GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רויטל בן ברוך: יש קידום העסקה, אבל יש פה הליך רישוי שרוקחים מקבלים אז אני לא יודעת אם זה לא - - - צריך לבדוק את זה.
אלי אלאלוף: למה שלא תבדקו את האפשרות שבתקופה הזאת הוא יקבל השלמה של משרד הקליטה?
<רויטל בן ברוך: קודם כול התקופה היא של שנתיים.
<רויטל בן ברוך: אני אבדוק.
אלי אלאלוף: אז יהיה שנתיים.
אלי אלאלוף: אם רוצים לעזור לו להיקלט זה גם ברמת הכנסה סבירה.
אלי אלאלוף: אחרת זאת הרגשה שנותנים לו מסלול הקלה בגלל שאין לו בחינות ומצד שני מסדרים אותו ואומרים לו, לך תהיה קבצן בסוף השעות.
<רויטל בן ברוך: אני אבדוק את זה.
<רויטל בן ברוך: אני רק רוצה לוודא שוב.
<רויטל בן ברוך: פה כתוב "במשך שנה", ואתם מדברים על שנתיים.
<נירה למאעי רכלבסקי: תלוי בניסיון.
<איל שוורצברג: יש אחד שעושה שנה, ואחד שעושה שנתיים.
<איל שוורצברג: אנחנו לא נכנסים לקטע של השכר.
<איל שוורצברג: אם הוא עוזר רוקח – יש עוזרי רוקחים - -
אלי אלאלוף: מותר לנו להיות ראש גדול.
<איל שוורצברג: אני רק לא יודע איך לעשות את זה.
אלי אלאלוף: חבר כנסת לא מבין כלום, רק לחבר.
<איל שוורצברג: חלילה.
<נירה למאעי רכלבסקי: רק המילה "סטאז'ר" מטרידה אותי כי אני לא בטוחה שהיא מופיעה בפקודה.
<שי סומך: להפך, בפקודה מופיע שהוא יעסוק ברוקחות בפיקוח.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז הוא ייחשב עוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני לא רוצה להתערב אם הוא יהיה סטאז'ר או סטודנט.
<שי סומך: כתוב "רוקחות".
<שי סומך: סעיף 5 לפקודה מסדיר את זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: סעיף 5 לא מגדיר את זה אם אני לא אכתוב את זה כאן.
<נירה למאעי רכלבסקי: סעיף 5 מתייחס- -
<מאיר בוחניק: זה סעיף 5(א), זה לא סעיף 5.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם סתם מדברים כאילו שומעים אתכם.
אלי אלאלוף: זה סתם ברדק.
<נירה למאעי רכלבסקי: ברגע שהבנו שהמעמד לא ברור איך ייחשב מעמד?
<נירה למאעי רכלבסקי: סעיף 5 בחוק מתייחס לעוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: אם אנחנו לא נגיד כאן במפורש שהאיש הזה ייחשב עוזר רוקח הוא לא ייחשב עוזר רוקח.
<שי סומך: כדי להכיר באדם כעוזר רוקח צריך להשתמש בסעיף 5.
<שי סומך: בסעיף 5 יש גם סעיף קטן נפרד לגבי מי שלמד בחו"ל.
<שי סומך: אז זה מוסדר כבר שם.
<שי סומך: התקנות האלה לא אמורות להסדיר את הנושא - -
<נירה למאעי רכלבסקי: הוא צריך לקבל רישיון נפרד לעבוד כעוזר רוקח.
אלי אלאלוף: מה הסעיף הקטן?
<שי סומך: לפי סעיף 5.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל סעיף 5 מדבר על קבלת רישיון לעבוד כעוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה משהו קצת ארכאי, אני מבינה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אנחנו רוצים לשאול את המונח "עוזר רוקח" לכאן.
<נירה למאעי רכלבסקי: לא שהוא יעשה שוב את התהליך הזה.
<איל שוורצברג: לדעתי, יותר קל לנו להתייחס אליו כאל סטאז'ר מהסיבה שלסטאז'ר מוקנות הסמכויות של עוזר רוקח.
<איל שוורצברג: תלמיד של מוסד להשכלה גבוהה שמתאמן במשך חצי שנת ההתמחות שלו, יש לו סמכויות של עוזר רוקח.
<איל שוורצברג: זה רשום בפקודה.
<נירה למאעי רכלבסקי: הפקודה לא מתייחסת לסטאז'ר.
אלי אלאלוף: אבל זה גם לא הרגשה טובה לאיש או לאישה.
אלי אלאלוף: אחרי שהוא רוקח הוא חוזר לפה ונהיה סטאז'ר.
<איל שוורצברג: אין לי מעמד של רוקח בהתנסות.
<איל שוורצברג: אין לי חיה כזאת.
<מאיר בוחניק: עם כל הכבוד, זה בדיוק מה שכתוב בסעיף 5, שהוא עוסק ברוקחות בפיקוח.
<מאיר בוחניק: יש לך המעמד, הוא מופיע בסעיף 5(א).
<איל שוורצברג: עוסק ברוקחות בפיקוח זה תפיסת העולם שלי כל עוד אתה מתאמן.
<איל שוורצברג: זה לא שהוא רוקח; זה אומר שהוא מתאמן לקראת היותו רוקח.
<איל שוורצברג: הכוונה שכתבנו שיהיה ברוקחות זה כדי שלא יהפכו אותו, חלילה, להיות שוטף הרצפות באותו בית מרקחת.
