ו: כלי עזר מצוין.
<דקלה צרפתי דלג'ו: אנחנו מבינים את משרד השיכון שהוא נעזר בביטוח הלאומי שכבר עורך את הבדיקות, אבל במקרה של קצבת מזונות, מה שאמרה חברת הכנסת או בן אדם אחר שממצה כושר השתכרות, עומד בתנאים של משרד השיכון ומצבו הכלכלי קשה - - -
אלי אלאלוף: סליחה על הבורות שלי, מי היוזם הראשון, משרד השיכון שדורש את התנאים האלה או ביטוח לאומי?
<דקלה צרפתי דלג'ו: אז אני אסביר.
<דקלה צרפתי דלג'ו: בנוהל של משרד השיכון, נוהל הקצאת דירות, בעצם התנאי לקבלת דירה בדיור הציבורי זה שבן אדם מקבל הבטחת הכנסה שנתיים רצוף כתנאי בלתו אין, במובן הזה שאם מישהו לא מקבל הבטחת הכנסה כמו קצבת מזונות, אוטומטית נפסל.
<דקלה צרפתי דלג'ו: כשמשרד השיכון מתייצב לעתירות המנהליות שלנו למשל, הוא מסביר שהסיבה שהוא לוקח הבטחת הכנסה זה בגלל שבעצם זו מן דרך שלו להאמין שאותו בן אדם, גם מצבו הכלכלי קשה וגם ממצה כושר השתכרות, וזה בסדר גמור.
<דקלה צרפתי דלג'ו: הבטחת הכנסה זה כמו תעודה לזה, אבל זה לא אומר שכל השאר, כל המעגל של קצבת המזונות הן לא ממצות כושר השתכרות ולא מצבן הכלכלי קשה.
<דקלה צרפתי דלג'ו: הדבר היחיד שאני אומרת, לא תוותר, לא תשנה, בוא תבדוק בעצמך.
<דקלה צרפתי דלג'ו: למה אתה בעצם נסמוך על הביטוח לאומי באופן אבסולוטי?
<דקלה צרפתי דלג'ו: על מה אנחנו מדברים, אדוני?
<דקלה צרפתי דלג'ו: אנחנו מדברים על פקיד שיבדוק את המיצוי כושר השתכרות?
<דקלה צרפתי דלג'ו: הרי יבוא אלי בן אדם, אישה עם קצבת מזונות, מבקשת סיוע משפטי, אז אני אגיד לה, לא גבירתי, את לא זכאית לסיוע משפטי כי את לא מקבלת הבטחת הכנסה?
<דקלה צרפתי דלג'ו: לא.
<דקלה צרפתי דלג'ו: הבטחת הכנסה היא מבחינתי, באמת אוטומטית אני נותנת סיוע משפטי.
<דקלה צרפתי דלג'ו: קצבת מזונות, אני מתכבדת ובודקת.
אלי אלאלוף: בבקשה, בואו נמשיך לדיירים.
בן לולו: ריקי כהן בן לולו מהפורום לדיור ציבורי.
בן לולו: אנחנו שמענו את המקרים האלה וגם כמו שאתה אמרת, אני רוצה להעיר שיש כספים.
בן לולו: בשנתיים האחרונות אנחנו רואים מסע יחסי ציבור אדיר שחברת עמידר מנהלת.
בן לולו: זה כסף שאפשר להשתמש בו בשביל אותם שיפוצים בדירות האלה.
בן לולו: מיליונים של שקלים באתרים ממומנים על חשבון אותן דירות שלא משופצות.
בן לולו: אני רוצה להגיד שכל פעם שאנחנו מעלות את הנושאים האלה, מצטרפים אלינו עוד ועוד אנשים, עוד ועוד פניות.
בן לולו: אנחנו באופן אישי כבר קורסות, ממש ככה, מעודף הפניות של האנשים.
בן לולו: זה לא יתכן.
בן לולו: זה כאילו שהמדינה פה לא מתפקדת, היא שכחה את האנשים.
בן לולו: יש גם עוד אוכלוסיית גיל שכבר הילדים שלהם גדלו.
בן לולו: הם עדיין לא לדיור מוגן.
בן לולו: הם נזרקים בלי שום סיוע בשכר דירה.
בן לולו: מדובר בנשים בדרך כלל קצת מבוגרות שגם בשוק התעסוקה אין להן.
