GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שרן השכל: אז ממה ששמענו היום בוועדה, ממספר האנשים שהגיעו ב-8:30 בבוקר לדיון הזה וגם חברי כנסת שנמצאים בפגרה, אנחנו צריכים להשקיע עוד הרבה מחשבה, דיונים והתפשרויות גם עם המשרדים השונים, ואז להביא דבר יותר מגובש ויותר ישים לתעשייה הישראלית.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת מיקי לוי.
מיקי לוי: אני חוזר על בקשתי והמלצתי לחייב את שלושת משרדי הממשלה – האוצר, כלכלה ובריאות – לשבת מסביב לשולחן עגול כדי לבוא עם מתווה מוסכם.
מיקי לוי: לא יכול להיות שמשרדי הממשלה יתחילו לכופף ידיים כאן בוועדה הזאת.
מיקי לוי: זה לא תפקידה של הוועדה.
מיקי לוי: צריך לבוא עם מתווה מוסכם.
מיקי לוי: אני ממליץ, אם תקבל את זה, לחייב אותם לפתוח לחצי יום את אותה ועדה כדי לשמוע את היצרנים, את הייצור המקומי, את היבואנים הנוספים – את כל מי שיש לו עניין וטענות מטענות שונות.
מיקי לוי: כי אם לא נשמע את האנשים עצמם נעשה כאן דיון נוסף שיהיה במתכונת הזאת, ולא זאת כוונתנו.
מיקי לוי: כוונתנו להביא את זה לידי גמר לטובת כולם ולשביעות רצון כולם עד כמה שאפשר.
אלי אלאלוף: מי שלא יודע מי זה ביטן, זה האיש.
אלי אלאלוף: יש אפילו כיסא בשבילך.
אלי אלאלוף: הוא נתן לי הוראות.
אלי אלאלוף: כמובן, זה יתבצע.
<קריאה: אנחנו רוצים לשמוע.
אלי אלאלוף: הוא מבקש ממני פגישה.
אלי אלאלוף: אני יכול לסרב לו? מיכל, בבקשה.
מיכל בירן: אני אהיה מאוד קצרה.
מיכל בירן: יצא לי להשתתף בכמה רפורמות שהיו קשורות להסדרה ולבריאות הציבור, ובסוף יש רק שאלה אחת והיא, בעיני – האם יש סכנה?
מיכל בירן: במקום שבו יש סכנה כל מי שמתלונן על רגולציה אני מעדיפה לשמוע את הטענות האלה מאשר לשמוע הורים שיבואו ויגידו לי שקרה משהו לילדים שלהם.
מיכל בירן: מצד שני אני גם לא כל כך נחפזת, ופה משהו מאוד מטריד בכל מה שקורה כאן, ואני מצטרפת לבקשה גם של שרן: אני רוצה לראות נתונים.
מיכל בירן: אני רוצה לראות מה הייתה הבעיה.
מיכל בירן: נשמע שהמצב כרגע עובד די טוב, ואז אני תוהה למה נדרש פה שינוי.
אלי אלאלוף: יוסי לומניצקי, בבקשה.
<יוסף לומניצקי: אני מנהל הוועדה המקצועית של ארגון הרוקחות.
<יוסף לומניצקי: אני רוקח ראשי של "מכבי" ובעבר רוקח ראשי של צה"ל במסך 25 שנה.
<יוסף לומניצקי: אחת הבעיות שלנו זה הזחיחות.
<יוסף לומניצקי: כלומר כל מי שאומר, תוכיחו לי שזה קרה וזה קרה הוא קצת זחוח.
<יוסף לומניצקי: יש לנו היום במיון 25%-15% אנשים שמתאשפזים ומתים בגלל תופעות לוואי של תרופות.
<יוסף לומניצקי: קשה להצביע עליהם.
<יוסף לומניצקי: הרפואה המונעת היא החכמה.
<יוסף לומניצקי: משרד הבריאות נוקט תהליכים של בקרת איכות.
<יוסף לומניצקי: זה לא מספיק שמייצרים תרופה ועושים ביקורת בסוף הייצור.
<יוסף לומניצקי: אם התהליך עצמו לא תקין יכולים להתפקשש דברים ולא תעלי עליהם - -
שרן השכל: אבל כאשר יש - - - אז יש בעיה שצריך לטפל בה.
שרן השכל: מה הבעיה פה?
<יוסף לומניצקי: - - לכן חשוב שהתהליך יהיה מסודר, בטיחותי ואיכותי.
שרן השכל: באיזו בעיה אנחנו מטפלים?
<יוסף לומניצקי: את לא יודעת שיש בעיות.
<יוסף לומניצקי: את לא רואה את זה.
שרן השכל: אתם לא אומרים דברים קונקרטיים.
שרן השכל: אתם מגיעים בלי נתונים, אתם מפרסמים דברים - - -
אלי אלאלוף: שרן, מה שאמרת פעמיים אני בטוח שנזכור.
אלי אלאלוף: באמת, בואו נתקדם, ברשותכם.
<אייל רביד: כן.
<אייל רביד: משפט אחד.
אלי אלאלוף: אני נותן לו כבוד כי מגיע לו כבוד.
אלי אלאלוף: מגיע לו על זה שהוא עזר לנו להוריד את יוקר המחיה במוצרי מזון.