<מאיר בוחניק: אבל מצד שני אם אתה מגביל את מה שהוא מוסמך לעשות או לא מוסמך לעשות אז הוא בעצם לא עוסק ברוקחות.
<איל שוורצברג: אבל אנחנו משיגים תכנית עבודה שהוא עובר בה שלבים כדי שבסופו של דבר הוא יוגדר כזה.
<מאיר בוחניק: אז זה צריך להופיע בתקנות, אם ככה.
<מאיר בוחניק: אותה תכנית העבודה שאתה מדבר עליה לא מופיעה בתקנות.
<אסתר בלום: המבקש זה בית המרקחת?
<אמיר ניצן: איל, תאר לך רוקח שהיה לו בית מרקחת בצרפת במשך 10 שנים, ועכשיו הוא עולה לישראל- -
<איל שוורצברג: שיפתח בית מרקחת, ויהיה בעל בית מרקחת.
<אמיר ניצן: אני יכול לספר לך כמה מהם ניסו לפתוח בתי מרקחת ומה קרה להם.
<איל שוורצברג: אני לא יודע מה קרה להם.
<איל שוורצברג: אני לא מכיר את הסיפור.
<אמיר ניצן: זה לא לדיון הזה, ואני אתן לך דוגמות של שמות בתי-מרקחת.
<איל שוורצברג: מה אני אעשה?
<אמיר ניצן: 10 שנים הוא עבד והיה לו בית מרקחת.
<אמיר ניצן: הוא סופֶּר-רוקח.
<אמיר ניצן: עכשיו מה?
<אמיר ניצן: נעשה אותו עוזר רוקח?
<אמיר ניצן: תן לו להישאר רוקח - -
<איל שוורצברג: אני לא יכול לתת לו להישאר רוקח עד שהוא לא השלים את התכנית שלו.
<איל שוורצברג: זאת המטרה – לתת לו להיות רוקח בסוף.
אלי אלאלוף: אבל רוקח בפיקוח.
אלי אלאלוף: זה אומר שיש לו מה להשלים.
<איל שוורצברג: אבל אין לנו חיה חוקית כזאת "רוקח בפיקוח", כבוד היושב-ראש.
<איל שוורצברג: זה משהו אחר לגמרי.
<איל שוורצברג: יש לזה השלכות אחרות לגמרי.
<איל שוורצברג: מה זה "רוקח בפיקוח"?
<איל שוורצברג: אין לנו חיה כזאת.
<נירה למאעי רכלבסקי: אין לנו כאן מעמד שמוגדר בחוק.
<איל שוורצברג: אני לא יודע מה זה.
<איל שוורצברג: לא דנתי בזה אף פעם.
אלי אלאלוף: אחרי שנים של עבודה אי אפשר להפוך אותו לסטאז'ר, לסטודנט, לעוזר.
<נירה למאעי רכלבסקי: הדבר הכי מתאים שהוא זה סטאז'ר כי זאת ההגדרה המהותית.
אלי אלאלוף: לדעתי, ההגדרה הכי מתאימה זה רוקח בפיקוח.
<איל שוורצברג: אבל על רוקח בפיקוח אין לנו שום דבר חקיקה.
<איל שוורצברג: אני לא חושב שאתה יכול לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אני מוכן לתקן את החוק בהגדרה הספציפית.
<איל שוורצברג: צריך להיכנס לחקיקה ראשית.
<נירה למאעי רכלבסקי: מה עם עוזר רוקח?
<נירה למאעי רכלבסקי: מה הסמכויות שלו?
<נירה למאעי רכלבסקי: למה זה בעייתי?
<איל שוורצברג: עוזר רוקח יכול להיות בדיוק כמו רוקח למעט בעניין סמים מסוכנים שזה נושא קטן מאוד.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז למה זה בעייתי?
<נירה למאעי רכלבסקי: עוזר רוקח מוגדר.
<שי סומך: "הוא רשאי לנפק סמי מרפא ורעלים - - - בבית מרקחת בנסיבות הבאות: הוא יכול להיות בנוכחותו של הרוקח האחראי.
<שי סומך: בהיעדרו של הרוקח האחראי בשעות שנקבעו בתקופת היעדרו של הרוקח האחראי של הרוקח האחראי שלא יעלו על ארבעה ימים בכל שישה חודשים".
<שי סומך: יש לו סמכויות של פיקוח.
<שי סומך: הוא צריך פיקוח ברוב הזמן, אבל יש זמנים שהוא לא חייב פיקוח.
אלי אלאלוף: זה עוזר רוקח?
<נירה למאעי רכלבסקי: זה עוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה מוגדר בפקודה.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה נשמע לי סביר.
אלי אלאלוף: נשאיר את זה "עוזר רוקח".
<נירה למאעי רכלבסקי: אז "בתקופת העיסוק ייחשב עוזר רוקח לפי סעיף 5".
<שי סומך: ההסמכה היא ב-5, הסמכויות הן ב-7.
<נירה למאעי רכלבסקי: הוא כבר נחשב עוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: הוא לא צריך לעבור את מה שכתוב בסעיף 5.
<רויטל בן ברוך: בהמשך לבקשת כבוד היושב-ראש, מה שאנחנו נבדוק במשרד זה בעצם השתתפות במימון השכר במהלך הסטאז'.
