GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: זה היה יכול לשפר אחר כך במשרד החינוך את היכולת לשלם להם.
מירב בן ארי: עסקתי בזה עם הסטודנטים.
<קריאה: התשלום הוא לא העניין.
<אתי סממה: ההתחלה עם הביטוח המשלים גם תיתן לזה יתרון גדול בעתיד, אז יהיה לנו הרבה יותר ניסיון ונדע.
<אתי סממה: אני חושבת שזה צריך להיות המסלול.
<אתי סממה: אני חושבת שלא מדברים מספיק על מי שהוא מעל גיל 21 ושם הביטוח המשלים אולי יכול לתת מענה.
<אתי סממה: הרווחה יכולה לתת מענה.
מירב בן ארי: עסקנו בוועדה במטפלים באומנויות, שהמקצוע הזה יהיה מוכר.
מירב בן ארי: אישרנו ארבעה תחומים אבל מוסיקה לא נכנסה.
<אתי סממה: מוסיקה היא אחת מהתחומים.
מירב בן ארי: איך זה מגיע למשלים?
<אתי סממה: במשלים לא צריך להיות בעל מקצועות בריאות.
<אתי סממה: יש גם רפואה משלימה ודברים כאלה.
מירב בן ארי: קודם כל, אני מאוד מודה לכולכם שהגעתם לוועדה.
מירב בן ארי: אני מודה לגורמים האזרחיים, לעמותות סולמות ואימג'ן.
מירב בן ארי: תודה על מה שאתם עושים ותודה על שבאתם והצגתם.
מירב בן ארי: אתם עושים עבודת קודש, ואת זה אומרים גם המשרדים ואני אומרת זאת כוועדת הכנסת.
מירב בן ארי: תמשיכו בעשייה המבורכת והחשובה הזאת.
מירב בן ארי: אני כמובן מודה למשרדי הממשלה שהגיעו – משרד החינוך, הרווחה והבריאות.
מירב בן ארי: שיתוף הפעולה כאן הוא שיתוף פעולה שהוא בעצם הבסיס לכך שהעמותות האלה יפרחו.
מירב בן ארי: אני אצא אבל אני אשמח אם בחוץ תדברו – אנחנו צריכים לפנות את החדר כי מתקיימת כאן עוד מעט עוד ישיבה – ותעשו איזשהו נט-וורקינג ביניכם כדי שתיקחו חלק באותם מקומות שהמשרדים יכולים לעזור ולא תצטרכו להסתמך רק על פילנתרופיה.
מירב בן ארי: בעצם תנצלו את הוועדה היום לעשות ביניכם חיבורים כי אלה חיבורים שהם חשובים לטובת ההצלחות של העמותות אבל בסוף להצלחה של אותם ילדים שמחכים לשינוי הזה.
מירב בן ארי: עשר שנים ניהלתי מרכזים לנוער בסיכון ואני רואה במוסיקה כלי עוצמתי מאוד לשינוי.
מירב בן ארי: דיברתם על סיפורי הצלחה ובסוף ילד שמגיע ומצליח כך, הוא משליך את זה גם להצלחה בלימודים, משליך את זה גם להצלחות חברתיות ואנחנו צריכים להעצים זאת.
מירב בן ארי: בסוף ההחזר על ההשקעה בילדים, אנחנו רואים אותם במקומות אחרים טובים יותר ומוצלחים יותר.
מירב בן ארי: אני אבדוק שוב את הנושא של ההכרה.
מירב בן ארי: בלי קשר לזה, אני אדבר עם מרגי יושב ראש ועדת החינוך, אני גם חברה בוועדת החינוך, על מנת שנעשה דיון אפילו במושב הזה כדי לראות את התכנית ההוליסטית הרחבה יתר של משרד החינוך בנושא של מוסיקה.
מירב בן ארי: לדעתי זה יצטרך לחזור לוועדת החינוך כי בסוף אנחנו הולכים לבתי הספר וגם הפנימיות, יש להן תקציב רווחה חינוכית של כל נושא נוער בסיכון גם החינוך הבלתי פורמלי.
מירב בן ארי: חשוב שתדעו שהחינוך הבלתי פורמלי, גם הוא כלי מצוין לעבוד אתו.
מירב בן ארי: אני מסכמת את ישיבת הוועדה.
מירב בן ארי: אני מקווה שנצליח לבוא ולשמוע אתכם.
מירב בן ארי: יש לי כאן תינוקת במשרד ואני צריכה ללכת לראות שהיא בסדר.
מירב בן ארי: באה עם אימא שלה לעבודה.
מירב בן ארי: אני מאוד מודה לכם ומאחלת לכם המון הצלחה.
מירב בן ארי: תמשיכו ללוות את הילדים שלנו.
אלי אלאלוף: כמעט צהריים טובים, היום ה-4 ביולי 2017, י' בתמוז תשע"ז, השעה 11:38.
אלי אלאלוף: אני מודיע מראש שהדיון יהיה קצר, הגם שהגזענות נעלמה או שהנאבקים נגד זה נחלשו.
יעל כהן-פארן: לא, הם בדיונים אחרים.
יעל כהן-פארן: יש יום למאבק בגזענות בכנסת.
אלי אלאלוף: יש גם יום הנגב.