אלי אלאלוף: אני לא קונה אצלו, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: א', לא אני קונה, זה אשתי קונה, ואני לא יודע מאיפה.
אלי אלאלוף: העיקר שתביא אוכל הביתה.
<אייל רביד: בהמשך למה שאמרו חברי הכנסת הייתי מצפה שמשרדי הממשלה שצריכים להגיע עם נוסח סגור – ומישהו זרק פה בדרך שאם לא יהיה ספטמבר יהיה באוקטובר – אתם חוקקתם את החוק בנובמבר 16', אם זכור לי.
<אייל רביד: כרגע משרד הבריאות קיבל אורכה עד מרץ 18'.
<אייל רביד: בואו לא נעשה את זה מרץ 19' - -
<אייל רביד: בסדר, נו, אמרתי מרץ 18 - - -
אלי אלאלוף: תנו לי לסכם.
<אייל רביד: רק רגע, ברשותך, רק צריך לזכור שיש פה ציבור שכל בוקר חי בסימן שאלה בארנק שלו.
<אייל רביד: מישהו אמר בהתחלה ש-50% מהציבור מרוויח 7,000 שקל.
<אייל רביד: אז בואו תתייחסו גם לדברים האלה.
<אייל רביד: אם יש "קולגייט" או אין "קולגייט", אם יש מזויף או אין מזויף, אם יש חבלה או אין חבלה – אפשר לחיות עם הכול בשלום.
אלי אלאלוף: אני מודה על הדיון.
<אייל מנצור: - - -
אלי אלאלוף: בפעם הבאה תירשם.
<אייל מנצור: אני רשום.
אלי אלאלוף: אוקיי, תגיד מה שאתה רוצה דקה.
<אייל מנצור: אני מחברת "איינשטיין צור".
<אייל מנצור: אני רוצה לדבר על דברים שכבר דיברו - -
אלי אלאלוף: אם אפשר להימנע.
<אייל מנצור: - - אבל להדגיש שאנחנו מעל 15 שנה מייבאים את כל המוצרים שאתם מדברים עליהם: "קולגייט", שמפו לתינוק וקרם החתלה.
<אייל מנצור: את כל המוצרים האלה אנחנו מייבאים על-פי נוהל קיים למעלה מ-15 שנה בשמירה ובהקפדה על בריאות הציבור ועושים את זה, כמו שידידי צור אמר, כל שבוע מקבלים אצוות ומוכרים.
<אייל מנצור: לא ייתכן שביום בהיר יגידו שאי אפשר.
<אייל מנצור: לטעמי, גם משרד הבריאות רוצה שזה ימשיך.
<אייל מנצור: פשוט מכיוון שיש כל מיני חילוקי דעות בין המשרדים אז נוצר משהו הפוך ממה שרוצים לעשות.
<אייל מנצור: אבל כמו שאני מבין גם משרד הבריאות חי טוב עם זה כי אנחנו נפגשים כל שבוע, ו-15 שנה אנחנו מנהלים את העסק הזה ומוכרים.
<אייל מנצור: כמו שהורידו לאייל פסטה "ברילה" – שאני מכרתי לו פסטה "ברילה" – אז גם "קולגייט" אני מוכר לו וגם שמפו "ג'ונסון" אני מוכר לו, ואת כל המוצרים האלה אנחנו מוכרים במשך למעלה מ-15 שנה.
<אייל מנצור: גם ל"גוד-פארם", הרשת שלא רוצים למכור לה – גם לה אנחנו מוכרים, שתמכור ב-10 שקלים לצרכן את אותה משחת שיניים.
אלי אלאלוף: תודה על השכר ההגון שלכם.
<קריאה: בזכות הנוהל הקיים היום במשרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכולם על הדיון הזה גם אם מדי פעם הטון עלה.
אלי אלאלוף: אני מתנצל במיוחד בפני ידידתי שרן השכל שאני יכול להגיד לה מילים בצרפתית, והיא מבינה ומחזירה לי בהתאם.
אלי אלאלוף: אני מודה לכם על כך שבאתם ואמרתם את דבריכם בצורה גלויה ביותר.
אלי אלאלוף: חלק בעד וחלק נגד וחלק שברור שיש לתקן.
<צוריאל עובדיה: תודה שהיית קשוב.
אלי אלאלוף: זה תפקידי.
אלי אלאלוף: אני אעשה את זה.
שני דברים: שנית, קבענו שתי ישיבות נוספות עד ספטמבר כי רצינו להיות מוכנים מראש עד 7 בספטמבר.
שני דברים: אם יש צורך בהתחשב בכך שהכנסת סגורה הרמטית מ-15 באוגוסט עד סוף אוגוסט אם יש צורך נוסיף מועד נוסף.
שני דברים: אבל כבר בשבוע הבא יש לנו דיון נוסף ב-9 אוגוסט בשעה 10:00, ונעשה אותו ארוך יותר כדי שנתחיל את קריאת התקנות.
שני דברים: לפני כן באחריותי לכנס את כל נציגי המשרדים לישיבה ארוכה כדי למצוא פתרון כדי שהם יבואו מסודרים עם הסכמות ביניהם.
שני דברים: המחלוקת שתהיה בין המשרדים תוכרע על-ידי הוועדה.
שני דברים: זה גם תפקידה של הוועדה.
שני דברים: לכן אני לוקח על עצמי לארגן את המפגש.
שני דברים: הוא יהיה ארוך, ואני מקווה שיהיה פורה ונגיע להבנות.