<מרים לסר: עוזר רוקח מקבל חצי שכר.
<רויטל בן ברוך: אני צריכה לבדוק את זה.
<רויטל בן ברוך: על זה נחזור עם תשובה.
<רויטל בן ברוך: לגבי התרגום הנוטריוני, יש לנו, כפי שכולם יודעים, הוראת שעה, והסיוע הוא בהתאם לאמור בהוראת השעה.
<שרון אלמקייס: אפשר להגיד מילה בנוגע לעוזר רוקח?
<שרון אלמקייס: הוא משתכר פחות מרוקח.
<שרון אלמקייס: זה ברור לכולם, אני מקווה.
אלי אלאלוף: כן, אנחנו הבנו.
<נירה למאעי רכלבסקי: אנחנו אומרים שיהיה לו מעמד של עוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: בגלל הסמים המסוכנים הם מרוויחים פחות?
<שרון אלמקייס: בגלל שהם לא רוקחים.
<איל שוורצברג: אבל זאת החלטה שלך.
<איל שוורצברג: אם את רוצה לשמר אותו אצלך בכוח העבודה תתייחסי אליו מיד כי בעוד שנתיים הוא יהיה רוקח.
<איל שוורצברג: הוא לא יישאר עוזר רוקח כל ימי חייו.
<שרון אלמקייס: אבל אם אני כגוף - - -
<איל שוורצברג: על ההחלטות הפנימיות שלך איך את עושה את מדרגי השכר שלך אני לא אומר לך.
<איל שוורצברג: את גוף פרטי.
<איל שוורצברג: הוא בפיקוח.
<נירה למאעי רכלבסקי: בדיוק.
<נירה למאעי רכלבסקי: גופים יכולים ליצור מדרגים לשכר בהתחשב בעובדה שבן אדם מגיע עם ותק של 10 שנים.
<איל שוורצברג: בוודאי.
אלי אלאלוף: בואו לא ניכנס לנושא השכר.
<נירה למאעי רכלבסקי: הרוקח המורשה אישר, במסגרת המלצה שנתן כאמור, כי הוא נכח בעת עבודתו של המבקש ופיקח עליו; השאלה אם זה מספיק ברור מה זה "נכח".
<נירה למאעי רכלבסקי: אם הוא נוסע לחו"ל לחודש והוא לא נכח?
<איל שוורצברג: גם אם הוא לא נכח מוגדר לו כמה זמן מותר לו להיעדר עכשיו.
<איל שוורצברג: אז הוא ימנה מישהו אחר במקומו, הוא יפנה, הוא יעשה פרוצדורה מסוימת.
<איל שוורצברג: אז הוא לא נכח, אבל אם הוא לא נכח בתקופה מסוימת שמותרת לפי חוק, זה בסדר.
<נירה למאעי רכלבסקי: לאן אתה מפנה?
<נירה למאעי רכלבסקי: לפי מה זה מותר?
<איל שוורצברג: - - - עוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: אתה מדבר על ההפניה לעוזר רוקח.
אלי אלאלוף: סגן.
<נירה למאעי רכלבסקי: עוזר רוקח.
<אסתר בלום: אני רוצה לשאול שאלה לגבי הסעיף הקודם – "כי המבקש עבד בהיקף של משרה מלאה באותו בית מרקחת".
<אסתר בלום: השאלה היא אם אפשר לעשות את זה בחלקי משרה כמו שנהוג לעשות גם אצל הפסיכולוגים או בתחומים אחרים?
<אסתר בלום: אנחנו מדברים על עולים חדשים, עד שאנשים מתאקלמים.
<אסתר בלום: הם לומדים באולפן בחצי משרה; נשים צריכות להסתדר עם ילדים שלא נמצאים במסגרת בית-ספרית אחר הצהריים.
<אסתר בלום: הם מתמודדים עם הרבה מאוד בעיות.
<אסתר בלום: האם פה זה מובן שהמשרה המלאה יכולה להיות פרוסה על שנתיים, לדוגמה?
<איל שוורצברג: אני חושב שאנחנו מתחילים להיכנס לדקויות כאלה - -
<אסתר בלום: אלה חיי אדם.
<אסתר בלום: אנחנו נכנסים לדברים האלה כי אנחנו מטפלים באנשים.
<איל שוורצברג: אמרת מצוין – אלה חיי אדם.
<איל שוורצברג: אלה חיי אדם גם פה.
<איל שוורצברג: אי אפשר לעשות את כל הפיצולים האלה.
<איל שוורצברג: בן אדם שרוצה לעבוד במקצוע שלו צריך לעשות את זה צריך לעשות את זה בדרך המלך.
<איל שוורצברג: החקיקה לא נועדה לייצר את המיוחדים האלה.
<איל שוורצברג: יהיה כאן קושי מאוד גדול.
<איל שוורצברג: אם הבן אדם מתחיל את האולפן שלו הוא יסיים את האולפן וירכוש את המיומנויות כדי שהוא יוכל לעבוד בעבודה שלו בצורה טובה יותר.
<איל שוורצברג: לעשות את הקפיצות האלה מכאן ולכאן, אני לא יודע.
<איל שוורצברג: זה מקצוע שאתה כל הזמן נמצא באינטראקציה.
<איל שוורצברג: זה לא שאתה מקבל מישהו בקליניקה שלך בתור פסיכולוג, חלילה, בלי לפגוע בהם, אלא אתה נמצא בדלפק, אתה כל הזמן זורם.