אלי אלאלוף: במסגרת יום המאבק בגזענות בכנסת על סדר-היום אצלנו: גילוי גזענות במקומות העבודה.
אלי אלאלוף: חבריי חברי הכנסת, רוצים לפתוח?
יעל כהן-פארן: האמת שבאתי לשמוע וגם להגיב.
אלי אלאלוף: בבקשה, מי שרוצה לפתוח.
אלי אלאלוף: ברור שיש אנטי מובהק אז נחסוך מעצמנו את הדברים הרגילים ונלך ישר להצעות קונקרטיות.
אלי אלאלוף: קיבלנו מסמכים מהתנועה הרפורמית ומגופים נוספים.
אלי אלאלוף: אני מודה להם ולאור הזמן הקצר נתחיל.
<אורי נרוב: אני עורך דין מהתנועה הרפורמית, מהמרכז הרפורמי לדת ומדינה.
<אורי נרוב: אנחנו אלה שהעברנו לכם אתמול נייר עמדה ביחס לנושא הדיון.
<אורי נרוב: אנחנו רוצים לפרוס בפניכם מספר נקודות ביחס לנושאים שאנחנו מטפלים בהם שנוגעים לנושא הדיון.
<אורי נרוב: הדבר הראשון שאני רוצה להציג בפניכם הוא את כל הנושא של עבודה עברית.
<אורי נרוב: למי שעדיין לא שמע ולא מכיר, עבודה עברית הוא מונח שנעשה בו שימוש כדי להטיף לא להעסיק אנשים לא יהודים, פשוט הסתה לגזענות.
אלי אלאלוף: בואו תהיו הגונים עד הסוף.
אלי אלאלוף: המושג הזה לא נולד השנה.
<אורי נרוב: לא, לא, לא.
<אורי נרוב: זה מושג שנעשה בו שימוש ציני בהקשר הזה.
<אורי נרוב: מושג שלא נולד עכשיו.
אלי אלאלוף: בוא נזכיר שהנושא של עבודה עברית הוא מושג מאוד מכבד ומכובד בשלב מסוים של הקמת המדינה.
<אורי נרוב: נכון מאוד.
<אורי נרוב: אני מקבל את ההערה.
<אורי נרוב: השימוש בו היום פשוט נלוז וציני.
<אורי נרוב: ההתבטאויות נגד העסקה של ערבים רבות ומגוונות.
<אורי נרוב: הן כוללות הסתה ברשת.
<אורי נרוב: יש דף פייסבוק, יש אתר שנקרא "עבודה עברית" ובאתר הזה יכולים לפרסם, אם אלה בעלי עסקים או דורשי עבודה, הם יהודים בלבד.
יעל כהן-פארן: האם זה לא נוגד את חוק שוויון הזדמנויות בעבודה?
<אורי נרוב: זאת נקודה נוספת שרציתי לדבר עליה, על הצעת חוק שהייתה בכנסת העשרים ונפלה, לצערנו הרב, שמטפלת בדיוק בנושא של קריאה להסתה לגזענות לא מצד מקום העבודה או מי שנותן את השירותים אלא מצד גורם שלישי.
<אורי נרוב: בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה יש את סעיף 8, שאומר שאסור לפרסם, כלומר מי שמציע עבודה לא יכול לעשות את זה באופן מפלה.
<אורי נרוב: ואולם, אין שום התייחסות בחוק היום, למעט בחוק העונשין, שהוא סעיף כללי מדי, למצב שצד שלישי כמו האתר "עבודה עברית" או כמו דפי פייסבוק או כל מיני גופים כמו להב"ה למניעת התבוללות בארץ הקודש, שבא לשמור על טוהר הגזע, חד וחלק, שמחלקים כל מיני עלונים כדי שאנשים לא יעסיקו, לא יקנו, יחרימו עסקים רבים.
אלי אלאלוף: יש לקונה בחוק?
<אורי נרוב: אין התייחסות בחוק.
אלי אלאלוף: זו לקונה בעיניך.
<אורי נרוב: זו לקונה מאוד מאוד חמורה.
אלי אלאלוף: יש לך הצעות קונקרטיות בעניין?
<אורי נרוב: יש לנו הצעה קונקרטית ואנחנו נשמח להעביר אותה לידי הוועדה.
<אורי נרוב: אני מיד אדבר על התביעה שנדונה בבית-המשפט בימים אלה נגד האתר "עבודה עברית" ונגד מפעילי האתר.
אלי אלאלוף: מצטרף אלינו חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
<אורי נרוב: הצעת החוק שלנו נפלה בכנסת הקודמת וחבל שכך.
<אורי נרוב: זה יצא בתחילת 2014.
<אורי נרוב: בבית-המשפט מתנהלת תביעה אזרחית שהגשנו נגד מפעילי האתר.
<אורי נרוב: התביעה הזאת מתבררת היום בבית-משפט השלום בירושלים ואנחנו ממש בישורת האחרונה לפני מתן פסק דין בנושא.
<אורי נרוב: מבחינת הפן הפלילי, פנינו גם ליועץ המשפטי לממשלה בנושא הזה ביחס לכל מיני תביעות במרחב הציבורי, ביחס להסתה ולצערנו הרב עד היום לא הוגש כתב אישום אחד בנושא הזה בכל מה שקשור, כמו שאמרתי, בהסתה לגזענות.