בן לולו: אין להן אפילו כבר סיוע בשכר דירה.
בן לולו: הן מגיעות למצב של פת לחם.
בן לולו: לאן הן ילכו?
בן לולו: הקריטריונים האלה שקבעו אותם מתוך ראיה תקציבית בסך הכל, הם לא מסתכלים על האנשים.
בן לולו: חשוב להגיד את זה.
בן לולו: אותם אנשים הזכאים על פי כל דעת, נפלטים מתוך התורים האלה, מתוך הקריטריונים אבל הם זקוקים לקורת גג בצורה נואשת.
בן לולו: צריך להרחיב את הקריטריונים ולא לאפשר את ההתעללות הזאת באנשים.
אלי אלאלוף: תקצרו בבקשה ואל תחזרו על דברים שנאמרו.
<רותי לביא: רותי לביא, פורום הדיור הציבורי.
אלי אלאלוף: לא כל הנציגות של הפורום הציבורי ידברו.
אלי אלאלוף: תנו לאחרים גם להתבטא.
<רותי לביא: אי אפשר להתעלם מזה שהבעיה הראשונית היא שאין דירות.
<רותי לביא: אנשי משרד השיכון לא פעם ולא פעמיים אמרו לנו, אנחנו לא יכולים לשנות את הקריטריונים כי אין דירות.
<רותי לביא: כפי שאמרה גברת בוועדת ברביבאי, המדינה מעדיפה גישה תקציבית על פני גישה הומנית וצודקת.
<רותי לביא: הדרישה שלנו היא קודם כל, ויש בה היגיון, קריטריונים צריכים להתבסס אך ורק על הכנסה לנפש ובלי קצבאות שהן ייעודיות.
<רותי לביא: לא יתכן שקצבה לתרופות או לגידול ילדים תיחשב כהכנסה.
<רותי לביא: אני חושבת שעדיין אין דירות אבל אולי אם הוועדה הזו תעשה מעשה ראוי והולם לכבודכם ולמצפונכם ותחליט על שינוי הקריטריונים כך שהם יחשבו לפי הכנסה לנפש ולא לפי מספר נפשות, כי גם לאם עם ילד אחד מותר שיהיה לה איפה לגור, הוועדה הזו תעשה מעשה היסטורי והרחבת הקריטריונים תגרום לאותו לחץ שיביא סוף סוף את משרד האוצר להפסיק להתעלם מהדיור הציבורי, להפסיק לחסל את הדיור הציבורי ולתת תקציב לדיור הציבורי.
<רותי לביא: אני רק אגיד, יש פה שתי נשים חד הוריות עם ילד אחד שבקושי מתקיימות והן לא מקבלות זכאות כי אין להן שלושה ילדים, וממה הן יגדלו את השלושה ילדים?
<רותי לביא: הוכחת כושר השתכרות.
<רותי לביא: אם תסלחו לי, אין עבודה במדינה הזו.
<רותי לביא: איך אנשים יוכיחו כושר השתכרות אם הם לא מוצאים עבודה בשכר הולם?
<מיטל כהן: השם שלי זה מיטל כהן.
<מיטל כהן: אני פעילת שטח ואני דיירת משנת 2003.
<מיטל כהן: אני רוצה להגיד לכם שהייתי דיירת עמידר והיום אני דיירת חלמיש ויש מדיניות כזאת לתת לנו לגור בתוך דירות מוזנחות ולא ראויות למגורים.
<מיטל כהן: זה לא משנה אם זה עמידר, עמיגור, חלמיש, עיירות פיתוח או לא משנה מה.
<מיטל כהן: לא מסתכלים עלינו בצורה נאותה.
<מיטל כהן: אני באופן אישי נפגעתי מאוד מזה שכל בוקר אני צריכה לקום ולגדל את הילדים שלי בתוך דירות מעופשות, אם זה השירותים שקורסים, המקלחות שקורסות, הקירות המתקלפים.
<מיטל כהן: לי, בנשמה שלי, בנפש שלי זה הרס אותי ובגלל זה בדיוק קמתי להיאבק עם כל הקבוצות בארץ, גם עם הפורום, גם עם הלא נחמדים, זה לא משנה, עם כולם, שתשמעו את הזעקה שלנו.
<מיטל כהן: אנחנו לא פח זבל, אנחנו אנשים.