<יונתן רובינשטיין: אני מעמותת "ויין".
<יונתן רובינשטיין: אתה בדיוק מחזק את הטענה.
<יונתן רובינשטיין: אם כל יום הוא נמצא בדלפק מה זה משנה שהוא יהיה חצי משרה, 75% משרה או משרה מלאה?
<יונתן רובינשטיין: הוא יבוא כל יום, רק במקום להיות כל יום במשרה מלאה במשך שנה הוא יהיה כל יום 75% במשך שנתיים.
<שי סומך: החוק קובע שנה.
<איל שוורצברג: נכון, החוק קובע שנה.
<אסתר בלום: השנה יכולה להיות פרוסה לשנתיים?
<אסתר בלום: אני שואלת.
<קריאה: זה לא משנה כי כרגע לא נשנה את החוק.
<קריאה: אנחנו בתקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל זאת שאלה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אם מישהו חייב שנה, והוא מראה לך שנתיים?
<איל שוורצברג: אני עברתי את המסלול שהעולים או מי שחוזר לארץ עובר.
<איל שוורצברג: למדתי בבריטניה תואר ראשון ותואר שני, השלמתי את הסטאז' שלי בבריטניה, והוא לא הקל בכך שאני אזרח שם, אלא שנה שלמה עשיתי - -
<אסתר בלום: אי אפשר להשוות.
<איל שוורצברג: למה אי אפשר להשוות את העבודה?
<איל שוורצברג: כשחזרתי לארץ הייתה לקונה שכדי לקבל את הרישיון המלא שלך היית צריך לעבוד עבודה מלאה.
<איל שוורצברג: גם לי היו פה כל מיני עיסוקים כאלה ואחרים, ורבים וטובים עשו בדיוק אותו דבר.
<איל שוורצברג: משרה מלאה היא משרה מלאה.
<איל שוורצברג: בן אדם נכנס, מתאמן, רוצה לגמור עם זה.
<איל שוורצברג: אחרת מה שאתם אומרים זה שהוא יעשה עכשיו 50%, ימשיך הלאה.
<איל שוורצברג: בשנה אחרי זה?
<נירה למאעי רכלבסקי: מה לגבי אימהות עובדות?
<איל שוורצברג: כל החוקים שחלים על אימהות עובדות בארץ חלים עליהם גם פה.
<איל שוורצברג: אם אישה צריכה שעת הנקה היא תצא לשעת הנקה; אם אישה צריכה חופשת לידה היא תצא לחופשת לידה ותחזור אחר כך להשלים את העבודה שלה.
<אסתר בלום: אם היא צריכה לשלם צהרון הצהרון יהיה יותר זול כרגע?
<איל שוורצברג: חברים, אנחנו כל פעם חוזרים לאותה נקודה.
<נירה למאעי רכלבסקי: היא מדברת על שעות עבודה.
<איל שוורצברג: חוק שעות עבודה חל על כולם.
<אסתר בלום: לעולים החדשים אין עורף משפחתי.
<אסתר בלום: אין מי ששומר על הילדים שלהם בשעות אחר הצהריים.
אלי אלאלוף: אם אנחנו מתרגמים את זה לשעות עבודה זה 186 שעות.
אלי אלאלוף: בפרק זמן של 18 חודשים זה לא טוב?
<איל שוורצברג: איך יעשו את זה, כבוד היושב-ראש?
אלי אלאלוף: במקום שנה זה יהיה פרוס על שנה וחצי.
<איל שוורצברג: ומה המינימום שיעבדו?
אלי אלאלוף: מה שאמרנו, השעות.
אלי אלאלוף: אם שנה זה 186 כפול 12, תוריד את החופשה, אז לפי זה אתה אומר שבשנה וחצי יעשו אותן שעות.
<איל שוורצברג: על שנה וחצי?
אלי אלאלוף: על שנה וחצי.
<איל שוורצברג: זאת אומרת אתה אומר שיעבדו מינימום 66% משרה.
אלי אלאלוף: זה נותן להם את הגמישות הנדרשת, בעיקר לנשים רוקחות.
<שי סומך: גם בעריכת דין צריך שנה, ולפעמים יש נשים שיש להן ילדים אז אתם חושבים שהמעסיק ממש סופר את הדקות?
אלי אלאלוף: אז אתה רוצה שאני אגיד לך?
אלי אלאלוף: זה ישראבלוף.
<שי סומך: הוא מתחשב, ואם צריך לצאת לפעמים פעם בשבוע יוצאים בשלוש.
אלי אלאלוף: אנשים באים עם מוסר עבודה קצת שונה ממה שיש לנו בארץ.
אלי אלאלוף: תן להם מראש את האפשרות הזאת או למשרה מלאה בשנה או 66% משרה ומעלה,18 חודשים.
אלי אלאלוף: מה רע?
<איל שוורצברג: ואיך במקביל איך אנחנו פותחים את זה בשנתיים?
<נירה למאעי רכלבסקי: בהתאמה.
<איל שוורצברג: עד שלוש שנים?
אלי אלאלוף: יכול להיות שאלה של שנתיים יהיה להם שנה ראשונה לפי החישוב- -
<איל שוורצברג: בבקשה, בסדר.
אלי אלאלוף: תן להם את זה.
אלי אלאלוף: זה נותן להם את הגמישות.
