GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: לכן, כל מי שיש לו הצעות – ראיתי שיש פה הצעת חוק שלכם ויש פה רעיונות שלכם – כל דבר מסוג זה שאתם רוצים שאנחנו נלמד, נצטרף ונשתמש בכלים או נמליץ על כלים כאלה ואחרים, אנחנו כוועדה נשמח למלא את התפקיד הזה באחריות ואני מקווה שבהצלחה.
אלי אלאלוף: קודם כל, תודה לך, גברת, ותודה לכולם שהשתתפו.
אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך בוועדה אבל שוב אני חוזר שזה בזכות מה שאתם תספרו לנו.
מירב בן ארי: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.
מירב בן ארי: היום יום 4.7.17, י' תמוז התשע"ז.
מירב בן ארי: על סדר-היום: במסגרת יום הסטודנט בכנסת: מעקב אחר הרפורמה המתוכננת במערכת ההשכלה הטכנולוגית.
מירב בן ארי: אני יושבת-ראש השדולה למען הסטודנטים להשכלה גבוהה.
מירב בן ארי: אני מובילה היום עם חברת הכנסת לביא את כל היום הזה.
מירב בן ארי: התחלנו בחינוך וגם בשדולה.
מירב בן ארי: ברגעים אלה מתקיים דיון מאוד חשוב בוועדת החוץ והביטחון בנושא ה-BDS.
מירב בן ארי: לכן אני מניחה ששם יש "אובר" משתתפים, אבל עדיין ננהל את הדיון.
מירב בן ארי: זה דיון חשוב בעיניי .
מירב בן ארי: אני עוסקת המון בנושא החינוך הטכנולוגי העל-תיכוני.
מירב בן ארי: ננסה לבחון את המצב.
מירב בן ארי: החינוך הטכנולוגי, לפחות עד גיל 18, יש בעיה, שאין מה לעשות – יש מערכת חינוך מפוצלת.
מירב בן ארי: אמנם המספרים לא דומים, ואין מה להשוות את מספר התלמידים, כשזה היה בכלכלה ועכשיו זה בעבודה ורווחה אל מול משרד החינוך, אבל יש בעיה – מערכת חינוך אחת במדינת ישראל, וצריך שכל התלמידים יהיו שם.
מירב בן ארי: אבל אני לא רוצה להיכנס לדיון הזה, כי אנחנו טוחנים דיונים, מה שנקרא, גם בחינוך וגם פה.
מירב בן ארי: אני רוצה להתעסק בנושא ההשכלה הגבוהה.
מירב בן ארי: חבל לי שאין פה נציג של הצבא – זה הדבר הכי חשוב.
מירב בן ארי: זו כבר פעם שנייה שיש דיון בנושא הזה, ואין נציג של הצבא.
מירב בן ארי: נתחיל, בגלל שזה יום הסטודנט, במעיין חג'ג' מהתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות.
<מעיין חג'ג': תודה רבה.
<מעיין חג'ג': כחלק מיום הסטודנט, וכפי שהציגה חברת הכנסת בן ארי, אנחנו מקיימים מספר דיונים בוועדות בנושאים שנוגעים לסטודנטים.
<מעיין חג'ג': היה חשוב לנו כהתאחדות הסטודנטים לדבר גם על פלח האוכלוסייה הזה של הסטודנטים.
<מעיין חג'ג': לא עוסקים בו מספיק – מדברים רבות על השכלה גבוהה והרבה פחות על השכלה טכנולוגית גבוהה, שהיא לא פחות חשובה, ויש לתת לה את מעמדה הראוי.
<מעיין חג'ג': אני מכירה פה את רוב הנוכחים ומניחה שכולם יודעים במה מדובר.
<מעיין חג'ג': בסך הכול ההשכלה הטכנולוגית עובר משבר מאוד קשה זה עשרות שנים – בעיה קשה של תקצוב, הרבה בעיות אחרות, שנוגעות לאקדמיזציה מאוד רחבה שהתרחשה בשנים האחרונות בארץ, ובעצם אנחנו נמצאים בתהליך ארוך מאוד, מתמשך.
<מעיין חג'ג': סטודנטים, הנדסאים לא נהנים מאותן זכויות של סטודנטים אקדמאיים מכל ההיבטים, בין אם זה נוגע לזכויות סטודנטיאליות – הדבר הכי בסיסי, ובין אם זה נוגע לתשתיות ולמשאבים ולאיכות הוראה ולאפשרות התפתחות בהמשך התעסוקה.
<מעיין חג'ג': בעצם אין להם אופק להמשיך קדימה.
<מעיין חג'ג': זה מופיע גם בדוח מצב הצעירים שהשקנו היום.
<מעיין חג'ג': רק אזכיר במשפט- - -
מירב בן ארי: מה פה בדוח רלוונטי לדיון?
מירב בן ארי: כי אני זוכרת שדפדפתי, אבל קיבלתי את זה היום.
<מעיין חג'ג': הפילוח מתייחס לעובדה שרק 42% מהסטודנטים ההנדסאים מסיימים עם תעודות גמר ועם דיפלומה.
מירב בן ארי: זה ממש דוח מעניין.
מירב בן ארי: אני מציעה למי שיושב פה בשולחן, שיקרא.
מירב בן ארי: איזה עמוד זה?
<מעיין חג'ג': 16.
<מעיין חג'ג': אלה סטודנטים מבוגרים, יש לציין.