שני דברים: כפי שנאמר, בחוק המזון אמרו לי שיהיה יותר מסובך.
שני דברים: את המילה האחרונה אני משאיר למנכ"ל.
<משה בר סמנטוב: סיכמת היטב.
<משה בר סמנטוב: חלק מהפערים שאנחנו רואים פה הם תולדה של הבהילות שבה נאלצנו לעשות את התהליך.
<משה בר סמנטוב: אם יידרש עוד זמן לתהליך שדורש תיקון חקיקה אני בטוח שנוכל להוציא מוצר יותר טוב ויותר מבושל ומוסכם.
<משה בר סמנטוב: בראייה שלנו רואים את החשיבות גם של יוקר מחיה, גם של מגוון מוצרים.
<משה בר סמנטוב: מבחינתנו זה אחד העקרונות של הרפורמה.
<משה בר סמנטוב: אני בטוח שבשיח שנצליח למצות אותו אם יינתן לנו עוד זמן, נצליח להביא מוצר טוב יותר אחרי שכולם מבינים את הניו-אנסים שלו.
<משה בר סמנטוב: אנחנו, כמובן, גם פתוחים לשמוע את כולם.
<משה בר סמנטוב: בסוף בריאות הציבור זה דבר שאנחנו לא יכולים לקחת בו סיכון.
<משה בר סמנטוב: אבל אפשר למצוא את המנגנונים שכמו שהיום יש ייבוא מקביל ובכל זאת אנחנו מצליחים לשמור על בריאות הציבור, אנחנו צריכים למצוא את המודל החדש.
<משה בר סמנטוב: רק צריך לזכור שהיום יש לנו שליטה מוחלטת על השוק.
<משה בר סמנטוב: לא נכנס שום דבר בלי שאנחנו מכירים אותו ובודקים אותו ורשמנו אותו ויודעים עליו הכול.
<נופר טל: אז גם הזיוף באחריותך?
<איל שוורצברג: לא, הוא באחריותך.
<משה בר סמנטוב: הזיוף באחריות המזייף.
<משה בר סמנטוב: בעולם החדש זה לא יהיה.
אלי אלאלוף: כם, אני רוצה לסכם שתי נקודות.
אלי אלאלוף: בגלל לוח הזמנים שנקבע רק תיקון חקיקה יאפשר את השינוי בלוח הזמנים.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו ממליצים לעשות את זה כהצעת חוק ממשלתית.
אלי אלאלוף: לכן זה ייקח גם כמה התייעצויות.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה שכל מי שרוצה שההצעות שלו שנאמרו בעל-פה, נתייחס אליהן גם בכתב, אם אתם רוצים לשלוח להנהלת הוועדה את ההערות שלכם אתם מוזמנים.
אלי אלאלוף: אבל תשתדלו לעשות את זה לפני 7 באוגוסט בשבוע הבא כדי שנוכל להתכונן ולתת תשובה.
בשעה 10: תקנות הרוקחים(תנאים למתן רישיון), התשע"ז 2017>
אלי אלאלוף: היום 2 באוגוסט 2017, י' באב התשע"ז והשעה 10:20.
אלי אלאלוף: תקנות הרוקחים (תנאים למתן רישיון), התשע"ז-2017.
אלי אלאלוף: מי שאמור לפתוח זה החבר שלנו איל.
אלי אלאלוף: אתה רגוע?
<איל שוורצברג: עכשיו אני רגוע.
<איל שוורצברג: מרחתי את עצמי בקרם רגוע, ועכשיו אני כבר רגוע.
אלי אלאלוף: תיזהר, יש כאלה לא מומלצים.
<איל שוורצברג: אנחנו מבקשים להביא בפני הוועדה המכובדת את תקנות הרוקחים שהם ביטוי של החקיקה הראשית לשינוי שיזם חבר הכנסת בחקיקה בנושא אזרחים חוזרים שמבקשים לחזור למדינת ישראל.
<איל שוורצברג: אנחנו מבקשים ליישם את כל מה שנאמר שם באופן כזה שאזרחים שירצו לחזור למדינת ישראל ולמדו במדינות חו"ל שהן מוכרות ובאוניברסיטאות מוכרות יוכלו לקבל את הרישיון שלהם פה בלי לעבור את הבחינה העיקרית כל עוד זה תחום בזמן.
<איל שוורצברג: זאת אומרת למי שיש שנתיים רישיון בחו"ל, ומוכיח לנו שעבד במקצוע יוכל להגיע לישראל ולבצע בחינה ולעבוד כמתמחה בפרק זמן מסוים שמשתנה בהתאם לניסיון שלו, ולאחר מכן בהמלצת אותו רוקח ממונה שעבד אתו יד ביד והיה המנטור שלו בזמן עבודתו בבית המרקחת יוכל לקבל את הרישיון שלו.
<איל שוורצברג: אני מאמין שככה אנחנו נוכל גם להגדיל את מצאי הרוקחים שהולך ומצטמצם לנו כיום, במיוחד באזור המרכז.
<איל שוורצברג: אני מקווה שאנחנו נהיה בדיון פחות סוער ממה שהיה קודם לכן כדי שנוכל לסגור את הנושא הזה עוד היום.
<רויטל בן ברוך: אני רוצה לשאול משהו.
<רויטל בן ברוך: אני ממשרד העלייה.
