GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מורן רייכמן: קודם כל כמה הערות.
מירב בן ארי: למרות שאתה שייך עכשיו למשרד הרווחה.
<מורן רייכמן: משרד העבודה והרווחה.
מירב בן ארי: העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
מירב בן ארי: השר - -
איילת נחמיאס ורבין: כל פעם כשאנחנו פוגשים את אותם אנשים, אנחנו צריכים להיזכר באיזה משרד הם עכשיו.
עפר שלח: מילא אנחנו - -
<מורן רייכמן: אותם אנשים, המשרדים אחרים.
עפר שלח: מילא אנחנו, הם צריכים לזכור.
איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, הם צריכים לזכור.
<מורן רייכמן: קודם כל, כמה הערות לגבי הדברים שנאמרו פה.
<מורן רייכמן: צריך להגיד ביושר שהמדינה בעשור הקודם הזניחה את תחום ההכשרה המקצועית.
<מורן רייכמן: יש לי פה גם גרף מ-2002.
<מורן רייכמן: מ-2002 נחתכו דרמטית התקציבים וכוח האדם המוקצה למשימה.
<מורן רייכמן: מ-2013, 2014 אנחנו משקמים את המערכת, זאת אומרת, יש פה מערכת לשקם.
<מורן רייכמן: יש גם עלייה בתקציבים בשנים האחרונות, עלייה שהיא באחוזים מאוד נכבדת.
<מורן רייכמן: אבל אם מסתכלים על תחילת העשור הקודם, אנחנו עוד לא שם.
<מורן רייכמן: אנחנו צריכים להגיד ביושר שאם מחר בבוקר יתנו לנו חצי מיליון שקל, המערכות - -
מירב בן ארי: עזוב מה היה אם.
מירב בן ארי: תגיד לי מה אתה עושה עכשיו עם התקציב שיש לך.
מירב בן ארי: אין לי זמן עכשיו לספקולציות.
מירב בן ארי: תן לי עכשיו הסבר.
<מורן רייכמן: אז במספרים ככה:
<מורן רייכמן: ב-2016 יש גידול של 28% מהתלמידים שהמדינה מתקצבת או מסבסדת להכשרה מקצועית לכלל המקצועות.
איימן עודה: זה מ-1% עד 4%.
עפר שלח: לפי הנתונים שאנחנו מחזיקים פה, תקציב ההכשרה המקצועית ירד ב-2017.
<מורן רייכמן: הוא לא ירד.
עפר שלח: מ-852 מיליון שקל ל-837 מיליון.
<מורן רייכמן: אני מתייחס כרגע להכשרת מבוגרים.
<מורן רייכמן: תקציב ה-800 כולל המון סעיפים.
עפר שלח: הכשרה מקצועית זה רק מבוגרים.
עפר שלח: הכשרה מקצועית זה לא חינוך טכנולוגי.
מירב בן ארי: רגע, סליחה, מה היה התקציב ב-2016, מורן?
<מורן רייכמן: התקציב של הכשרת מבוגרים ב-2016 היה 115 מיליון שקל, השנה הוא 130 מיליון שקל.
<מורן רייכמן: התקציב שאתה מדבר עליו כולל בתוכו כחצי מיליארד שקל של מערכת בתי הספר המקצועיים לנוער, שזה מרב התקציב.
איילת נחמיאס ורבין: למה בכל זאת זה ירד?
איילת נחמיאס ורבין: זה עדיין לא פותר את שאלת הירידה בתקציב.
<מורן רייכמן: אני לא יודע למה המספר הגדול ירד.
<מורן רייכמן: אני מדבר על תקציב פעילות נטו להכשרת מבוגרים.
<מורן רייכמן: הוא בכל מקרה עלה.
<מורן רייכמן: ב-2017 אנחנו עובדים עם מודל הפעלה חדש של שני זכיינים.
<מורן רייכמן: בעבר המורים היו עובדי מדינה, זה יצר המון קשיים בפעילות.
<מורן רייכמן: היו לנו שני זכיינים לרשתות חינוך, דבר שאיפשר לנו גמישות מאוד גדולה במקצועות ובמיקום הגיאוגרפי של הקורסים.
<מורן רייכמן: צריך גם להגיד, קשה לנו לפתוח קורסים כי אנשים לא מגיעים.
<מורן רייכמן: המשק ב-4.5% אבטלה, אם אני לא טועה.
<מורן רייכמן: יש קורסים שעומדים, מחכים לאנשים שיבואו.
<מורן רייכמן: עכשיו, המדינה היא אולי לא טובה בשיווק, אבל יש לנו שני זכיינים שהם רשתות חינוך ותיקות, הם מומחים בשיווק.
<מורן רייכמן: עדיין קשה להם לגייס לקורסים בחינם.
<מורן רייכמן: ברור שיש פה גם אבטלה נמוכה, גם בעיית תדמית שאנחנו מטפלים בה, וגם בסוף - - עשינו לאחרונה מחקר על תדמית - -
עפר שלח: מורן, סליחה, אבל נדמה לי שמה שיש פה וגם בהמשך לדברים שהעלית - - חסרה מערכת שלמה.