<מעיין חג'ג': אני רוצה לציין כמה נתונים שבלטו לעין מתוך סקר הסטודנט שאנחנו מעבירים בהתאחדות מדי שנה.
<מעיין חג'ג': הסקר האחרון שהיה, על 2016.
<מעיין חג'ג': מקרב הסטודנטים ההנדסאים – הסטודנטים ההנדסאים דירגו ברמה הנמוכה ביותר את שביעות רצונם מהמיומנויות והכלים המקצועיים שהם מקבלים במהלך הלימודים.
<מעיין חג'ג': בהקשר הזה גם ידע כללי, גם ידע מקצועי, גם יכולות חשיבה ביקורתית וגם מבחינת התנאים הפיזיים, סביבת הלמידה – הסטודנטים ההנדסאים מעידים על רמה נמוכה ביותר ביחס למוסדות לימוד מקבילים.
<מעיין חג'ג': גם הרמה נמוכה של שירותי מזכירות, שירותי מחשוב, תקשורת, רמה נמוכה גם של תשתיות ברמת הקפיטריות, מזנונים – שזה דברים שנשמעים מאוד טריוויאליים, אבל בחיי היום-יום של סטודנטים הם חלק מהותי.
<מעיין חג'ג': זה חשוב לא פחות מאיכות ההוראה, מאיכות הלמידה, מהמיומנויות שמקנים להם, מהמקצועיות שהם מצפים לקבל.
<מעיין חג'ג': בסופו של דבר רובם הולכים ללמוד השכלה טכנולוגית כדי לקבל תעודה מקצועית, כדי להשתלב בשוק התעסוקה.
<מעיין חג'ג': זה המניע העיקרי שלהם להגיע לשם.
<מעיין חג'ג': זו גם האינדיקציה שהם מעלים בסקר.
<מעיין חג'ג': כבר תקופה ארוכה, בעיקר בשנתיים האחרונות- - -
מירב בן ארי: 7,000 סטודנטים זרים לומדים בארץ?
מירב בן ארי: אה, חשבתי שבהנדסה, כי זה בא יחד.
מירב בן ארי: חיברתי בין שני דברים.
<מעיין חג'ג': רק השקף של עמוד 6.
<מעיין חג'ג': בשנתיים האחרונות יש המון ניסיונות להגיע לרפורמה.
<מעיין חג'ג': שנה שעברה היה מהלך מאוד נרחב.
<מעיין חג'ג': היתה כוונה שזה ייכנס בחוק ההסדרים.
<מעיין חג'ג': בסופו של דבר זה לא צלח.
<מעיין חג'ג': היום אנחנו שוב נמצאים במאמץ לכיוון רפורמה כוללת, שיש ועדה משותפת למשרדי האוצר והרווחה.
<מעיין חג'ג': אני מאוד מקווה שזה יבשיל.
<מעיין חג'ג': אותנו מאוד מטריד שהדברים האלה נמשכים כבר שנים.
מירב בן ארי: בדקתם את הנתונים, אבל לא בדקתם למה, נכון?
מירב בן ארי: אני עשיתי סיור בשתי מכללות.
מירב בן ארי: המצב של המעבדות קטסטרופה.
<מעיין חג'ג': נכון.
מירב בן ארי: משהו משנות ה-50'.
מירב בן ארי: אבל השאלה, חוץ מהתשתיות, מבחינת המרצים, נראה לי שגם יש בעיה.
<מעיין חג'ג': גם תנאי ההעסקה שלהם לא אידיאליים, גם יש בעיה קשה של מרצים, כי אין – ויסלחו לי מי שמרצה – אין יוקרה יותר מדי בלהיות מרצה בהשכלה טכנולוגית בהשוואה להשכלה אקדמית.
מירב בן ארי: זו הטעות.
<מעיין חג'ג': הכול גורר הכול.
<מעיין חג'ג': כשהמערכת סובלת מחוסר תקצוב משווע מזה שנים, כל הגורמים נפגעים; בראש ובראשונה הסטודנט, ואיכות ההשכלה.
<מעיין חג'ג': זה משפיע גם אחר כך על התעשייה, על המשק.
<מעיין חג'ג': תהליכי האקדמיזציה, שהפכו את האקדמאיים, וגם אם הוא בוגר מדעים כלליים, תואר BA כללי, שהוא חשוב, אבל לא הופך סטודנט הנדסאי לפחות טוב – גורמים לשוק להתייחס אליו אחרת, לצערנו הרב.
<מעיין חג'ג': לנו חשוב לוודא שהרפורמה הזאת קודם כל תקרה, לכן ביקשנו את הדיון היום, בשאיפה שיהיו צעדים שהם דרמטיים.
מירב בן ארי: זו לא הישיבה הראשונה שעוסקים פה בדיון הטכנולוגי.
מירב בן ארי: גם יושב-ראש הוועדה אלי אלאלוף מעורב בנושא הזה מאוד.
מירב בן ארי: אני רק רוצה להבין עוד משהו – בעמוד 9 כתבתם:
מירב בן ארי: משרד הכלכלה והתעשייה, אבל הנושא של החינוך הטכנולוגי עבר למשרד הרווחה.
מירב בן ארי: מי פה ממשרד הכלכלה?
מירב בן ארי: משרד העבודה והרווחה.
מירב בן ארי: זה גם צריך לשנות אצלכם, כי כל הנושא של חינוך טכנולוגי, והמכללות הטכנולוגיות כפופות גם – הן לא כפופות.