<רויטל בן ברוך: דיברת על תושבים חוזרים, ואנחנו מדברים כמובן גם על עולים.
<איל שוורצברג: אנחנו מדברים על כל מי שיש לו אזרחות ישראלית, ורוצה לחזור למדינת ישראל.
<איל שוורצברג: גם עולים - - -
<נירה למאעי רכלבסקי: כל מי שיש לו תואר ממדינת חוץ.
אלי אלאלוף: אני מהיום הראשון מרגיש ישראלי, רק זה היה לפני 50 שנה היום.
<קריאות: ברכות.
<רויטל בן ברוך: אתה פשוט ציינת במפורש תושבים חוזרים, ורק רציתי לוודא שאנחנו מדברים גם על עולים.
<נירה למאעי רכלבסקי: כל מי שמגיע עם תואר ממדינת חוץ.
<נירה למאעי רכלבסקי: כידוע, יש גם אזרחי ישראל שלומדים בחו"ל וחוזרים.
<איל שוורצברג: אזרח ועולה.
אלי אלאלוף: אתם יכולים לרשום היום.
אלי אלאלוף: תשלחו לי ברכה.
אלי אלאלוף: 50 שנה בארץ.
<איל שוורצברג: אני יכול לעשות מצגת.
<רויטל בן ברוך: היום ממש?
אלי אלאלוף: זה היה בשש בבוקר.
אלי אלאלוף: מטוס אל על נוחת ממרוקו דרך פריז, ואני מגיע ונהיה ישראלי מהדקה הראשונה.
<נירה למאעי רכלבסקי: דיברת עברית?
אלי אלאלוף: קצת.
אלי אלאלוף: ידעתי להתפלל.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב במדינה שלנו.
אלי אלאלוף: איזה יופי של מדינה יש לנו שאפשר להיקלט ככה.
אלי אלאלוף: מאיר בוחניק, בבקשה.
<מאיר בוחניק: אני סמנכ"ל "פורום קוהלת".
<מאיר בוחניק: בחוק קבוע שהמועד הקובע הוא מועד הגשת הבקשה.
<מאיר בוחניק: זאת אומרת צריך שיהיו שלוש מתוך ארבע שנים או שנתיים מתוך שלוש שנים ניסיון עבודה סמוך למועד הגשת העבודה.
<מאיר בוחניק: יש קבוצה מצומצמת של רוקחים שבין תיקון החוק לבין התקנת התקנות היום נוצר להם פער בין הגשת הבקשה לבין הוותק.
<מאיר בוחניק: זאת אומרת השעון שלהם עצר קצת לפני כן.
<מאיר בוחניק: השאלה אם אפשר להוסיף סייג שקובע שמי שבמועד תיקון החוק עמד בדרישות החוק, אבל מכיוון שעברו כמה חודשים עד התקנת התקנות - -
<נירה למאעי רכלבסקי: אני לא מבינה, הרעיון הוא להוסיף?
אלי אלאלוף: יש סעיף ספציפי?
אלי אלאלוף: אז נתייחס כשנגיע אליו.
<מאיר בוחניק: הסעיף הוא בחוק.
<נירה למאעי: הסעיף הוא בחוק.
<נירה למאעי: הוא מתייחס למשהו שאין אליו התייחסות בתקנות.
<נירה למאעי: החוק אומר שהמועד הקובע לבחון האם אתה עם ותק של שנתיים או שנה – כלומר הוותק שלך הוא כניסתו של החוק לתוקף - -
<מאיר בוחניק: אז יש אנשים שחודש אחרי שתיקנו את החוק היו זכאים לפי החוק.
<נירה למאעי: לא הבנתי למה הם לא היו זכאים עכשיו אם הם היו זכאים חודש.
<מאיר בוחניק: מכיוון שעברו עוד חודשיים, והם לא הגישו את הבקשה בחודשיים האחרונים, ועכשיו נוצר להם פער כי צריך ששלוש שנים יהיו מיום הגשת הבקשה.
<מאיר בוחניק: כלומר השעון הולך אחורה מיום הגשת הבקשה.
<מאיר בוחניק: השאלה אם אפשר לקבוע שמועד הגשת הבקשה שלהם יתארך, ויתנו להם חודש מיום תיקון התקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: התקנות תוכננו להגיע 60 יום אחרי, והם לא הגיעו.
<נירה למאעי רכלבסקי: מה שכן אפשר לעשות זה אולי ללכת לקראת האנשים שסמכו על זה, כי כשהחוק הזה נכנס לתוקף האנשים האלה גם ידעו שבעוד חודשיים יהיו תקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה באמת התאחר.
אלי אלאלוף: מה משרד המשפטים אומר?
אלי אלאלוף: אפשר ללכת לקראתם?
<שי סומך: משרד הבריאות צריך בסופו של דבר גם צריך לפרש את החוק, אבל יכול להיות שבפרשנות אפשר להגיע מכיוון שהתקנות הובאו באיחור, ואז לא לקחת בחשבון את התקופה שמתום 60 הימים.
<נירה למאעי: לא הייתה להם ציפייה.
<נירה למאעי: יש סעיף בחוק שאומר מתי התקנות יגיעו.
<נירה למאעי: לא הייתה להם ציפייה שזה יהיה לפני כן, הם ידעו בדיוק שזה הולך להיות- -
<מאיר בוחניק: הם ידעו שזה הולך להיות תוך 60 יום.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל יש להניח שתוך 60 יום - -
<איל שוורצברג: אני חלש במתמטיקה.