עפר שלח: זה לא רק שאני צריך לדעת שתהיה לי עבודה בסוף הלימודים שלי, בין אם אקדמיים או הכשרה מקצועית - -
עפר שלח: צריך לדאוג לזה שבמקצועות נדרשים יהיה סבסוד.
עפר שלח: זאת אומרת, אתה צריך - - אתה כמערכת צריך לייצר מסלול שלם לבן אדם שבסופו של דבר מביא אותו להיות עובד טכנולוגי בתעשייה, אחרת הוא, אתה יודע, אתה אומר לו, "תעשה קורס, ואז תעמוד לגורלך".
עפר שלח: הוא קורא מה שהוא קורא על התעשייה המסורתית ולא בא.
<מורן רייכמן: זה גם לא המצב.
<מורן רייכמן: קודם כל, יושבים פה עמיתיי משירות התעסוקה, שזו מערכת ההשמה הכי גדולה בארץ.
<מורן רייכמן: בנוסף, הזכיינים שלנו, חלק מהמכרז גם יש להם כוח אדם שמוקצה להשמת האנשים בוגרי הקורס.
<מורן רייכמן: עוד אלמנט חשוב שהוספנו זה מסלול הכשרה בחניכות.
<מורן רייכמן: בכלל, כל השיתוף עם התעשייה, עם העסקים - - יש לנו מסלול הכשרה חדש שמ-day one המעסיק מסנן את הקורס, את מי שנכנס לקורס, והשבוע מתחלק יומיים בכיתה ויומיים או שלושה אצל המעסיק בשכר, ככה כשהתלמיד מסיים את הלימודים, הוא כבר באחוזים מאוד גבוהים מושם - -
מירב בן ארי: מורן, מה החיבור בין התעשייה הישראלית לאותם צעירים שמסיימים את הקורס?
מירב בן ארי: האם בשבוע- שבועיים האחרונים לפני סיום הקורס מגיעים התעשיינים?
מירב בן ארי: יש להם אפשרות?
מירב בן ארי: איך התקשורת בין מסיימי הקורס שלא ייעלמו?
מירב בן ארי: אמרה כאן חברת הכנסת ברקו על הקטע של הצבא, אבל אני עכשיו רגע לוקחת את זה בהשאלה לעולם שלכם.
מירב בן ארי: האם שבוע-שבועיים לפני סיום הקורס של, אני לא יודעת מה, נניח מלגזנות, בא אותו תעשיין ואומר לו "אני צריך אתכם"?
<מורן רייכמן: אז כן.
<מורן רייכמן: קודם כל, אנחנו גם לוקחים את הקורסיסטים לבקר במפעלים וגם מביאים נציגי מפעלים אלינו.
<מורן רייכמן: צריך להבין גם שיש פער ציפיות - -
איילת נחמיאס ורבין: מה המספר של האנשים שעוברים את ההכשרות המקצועיות בשנה?
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, מספר, לא עלייה של 28%.
איילת נחמיאס ורבין: כמה אנשים עוברים את ההכשרה?
<מורן רייכמן: בגדול, המספר ב-2017 הוא עד 9,000, שזה כולל הכשרות מתוקצבות, מסורתיות, מה שהיה פעם דורשי עבודה, תכנית "שוברים להכשרה מקצועית" ו-on the job training, מה שציינת.
איילת נחמיאס ורבין: מתוך ה-9,000 האלה, כמה- -?
איילת נחמיאס ורבין: אתם עושים מעקב כדי לראות אם הם נקלטו וכמה זמן הם ממשיכים לעבוד בתעשייה?
איילת נחמיאס ורבין: כי הבעיה, אגב, וזה חשוב, ואת זה אולי לא הזכרנו קודם, חברת הכנסת בן-ארי, זה שהדלת המסתובבת בתעשייה היא מדוד קשה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, אנשים באים, עובדים 3 ימים, נניח בשקילה או משהו כזה, לאו דווקא עבודה פיזית מאוד, ועוזבים.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, זאת הבעיה.
איילת נחמיאס ורבין: השאלה היא כמה אתם במעקב אחרי זה.
<מורן רייכמן: אנחנו במעקב.
<מורן רייכמן: יש לנו סקר מתחילת-אמצע 2016, סקר חדש, מעקב בוגרים.
<מורן רייכמן: אנחנו התקשרנו לכל הבוגרים של הקורסים המתוקצבים, שאלנו אותם מה מצבם התעסוקתי בממוצע שנתיים מסיום הקורס.
<מורן רייכמן: המספרים הם סביב ה-50% עובדים.
<מורן רייכמן: סביב ה-70% נחשפו למקצוע, זאת אומרת, עבדו בשלב כזה או אחר במקצוע.
<מורן רייכמן: עובדים ממש באותו היום של הסקר – כ-50%, משתנה לפי ענף.
<מורן רייכמן: יש ענפים יותר חזקים, ענפים יותר חלשים.
<מורן רייכמן: סביב ה-50%.
<מורן רייכמן: זו מגמה רבת שנים, אין איזה קפיצות דרמטיות.