אלי אלאלוף: להפך, זה בדיוק מתאים למה שאמרת לפני כן, שאתה רוצה לעודד נשים לעבודה, לאפשר להן הנקה.
<איל שוורצברג: בבקשה, אני מסכים.
אלי אלאלוף: זה כפוף לכל דיני העבודה למיניהם.
אלי אלאלוף: הם חייבים לתת להם שעת הנקה וכולי.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה ברור.
אלי אלאלוף: שיהיה רשום.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה בעצם שני שליש משרה על פני 18 חודשים.
<אמיר ניצן: אני חוזר לסעיף1(א).
<אמיר ניצן: אנחנו מייצרים פה בירוקרטיה שלטעמי, אין לה מקום.
אלי אלאלוף: בהתחלה הסכמתי אתך.
אלי אלאלוף: עכשיו אני אגיד לך – יש לנו בתי מרקחת שפזורים ברחבי הארץ.
אלי אלאלוף: העולה החדש שהוא תושב חוזר לא מודע למקומות לא מוצלחים.
אלי אלאלוף: אז הוא ילך למקום, יתחיל, ופתאום הוא ירגיש שהוא מנוצל ולא תורם ולא לומד.
אלי אלאלוף: זה שמשרד הבריאות לוקח אחריות להגיד שהמקום מתאים לעבודה שלך, לסטאז' שלך, ויש שם רוקח מנטור טוב – אני לא רואה בזה שום בירוקרטיה כבדה.
אלי אלאלוף: להפך זה כדי למנוע מהתמימים להיות מנוצלים.
<נירה למאעי רכלבסקי: צריך להבהיר מה זה ההליך של האישור מראש כדי שאנשים יבינו מחר מה הם אמורים לעשות.
<איל שוורצברג: אנחנו נפרט את זה בנהלי עבודה.
<איל שוורצברג: לא כל דבר אני אאשר בתקנות.
<איל שוורצברג: אפשר לכתוב לפרוטוקול שייכתב נוהל על הדבר הזה, יועבר לבעלי העניין, ואנשים יוכלו להגיב על זה כמו שאנחנו עושים בדברים אחרים.
<איל שוורצברג: אין לי בעיה עם זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: סיימנו.
<גמליאל גוטשל: רציתי לשאול שאלה.
<גמליאל גוטשל: זה קשור, אבל לא בדיוק בתקנות.
<גמליאל גוטשל: לגבי מבחן דיני רוקחות – האם יש כבר נוסחה איך זה יפעל?
<גמליאל גוטשל: מה יהיה סוג המבחן?
<גמליאל גוטשל: כמה זמן?
<גמליאל גוטשל: יש כמה פרטים איך לעשות את המבחן בדיני רוקחות?
<גמליאל גוטשל: לא מתייחסים לזה בתקנות, כמובן.
<איל שוורצברג: גם היום לא כתוב מה יש במבחן, ויש מכתב שאומר מה צריך ללמוד.
<איל שוורצברג: אז דיני רוקחות זה מאוד פשוט.
<איל שוורצברג: יש חקיקה, יש תקנות, ויש נהלים מסוימים שמפרשים את התקנות האלה, ויגידו את החומרים.
אלי אלאלוף: היום במבחן הכללי אין דיני רוקחות?
<איל שוורצברג: יש, רק כתוב "דיני רוקחות", לא כתוב מה.
אלי אלאלוף: אבל זה בדיוק המבחן שהם אמורים להשלים.
<איל שוורצברג: הם אמורים לעשות רק דיני רוקחות לא באותו היקף, קצת יותר רחב.
<גמליאל גוטשל: זה כל הקטע.
אלי אלאלוף: אני מתחיל לדאוג.
<איל שוורצברג: יש היום 100 שאלות, ומתוכן 20 שאלות של דיני רוקחות.
<איל שוורצברג: פה אנחנו בוחנים רק דיני רוקחות.
<איל שוורצברג: יכול להיות שהוא צריך לעשות 40 שאלות.
<איל שוורצברג: זה לא משהו לפרוטוקול, אלא כדי באמת לבדוק את הידע של הבן אדם בדיני רוקחות, לא בשביל להכשיל אותו.
<איל שוורצברג: אבל יגידו לו מה הוא צריך ללמוד.
<איל שוורצברג: יגידו לו את הפרקים שהוא צריך ללמוד.
<נירה למאעי רכלבסקי: חשוב גם שאנשים יידעו באיזה מסגרת משפטית הם עובדים.
<גמליאל גוטשל: אין לי ספק.
<גמליאל גוטשל: אני רק אומר שהיו 120 שאלות, ודיני רוקחות היה 10%.
<גמליאל גוטשל: היו 12 שאלות בדיני רוקחות בסך הכול בכל המבחנים שהיו.
<גמליאל גוטשל: אני רק מעלה את העניין הזה כי אני לא רוצה שהמבחן הזה יהיה חסם חדש לעולים חדשים.
<איל שוורצברג: זה לא עניין של חסם חדש.
<נירה למאעי רכלבסקי: - - - להמציא 120 שאלות.
<איל שוורצברג: לא ימציאו 120 שאלות, אבל לא ייתנו גם 12 שאלות.
<איל שוורצברג: ייתנו קצת יותר, וייתנו משהו הולם.
<איל שוורצברג: כשאני בוחן את הסטודנטים שלי מבחן הולם זה כ- 50 שאלות לשעתיים.