<איל שוורצברג: אני לא מצליח להבין את הבעיה.
<איל שוורצברג: אני מבין שיש פה פער של מישהו שהגיש - -
<שי סומך: הבעיה היא שאם התקנות היו עוברות בזמן, והם היו מגישים בקשה כשהתקנות היו עוברות הם היו עומדים בתנאי של ניסיון של שלוש מתוך ארבע שנים האחרונות.
<שי סומך: מכיוון שהתקנות עוברות עכשיו אז התנאי הזה לא יתקיים לגבי חלק קטן מהאנשים כי הם הגישו את הבקשה רק עכשיו.
<איל שוורצברג: ואז זה לא ייספר להם אחורה?
<קריאה: זה שישה חודשים שיכולים להיות משמעותיים עבור קבוצה מסוימת.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני לא רואה סיבה למה לא מאחר שהחוק ציין במפורש באופן יוצא דופן מתי התקנות אמורות להגיע.
<נירה למאעי רכלבסקי: הייתה יכולה להיווצר כאן ציפייה.
<איל שוורצברג: הבעיה היחידה היא איך נבדוק את הדבר הזה.
<נירה למאעי רכלבסקי: יש מועד קובע.
<נירה למאעי רכלבסקי: החוק פורסם ב-16 בינואר 2017 בספר החוקים.
<נירה למאעי רכלבסקי: תוך 60 יום מהתאריך הזה היו אמורות להגיע תקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז זה אמצע מרץ.
<נירה למאעי רכלבסקי: לכאורה אנשים שהיו מגישים באמצע מרץ ואז היה להם הוותק המתאים - -
<שי סומך: אפשר לראות כאילו הבקשה הוגשה באותו מועד.
<נירה למאעי רכלבסקי: האמת היא שבפרשנות החוק אתם יכולים לעשות את זה.
<איל שוורצברג: אם זה עניין של פרשנות אז אנחנו לא נפרש לרעה.
<איל שוורצברג: אבל תמיד אנחנו יושבים בדיונים איתכם, ואחר כך עם אנשים שיבואו לערער, ואנחנו לא יודעים מי יגיע ומי ירכוב על הדבר הזה.
<נירה למאעי: אני גם יכולה להוסיף סעיף לתקנות האלה.
אלי אלאלוף: אני מציע שבפרוטוקול יירשם שאנחנו בעד להקל על הוותיקים שבגלל הגשת התקנות שהגיעו באיחור אנחנו מבקשים לקחת בחשבון את הוותק מהמועד שהיו אמורים להגיע התקנות.
<איל שוורצברג: בסדר.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נכתוב את זה, ברשותכם, בפרוטוקול בצורה מסודרת או שאפשר להוסיף את זה בתקנות.
אלי אלאלוף: אפשר להוסיף את זה בתקנות?
אלי אלאלוף: שי?
<איל שוורצברג: אני לא הייתי נוגע בתקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה לא קשור כל כך.
<איל שוורצברג: אני מעדיף כמה שפחות לגעת בתקנות כי להיכנס אחר כך, ויתחילו להיות אי הבנות?
<איל שוורצברג: נאמר לפרוטוקול, והמשרד לא נגד אז אני לא רואה סיבה שלא.
<נירה למאעי רכלבסקי: המועד הקובע היה צריך להיות 16 במרס.
<נירה למאעי רכלבסקי: מי שב-16 במרץ היה לו הוותק, והוא היה הולך ומגיש את הבקשה כי אז התקנות היו אמורות להיות מאושרות, אז בסדר.
אלי אלאלוף: ברשותך, תשימי בפרוטוקול כולל הודעה בעל-פה של משרד המשפטים ושל משרד הבריאות ושל יושב-ראש הוועדה שאין התנגדות שזה ייכלל.
<מאיר בוחניק: תודה רבה.
אלי אלאלוף: נעבור לתקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: תקנות הרוקחים (תנאים למתן רישיון), התשע"ז – 2017 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 5א(א) ו-67 לפקודת הרוקחים [נוסח חדש], התשמ"א-1981 (להלן – הפקודה) לאחר התייעצות עם הוועדה המייעצת ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: אני רוצה לעצור פה כי לי יש הערה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני באתי בדברים עם עורכת הדין אביטל אגמון ותהיתי: לגבי אנשים שמעכשיו והלאה יעברו וייכשלו, ואנחנו לא רוצים לתת להם את הפטור אם הם נכשלו, אני מבינה; השאלה היא לגבי אנשים שנגשו בעבר כי בעצם לא הייתה להם ברירה, והם היו חייבים לגשת, והם נכשלו, ועכשיו התקנות אומרות שהם זכאים לפטור.
אלי אלאלוף: הם לא זכאים לפטור.
<נירה למאעי רכלבסקי: לפי התקנות האלה, הם לא זכאים, כי אנחנו מוסיפים את התנאי הזה.
<נירה למאעי רכלבסקי: הם בעצם כרגע לא חייבים בבחינה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני רק מעלה את זה כשאלה כי יש כאן טענה שהם הראו פעם חוסר ידע - - - הם אכלו אותה, אתה מבין?