יעל כהן-פארן: איך מתבטאת ההסתה, האם זה באי הסכמה להעסיק או אפילו קריאות מעבר לכך?
<אורי נרוב: כל קריאה שהיא קריאה שעונה על ההגדרה של הסתה – הרי יש הגדרת גזענות בחוק העונשין, מהי בדיוק כל קריאה, ויש עבירה מסוימת שמדברת על הסתה לגזענות – כל מה שנכנס לתוך זה.
<אורי נרוב: ולטעמנו, הקריאה לאי-העסקת ערבים בשל היותם ערבים היא הסתה לגזענות לכל דבר ועניין.
<אורי נרוב: נקודה נוספת שרציתי להזכיר זה שירות נוסף שמוצע על ידי חברת "גט טקסי", חוץ מהשירות הרגיל שלהם.
<אורי נרוב: מדובר על "גט טקסי" מהדרין ובמסגרת השירות הזה, נהגים שרוצים להצטרף לשירות צריכים לחתום על התחייבות שהם לא מפעילים את המוניות שלהם במהלך שבתות וחגים, וזאת בשעה שאין שום איסור הלכתי שמדבר על כך שאסור ליהודי לנסוע עם גוי ששומר שבת או יהודי שלא שומר שבת או כל אחד שלא שומר שבת, או שהרכב צריך להיות רכב ששומר שבת.
<אורי נרוב: לא קיים דבר כזה בהלכה היהודית.
אלי אלאלוף: הוא לא נדלק בשבת?
<אורי נרוב: המסקנה המתבקשת מכל זה היא שמדובר פה בשירות שכל מטרתו היא להפלות נגד ערבים.
<אורי נרוב: אנחנו מוצאים, אחרי שחקרנו את הנושא, שהדרישה עלתה כנראה מן הציבור.
<אורי נרוב: היו הרבה קריאות של נוסעים שהזמינו מונית וברגע שהגיע נהג מונית ערבי הם לא רצו לנסוע אתו.
<אורי נרוב: דבר אחרון שאני רוצה לציין הוא שפנינו לחברת "גט טקסי" בעניין הזה והיא התנערה מזה לחלוטין.
<אורי נרוב: אנחנו שוקלים לתקוף את זה מבחינה משפטית בימים אלה ממש.
אלי אלאלוף: היא התנערה, איך תתקוף אותה?
<אורי נרוב: יש לי את החוק, שאני מאוד מקווה שיעמוד לצדי.
<אורי נרוב: דבר אחרון, קוד וולנטרי שאנחנו מקדמים בימים אלה למקומות עבודה ולמקומות תעסוקה.
<אורי נרוב: אנחנו יודעים שיש הוראות שקיימות היום בחוק, שהמטרה שלהן היא למנוע הפליה נגד ערבים ובכלל, כל מיני מיעוטים אחרים שיש במדינת ישראל.
<אורי נרוב: אנחנו רוצים להציע לבתי-עסק, להציע לחברות להשתמש בקוד הזה, שאנחנו מעוניינים לכתוב כדי שיהיה להם קל יותר להטמיע ולממש את הוראות החוק.
<אורי נרוב: הדבר הזה גם יגביר את הפלורליזם, יגביר את השוויון.
אלי אלאלוף: אתה יודע שהמילים "קוד אתי" הן מושג שכרגע לא באופנה.
<נועה נאמן: אני עורכת דין מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
<נועה נאמן: אנחנו שותפים של המרכז הרפורמי לתביעה כנגד "עבודה עברית".
יעל כהן-פארן: הנציבות היא גוף וולנטרי או עמותה או שהיא של הממשלה?
<נועה נאמן: נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה שייכת למשרד העבודה והרווחה.
יעל כהן-פארן: רק רציתי להבין.
יעל כהן-פארן: אתם פונים בעתירה יחד אתם?
<נועה נאמן: לא פנינו בעתירה יחד אתם.
<נועה נאמן: הם הזמינו אותנו להיות ידידי - - -
<אורי נרוב: הרבה פעמים אנחנו פונים לנציבות בכל מיני דברים שנוגעים לנציבות.
<נועה נאמן: לא היה מובן מאליו שבית המשפט אפשר לנו להצטרף לתביעה הזאת כי החוק שבגינו נתבע האתר הוא חוק איסור הפליה במוצרים ושירותים.
אלי אלאלוף: מתי זה היה, ברשותך?
<נועה נאמן: אנחנו הגשנו את העמדה שלנו לבית-המשפט לפני כחודש ואנחנו מחכים כרגע לפסק הדין.
אלי אלאלוף: מתי הוגשה התביעה בכלל?
<נועה נאמן: לדעתי באוקטובר 2015.
<נועה נאמן: אנחנו הצטרפנו בעמדה שלפיה פרסום לוח מפלה מעניק פלטפורמה שמאפשרת למעסיקים להמשיך ולקיים מדיניות גזענית, שעומדת בניגוד לחוק.
אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו עאידה תומא סלימאן.
אלי אלאלוף: סוף סוף יש לי זכות לראות אותה אצלי.
<נועה נאמן: אני רגילה להיות בדרך כלל בדיונים שלה.
<נועה נאמן: העמדה שהגשנו לבית-המשפט בעניין התביעה הזאת היא שאתר האינטרנט הזה מאפשר למעסיקים להמשיך לקיים מדיניות גזענית, שעומדת בניגוד לחוק, ומעודד הפליה בשוק התעסוקה.