<יוכבד פנחסי אדיב: שלום, אני יוכבד פנחסי אדיב, מנהלת המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל, יושב-ראש פורום מכללות טכנולוגיות.
<יוכבד פנחסי אדיב: במדינת ישראל קיימים שני משרדים שעוסקים בתואר ההנדסאי או הטכנאי: אחד הוא משרד החינוך, שעוסק בהנדסאים הצעירים, י"ג-י"ד, שהיעד שלהם הוא להגיע לצבא במקצועות הייעודיים, שנעשים בדרך כלל בתוך מערכת החינוך; רובם נעשים בתוך בתי הספר.
<יוכבד פנחסי אדיב: יש מספר מכללות שעוסקות גם בי"ג-י"ד, ותכף נגדיר מהן.
<יוכבד פנחסי אדיב: לעומת זאת, במשרד הכלכלה, דהיום, משרד העבודה, כל האג להכשרת כוח אדם בכיר במדינת ישראל עבר למשרד העבודה.
<יוכבד פנחסי אדיב: זה כולל גם את העולם של ההכשרה המקצועית וגם את העולם של מה"ט, שהגברת תאיר איפרגן אחראית.
<יוכבד פנחסי אדיב: כל הנושא הזה – מדובר על הנדסאים וטכנאים בוגרים, מעבר לצבא או לשירות הלאומי.
<יוכבד פנחסי אדיב: כאלה קיימים כ-26,000 סטודנטים, פזורים במוסד שנקרא מכללה טכנולוגית.
<יוכבד פנחסי אדיב: מכללה טכנולוגית יכולה להיות עצמאית לחלוטין דוגמת באר שבע או נצרת עלית; היא יכולה להיות חלק מרשת כמו אורט או המכללה למינהל; והיא יכולה להיות בקונספט מין אקדמיה, כלומר לחיות במין קמפוס אקדמי כמו אריאל, ספיר, תל חי ועוד.
מירב בן ארי: כלומר 26,000 סטודנטים מפוזרים גם בקמפוסים וגם במכללות טכנולוגיות.
<יוכבד פנחסי אדיב: כל מה שהגדרנו כרגע, מכללה טכנולוגית, הם שייכים בעיקר למשרד העבודה.
<יוכבד פנחסי אדיב: הרפורמה המדוברת עוסקת בעולם של המכללות הטכנולוגיות.
<יוכבד פנחסי אדיב: היא התחילה מהעולם של המכללות הטכנולוגיות של משרד העבודה.
<יוכבד פנחסי אדיב: אני לא יודעת מה הרפורמה תכלול, אבל כרגע אנחנו מדברים על המכללות הטכנולוגיות של משרד העבודה.
מירב בן ארי: איפה עומדת הרפורמה?
<יוכבד פנחסי אדיב: כרגע מתקיימים דיונים פנימיים בין המנכ"לים.
<יוכבד פנחסי אדיב: הבנתי שכונסה ועדה בין מנכ"ל משרד האוצר לבין מנכ"ל משרד העבודה.
<יוכבד פנחסי אדיב: מי השותף הנוסף לא כל כך ברור לנו.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו לא חלק מאותם דיונים כרגע.
<יוכבד פנחסי אדיב: אני הבנתי שהתקיים המפגש הרביעי או החמישי.
<יוכבד פנחסי אדיב: מעבר לזה לא קיבלנו פרוטוקולים או נושאים שהועברו לדיון.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו די ניזונים משבבי מידע, אבל קולנו עדיין לא נשמע.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו לא יודעים על מה דנים כרגע, לא יודעים לאיזה כיוון זה הולך.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו די בחוץ.
<יוכבד פנחסי אדיב: לפי ההבטחה של מנכ"ל משרד האוצר, אנחנו נהפוך להיות חלק מהדיונים האלה.
<יוכבד פנחסי אדיב: אני לא יודעת מתי זה יקרה, ואני לא יודעת איזה משקל יהיה לנו.
מירב בן ארי: נשמע את נציג משרד העבודה, הרווחה, שירותים, גיא.
<גיא קפלן: גיא קפלן, מנהל מחלקת תקציבים במה"ט - הכשרה בטכנולוגיה ובמדע של משרד העבודה.
<גיא קפלן: יש ועדת מנכ"לים, כפי שנאמר, בראשות מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
<גיא קפלן: התקיימו לפחות חמישה מפגשים בראשותם, לצד מפגשים משלימים של אנשיהם.
<גיא קפלן: מתקיים מפגש אחת לשבועיים; עכשיו הוחלט להגדיל את התדירות לפעם בשבוע.
מירב בן ארי: זה פורום של המנכ"לים ושל היועצים שלהם?
מירב בן ארי: ואתם.
<גיא קפלן: מנכ"ל משרד העבודה ואנשיו, מנכ"ל משרד האוצר ואנשיו, אגף תקציבים, נציג משרד החינוך.
<גיא קפלן: עכשיו גם יזמנו את מספר החינוך למספר סוגיות.
<גיא קפלן: המפגש האחרון היה בסוף השבוע שעבר.
<גיא קפלן: העניינים נבחנים, התחומים העיקריים, אם זה פדגוגיה, מהות ההכשרה, עדכון תוכניות הלימודים, הקשר לתעשייה, אם זה שיתוף פעולה עם תעשייה, אם זה התאמה של המקצוע.
מירב בן ארי: גם את נמצאת בדיונים האלה?