<איל שוורצברג: אבל אני לא רוצה להתחייב לך פה בדיוק ולהגיד כמה שאלות.
<נירה למאעי רכלבסקי: לשכת עורכי הדין כל שנה ב-10 השנים האחרונות הופכת את הבחינה ליותר מפלצתית.
אלי אלאלוף: ואז יצטרכו עוד יושב-ראש ועדה.
<איל שוורצברג: אולי יחליטו שהבחינה בכלל תהיה בכתב ולא אמריקנית, ואז זה 12 שאלות זה בסדר.
<איל שוורצברג: אל תגביל את עצמך.
<איל שוורצברג: אתם נכנסים פה לכל מיני פינות מוזרות.
<קריאות: זה החיים.
<איל שוורצברג: בסדר, אבל החיים שלכם - - -
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני מצביע.
<נירה למאעי רכלבסקי: תצביע לפי ההערות שאני אמרתי, שכמובן, יוכנסו לנוסח.
אלי אלאלוף: בהתחשב בכל ההערות שנרשמו באחריות מלאה בידי היועצת המשפטית ובהסכמת כל הצדדים - -
<נירה למאעי רכלבסקי: וינוסחו.
אלי אלאלוף: - - אנחנו עוברים להצבעה.
מאיר כהן: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות במסגרת ציון יום הסביבה בכנסת: על סדר-היום: זיהום אוויר חמור כתוצאה משריפות פסולת בשרון ובמערב השומרון.
<שלום צארום: - - - כולם מסוכנים לבריאות האדם, כולם יודעים את זה.
<שלום צארום: שוב, אלה התופעות היומיומיות שלנו, זה מה שמתרחש מסביבנו ביום יום.
<שלום צארום: מדובר פה לא באזור הנגב, מדובר פה באזור מאוכלס מאוד, הרבה יותר מאוכלס מאזור הנגב, ולכן הפגיעה היא בכמות אדירה של תושבים.
<שלום צארום: אנחנו מדברים פה על מאות אלפי - - -
מאיר כהן: מה זה כבר משנה אם נפגעים 1,000 או 10,000?
<שלום צארום: אני חושב שכתופעה - - -
מאיר כהן: עזוב, אל תשיב.
מאיר כהן: התופעה היא נוראה בין אם היא פוגעת ב-100 איש או ב-1,000 איש.
מאיר כהן: זאת תופעה שצריך למגר בלי שום קשר למספר.
<שלום צארום: זה נכון שכל מקרה הוא לגופו של עניין, אבל אין ספק שבאזור מאוכלס כמות הנפגעים הרבה יותר גדולה.
<שלום צארום: כאן יש לנו כמה המחשות לאזורים שלנו, כולל תל-אביב, מהאזור שלנו מגיעים ענני העשן עד תל-אביב, היא לא חסינה.
<שלום צארום: דיברנו גם על זה שהחומרים האלה, בעיקר סוגי הפולימרים, אלה החומרים שהם הכי מסוכנים מבחינת מה שהם פולטים לאוויר.
<שלום צארום: חומרים מאוד מסוכנים, אסבסט, פסולת בנייה, גם מכה שמפנים לאתר פיראטי ושורפים.
<שלום צארום: במקום לפנות לאתרים מסודרים ולשלם עבור הפינוי הזה הם מדלגים על השלב הזה, חוסכים כספים על חשבון בריאות הציבור.
<שלום צארום: צמיגים וכן הלאה.
<שלום צארום: שוב, השריפות גם לצורך מיצוי של מתכות, בעיקר נחושת, גם תופעה מוכרת, ואז כל החומרים הפלסטיים והסינטטיים למיניהם מסביב נשרפים.
<שלום צארום: החומרים האלה משחררים לאוויר רעלים שחלקם מוכרים היטב, הדיאוקסינים, וכן אלה שהם גורמים ישירים למחלות סרטן וחלקיקים נשימים.
מאיר כהן: היטבת להציג את התמונה.
שרן השכל: אני רוצה.
שרן השכל: קודם כול ברוכים הבאים לכולם, אני שמחה שסוף כל סוף אנחנו מקיימים את הדיון הזה.
שרן השכל: אני ויניב עבדנו על זה כבר הרבה מאוד זמן על מנת שנקיים את הדיון הזה בכנסת, כי המאבק הזה לא התחיל לפני כמה ימים וגם לא כמה חודשים.
שרן השכל: התושבים, וזו קבוצה מאוד קטנה מתוך כמה אלפי תושבים שנמצאים בקבוצות ווטסאפ ובקבוצות פייסבוק ויוצאים להפגנות ונפגשים כבר הרבה מאוד זמן.
שרן השכל: הכרתי את הקבוצה הזו דרך יניב נדמה לי שבערך לפני שנה כבר, חצי שנה, כשהתחלתי באמת קצת להבין ופנו - - -לגבי דבר כזה נוראי.
שרן השכל: אמרתי: בסדר, שריפה פה, שריפה שם.
שרן השכל: מרגע שהם הראו לי את כל הפרטים, הסבירו לי מה בעצם מתרחש שם – אנחנו כמעט כל לילה חוזרים דרך כביש 6 מירושלים לכפר-סבא, אני והצוות שלי, נדמה לי שלא היה לילה אחד שעברנו שם ולא היה ריח של שריפות או שראינו עשן או דברים כאלו.