<נועה נאמן: אני רוצה להגיד שאנחנו מדברים פה היום על גילויי גזענות והרבה פעמים אנחנו מדברים על זה כנגד ערבים, אבל רק לפני שנתיים טיפלנו בתיק של בחורה שהתראיינה כרכזת משאבי אנוש לחברה מאוד גדולה, שאסור לי להגיד את שמה כי הם הגיעו להסכם פשרה, ועל קורות החיים שלה נכתב בסוף הריאיון: שחרחורת, פשוטה, בעלת מראה די פרחי.
<נועה נאמן: אנחנו פחות אהבנו את זה.
אלי אלאלוף: איך הם יכולים להגיע לזה?
<נועה נאמן: זאת הייתה תביעה שבה הגשנו צו - - -
יעל כהן-פארן: איך הנייר הזה הגיע לידיה?
<נועה נאמן: אם זה באמת מעניין – אני לא רוצה לגזול הרבה זמן – היא שמעה על זה מחברה שלה ואנחנו הגשנו צו לבית-המשפט לתפוס את המסמך במשרדי החברה מבלי שהם ידעו שאנחנו עומדים להגיע.
<נועה נאמן: הגענו עם איש משטרה ואיש מחשבים, תפסנו את המסמך במחשבים של החברה והגשנו כנגדם תביעה.
<נועה נאמן: הגענו להסכם פשרה ואני לא יכולה לחשוף את השם, שזה החיסרון, אבל היא קיבלה פיצויים של 40,000 שקלים מבית הדין.
<נועה נאמן: ניסינו לומר שהם לא התייחסו לניסיון המקצועי שלה, לא לאפשרות שלה להשתלב בצוות.
<נועה נאמן: לצבע העור שלה?
<נועה נאמן: למראה שלה?
<נועה נאמן: זה מה שהבאנו בפני בית הדין והוא לחץ עליהם מאוד להגיע לפשרה וגם עלינו.
אלי אלאלוף: כמה תביעות כאלה אתם עושים?
<נועה נאמן: לא מספיק, לא מספיק.
<נועה נאמן: לאורך השנים יש עלייה מתמדת בפניות אלינו בנושא הפליה על רקע לאום.
<נועה נאמן: בשנת 2016 זה היה 9.3 מהפניות.
עאידה תומא סלימאן: לא, במספרים.
<נועה נאמן: סך כל הפניות אלינו בשנת 2016 היו כ-800 אז זה בערך 80.
<נועה נאמן: גם הפליה על רקע מוצא זה 4.2% מהפניות, אבל היינו שמחים לקבל יותר ואנחנו מאוד מנסים לעודד את זה ולהגיע לוועדות כנסת כמו אלו.
יעל כהן-פארן: זה רק קצה הקרחון של אלה שפונים.
יעל כהן-פארן: מן הסתם הרוב הגדול לא פונה.
<נועה נאמן: גם חברת הכנסת תומא סלימאן יודעת שאנחנו מאוד רוצים לעודד פניות מהחברה הערבית על רקע זה ועל רקע עילות נוספות שקיימות בחוק.
עבדאללה אבו מערוף: היו פניות על רקע השפה, שאסור לדבר בערבית?
<נועה נאמן: כן, ואנחנו מטפלים בזה.
אלי אלאלוף: עאידה, שהיא גם חברה ויש לה מה להגיד.
אלי אלאלוף: היא יוזמת היום הזה והכול בזכותה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, קודם כל אני חייבת להודות על שיתוף הפעולה מטעם הוועדה ומטעם היושב-ראש, חבר הכנסת אלאלוף, שמיד נרתמתם למשימה וקיימתם את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: לצערי, כנראה חלה טעות מבחינת התזמון ואנשים הוזמנו, לפחות מצדנו, לזמן אחר, וכנראה זה מה שגרם לדלות המשתתפים.
אלי אלאלוף: אבל לא לאיכות.
עאידה תומא סלימאן: לא, כמובן לא לאיכות.
עאידה תומא סלימאן: כבר מתחילת הקדנציה שלי, כשנכנסתי לכנסת לקחתי על עצמי את נושא הגזענות מתוך דאגה אמיתית למצב במדינה ולגל הגזענות הגואה, שהולך ומתגבר, לצערנו הרב.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לתת על זה הרצאות למה זה הולך ומתרחב ולמה התופעה נעשית יותר ויותר חמורה, במיוחד כאשר יש גלי הסתה מאוד ברורים.
עאידה תומא סלימאן: בנושא הגזענות במקומות עבודה אני חושבת שכדאי מאוד להדגיש הגזענות הגלויה, שאפשר ללכת אתה לבית-המשפט, היא עדיין לא הכי נפוצה, ואולי טוב שזה ככה.
עאידה תומא סלימאן: יש גזענות סמויה, שאי אפשר ללכת אתה לבית-משפט ולפעמים אי אפשר להצביע עליה באופן הכי ברור ועם ראיות.
עאידה תומא סלימאן: זה גם מה שמדאיג.