<נירה למאעי רכלבסקי: הם יכלו לחכות קצת ולא לעשות שום בחינה, ולא היינו יודעים אם הם יודעים או לא יודעים.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל הם עשו כי הם היו חייבים לעשות בעבר.
<אביטל אגמון ברקוביץ: יש לנו בעיה מאוד רצינית כי, למעשה, אם אנחנו ניתן את הפטור למי שניגש לבחינה ונכשל בה אנחנו כאילו מתעלמים מזה שהוא הוכיח חוסר ידע.
<אביטל אגמון ברקוביץ: הוא לא צריך לקבל רישיון, הוא נכשל בבחינה.
<אביטל אגמון ברקוביץ: אם הוא לא ניגש, ואנחנו נותנים לו פטור אז אנחנו כאילו לא יודעים.
<אביטל אגמון ברקוביץ: אגב, גם ציינתי לפני הישיבה, ואני אגיד שוב, גם קבענו אותו דבר לגבי רופאי שיניים – מי שניגש לבחינה ונכשל לא ייהנה מהפטור.
<אביטל אגמון ברקוביץ: זה לא משהו חדש שהמצאנו.
אלי אלאלוף: אבל פה יש תהליך המשך.
אלי אלאלוף: זה שניגש לבחינה, לא יודעים אם הוא עשה סטז' או התנסות של שנתיים או שלוש.
אלי אלאלוף: שנית הוא לא עשה ליווי באמצעות רוקח מלווה.
אלי אלאלוף: יש פה שני דברים.
אלי אלאלוף: הבחינה הוכיחה, אבל בינתיים הוא עשה דברים נוספים:
אלי אלאלוף: גם את ההשתלמות בחו"ל וגם אחר כך עם מפקח מלווה.
אלי אלאלוף: אז מה זה חשוב?
אלי אלאלוף: (מחיאות כפיים) תודה לכם על המצגת לכבוד יום עלייתי ארצה.
אלי אלאלוף: זה לא שהוא עשה בחינה, והוא נכשל ולא עשה כלום.
אלי אלאלוף: עכשיו הוא מחויב שהוא עשה סטאז' בחו"ל, ואחר כך עשה כאן מעין סטאז' מלֻווה במנטור.
אלי אלאלוף: הוא לא יכול לקבל את זה.
אלי אלאלוף: מי שעשה בחינה בטוח לא עשה את ההתמחות פה באמצעות מלווה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אצל רופאי שיניים אין את זה, נכון?
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לציין שברגע שהוא מקבל ליווי במשך שנתיים הוא שיפר את עצמו.
<אביטל אגמון ברקוביץ: אבל עדיין מי שנכשל בבחינה זה בעייתי.
אלי אלאלוף: אבל הבחינה זה לפני שעשה סטאז'.
<איל שוורצברג: לא, הבחינה אחרי הסטאז'.
אלי אלאלוף: היו שני תהליכים.
<נירה למאעי: אנחנו מדברים על המנטורשיפ הנוסף שהוספנו כרגע.
<איל שוורצברג: לגבי אלה שנכשלו – גם בוגרי הארץ לא היו עושים את הבחינה לפני הסטאז'.
אלי אלאלוף: אחרי מה?
<איל שוורצברג: הסטאז'.
אלי אלאלוף: סטאז' בליווי - -
<איל שוורצברג: לא בליווי.
<איל שוורצברג: סטאז' של רגיל של חודשים.
<איל שוורצברג: גם הסטאז' הוא בליווי מנטור.
<איל שוורצברג: עכשיו פירטנו את זה מכיוון שהתקופה פה היא ארוכה יותר, ותידרש תכנית הכשרה נוספת כי בעצם יצאנו מנקודת הנחה באותה נקודת זמן ששישה חודשים יספיקו לנו להקניית הידע הזה, ואז גם נבדוק אותם בבחינה.
<איל שוורצברג: פה אנחנו מקלים בבחינה כי אנחנו אומרים, רק בחינה בחוק, ואז יש פה הקלה מסוימת.
<איל שוורצברג: תמיד יותר קל להחיל דברים קדימה.
<איל שוורצברג: אני לא מכיר מקרים ולא הובאו לשולחני ערעורים שמישהו אמר שהוא בא מצרפת או ממדינה אחרת ונכשל בבחינה ורוצה.
<איל שוורצברג: כדאי שנשאיר את זה.
<איל שוורצברג: כמה שפחות לגעת.
<מרים לסר: כאלה שנכשלו מצרפת?
<איל שוורצברג: אין.
<איל שוורצברג: לא באו.
אלי אלאלוף: חוץ מזה יש ועדת חריגים.
<איל שוורצברג: יש גם ערעורים.
<איל שוורצברג: אפשר לערער.
<מרים לסר: אם החוק ביטל את המבחן זה אומר שהמבחן לא בודק את ההכשרה המקצועית שלו בפועל.
<איל שוורצברג: לא, את מבלבלת כאן שני דברים.
<מרים לסר: יכול להיות שאפשר לתת לו צ'אנס שני.
אלי אלאלוף: מרים, קודם כול יש סדר.
אלי אלאלוף: את צריכה להגיד את שמך.
<מרים לסר: אני אומרת שאם החוק ביטל את המבחן לא רק לאלה שרכשו את הידע בחו"ל, אלא גם לישראלים זה אומר שכבר אין לו מקום.