<מיטל כהן: תתייחסו אלינו בכבוד, תנו לנו את הזכות שלנו לבית ראוי ומכבד.
<מיטל כהן: זה לא פייר.
<מיטל כהן: מישהו פה גר בבית כמו שנותנים לנו, עם מרצפות שהן שבורות, בתנאים מגעילים כאלה עם עובש, עש, רטיבות, תולעים?
<מיטל כהן: לפעמים יש עכברים, לפעמים יש חולדות.
<מיטל כהן: זה לא יתכן.
<מיטל כהן: אנחנו לא זבל של המדינה.
אלי אלאלוף: אנחנו מוגבלים בזמן, אז אני מציע - - -
<מיטל כהן: אנחנו לא הזבל של המדינה.
<מיטל כהן: תסתכלו עלינו.
<מיטל כהן: אנחנו אנשים.
<מיטל כהן: אנחנו בני אדם.
<מיטל כהן: אי אפשר לקום בבוקר ולחיות ככה.
אלי אלאלוף: גברת, תעזרי לי להמשיך בדיון.
אלי אלאלוף: קודם כל, יש לכם התמחות בלתי רגילה.
אלי אלאלוף: יש לכם יכולת לבטא את המצב הקשה ואף אחד לא מתיימר לסתור את דבריכם, אבל לחזור כולם על כל אותם דברים ולא לאפשר?
אלי אלאלוף: אני לא אתן יותר את רשות הדיבור, רק למי שאני בוחר, כי אני רוצה שיתקיים פה דיון.
אלי אלאלוף: אז מעכשיו אני מבקש לתת את רשות הדיבור למי שיכול לתת לכם תשובות מעשיות.
אלי אלאלוף: תרשו לי להתחיל בעמידר.
אלי אלאלוף: נמצא פה איתנו מנכ"ל עמידר.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתתייחס לכל ההערות שעלו פה.
אלי אלאלוף: <קריאה:> אנחנו בוועדה על קריטריונים.
אלי אלאלוף: אני לא יודעת איך הם יכולים לתת תשובות.
אלי אלאלוף: אם אתם לא יודעים מה זה ישפיע עליהם, הם אמורים לפי אתם קריטריונים, לספק דיור הולם בהתאם לקריטריונים האלה.
<ראובן קפלן: אני יכול להגיד שבמהלך השנתיים האחרונות שולשו ורובעו התקציבים, גם תקציבי השיפוצים, גם נרכשו 1,000 דירות שזה אמנם טיפה בים, אבל זה 1,000 דירות יותר ממה שנרכשו - - -
אלי אלאלוף: באמצעות עמידר 1,000 דירות בלבד.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, באמצעות עמידר.
אורלי לוי אבקסיס: הוצאו למיקור חוץ בגלל שעמידר בשנים הקודמות הצליחה לקנות רק 6 דירות בשנה, לכן העבירו את זה למיקור חוץ.
<ראובן קפלן: אנחנו במהלך השנתיים האחרונות עברנו בערך שליש מסך כל הדירות שאצלנו במלאי, בשיפוצים, ומה לעשות שלסגור פערים של עשרים ושלושים שנה אי אפשר לעשות לא בשנה ולא שנתיים, אבל כן עברנו 15,000 דירות מתוך 40,000 דירות שברשותנו, בשיפוצים.
<ראובן קפלן: יש עוד הרבה מה לעשות.
<ראובן קפלן: אפשר לעשות עוד עשור מה שעשינו בשנתיים האחרונות, אבל מאז שכוננה הממשלה הנוכחית ומאז שר הבינוי וסגן שר הבינוי, אנחנו השקענו פי ארבע.
<ראובן קפלן: אנחנו עוברים דירה דירה.
<ראובן קפלן: יש סדרי עדיפויות.
<ראובן קפלן: אנחנו נגיע בסוף לכל הדירות, אבל אי אפשר לצפות שבשנתיים יעשו פה עבודה שלא נעשתה פה ארבעים שנה בדיוק ואתה כתבת על זה בבוקר.
<ראובן קפלן: זה מה שאני יכול להגיד.
<ראובן קפלן: <קריאה:> ועד אז האנשים ימותו במדינה שלנו.
<קריאה: ומה עם המיליונים שהוצאו על יחסי ציבור במקום על שיפוץ דירות?
<ראובן קפלן: גברת, אל תביאי אותי לסנקציות לא נעימות.