עאידה תומא סלימאן: רק לפני שבוע היה שיח שאנחנו, לפחות באוכלוסייה הערבית, מכירים את המקרים האלה, כאשר בחור מחפשת מקום עבודה, היא נכנסת לקניון ויש חנות שמוכרת בגדים או נעליים ודרוש לתפקיד מוכר עם עבר צבאי.
<נועה נאמן: לאחר שירות צבאי.
<נועה נאמן: יש המון מודעות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: או לאחר שירות צבאי.
<אורי נרוב: רק בשבוע האחרון היו שתי פניות מהמטה למאבק בגזענות בנושא.
עאידה תומא סלימאן: כן, נכון.
עאידה תומא סלימאן: היום המיוחד הזה הוא בשיתוף פעולה עם המטה ואני יודעת שבחודש האחרון היו ארבע פניות, שתיים שהצליחו לשנות את המודעה הזו ושתיים עוד לא.
עאידה תומא סלימאן: זה להגיד באופן הכי ברור שלא רוצים ערבים.
עאידה תומא סלימאן: לא רוצים ערבים לתפקיד הזה.
עאידה תומא סלימאן: אומרים את זה בצורה שהיא כאילו אלגנטית וכאילו סמויה וזה לא ברור.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר, עד כמה שידוע לי, לא צריך לשרת בצבא כדי לדעת למכור נעליים.
עאידה תומא סלימאן: אם אני טועה אפשר לתקן אותי אבל עד כמה שידוע לי, זה המצב.
עאידה תומא סלימאן: החוק מאוד ברור בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לדרוש דרישות שלא קשורות לתפקיד שמדובר בו.
יעל כהן-פארן: יש על זה תביעות?
<נועה נאמן: לא על מודעות כאלה.
<נועה נאמן: גם מרכז מוסוואה פנה אלינו לגבי רמי לוי, שגם הוא פרסם מודעות דרושים כאלה, ועכשיו אנחנו בפנייה אליו.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי, גם גלי השבוע.
<נועה נאמן: גלי כבר ענו שהם מצטערים, שזאת הייתה טעות.
<נועה נאמן: בדרך כלל, אחרי הפנייה הראשונית למעסיק הוא מיד מתקן את המודעות.
<אורי נרוב: לא מגיעים לשלב של הפנייה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמי שהתכוון לפרסם מודעה כזו וכשהוא נתפס הוא חזר בו, ימצא דרך אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נדע אף פעם כמה אנשים ניגשים לתפקיד ולא מתקבלים על סמך היותם ערבים או יוצאי אתיופיה או חרדים.
<אורי נרוב: פה אנחנו נכנסים לקוד הוולונטרי, שאנחנו רוצים להציע, שבא לטפל בדיוק בדברים האלה, להטמיע את זה בתוך מקומות העבודה.
עאידה תומא סלימאן: הדבר הנוסף שאולי הוא תופעה שצריך לשים לב אליה הוא לאסור על העובדים, במיוחד ערבים, לדבר בשפה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, בבית-חולים מאוד ידוע בנהריה הייתה הוראה כזו, שעובדים לא יכולים לדבר בינם לבין עצמם – רופאים ואחיות – בשפה הערבית, אפילו אם זאת שיחה אישית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת צורה אחרת של גילוי גזענות כי אי אפשר להסביר את זה, במיוחד כאשר מדובר בשפה שהיא שפה רשמית במדינה.
<קריאה: עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו, אם לא יעבירו את חוק הלאום.
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו לא ניתן להם להעביר את חוק הלאום.
יעל כהן-פארן: את אופטימית.
יעל כהן-פארן: זאת הייתה פנייה אליך, היושב-ראש.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שגם הנציבות, אבל לא רק הנציבות תעסוק בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: יש משרד כלכלה ויש משרד עבודה שאמורים גם לאכוף את החוק.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר שיהיו מפקחים בנושא של שמירת שבת ומפקחים בנושאים אחרים, כשרות, צריכים שיהיו גם מפקחים שישמרו על מילוי החוק בנושאים האלה ויבדקו, ותהיה איזושהי אכיפה יזומה ולא רק לחכות שיקרו מקרים.
עאידה תומא סלימאן: אני צריכה לסיים כדי לרוץ לסכם את הדיון שהיה אצלי.
אלי אלאלוף: זאת הצעת חוק שלי, מותר לך ללכת.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה על הדיון ותסלחו לי, אני צריכה לצאת.
יעל כהן-פארן: נמצאת כאן נציגה מהאגודה לזכויות האזרח.
יעל כהן-פארן: שאלתי אותך על הנציבות למרות שידוע לי שהיא שייכת למשרד ממשלתי, אבל היה לי חשוב שהדברים ייאמרו בצורה ברורה.
יעל כהן-פארן: בעיניי יש שני קולות שיוצאים מהממשלה, הקול הממלכתי-מוסדי של משרדי הממשלה, שכמובן צריכים לקיים את חוקי מדינת ישראל ולייצג את הצדדים הטובים של החוקים שנקבעו כמו שוויון הזדמנויות בעבודה, והקולות הפוליטיים, ואני באמת לא אומרת את זה כביקורת אישית כלפיך, אדוני היושב-ראש.
יעל כהן-פארן: הקולות הפוליטיים שיוצאים מהממשלה הזאת הם קולות מאוד מאוד צורמים, ואני אומרת את זה במילים עדינות.
יעל כהן-פארן: בפועל הם מעודדים את הגזענות.