<מרים לסר: אם הם נכשלו במבחן אפשר לבחון אותם עכשיו כמו אלה שנכנסים לחוק על-פי הכשרה מקצועית עם סטאז' וממונה עליהם שבוחן אותם בשטח, ולתת להם גם צ'אנס.
<מרים לסר: הם באמת "אכלו אותה" כי הם ניגשו לפני החוק.
<מרים לסר: אז למה לא לתת להם שוב צ'אנס?
<מרים לסר: אם הם ייכשלו במבחן המעשי עם רוקח ממונה אז לא לתת להם את הרישיון, אבל אם לא – למה לא?
<מרים לסר: מסכנים.
<איל שוורצברג: זה לא עניין של מסכנות.
<מרים לסר: זה כן.
<איל שוורצברג: זה לא.
<מרים לסר: בינתיים הם עובדים במקצוע שהוא לא המקצוע שלהם.
<אביטל אגמון ברקוביץ: גם אחר כך יבואו רופאי שיניים ויגידו, אז מה אצלנו?
<אביטל אגמון ברקוביץ: יש לזה השלכות רוחב.
<איל שוורצברג: אני רוצה להגיד משהו.
<איל שוורצברג: דבר החקיקה הזה הוא דבר מבורך.
<איל שוורצברג: אבל כל פעם יש לי תחושה שאני נכנס לדיון שעוד קצת ועוד קצת.
<איל שוורצברג: באמת, עם כל הכבוד - -
<מרים לסר: היועצת המשפטית הכניסה את זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני מודה שתהיתי בגלל - - -
<איל שוורצברג: לא ביטלנו את הבחינה לבוגרי הארץ בגלל שחשבנו שהבחינה מיותרת, אלא מכיוון שראינו שלאחר כמה שנים הבחינה נהייתה מיותרת עבורם.
<איל שוורצברג: אבל על תכניות הלימודים של מדינת ישראל יש לנו שליטה מלאה, ואני גם גאה להיות חלק מהן.
<איל שוורצברג: אבל פה אנחנו מדברים על אנשים שגם כשנבדוק אותם הכי הרבה בעולם אנחנו בסופו של דבר בודקים מסמכים ואחר כך אנחנו רוצים לראות או משהו בכתובים או משהו בשילוב של חוק שהוא חשוב פה בארץ כדי שיבינו את הסביבה הרגולטורית שבה הם פועלים, ולאחר מכן עבודה בפיקוח.
<איל שוורצברג: מי שכבר עבר בדבר הזה שנקרא בחינה – ועובדה שלא ביטלנו את זה למי של פחות משנתיים ופחות.
<איל שוורצברג: אז לא הייתי נוגע בזה.
<איל שוורצברג: מי שעבר ונכשל, יתכבד ויחזור למסלול הקודם.
<איל שוורצברג: כנראה, הייתה בעיה מהותית אם הוא נכשל שם.
<אסתר בלום: אני גם מארגון "קעליטה".
<אסתר בלום: אנחנו לא מדברים על בעיה מהותית כי אנחנו יודעים שמבחינת התרגום והסגנון של המבחן זה כבר שלבים שמכשילים את העולה מלהצליח במבחן.
<אסתר בלום: אבל לגבי רופאי שיניים יש אפשרות שמי שכשל בבחינה לא יעבור את כל הבחינה התיאורטית, אלא רק את המעשית.
<אסתר בלום: אז לגבי רופאי שיניים משרד הבריאות ראה לנכון - -
<איל שוורצברג: אבל גם פה יש רק חלק אחד.
<איל שוורצברג: דווקא משרד הבריאות מאפשר לערער.
<איל שוורצברג: הייתה פה חקיקה בפקודת הרוקחים שהגדירו בה ועדת ערר.
<אסתר בלום: זה יהיה כל הבחינה.
<איל שוורצברג: מי שעשה את הבחינה ונכשל בה יחזור עליה.
<איל שוורצברג: מי שעכשיו ניגש עובר רק על החלק של המשפטים.
<איל שוורצברג: לא דיברנו על זה בכלל.
<אסתר בלום: אבל מי שנכשל בעבר?
<איל שוורצברג: מי שנכשל נכשל.
<אסתר בלום: הוא יעבור על כל הבחינה מחדש?
<איל שוורצברג: הוא יצטרך לעשות את הבחינה כאילו לא עשה.
<נירה למאעי רכלבסקי: - - - הוא צריך את המנטורשיפ ואז הוא צריך - -
<אסתר בלום: כל הרציונל של הדבר הזה מבין שזה לא מותאם.
<איל שוורצברג: אדם יכול לעשות את הבחינה המלאה פעם אחרי פעם עד שיעבור אותה.
<איל שוורצברג: הבן אדם בוחר את המסלולים שיש לו.
<איל שוורצברג: גם לצורך העניין מי שהגיע עם שלוש שנים, ויגיד שלא מתאים לו לעבוד שנתיים כמתמחה, אני רוצה להיכנס למסלול הרגיל – יעשה את הבחינה.
<נירה למאעי רכלבסקי: כל כמה זמן אתם מציעים בחינה?
<איל שוורצברג: פעם בחצי שנה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז לאנשים שמרגישים בטוחים בעצמם זה יהיה עדיף.
אלי אלאלוף: הצרפתים משתלטים על הרוקחות.
אלי אלאלוף: הם קנו רשת בתי מרקחת.
<קריאה: מה שעשו כבר לפני 25 שנה לא עשו.