<גיא קפלן: אם זה הקשר לתעשייה ולהתאמה של הכשרת ההנדסאי לשוק הקיים, לשוק העתידי, תחומים של אילו מוסדות מוכרים, גודל המוסד, התשתיות הנדרשות, כמות הסטודנטים המינימלית כדי שמצד אחד, יהיה יתרון לגודל – כמה שפחות מכללות מפוזרות, ומצד שני, לא לפגוע בנגישות לפריפריה.
<גיא קפלן: דנים בכל הנושאים האלה.
<גיא קפלן: גדל התקצוב הנדרש של המכללות.
<גיא קפלן: קיימת הבנה שהנושא נמצא בפער תקציבי לאורך השנים.
<גיא קפלן: נושאי רגולציה – מי יהיה הרגולטור, איפה הוא יישב, למי הוא יהיה כפוף, איך מתייחסים מבחינת רגולציה לזה שכיום יש הכשרה של הנדסאים וטכנאים בישראל בשני מקומות, כלומר חלק קטן ממשרד החינוך, י"ג-י"ד, והחלק המשמעותי במשרד העבודה.
מירב בן ארי: מה גישתכם לי"ג-י"ד?
<גיא קפלן: מה שנאמר בינתיים, שכמובן הגיוני שיהיה רגולטור אחד בכל נושא הכשרת ההנדסאים והטכנולוגים בישראל – לא לחלק את זה לשתי רגולציות, זה לא יעיל.
<גיא קפלן: הנושאים עדיין נבחנים.
מירב בן ארי: העניין הוא שמשרד החינוך בהוויתו עוד עד גיל 18.
מירב בן ארי: י"ג-י"ד זה מה שנקרא ייצוג שנמצא בין לבין.
מירב בן ארי: השאלה, אם בחשיבה האסטרטגית שלכם – אתה אומר רגולטור אחד – זה לא רק לקחת את זה ממשרד החינוך, אלא באמת לשים את זה כבר בהשתייכות של הצבא והמכללות, כלומר האם גישתכם היא לנתק את י"ג-י"ד, וכבר להכווין אותה – למה הצרתי על זה שהצבא לא נמצא פה?
מירב בן ארי: זו כבר פעם שנייה שאני בדיון על הקטע הטכנולוגי, ונכון, הם עושים פרויקטים נהדרים הצבא; הבעיה, שמתישהו זה נעצר, ואותו אחד שעשה י"ג-י"ד בבית ספר, ואחרי זה הולך לצבא ולאת"ל, שם הוא לא מתחבר.
מירב בן ארי: אם היה חיבור אחד, היה ממש מין רצף, אבל אם בי"ג הוא במשרד החינוך, ואחרי זה הוא במשרד הביטחון – מי אותו רגולטור שיכוון?
מירב בן ארי: כי אנחנו יודעים – ואת זה אנחנו שמים בסוגריים, שיש מחסור עצום – את לא אמרת את זה, אבל המרצים שיושבים במכללות הם הולכים ונעלמים.
מירב בן ארי: אפילו אין לנו דור חדש של מרצים.
מירב בן ארי: אני גם יו"ר כחול לבן, הכובע שלי הוא לסייר במפעלים.
מירב בן ארי: הייתי גם השבוע.
מירב בן ארי: המצב הולך ומידרדר.
<טל לוטן: על זה אני אדבר.
מירב בן ארי: דברי גם על ה-100 מיליון שקל ששרגא ברוש קיבל.
מירב בן ארי: מקווה שאת בעניינים, יוכי.
מירב בן ארי: בונים עכשיו את דור העתיד, במיליונים.
<יוכבד פנחסי אדיב: רק אדייק בכמה דברים.
<יוכבד פנחסי אדיב: יש מכללות טכנולוגיות, נכון להיום, של משרד העבודה, שעושות בשני הכובעים – גם מבצעות פרויקטים של משרד החינוך וגם מבצעות פרויקטים של משרד העבודה, בטכנולוגיה מוגברת, משוכללת יותר.
<יוכבד פנחסי אדיב: אנחנו רוצים שזה יהיה הרבה יותר מתוקצב, אבל אין ספק שזה שם.
<יוכבד פנחסי אדיב: המרצים במכללות הטכנולוגיות – שוב, של הבוגרים, בעיקר כי אנחנו פחות מקושרים בתוך מערכת חינוך.
<יוכבד פנחסי אדיב: הם מגיעים בעיקר מתוך תעשייה.
<יוכבד פנחסי אדיב: הם אנשי עבודה.
<יוכבד פנחסי אדיב: הם לא אנשי חינוך בהגדרתם, הם לא אנשי הכשרה בהגדרתם.
<יוכבד פנחסי אדיב: וכך אנחנו מוצאים אותם.
<יוכבד פנחסי אדיב: הם בדיוק יודעים מה צריך כרגע לעשות בתוך התעשייה.
<יוכבד פנחסי אדיב: הם יודעים להוביל אותנו למכשור הנכון, לצרכים האמתיים, לדברים החדשניים שקורים בתוך המערכת.
<יוכבד פנחסי אדיב: כלומר אנחנו מקדימים את הזמן, לפני שהרגולציה תבוא ותגיד מה באמת צריך.
<יוכבד פנחסי אדיב: זו שאלה.
מירב בן ארי: אז בואו נשמע את הצד השני שיושב שם – קודם כל, גיא, מתישהו אתם צריכים להכניס אותם.
מירב בן ארי: הם האנשים שבשטח.