<ראובן קפלן: אני לא אוהב את זה.
<ראובן קפלן: <קריאה:> צריך אפשרות לענות.
<ראובן קפלן: אנשים מציגים מצג שווא.
<ראובן קפלן: זכותנו להגיד שזה מצג שווא.
אלי אלאלוף: גברת, את מפריעה לדיון.
אלי אלאלוף: זו פעם אחרונה שאני אומר לך.
אלי אלאלוף: תתאפקי בבקשה.
<ראובן קפלן: אז אנחנו נמשיך ונעשה כל שביכולתנו לטפל גם במקרים הפרטניים וגם בכלל, ולהשקיע כל תקציב שיגיע אלינו וכל תקציב שנוכל להשקיע בתוך הדירות האלה, ולנסות לצמצם את הפערים עד כמה שאפשר.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב ראש, שאלה רלוונטית לעמידר.
אורלי לוי אבקסיס: היה בתכנית "הכל כלול" חשיפה שערורייתית ששם היו נציגים של עמידר שאמרו שקיבלו הוראה מלמעלה לא לשפץ דירות ובעצם לדחות את אותם דיירים ואותם זכאים בתואנה כזו או אחרת וגם דירות ראויות למגורי אדם, לא להשקיע שם כספים.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני שואלת שאלה רלוונטית.
אורלי לוי אבקסיס: אם הכספים שהגיעו אליכם במסגרת אותה תכנית ושינוי מגמה במשרד השיכון לא מספיקים כדי לשפץ את מה שאתם צריכים לשפץ, תדפקו על השולחן, תדרשו עוד כספים, תביאו את הנתונים.
אורלי לוי אבקסיס: אל תסתירו אותם ואל תתחבאו מאחורי הפקידים הזוטרים, הש.ג.
אורלי לוי אבקסיס: במקרה הזה ותגידו להם, תתמודדו אתם מול הלקוחות כי אנחנו לא מתכוונים להשקיע עוד כסף, אבל בשביל לתת מלגות לסטודנטים אתם מוציאים את הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: <קריאה:> וגם בשביל לקנות רכבי פאר לעובדים.
אלי אלאלוף: גברת, את יכולה לנוח בחוץ כמה דקות בבקשה?
אילן גילאון: לפני שאנחנו מדברים על קריטריונים לחלוקה, אני מצטער.
אילן גילאון: אני נבוך בדיון הזה מחדש משום שאיך אומרים הגששים?
אילן גילאון: אנחנו שואלים את אותן שאלות, הם עונים את אותן תשובות עד שכאן לא ישתנה דיסקט.
אילן גילאון: אבא שלי היה אומר שכדי שלא תהיה אבטלה צריך שתהיה העבדה.
אילן גילאון: כדי שלא יהיה מחסור בדיור פשוט צריך דירות.
אילן גילאון: זה דבר מאוד פשוט, ועד שכאן הדיסקט לא ישתנה ולא יבינו שכאן צריך ללכת על בנייה תקציבית ולרדת מתפיסת העולם שאומרת שכל מה שציבורי גרוע ונמוך וכל מה שפרטי, טוב, ולהשאיר לאנשים רק את העובדות לישון מתחת לגשר כמו שאומרים, יש כאן בעיה, אדוני.
אילן גילאון: ברור שהפתרון הוא מורכב ומגוון ולי נוח בתור איש השומר הצעיר להיתלות בז'בוטינסקי.
אילן גילאון: מאוד נוח לי בעניין, כי הוא מדבר, מה עם האחריות של המדינה?
אילן גילאון: מי שלא מבין שמדובר בהחלטות פוליטיות, זה אפילו לא מתחיל מהעניין של עמיגור ולא של עמידר ולא של חברות משכנות.
אילן גילאון: מדינת ישראל צריכה לבנות ולהחזיק דירות, אחרת מה המשמעות בכלל של מדינה ושל חברה אם היא לא רשת ביטחון לאנשים?
אילן גילאון: דיור זה דבר בסיסי, זאת זכות בסיסית, קורת גג לפני שאני מתחיל בקריטריונים.
אילן גילאון: אנחנו מפוצצים כל יום, כל חברי הכנסת, ואתה יודע כי אצלך השולחן מלא, באנשים שמה זה מגיע להם פתרון כזה והם לא עומדים בקריטריונים כי אם יש לה שני ילדים ולאחרת יש שני ילדים וחסרה לה זרת, ההיא מקדימה אותה בתור, ואלה דברים שהם בלתי אפשריים.