יעל כהן-פארן: אלה הקולות.
יעל כהן-פארן: יש פה חוקים שהם על גבול הגזענות ושהם מעודדים הסתה ושלא עוצרים את ההסתה כשהיא באה לידי ביטוי, והציבור מתרגם את זה.
יעל כהן-פארן: הכיוון של "עבודה עברית" ולהב"ה זה תרגום של המסרים האלה, שיוצאים מהממשלה.
יעל כהן-פארן: לא מהרשות המבצעת, מהפקידות, אלא מהפוליטיקה.
יעל כהן-פארן: יש פה דיסוננס מאוד חזק ואני חושבת שאנחנו ככנסת צריכים לבוא באמירה מאוד ברורה שגזענות צריכה לעבור מן העולם.
יעל כהן-פארן: גזענות במקומות עבודה והפליה על רקע של מוצא אתני וכמובן דת ולאום.
יעל כהן-פארן: פשוט לא צריכה להיות במדינת ישראל הפליה.
יעל כהן-פארן: אנחנו בישראל 2017 וזה צריך לעבור מכאן.
יעל כהן-פארן: לצערי, המסרים גם מהכנסת הזאת, גם החקיקה שיש בכנסת הזאת, הם מסרים הפוכים.
אלי אלאלוף: היות וסומנתי ברמז - - -
יעל כהן-פארן: כי אתה בקואליציה.
יעל כהן-פארן: לא סומנת באופן אישי.
אלי אלאלוף: אני אחד מ-66 או 65, תלוי באיזו שעה שואלים.
אלי אלאלוף: 66 ואחת כבר ירדה.
יעל כהן-פארן: לא, יחד אתה היו 67.
אלי אלאלוף: אתם רואים כמה אני מתעניין בקואליציה.
אלי אלאלוף: אני אחראי רק על החדר הזה, על הוועדה הזאת.
יעל כהן-פארן: ואתה עושה עבודה מצוינת.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שזה בזכות החברים פה, כולל עבדאללה ואת ואחרים.
אלי אלאלוף: לא הסכמנו ולא העברנו שום החלטה שמעדיפה אזרח זה על חשבון אזרח אחר.
אלי אלאלוף: כל מה שעשינו היה בגישה ממלכתית וכל החוקים שהעברנו נבדקו על ידינו בגישה של סכנת הפליה, כולל בכל תחומי הרפואה.
אלי אלאלוף: אנחנו מעוניינים לראות יותר ויותר אנשי רפואה בתחומים שונים שעלו, שיגיעו, שיחזרו הביתה.
אלי אלאלוף: זה נעשה בצורה כזאת שזה לא פוגע באף אחד.
אלי אלאלוף: לצערנו, אני חייב להגיד שהמודעות או חוסר המודעות או אצל המודעות אצל הרעים, שרוצים להיות גזענים, זה עניין שלא חוק מתקן.
אלי אלאלוף: לצערי, החוק יכול מדי פעם לסמן שזה אסור, אבל התודעה הציבורית צריכה להיות ברמה הרבה יותר טובה ובפעילות הרבה יותר רצינית.
אלי אלאלוף: זה לא חוק.
אלי אלאלוף: אני מוכן לאמץ מיד את הצעת החוק של התנועה הרפורמית וללכת להביא אותה לחקיקה כמה שיותר מהר, אבל אני יודע שההשלכה לא תהיה תיקון של ביטויי הגזענות במדינה.
אלי אלאלוף: הגוף היחיד, גם העולמי וגם המקומי, שמנסה להתמודד ללא הצלחה בגזענות זה הכדורגל.
אלי אלאלוף: זה גוף שיש לו מספיק כסף.
יעל כהן-פארן: מאוד קשה.
אלי אלאלוף: יש לו כסף והוא מפרסם.
אלי אלאלוף: יש לו סרטים, יש לו כוכבים, יש לו כל מה שאת רוצה ולצערנו אנחנו רואים שלמרות הכול, הגזענות חוגגת גם ברמת הנהלות של קבוצות מסוימות, גם בקרב האוהדים, גם בקרב אוכלוסיות שונות.
<דבי גילד-חיו: בארץ לא מטפלים בזה.
אלי אלאלוף: תרשו לי עוד משפט.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שאני גאה שמשרד המשפטים, שלא תמיד יש לו אצלי הרבה מחמאות, הוציא דוח שקרא לו "הגזענות כלפי יהודי אתיופיה" והשתמש במושג גזענות.
אלי אלאלוף: זאת פעם ראשונה שוועדה בראשות מנכ"לית המשרד - -
<קריאה: דוח פלמור.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר באופן אישי את הגברת הזאת, אבל אני מסיר בפניה את הכובע על כך שאומץ הלב האינטלקטואלי שלה הביא דוח ממלכתי של משרד המשפטים בנושא הגזענות כלפי יהודי אתיופיה.
אלי אלאלוף: את זה, לדעתי, גם צריך לציין.
אלי אלאלוף: בבקשה, בקצרה.
<דבי גילד-חיו: מאוד מאוד בקצרה.
<דבי גילד-חיו: אני עורכת דין מהאגודה לזכויות האזרח.
<דבי גילד-חיו: במילה להתייחס לדברים שדיברת עליהם קודם, העמדה שלי ושלנו בכלל היא שאי אפשר להגיד: העם גזעני.