<איל שוורצברג: מי?
<קריאה: היו המון עולים מצרפת - - -
אלי אלאלוף: אני בעד השתלטות כזאת.
אלי אלאלוף: היא לא עוינת, חס ושלום.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לעבור לקריאה.
<איל שוורצברג: מי זה?
<נירה למאעי רכלבסקי: מי שנכשל בעבר.
<איל שוורצברג: מי שנכשל בעבר הוא בלופ של הבחינות בלבד.
<איל שוורצברג: השיטה החדשה היא עבור אנשים שביום של השיטה החדשה מבקשים.
<איל שוורצברג: מי שביקש בעבר, תעזבו אותו, אנחנו לא באמת יכולים להעריך את הידיעות שלו.
<איל שוורצברג: אין לנו גם אפשרות להתחיל אחורה.
<איל שוורצברג: יהיה לנו מאוד קשה לעשות את התנודתיות הזאת.
<איל שוורצברג: הוא יכול לבחור באיזה מסלול ללכת.
<איל שוורצברג: אנחנו לא אמרנו לו.
אלי אלאלוף: אז אני אקשה עליך.
אלי אלאלוף: הוא בא לארץ, עשה שלוש שנים בחו"ל - -
<איל שוורצברג: עשה סטאז' חצי שנה – ניגש לבחינה.
<איל שוורצברג: נכשל בבחינה, ויעשה שוב את הבחינה אחר כך.
אלי אלאלוף: אז הוא כל הזמן יעשה את הבחינה.
<איל שוורצברג: נכון.
אלי אלאלוף: אז ההמלצה היא רק למי שעשה בעבר, ואחרים כדאי שלא יתנסו בבחינות.
<מאיר בוחניק: מי שהגיש בקשה ועוד לא ניגש למבחן?
<איל שוורצברג: אני לא מכיר מישהו שהגיש בקשה, אבל אם יש מישהו כזה - -
<מאיר בוחניק: לכאורה הוא הגיש בקשה - -
<איל שוורצברג: מתי?
<מאיר בוחניק: לפני שהחוק עבר, לפני התקנת התקנות.
<מאיר בוחניק: לכאורה, לפי לשון החוק, הוא לא נדרש לעשות את המבחן הישן, אלא רק את מבחן דיני ישראל.
<מאיר בוחניק: נכון?
<מאיר בוחניק: רק לוודא.
אלי אלאלוף: הוא לא נכשל.
אלי אלאלוף: הוא לא ניגש.
אלי אלאלוף: מי שלא ניגש.
<נירה למאעי רכלבסקי: קשה להם לחיות עם העובדה שמישהו שהראה חוסר ידע - -
<מאיר בוחניק: בסדר.
<מאיר בוחניק: רק לוודא את הנקודה הזאת.
אלי אלאלוף: נציגת משרד הקליטה, לאחר ההערה שלך זאת הפעם הראשונה שבזכות העולים החדשים גם הוותיקים נהנים מדבר טוב.
אלי אלאלוף: בדרך כלל זה ההיפך.
<נירה למאעי רכלבסקי: לגמרי.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה לא היה מתוכנן.
אלי אלאלוף: בזכות זה היום אין בחינה לבוגרי בתי הספר בארץ.
אלי אלאלוף: זה אומר רק טוב, וזה טוב גם לחוזרים.
אלי אלאלוף: לכן תגידו למי שמסביר אתכם רע מאוד שזה לא חוק לעולים חדשים, אלא חוק לאזרחי מדינת ישראל בכלל.
אלי אלאלוף: זה חוק אוניברסלי.
אלי אלאלוף: יש כאלה שמפרסמים שהם עשו את השינוי המהותי בעולים מצרפת.
אלי אלאלוף: שישתקו, זה לא יזיק.
<קריאה: זה לא מאצלנו.
אלי אלאלוף: כן, אני מכיר אתכם.
אלי אלאלוף: אל תדאגי, אני יודע הכול.
אלי אלאלוף: זה לא משרת.
אלי אלאלוף: כבוד גדול למדינה שיכולה לקבל את כל ילדי אזרחיה חזרה.
<נירה למאעי רכלבסקי: נכון.
<נירה למאעי רכלבסקי: קיבלת החלטה להשאיר את זה?
<נירה למאעי רכלבסקי: אני עוברת ל-(2).
<נירה למאעי רכלבסקי: (2) הרוקח המורשה שפיקח על המבקש כאמור בסעיף 5א(א)(4) לפקודה, למעט רוקח מורשה שהוא רוקח אחראי, פעל בהתאם להוראות הרוקח האחראי עליו; בפסקה זו, "הרוקח האחראי" – כמשמעו בסעיף 10 לפקודה.
<איל שוורצברג: רוקח אחראי – שיש לו שנתיים ניסיון, והגיש בקשה לרוקח המחוזי.
<נירה למאעי רכלבסקי: בית מרקחת רשום לפי הדין החל באותה מדינה;
<נירה למאעי רכלבסקי: פה שאלתי מה זה "רשום".
<איל שוורצברג: זה "רשוי".
<נירה למאעי רכלבסקי: הכוונה היא לבית מרקחת שפועל ברישיון.
<איל שוורצברג: כן, חייב להיות.
האישורים האלה: כאן אם אנחנו מדברים על רשוי, לדעתי, זה אותו דבר.