אילן גילאון: תראו, יש לי הרבה חשבון, אדוני, עם שלטון מפא"י, מה שאתה רוצה, אבל דבר אחד.
אילן גילאון: אולי מתוך פטרנליזם, אני לא יודע, ופטרנליזם יותר טוב מאשר חוסר אחריות.
אילן גילאון: חשבו שלכל בן אדם מגיעה קורת גג צנועה, מכוערת, לא יפה, אבל קורת גג בסיסית כדי שבן אדם יוכל למצוא את פתרונו ולכן הפתרון, פתרון מגוון.
אילן גילאון: המדינה צריכה לא רק לשים את הקרקעות שלה אלא גם צריכה לשים כסף בסדר העדיפויות שלה.
אילן גילאון: אני אומר לך, אני לא שולט בזה.
אילן גילאון: דיור למשתכן ודיור למטרה ודיור להשכרה ודיור לזה ודיור לפה והדבר הבסיסי ביותר, החזקת דירות באמצעות המדינה, בניית 150,000 דירות אחרת לא ייתן שום פתרון.
אילן גילאון: אנחנו כל השנה ניפגש, נדבר על עוד שיפוץ ועוד דירה וריקבון בעוד דירה.
אילן גילאון: חברים יקרים, ההחלטות האלה הן החלטות של סדר עדיפויות פוליטי ומי שלא מבין את הדבר הזה הוא ידון כאן עוד שנים על אותו עניין, אבל זה לא יפתור את הבעיה.
אילן גילאון: אסור שדירה תעלה למי שיש הכנסה יותר מאשר שליש מהכנסתו, קודם כל.
אילן גילאון: צריך לשבור את המיתוס הזה שאדם חייב לרכוש לו את ה-ד' אמות, כי יכול גם להיות לו ביטחון ארוך טווח אם המדינה תחליט לתת לו אותו, ארוך טווח למגורים ולקורת גג.
אילן גילאון: אנחנו כל שנה מקיימים את הדיון הזה ועוד פעם מדברים על דיור.
אלי אלאלוף: אילן, אני לא מכיר אותך מדוכא.
אלי אלאלוף: אתה תמשיך להיאבק.
אילן גילאון: לא צריך להיאבק על כל דבר, למה?
אילן גילאון: אם תהיה חלוקה יותר הוגנת אז לא צריך כל הזמן מאבק.
אילן גילאון: חבר'ה, עוני זה חלוקה לא נכונה של עושר.
אילן גילאון: אל תאמינו לשום דבר אחר, כי יכולים להגיד לכם מאה פעם, חברתי, חברותי, חברתי, מה שאתם רוצים.
אילן גילאון: בסופו של דבר מה שקובע, מדינה צריכה לתת חינוך, בריאות, תעסוקה, קורת גג וביטחון.
אילן גילאון: ז'בוטינסקי אמר, לא אני.
אילן גילאון: מרפא, מלבוש, מעון, מזון, מורה.
אילן גילאון: אז אנחנו נדון בדיון הזה, ורותי אמרה נכון, קודם כל לפני שאתה מתחיל בקריטריונים, מה אתה רוצה לחלק.
אילן גילאון: אדוני היושב ראש, למה אני אומר את הדברים האלה?
אילן גילאון: אם לא תהיה פה תכנית אב לעניין הזה, שהבסיס שלה זה בנייה תקציבית, אדוני סגן השר, בנייה תקציבית, ואני שומע את הסיפורים האלה כל כך הרבה זמן.
אילן גילאון: <היו"ר אלי אלאלוף:>
טלי פלוסקוב: אני באמת רוצה לברך שוב את חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס על הדיון.
טלי פלוסקוב: אם באמת אנחנו ניזכר מה היה לפני שנה, אין הרבה שינויים, אותם האנשים, אותם הפנים, אותם הסיפורים.
טלי פלוסקוב: אני עובדת גם עם חברת עמידר וגם עם משרד השיכון וגם עם חברת עמיגור כל הזמן, כי אנחנו מקבלים אין סוף פניות בנושא של דיור ציבורי.