<מעיין חג'ג': גם אנחנו מהווים חלק מהדיונים.
מירב בן ארי: יש לכם כאן שני שחקנים, שזה יוכי וגם ההתאחדות.
מירב בן ארי: חייבים להתחיל להיכנס לדיונים.
מירב בן ארי: תכף נדבר גם על הפרויקט של ההתאחדות, אבל בסוף הרפורמה הזאת היא תשליך ישר על המכללות הטכנולוגיות, אז אני מבקשת גם לעדכן את הוועדה, מתי אתם מתכוונים להכניס את נציגי הציבור, נקרא.
מירב בן ארי: בוועדת החינוך הבוקר עסקנו בתוכנית החומש של המל"ג, תוכנית חמש שנתית – אתם בטח מכירים – ויושבים שם בתוך הדיונים כל מי שרלוונטי.
מירב בן ארי: אז אם קשה, דיונים רחבים, לתת לפחות נציג אחד, ההתאחדות והמכללות הטכנולוגיות, שיישבו אתכם.
<ביאן ותד: ביאן ותד, רפרנטית תעסוקה במשרד האוצר, אגף תקציבים.
<ביאן ותד: לנושא של זימון אנשים, כבר יש לנו רשימת אנשים שאנחנו מתכננים לזמן אותם לשתי ישיבות שהוקצו במיוחד לשמוע את הדברים שלהם ולהתחבר לשטח.
<ביאן ותד: זה משהו מתוכנן ויש לנו אותו בלו"ז.
מירב בן ארי: יש לך את זה בלו"ז?
<ביאן ותד: קיימנו שתי ישיבות, לזמן גורמים רלוונטיים לדיון.
<ביאן ותד: כמובן, אעדכן מתי אתם מוזמנים מבחינת תאריכים.
<ביאן ותד: בגדול, עמדתנו לגבי כיתות י"ג-י"ד, הנושא אצלנו בבחינה בוועדה, כפי שאמר גיא.
<ביאן ותד: היום כבר הנושא נמצא במחלוקת, ואנחנו כן מנסים לקדם אותו ולבחון מה ניתן לעשות.
<ביאן ותד: כל הדברים ששאלת עליהם, זה יעלה גם מול מנכ"ל משרד החינוך, לשמוע את העמדה שלהם ולקדם.
מירב בן ארי: אז בואו נשמע את משרד החינוך, מה עמדתכם, וגם התייחסות לדברים שנאמרו פה.
<אסף מנוחין: אסף מנוחין, ממונה חינוך טכנולוגיה על-תיכונית במשרד החינוך.
<אסף מנוחין: אנחנו תומכים ברפורמה.
מירב בן ארי: אתה יודע מה קורה ברפורמה?
<אסף מנוחין: כן.
<אסף מנוחין: אני שותף גם במועצות הטכנאים וההנדסאים, אני יושב-ראש הוועדה הפדגוגית.
<אסף מנוחין: אני גם משתתף בדיונים האלה.
<אסף מנוחין: יש שיתוף פעולה, אנחנו יודעים מה קורה.
<אסף מנוחין: מה שקורה במכללות – תהליך של הרבה שנים, שהוביל אותם למצב מאוד קשה.
<אסף מנוחין: אכן נדרשת שם רפורמה.
<אסף מנוחין: הנקודה היא שכרגע – אנחנו מדברים על תפישות שונות.
<אסף מנוחין: אם במה"ט אתה מדבר על תוכנית של לקחת אדם ולהכשיר אותו – כרגע אני לא מדבר על אחוז המדופלמים – להכשיר אותו כהנדסאי, אדם מבוגר, שיש לו תפישה אחרת על החיים, צרכים אחרים.
<אסף מנוחין: אנחנו מדברים על תהליך, שהלימודים אצלנו זה י' עד י"ד, כלומר תלמיד מתחיל בכיתה י', ואם הוא ממשיך, יסיים הנדסאי.
<אסף מנוחין: זה קצת, בניגוד למה שיוכי אמרה, היעד שלנו הוא לא להוביל אנשים לצבא אלא לתת לאנשים את היכולת להיות אזרחים במשק.
<אסף מנוחין: הצבא מבחינתנו הוא חלק מהמשק, והצבא הוא מאוד אינטרסנט מבחינתנו, אבל גם במגזרים שהם לא חייבי גיוס אנחנו פועלים ונמשיך לפעול כדי לעודד להגיע להסמכה מקצועית.
<אסף מנוחין: אנחנו חושבים שהרפורמה, כפי שהיא מוצגת כיום, תפגע, כי כיום התפישה אומרת שכל בית ספר שיש לו מגמה אחת טובה, והוא מגיע אתה – היום אנחנו מדברים על 20 תלמידים בממוצע בכיתה, 20 התלמידים הללו, ברגע שהם בבית ספר, י"ג-י"ד, אז יש מרצים יותר טובים.
<אסף מנוחין: כל המגמה עד כיתה י' נראית אחרת, הרבה יותר רצינית, והיא חלק אינטגרלי מהמוסד.
<אסף מנוחין: אנחנו לא רואים כרגע מצב, לפי המתווה המוצע, שיגידו: כיתת י"ג היא שלוחה, עם כל המערכת הארגונית והתקציבית.
<אסף מנוחין: לדעתנו, זה יגרום נזק.
מירב בן ארי: איזה נזק?
<אסף מנוחין: אני לא רואה מנהל בית ספר, שבתוך בית ספר אומר: עכשיו יש לי גוף אחר.