שרן השכל: ואז באמת נפל האסימון על גודל החומרה של מה שבאמת קורה שם.
שרן השכל: ואז התחלתי להפנות כל מיני מכתבים לכל מיני משרדים ולראות למה הדבר הזה לא מטופל.
שרן השכל: אפילו פעם אחת ניסיתי להתקשר למשטרה ולפיקוח העירוני, וכולם אמרו: אין מה לעשות.
שרן השכל: או שאמרו: אנחנו נטפל, ובסוף לא מטפלים בזה בכלל.
שרן השכל: אתה מתקשר אחרי זה, ואומרים לך: אנחנו נטפל.
שרן השכל: כאילו ממשיכים את זה הלאה.
שרן השכל: ועכשיו את מה שעשיתי התושבים האלו כבר מבצעים זמן לא מועט, כבר הרבה מאוד זמן.
שרן השכל: והם גם לא חברי כנסת, הם אזרחים, אז עוד מתייחסים אליהם – לפעמים זה מזל שעונים להם לפניות שהם מגישים.
שרן השכל: אתן דוגמה אחת, העברתי מכתב למשרד הביטחון על הנושא של המשרפה מקלקיליה, כי זה היה משהו איום.
שרן השכל: תראה, התמונות לא מתארות את הריח וגם לא את הנזק שנעשה אחרי זה בדרכי הנשימה.
שרן השכל: יש לך פה ילדים קטנים, ההורים ששולחים אותם לגנים, עכשיו זה ילדים עם אסטמה ועם מחלות נשימתיות ודברים כאלו.
שרן השכל: ואתה מבין שאנחנו מגדלים דור שגדל על זה שזה נורמלי לשרוף אשפה באזור, והם אחר כך סופגים את הנזקים.
שרן השכל: מדובר פה פשוט בבריאות הציבור, באזרחים שלא מסוגלים לפתוח חלונות, שנגרמות להם מחלות נשימתיות.
שרן השכל: פניתי בדוגמה אחת למשרד הביטחון בנוגע למשרפה בקלקיליה, קיבלתי מכתב חזרה, כל כך שמחתי.
שרן השכל: אמרו לי: טיפלנו במשרפה בקלקיליה, סגרנו, כיבינו.
שרן השכל: אני יכולה להראות לכם את המכתב הזה.
שרן השכל: אני פונה ליניב, מספרת לו שמשרד הביטחון עשה אופרציה, הוא נכנס לקלקיליה, סגר את המשרפה הזו.
שרן השכל: הם אומרים לי: תקשיבי, אנחנו מעלים מין עפיפון כזה, רחפן עם מצלמה, והוא מראה לי שזה עדיין עובד.
שרן השכל: כלומר, לא נעשה כלום.
שרן השכל: וככה עם כל המשרדים הממשלתיים.
שרן השכל: שריפת פסולת כזו זו עבירה על החוק, אסור להם לעשות את זה.
שרן השכל: איך זה יכול להיות שאף אחד לא מטפל בזה, והם נמצאים עם זה כבר שנים?
שרן השכל: זו פגיעה חמורה בבריאות הציבור, כבר לא בסביבה.
שרן השכל: אז באמת אני שמחה שסוף כל סוף אחרי הרבה מאוד זמן שאנחנו מנסים לקיים את הדיון הזה אנחנו מצליחים לקיים אותו.
שרן השכל: ובאמת, אני רוצה לשמוע תשובות מהמשרדים, מה צריך לעשות – גם פה מבחינת חקיקה אם צריך – כדי שהדבר הזה יסתיים סוף כל סוף ואנשים יוכלו לחיות חיים נורמליים, וילדים לא יצטרכו לסבול ממחלות נשימתיות.
מאיר כהן: אני רוצה רק לציין שהחקיקה כמעט, אני לא בטוח, אבל כמעט רוויה.
מאיר כהן: האכיפה היא הבעיה הגדולה מכל.
שרן השכל: אז בשביל זה המשרדים צריכים לענות על השאלות האלה.
מאיר כהן: אני רוצה לשמוע את המשרד לאיכות הסביבה.
<גדעון מזור: אני מנהל מחוז מרכז.
מאיר כהן: תגדיר לנו בבקשה את מחוז מרכז מבחינת גבולות.
<בני אלבז: קמ"ט איכות סביבה, אני אדבר על הגבולות.
שרן השכל: אתם מטפלים מראש העין עד חריש וקיסריה?
מאיר כהן: מאיפה עד איפה?
<גדעון מזור: מגדרה עד עמק חפר.
מאיר כהן: כולל עמק חפר?
<גדעון מזור: כולל עמק חפר.
<גדעון מזור: ומהים עד הקו הירוק.
<גדעון מזור: כאשר בכל מה שקשור לשטחי יהודה ושומרון יש פה איזושהי חלוקה, המינהל האזרחי ידבר על מה שקשור לפלסטינים.
<גדעון מזור: קודם כול, הבעיה של שריפות באזור השרון היא בהחלט בעיה קשה ומורכבת, ואנחנו רואים אותה גם מתעצמת עם הזמן.
<גדעון מזור: בתקופה האחרונה המשרד לקח את זה כפרויקט, את כל הנושא של השריפות של פסולת בשטחים הפתוחים, והכניס את זה כקטגוריה בפני עצמה בקטגוריות זיהום אוויר העיקריות שאנחנו רואים.