<דבי גילד-חיו: לממשלה ולמנהיגים יש פה תפקיד מרכזי להוביל בדיוק את השינוי הציבורי-חברתי-תפיסתי שאתה מדבר עליו.
<דבי גילד-חיו: מאחר והם לא עושים את זה, אולי אפילו להפך אבל בטח לא עושים את זה, זה רק מעודד עוד ועוד גזענות בכל תחומי החיים שלנו.
<דבי גילד-חיו: לגבי תחום העבודה, ברור שאי אפשר לטפל בדברים האלה בחקיקה אבל כאשר המצב הוא כזה שאי אפשר באווירה חברתית ובכבוד הדדי לטפל בדברים, לפעמים אין ברירה אלא לעגן אותם דווקא בחקיקה, בחוקים ובמסגרות נוקשות כדי שיהיו כלים לטפל בזה.
<דבי גילד-חיו: אם כולם היו לא גזענים, לא היו צריכים בכלל את החוקים האלה.
עבדאללה אבו מערוף: גם בתנאי שהחוק ייאכף.
<דבי גילד-חיו: ברור.
<דבי גילד-חיו: אני מתכוונת לחקיקה במובן הרחב, שצריך חוג שיעגן ושיאכפו אותו וכולי, אבל אני אומרת שאם כולם היו חברתיים ולא גזענים, בכלל לא היית צריך את כל האמצעים האלה.
<דבי גילד-חיו: כמה מילים על התחום של עבודה.
<דבי גילד-חיו: בתוך התחום של עבודה יש פרקטיקות רבות ביותר של גזענות, שאנחנו נתקלים בהן כל הזמן.
<דבי גילד-חיו: יש דברים בוטים וברורים מאליהם, שדובר עליהם קודם ואז אפשר באמת ללכת לבית-משפט ולהגיד שזה נוגד בצורה מובהקת ופומבית את החוק, ולנסות לפסול אותם.
<דבי גילד-חיו: אחד הקשיים הגדולים ביום-יום של פרקטיקות גזעניות ופרקטיקות של הפליה בכלל הוא שמאוד מאוד קשה להוכיח אותן ולהראות אותן ולטפל בהן.
<דבי גילד-חיו: זה אחד הקשיים הגדולים.
<דבי גילד-חיו: באמת, חלק מהפרקטיקות האלה דובר בהן פה – פרקטיקות של קבלה בעבודה, הפליה בקבלה לעבודה, שירות צבאי כן או לא וכל הדברים האלה.
<דבי גילד-חיו: המון קבוצות סובלות מגזענות.
<דבי גילד-חיו: שיהיה ברור.
<דבי גילד-חיו: זה לא רק הערבים, שהם בעיקר, אבל לא רק.
<דבי גילד-חיו: יש המון המון קבוצות בחברה.
<דבי גילד-חיו: אלה יכולים להיות מזרחיים, אלה יכולות להיות נשים, אלה יכולים להיות דתיים או חילונים, תלוי במקום וכולי.
<דבי גילד-חיו: כמובן, דיבור בשפה זרה, שזה לא רק ערבית.
<דבי גילד-חיו: גם אנשים אחרים, לא נותנים להם לדבר בשפתם וכולי.
<דבי גילד-חיו: יש שלל דברים שאפשר לעשות ואני חושבת שהכנסת והוועדה הזאת יכולות לעשות.
<דבי גילד-חיו: אני אגיד את הדברים רק ברמת כותרות.
<דבי גילד-חיו: הייתה פה הצעת חוק, אני חושבת של מרב מיכאל, שטיפלו בה, לגבי התעמרות בעבודה.
<דבי גילד-חיו: אני לא טועה, נכון?
אלי אלאלוף: זה היה פה והיה דיון ראשוני.
<דבי גילד-חיו: זה לא הושלם, אז זה למשל.
<דבי גילד-חיו: או שאפשר להכניס תיקון בחוק איסור הפליה, שיתייחס לפרקטיקות גזעניות כחלק מהפליה.
<דבי גילד-חיו: כל העניין של ייצוג הולם, כשאנחנו יודעים שהממשלה אומרת מצד אחד שהיא רוצה לקדם ייצוג הולם, אבל בפועל אנחנו יודעים שהמספרים רחוקים לכל הקבוצות שאמורות לקבל.
<דבי גילד-חיו: אפשר לנסות לדחוף את זה.
<דבי גילד-חיו: כמובן, עוד אכיפה של הנציבות שעושה עבודה מאוד מאוד חשובה.
<דבי גילד-חיו: בהקשר הזה, למשל, ליזום קמפיין ציבורי של הממשלה שידבר על הפליה ועל הגורמים שאפשר לפנות אליהם.
<דבי גילד-חיו: זה סוג הדברים שהממשלה יכולה לעשות.
<דבי גילד-חיו: יש כלים וצריך פשוט להניע אותם.
<דבי גילד-חיו: לוועדה הזאת יש כוח ויכולת לעשות אותם.
<פנטהון אספה-דויט: אני מנכ"ל עמותת טבקה, צדק ושוויון ליוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה-דויט: אנחנו בעמותה מתעסקים בכמה מישורים, בין היתר גם במתן ייצוג משפטי ליוצאי אתיופיה.