מירב בן ארי: התפישה משתנה, כשאתה אומר שמי' נמצא בהתמחות שלו הטכנולוגית, ואז אתה אומר: אני מושך אתו עד י"ד בבית ספר שלו, שבית הספר הזה, יכול להיות ששייך למשרד החינוך, אבל גם יכול להיות שהוא שייך למשרד העבודה.
<אסף מנוחין: יש לנו מספר מוסדות, שהתיכונים זה משרד העבודה – אני יכול לנקוב שמות: תעשייה אווירית, תל נוף, עתיד ירכא, כלומר יש מספר מוסדות שנמצא שם בסיס טוב ללימודי י"ג-י"ד, ופתחנו שם בסמוך לבית הספר כיתות מכללה.
מירב בן ארי: מכללה?
מירב בן ארי: הבנתי שיש גם כאלה שליד מפעל.
<אסף מנוחין: זה לא קשור אליי.
<אסף מנוחין: אם, למשל, ניקח את אור תל נוף, שלצורך העניין זה מפעל מבחינה תפישתית, יש שם תלמידים ברמה שיכולים להמשיך לי"ג-י"ד, ויש שם כיתות י"ג-י"ד.
קריאה: יש גם תעשייה אווירית וקמ"ד.
קריאה: זה שלושת המפעלים.
<אסף מנוחין: בקמ"ד אין מכללה.
<אסף מנוחין: כלומר התפישה היא כן של שיתוף פעולה, וגם במקומות האלה יש שיתוף פעולה עם הפיקוח של משרד הכלכלה.
<אסף מנוחין: אנחנו יושבים בוועדות ההיגוי יחד, ונקודת המוצא היא טובת התלמידים שם.
<אסף מנוחין: במקומות האלה אין כל מה- - -
מירב בן ארי: אז אתה אומר שהרפורמה היום שנידונה, היא מה?
<אסף מנוחין: היא עלולה לגרום נזק, כי לקחנו מצב של מערכת שעובדת.
<אסף מנוחין: אנחנו עובדים היום בממוצע של 70% דיפלום.
<אסף מנוחין: ה-70% האלה, למרות שאנחנו מכניסים אוכלוסיות חדשות ואנחנו מובילים גם תוכנית טוב, למשל, שנכנסה, כלומר עושים הרבה ניסיונות לקדם את החינוך הטכנולוגי, ובכל זאת אנחנו עומדים על 70% דיפלום.
<אסף מנוחין: לומר עכשיו: בואו נעשה רפורמה, שאנחנו לא יודעים מה קורה – ברגע שנכניס אותה למערכת החינוך, היא תיצור נתק.
<אסף מנוחין: חלק מהעוצמה שלנו היום, שיש רצף כלשהו מי' עד י"ד.
<אסף מנוחין: כל שינוי כזה יכול להוביל לנזק שאני חושב שהוא בעייתי.
מירב בן ארי: קצת קשה לי לעשות את השיח הזה, כי אני שומעת אותך, ולא יודעת מה עומד בצד השני.
מירב בן ארי: לא הבנתי מהנציגים כאן, מה ההשלכה של י"ג-י"ד.
מירב בן ארי: אמרתם שהם עדיין בדיונים.
<אסף מנוחין: לא, הם הצהירו כוונות, אז אני אומר מה עמדתנו.
מירב בן ארי: חסר לי חלק במשוואה.
מירב בן ארי: אתה אומר שזה עלול לגרום נזק, ואני לא יודעת מה אתם עושים ברפורמה של י"ג-י"ד.
<ביאן ותד: הנושא הזה – יש מחלוקת, ועמדת משרד האוצר, שעל פניו לא צריך שיהיו שתי מערכות מקבילות, שבסופו של דבר מדפלמות הנדסאים.
<ביאן ותד: זו עמדתנו כמשרד האוצר.
<ביאן ותד: הנושא בדיון מול משרד החינוך, וכמובן נציג משרד החינוך ישב בכל הוועדות עד כה.
מירב בן ארי: גם משרד החינוך יושב אתכם.
<ביאן ותד: ברור.
<ביאן ותד: נציג משרד החינוך – תקן אותי אם אני טועה – הגיע כמעט לכל הישיבות, ומוזמן קבוע לדיונים בוועדה.
<טל לוטן: שמי ד"ר טל לוטן.
<טל לוטן: אני אחראית על התחום של חינוך טכנולוגי, הכשרה מקצועית, השכלה טכנולוגית בהתאחדות התעשיינים.
<טל לוטן: אנחנו הלקוח למעשה, הלקוח של כל התהליך, מחינוך טכנולוגי, השכלה טכנולוגית.
<טל לוטן: נתחיל בצורך, כפי שאמרת – התעשייה היום סובלת ממחסור אקוטי בעשרות-אלפי עובדים, מהנדסים, טכנאים, עובדי רצפת ייצור.
<טל לוטן: גיל ממוצע של עובדים הוא 60, העלייה הרוסית שהצילה את התעשייה כבר בקצה.
<טל לוטן: עשינו רק בשבועיים האחרונים חמישה ירידה תעסוקה.
<טל לוטן: הצענו 2,500 משרות של מהנדסים, טכנאים, הנדסאים עובדי רצפת ייצור, והגיעו מאות בודדות.
מירב בן ארי: כולם הולכים ללמוד מינהל עסקים.