<גדעון מזור: אם אנחנו מדברים על תעשייה ואנרגיה ותחבורה, אז היום אנחנו לוקחים את זה, את הנושא של השריפות בשטחים פתוחים כקטגוריה בפני עצמה.
<גדעון מזור: היא בהחלט הלכה והתעצמה והיא פוגעת באוכלוסייה מאוד רחבה.
<גדעון מזור: אני אציין שאנחנו עושים לא מעט פעולות, ואני אתאר אותן בקצרה, אבל עדיין גם חסרים לנו חלקים מסוימים, ואנחנו כרגע עובדים על להשלים אותן.
<גדעון מזור: אין לנו את כל הכלים נכון להיום, ואנחנו מכינים תוכנית, אני אפרט אותה בהמשך.
<גדעון מזור: קודם כול, אני רוצה להגיד שאחת הפעולות שעשינו, וזה מתייחס ליישובים של המשולש הדרומי, שבעה יישובים של המגזר הערבי בין כבר קאסם לבין זמר, שהתייחסו אליהם בכתבה כמזרח השומרון, בעיקר שם יש בעיה של איסוף פסולת.
<קריאה: מזרח השרון.
<גדעון מזור: מזרח השרון, סליחה, נכון.
<גדעון מזור: יש שם בעיה של איסוף פסולת.
<גדעון מזור: ביישובים האלה אין איסוף מלא של פסולת.
<גדעון מזור: המשרד יזם וכבר מתניע בשלבים מתקדמים פרויקט שנקרא "סביבה שווה".
מאיר כהן: אם אני הולך לכפר קאסם אין תהליך של איסוף פסולת?
<גדעון מזור: יש תהליך של איסוף של פסולת, רק - - -
מאיר כהן: אני לא מדבר על לאסוף את הפסולת בין הבתים, את זה כולם עושים.
מאיר כהן: לאן הפסולת הזאת מגיעה?
<גדעון מזור: קודם כול, לא כל הפסולת בכל היישוב נאספת, יש אזורים שלא מגיע אליהם איסוף של פסולת, או לא הגיע עד לא מזמן.
<קריאה: גם לא כל הסוגים.
<גדעון מזור: וגם לא כל הסוגים.
<גדעון מזור: הפרויקט שאנחנו מדברים עליו של "סביבה שווה", למעשה עשה תוכנית מיפוי מסודרת, שהולכים בית בית, עסק עסק, רואים איפה יש איסוף, איפה אין איסוף, ותוכנית של איך לעשות איסוף נכון.
<גדעון מזור: בהמשך, יחד עם הרשות המקומית, בנייה של מכרזים טובים יותר לאיסוף של פסולת, לטייב אותם עד כמה שניתן.
<גדעון מזור: ואחר כך זה - - - תפעולי שהולך אחרי המשאית רואה כן אוספת, לא אוספת, כל הדברים האלה.
<גדעון מזור: זה פן אחד של התוכנית.
<גדעון מזור: הפן השני הוא נושא של הגברת הפיקוח - - -
מאיר כהן: אני רוצה לשאול אותך משהו, סליחה שאני מתעקש.
מאיר כהן: הייתי ראש עיר עשר שנים, ידעו לבוא אלי, ובצדק, פקחים של איכות הסביבה, לא רק לדאוג שנפנה את האשפה, גם משאית אשפה שלא שמה ברזנט ואשפה עפה.
מאיר כהן: הנהג, לפני ראש העיר או במקביל לראש העיר, קיבל קנס של 700 שקלים.
מאיר כהן: כלומר, איפה אתם בכפרים וביישובים?
<גדעון מזור: הבעיה הוא לא הנהג.
<גדעון מזור: הנהג הוא לא זה שמשליך את הפסולת.
<גדעון מזור: הבעיה היא - - -
מאיר כהן: אבל אם הנהג לא שם את הברזנט – עזוב, הבאתי דוגמה.
מאיר כהן: אני שואל - - -
<גדעון מזור: הסיפור העיקרי זה - - -
מאיר כהן: תראה, אני מתחיל להגיע למסקנה שיש רפיון לא קטן בכלים שכבר יש לנו.
מאיר כהן: עזוב, יש אלף ואחד דברים שאנחנו צריכים לעשות, ותכף נשמע גם את חברי.
מאיר כהן: אבל בכלים שיש לנו כמדינה, גם בחוקים שאנחנו לא יודעים לאכוף – אולי תגיד לי שאין לכם מספיק פקחים, ואולי תגיד לי שהדבר גדול קצת על המשרד או על חלקים מהמשרד – אבל הדבר האלמנטרי הוא שבמקום מוסדר כמו רשות מקומית אין שום סיבה שבעולם שאתר אשפה של רשות מקומית לא יהיה מוסדר.
מאיר כהן: תאמין לי, אני מכיר את זה, תעיר אותי באמצע הלילה אני אגיד לך את כל המתווה איך מסדירים אזורי כינוס של אשפה.
<גדעון מזור: אתה צודק לגמרי.
<גדעון מזור: הבעיה העיקרית היא - - -
מאיר כהן: כי חלק מזה זה היישובים האלה של המשולש.
<קריאה: זה מעבר לקו.
מאיר כהן: זה לא רק מעבר.
יעל כהן-פארן: זה גם במשולש.
מאיר כהן: יעל, זה - - -
יעל כהן-פארן: כן, אני יודעת, אני מכירה את הסיפור.