טלי פלוסקוב: עם כל הביקורת שיש לי לכל הנושאים שדיברו כאן, אני רוצה להגיד שגם יש אוזן קשבת.
טלי פלוסקוב: בואו נחלק את הדברים גם לדברים טובים ודברים פחות טובים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה כרגע כן להודות למנכ"ל עמידר על כך שעזר לנו לפתור בעיה של כמה אנשים מבוגרים.
אורלי לוי אבקסיס: זה התפקיד שלו.
<רותי לביא: אנחנו מקבצים נדבות ומתחננים?
<רותי לביא: אנשים לא יכולים כל הזמן לרוץ ולבכות ולבקש רחמים.
טלי פלוסקוב: נשים יקרות, אני אתכן.
טלי פלוסקוב: אני כאן כדי להגן על אותם שלושים איש שממתינים בתור.
טלי פלוסקוב: <קריאה:> אני לא אסכים לשמוע תודה על בן אדם אחד - - -
טלי פלוסקוב: סליחה, לא זכותך להגיד לי מה להגיד.
אלי אלאלוף: אני אגיד לך מה את תסכימי עכשיו.
אלי אלאלוף: ברגע הזה את יוצאת יחד עם החברה שלך.
אלי אלאלוף: שתיכן יוצאות כרגע.
אלי אלאלוף: <קריאה:> לפני שאני אצא אני אגיד שאני חיכיתי חמש עשרה שנה לדיור ציבורי ולא הייתי זכאית.
אלי אלאלוף: אנחנו נתמודד עם הבעיות שלך גם כשאת לא תהיי כאן.
אלי אלאלוף: את תצאי.
<רותי לביא: נוצר מצב שבוועדות משרד השיכון אנשים צריכים להגיע לטלוויזיה בשביל שיפתרו להם את הבעיות ואותו דבר עם עמידר.
<רותי לביא: לא יתכן שאנשים יבקשו חסד כל הזמן.
<רותי לביא: אף אחד לא קבצן ועמידר הם לא אלוהים שעושה מה שמתחשק לו.
נורית קורן: חברים, אנחנו רוצים לשמוע אותו אבל זה לא לעניין ככה.
נורית קורן: צריכים להבין איך זה מתנהל.
נורית קורן: <קריאה:> אתה פושע ואתה שותף לפשע.
נורית קורן: זה לא יפה.
נורית קורן: זה עובדי ציבור והם מנסים לעשות ככל יכולתם.
נורית קורן: יש חוקים, אין מה לעשות.
טלי פלוסקוב: אני לא אומרת שלא כואב לי הלב לשמוע את זה.
טלי פלוסקוב: אני מזדהה עם כל מה שנאמר כאן, שיהיה ברור, אבל יחד עם זאת אנחנו צריכים גם לדבר על עובדות והעובדות מדברות על כך שבשנתיים האחרונות המגמה הזאת השתנה.
טלי פלוסקוב: נכון ששנים אחורה, אנחנו שמענו עכשיו שב-2014 נרכשו רק 6 דירות ציבוריות, מה לעשות?
טלי פלוסקוב: זאת היתה המדיניות של הממשלה הקודמת, אבל בשנתיים האחרונות המצב הוא אחר.
טלי פלוסקוב: גם מספר הדירות שנרכשו, גם מספר הדירות ששופצו, גם התכניות שאנחנו יודעים שהן עכשיו בעבודה.
טלי פלוסקוב: נכון שאנחנו עוד לא רואים מבנים, אבל אנחנו יודעים על כך ש-5% למשתכן זה דיור ציבורי.
טלי פלוסקוב: אנחנו יודעים על ההחלטה של שלשום, של שר האוצר ושר השיכון על מיליארד שקל נוספים שעמידר תקדם בנייה ציבורית.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אי אפשר להיות עיוורים.
טלי פלוסקוב: אני מסכימה עם זה שזה לא מספיק.
טלי פלוסקוב: אני שמעתי על זה ששליש מ-1,000 הדירות ילך למשרד הקליטה כאשר במשרד הקליטה 24,000 ממתינים בתור, מתוכם רובם קשישים.
טלי פלוסקוב: כשאני שומעת את ליבו של קשיש ניצול שואה בן 85 שמספר לי על כך שהוא כל שנה צריך לעבור דירה, הלב שלי נקרע, אז אין פה אנשים אדישים ואין פה אנשים שלא רוצים לעזור לאנשים.