<טל לוטן: כלומר הפער בין מה שאנחנו מציעים במשרות עם אופק תעשייתי, עם שכר של 13,000, גבוה יותר מהממוצע בשוק, אבל המחסור הוא דרמטי, והולך ונהיה חמור יותר.
<טל לוטן: באמת, או נביא עובדים או נביא רצפת ייצור מחו"ל.
<טל לוטן: אני נוסעת לאוקראינה ולרוסיה בסוף החודש, להביא עולים.
<טל לוטן: צריך להבין – אין זמן.
מירב בן ארי: עולים זה עוד בסדר.
<טל לוטן: הסוכנות היהודית.
<טל לוטן: הצורך הוא אקוטי ודרמטי.
<טל לוטן: אנחנו הולכים לעשות ירידי תעסוקה עם הצבא.
<טל לוטן: הרצף שדיברת עליו – צריך להתחיל בתיכון ולהמשיך בצבא והלאה.
<טל לוטן: הדיון הזה מתמקד בהשכלה טכנולוגית, לכן אתמקד בכך, ואת החינוך הטכנולוגי – כמובן יש לטפל בו.
<טל לוטן: זה שיש שני משרדים – אנחנו יודעים – יש כפילויות, צריך לטפל בכול.
<טל לוטן: בנוגע להשכלה טכנולוגית, הגשנו נייר עמדה לרפורמה בהשכלה טכנולוגית, עם התאחדות הסטודנטים, עם הפורום של המכללות הטכנולוגיות, הפורום הציבורי לקידום המכללות הטכנולוגיות, שמדבר על כמה דברים: קודם כל, הקמת מועצה רצינית, מועצה להשכלה טכנולוגית ולהכשרה מקצועית.
מירב בן ארי: אבל יש זה של יוכי.
<טל לוטן: לחזק את מה"ט.
קריאה: היא מדברת על הרגולציה.
<טל לוטן: יש היום המועצה לטכנאים והנדסאים.
<טל לוטן: צריך לחזק אותה, לתת לה סמכויות, שתוכל לקבל החלטות, לחזק את מה"ט.
<טל לוטן: כל הנושא של הרגולציה צריך לעבור שינוי.
<טל לוטן: הפדגוגיה, תכנים רלוונטיים לתעשייה, מקצועות חדשים, פרויקטים והתמחויות.
מירב בן ארי: עכשיו יש תוכנית של מיליונים בתוך בתי הספר- - -
<טל לוטן: זה חינוך טכנולוגי של נוער, ששם יש לטפל.
מירב בן ארי: אבל בסוף הם באים לשם.
<טל לוטן: אבל זה תקצוב של משרד החינוך, וזה תקצוב של מה"ט.
<טל לוטן: צריך לטפל גם וגם.
<טל לוטן: שם התקצוב של ה-100 מיליון ניתן לחינוך הטכנולוגי, לחזק את החינוך הטכנולוגי.
<טל לוטן: לא נטפל שם – לא יהיה מי שימשיך אחר כך לצבא וימשיך אחר כך, או שיעשה הנדסאים וימשיך להנדסה.
<טל לוטן: צריך לטפל גם בחינוך הטכנולוגי לנוער.
<טל לוטן: התקצוב של השכלה טכנולוגית – תת תקצוב.
<טל לוטן: לא ייתכן שמתקצבים את זה ב-8,000 שקל.
<טל לוטן: אין מורים ברמה, אין ציוד, ובסוף מגיעים אלינו הנדסאים, שעל כל שנה שהם הוכשרו במה"ט, הם צריכים עוד שנה on the job training, כי הם לא רלוונטים לשוק העבודה.
<טל לוטן: לכן אין ספק שיש לעשות את זה יחד – גם תקצוב, גם כנראה צמצום מכללות, שיהיה עוגן, גם שינוי פדגוגי, גם הכשרת טכנאים ולא רק הנדסאים, גם שינוי בהתמחויות, גם פרויקטי גמר עם המעסיקים.
<טל לוטן: אנחנו נכונים לשתף פעולה.
<טל לוטן: אנחנו בצוות.
<טל לוטן: הגשנו נייר עמדה.
<טל לוטן: אנחנו מבקשים להיות גם בהחלטות אחר כך בצוותים היום שדנים בנושא.
<טל לוטן: חייבים לראות את המעסיקים חלק אינהרנטי מהפתרון.
מירב בן ארי: אחזור על זה גם בסיכום – הדיון כאן הוא חסר, כי אנחנו לא יודעים מה קורה במסדרונות הרפורמה.
מירב בן ארי: מה שכן אנחנו יודעים, שמתנהלים דיונים – לדעתי, בהרכב חסר.
מירב בן ארי: קיבלתי את ההערה שלך, שהולכים להצטרף, אבל אחרי זה אני מניחה שזה יגיע לוועדה, כדי לבוא ולעקוב אחר הרפורמה.
מירב בן ארי: יש פה מישהו מאחת המכללות?
<מאיר ביטון: מאיר ביטון, מנכ"ל המכללה הטכנולוגית בתל חי.
<מאיר ביטון: אני רוצה לספר על המכללה לפני שאתחיל.
מירב בן ארי: אתה יושב בתוך הקמפוס.
<מאיר ביטון: כן, כלומר לסטודנט שלנו יש כל הפסיליטיז של מכללה אקדמית.
<מאיר ביטון: גם חלק מהמרצים שבאקדמית מלמדים גם במכללה הטכנולוגית.