<פנטהון אספה-דויט: העמותה מטפלת כל שנה במעל לאלף פניות מקרב יוצאי אתיופיה, מתוכן מעל 350 הן בתחום ההפליה בעבודה.
<פנטהון אספה-דויט: אני רוצה לציין כמה דוגמאות כי זה מאוד מאוד בולט וחשוב.
<פנטהון אספה-דויט: לפני שלוש שנים טיפלנו בבית-משפט במקרה שבו מלצרים צעירים, שנקלטו לעבוד במקום אירוע, התחילו לעבוד, למעשה החליפו לבגדי העבודה.
<פנטהון אספה-דויט: אחראי המשמרת בא אליהם ואמר לשישה יוצאי אתיופיה לעזוב את המקום כי הייתה טעות בזה שקלטו אותם.
<פנטהון אספה-דויט: כמובן שפנינו לבית-משפט והמקום הזה נקנס ב-180,000 שקלים.
<פנטהון אספה-דויט: זה אחד הדברים שקורים הרבה מאוד פעמים במדינה.
<פנטהון אספה-דויט: לרוב, לצערנו, הם לא מגיעים אלינו וגם למקומות אחרים שפשוט בולעים את הגלולה וחוזרים הביתה.
<פנטהון אספה-דויט: עובד במסעדה שנתקבל על ידי המעסיק, הבעלים של המסעדה, בחור יוצא אתיופיה, דתי שהיה צריך לקבל אישור על היהדות שלו כדי לעבוד במסעדה הכשרה.
<פנטהון אספה-דויט: הוא נשוי פה כהלכה והוא בחור שומר מצוות.
<פנטהון אספה-דויט: ברבנות לא רצו לתת לו אישור הכשר על היהדות שלו.
<פנטהון אספה-דויט: הרבה מאוד טרטורים עד שאנחנו התערבנו ובסופו של דבר משרד הרבנות נאלצו לשלם לו פיצויים בסך 30,000 שקלים.
<פנטהון אספה-דויט: זה מראה עד כמה בכל מקום אנחנו נתקלים במקרים מוזרים וכואבים, שאנחנו חווים אותם במדינה.
<פנטהון אספה-דויט: לפני כשנה נתקלנו במודעה של מעסיק שצורך שירות של חברה כלשהי.
<פנטהון אספה-דויט: במודעה כתוב במפורש: לא אתיופיות.
<פנטהון אספה-דויט: ככה כתוב, לא אתיופיות.
<פנטהון אספה-דויט: אחרי שאנחנו נכנסנו לתמונה המודעה נגנזה בסופו של דבר ולא יצאה לפועל, אבל היא הייתה ברשתות החברתיות.
<פנטהון אספה-דויט: יש הרבה פיטורים של נשים בהריון והמקרה הבולט שטיפלנו בו הוא של אישה בהריון, בחודש החמישי, וכנראה עבדה בהרמת מסות של קרטונים.
<פנטהון אספה-דויט: בסופו של דבר היא באה והודיעה למעסיק שלה שהיא בהיריון והיא לא יכולה לשאת או להרים את הקרטונים הכבדים האלה.
<פנטהון אספה-דויט: למחרת היא קיבלה מכתב פיטורין.
<פנטהון אספה-דויט: הלנות שכר – יש הרבה מקרים שאנחנו מטפלים בהם.
<פנטהון אספה-דויט: אני רק אתן דוגמה אחת של פיטורי עובדים.
<פנטהון אספה-דויט: מפטרים בדיוק בחודש ה-11 לעבודה רק על מנת לקלוט אותם בחזרה אחרי חודשיים לאותו תפקיד.
אלי אלאלוף: יש לי הצעה, רק אל תהפכו את זה שכל סכסוך תעסוקתי הוא גזעני.
אלי אלאלוף: זה יהיה קול פרודוקטיבי למי שנלחם בגזענות.
אלי אלאלוף: לצערי, יש הרבה מעסיקים שלא מכירים את הזכויות של העובדים שלהם ומפטרים נשים בהריון, לא רק כשהן ממוצא אתיופי או ממוצא ערבי או משהו אחר.
אלי אלאלוף: אני מבקש, תהיו זהירים.
<פנטהון אספה-דויט: לא התכוונתי לזה דווקא ביחס לגזענות.
אלי אלאלוף: שלא נהפוך את החברה לאנטי.
<פנטהון אספה-דויט: אני מדבר באופן כללי על הפליה, בין אם זה על רקע צבע עור ובין אם זה על רקע אחר.
<פנטהון אספה-דויט: הפליה במקומות עבודה.
<פנטהון אספה-דויט: אני פונה לכבודו, אם אפשר, שגם הקבלנים, גם חברות ההשמה וגם המעסיקים עצמם, צריך להנהיג סנקציות יותר ממה שיש עכשיו.
<פנטהון אספה-דויט: אולי להעביר איזשהו חוק שיגן על העובדים.
אלי אלאלוף: אתה עוזר לי להגיע לסיכום של הדיון.
אלי אלאלוף: אנחנו כוועדה, בשם החברים שלי, כל מה שיכול להיעשות במאבק נגד הגזענות במקומות העבודה ובכל מקום אחר, וחייב להיות מתורגם גם לחוק, אנחנו מוכנים לקחת את האחריות הזאת בוועדה שלי.