<מאיר ביטון: אמנם שכרם שונה, אבל אנחנו בהחלט משתמשים בהון האנושי של המכללה האקדמית, רלוונטיים למקצועות שאנחנו מלמדים ומכשירים.
<מאיר ביטון: במכללה שלנו יש כ-800 סטודנטים להנדסאים.
<מאיר ביטון: בעצם המכללה היא ציבורית.
<מאיר ביטון: זה העוגן הכלכלי, התעבורתי, החברתי, הקהילתי, הטכנולוגי – תקראי לזה איך שאת רוצה – בגליל העליון.
<מאיר ביטון: לומדים אצלי כל הפסיפס האנושי – דרוזים, מוסלמים, צ'רקסים, רוסים, קיבוצניקים, מושבניקים, קריית שמונה, כלומר מי שרוצה לראות את איחוד ארץ ישראל, יבוא למכללה בתל חי.
<מאיר ביטון: אני באתי לפה היום – עשיתי את כל הדרך רק כדי לשמוע על הרפורמה, כי יש פה מין פרדוקס.
<מאיר ביטון: הרי מי שכתב את כל החומרים האלה, זה אנחנו.
<מאיר ביטון: מי שעשה את כל המחקרים, מי שהעיר פה את כולם מתרדמת, זה אנחנו.
<מאיר ביטון: מי ששבת, זה אנחנו.
<מאיר ביטון: מי שנפגש עם כל העולם, זה אנחנו.
<מאיר ביטון: כשאני אומר אנחנו – זה פורום המכללות וכל המנכ"לים.
<מאיר ביטון: ונוצר מצב אבסורד לא הגיוני, שמי שהעיר את כולם ומי שהדליק את הפנס, שיודע הכול הכי טוב, יותר טוב מכולם, נמצא בצד.
<מאיר ביטון: אנחנו שומעים על עוד פגישה ועוד נושא ועוד מדברים, ואומרים לנו: התאחדות התעשיינים, משרד החינוך, ראש הממשלה, משרד העבודה והרווחה, משרד הכלכלה – נולם נמצאים בכול, כולם יודעים הכול, ואנחנו בחוץ.
<מאיר ביטון: לא נלאה אתכם בכל התהליכים שעברנו ובכל ההסכמים שחתם משרד האוצר, אבל כמי שהיה בכל הישיבות, גם עם משרד האוצר, נאמר לנו בבירור שהרפורמה- - -
מירב בן ארי: היית בישיבות?
<מאיר ביטון: כל הישיבות.
מירב בן ארי: של הרפורמה?
<מאיר ביטון: עוד לא.
<מאיר ביטון: אני מדבר לפני חודשיים-שלושה.
<מאיר ביטון: ברגע שהתקבלה החלטה שמשרד האוצר מחליט, אז הקמנו את הפורום הציבורי.
<מאיר ביטון: עשינו כל מה שצריך לעשות, הבאנו לכם הכול, ואתם סגרתם את הדלת.
מירב בן ארי: אני לא סגרתי את הדלת.
<רוני דיוה: רוני דיוה, מנכ"ל המכללה למינהל.
<רוני דיוה: 7.3 – מכתב משי באב"ד, שאומר במפורש, שיהיה שיתוף פעולה, שולחן עגול, שיתוף פעולה עם פורום המכללות הטכנולוגיות.
<רוני דיוה: כרגע הוא יושב לבד עם עצמו או עם משרד העבודה.
<רוני דיוה: אבל אנחנו נמצאים בצד.
<רוני דיוה: זה, דרשנו את זה ממנו בכתב והוא נתן את זה בכתב, אבל הוא עושה מה שהוא רוצה.
<רוני דיוה: בסופו של דבר הוא יעשה רפורמה עם עצמו.
<רוני דיוה: אם אנחנו לא נהיה ברפורמה, לא תהיה רפורמה, וזה קשור גם לתעשיינים.
<רוני דיוה: היתה הבטחה שאתם תשבו.
<רוני דיוה: היתה הבטחה שכל הגופים שלא ממשלתיים, יישבו.
<רוני דיוה: ההבטחה היא בכתב, מ-8.3.
<רוני דיוה: אז הוא ממשיך לשבת עם עצמו.
<רוני דיוה: הוא ניסה לעשות את זה כמה פעמים.
<רוני דיוה: זה לא יעזור.
<רוני דיוה: להכניס אותנו לישיבה אחרי שהחלטנו מה הרפורמה, זה לא יעבוד.
מירב בן ארי: ביין אמרה – גם ייאמר לזכותה, היא יושבת פה הרבה בוועדות – היא באה מוכנה.
מירב בן ארי: היא אמרה: לא החלטנו, אנחנו כן רוצים, אבל זה לא מספיק לי.
מירב בן ארי: אנחנו נוציא מכתב היום מהוועדה – כמובן, גם אלי יחתום על זה, שזה לא יכול להימשך כך.
מירב בן ארי: הדיונים חייבים להיות במשותף, גם עם המכללות אבל גם עם הסטודנטים.
מירב בן ארי: אני מאוד-מאוד מקווה, שתראי, זה שבאתם ואתם לוקחים – הם לא רוצים לבוא; הם רוצים להיות שותפים.
מירב בן ארי: זה מאוד נכון בעיניי, כי בסוף אתם תלכו לרפורמה, אבל אם הם לא יאמצו אותה, מה זה משנה מה עשיתם?
מירב בן ארי: הם צריכים להיות השותפים שלכם.