<מורן רייכמן: אפשר להתווכח אם זה טוב או לא טוב.
<מורן רייכמן: בעיני זה בסדר, אפשר לשפר.
<מורן רייכמן: מה שכן, אנחנו רואים סיבות של אנשים שלא מגיעים לתעשייה, או לא נשארים.
<מורן רייכמן: קודם כל, סביבת עבודה זה דבר שעלה כגורם מאוד משמעותי.
<מורן רייכמן: בסוף אנשים בשביל 7,500 שקל מעדיפים אולי לוותר על 500 או על 1,000 שקל ולעבוד בקניון ממוזג, לא במפעל.
<מורן רייכמן: זאת המציאות.
<מורן רייכמן: נכון שגם היום אנחנו מנסים לחשוף אותם למפעלים שהם יותר מתקדמים, ומוסך היום זה לא בהכרח מוסך של פעם, אבל בסוף זו עבודה שהיא כן פיזית, לא תמיד בסביבה ממוזגת ונעימה.
<מורן רייכמן: זה חלק מהמצב.
<מורן רייכמן: השכר פה הוא פקטור.
מירב בן ארי: אני רוצה לשאול אותך עד כמה העובדה שמנכים לאותם חבר'ה שעושים קורסים להכשרה מקצועית חלק מדמי האבטלה, 30% מדמי האבטלה, משפיע עליהם בכניסה לקורס.
<מורן רייכמן: תראי, קשה לומר כמה זה משפיע.
<מורן רייכמן: בעיני זה דבר מיותר הניכוי הזה .
<מורן רייכמן: אמרנו את העמדה הזאת בכל מקום - את יודעת, גם נפגשנו איתך - שה-30% זה כבשת הרש.
<מורן רייכמן: אני לא רואה למה לקחת לאנשים את דמי האבטלה שלהם.
<מורן רייכמן: הרי בעבר, עד 2002, כל מי שהיה הולך לקורס הכשרה מקצועית לא היה מקבל דמי אבטלה עד סוף הקורס, אפילו אם הוא היה 10 חודשים.
<מורן רייכמן: היום יש לך זכאות אישית.
<מורן רייכמן: כשהיא נגמרת, היא נגמרת.
<מורן רייכמן: אני לא רואה למה לנכות על זה עוד 30% שכר לימוד או דמי רצינות.
<מורן רייכמן: זו העמדה שלי.
מירב בן ארי: בדבר הזה אנחנו מטפלים.
מירב בן ארי: רציתי לדעת גם לוועדה וגם שאתם תדעו את זה, העניין הזה של הניכוי של דמי אבטלה כשיוצאים לקורסים.
מירב בן ארי: אריה אשד, איגוד המוסכים.
מירב בן ארי: בקשה, אדוני.
<אריה אשד: תודה רבה לחברי הכנסת וליושבת-ראש הוועדה.
<אריה אשד: אנחנו מתעסקים עם חינוך טכנולוגי, ואני עושה אבחנה בין חינוך טכנולוגי להכשרה מקצועית.
<אריה אשד: אני חושב שיש פה בלבול מערכות ובלבול מושגים גם מצד משרד הרווחה, האגף להכשרה מקצועית.
<אריה אשד: חינוך טכנולוגי, כמו שאמרת חבר הכנסת שלח נכון, הוא לבתי הספר התיכוניים.
<אריה אשד: בשנה האחרונה, בעצם בשנתיים האחרונות, יש לנו מיזם יפהפה שמתחיל עכשיו עם משרד החינוך ועם התאחדות התעשיינים, הוא נקרא" שילוב תלמידים בתעשייה".
<אריה אשד: במסגרתו אנחנו לוקחים ילדים מכיתות י', י"א וי"ב, נותנים להם את ההכשרה המקצועית, או בעצם את החינוך הטכנולוגי באמצעות תוכנה, באמצעות לומדה אינטרנטית, כדי לחבר אותם לעולם החדש של החינוך הטכנולוגי.
<אריה אשד: עושים להם גם מה שנקרא סיורים והשמה בתוך המוסכים, בתוך מוסכי השירות, כדי שיבינו את העולם הזה.
<אריה אשד: זה, כמובן, נותן להם את הפתיחות כדי להגיע אחר כך בצה"ל למקומות שאולי הם לא חשבו עליהם.
מירב בן ארי: כמה תלמידים יש כאלה היום?
<אריה אשד: אנחנו מדברים על 30 בתי ספר בשנה האחרונה שהייתה, ב-2016.
<אריה אשד: לקראת 2017 אני מקווה - -
איימן עודה: סליחה על השאלה הסקטוריאלית.
איימן עודה: כמה ערבים?
<אריה אשד: 50% מבתי הספר האלה הם מהמגזר הערבי.
<אריה אשד: יש מהמגזר הבדואי 8,9 בתי ספר.
<אריה אשד: במשולש, טירה, כפר קאסם יש עוד 3,4 בתי ספר.
<אריה אשד: 50% מבתי הספר - - 15 מבתי הספר הם בתי ספר מהמגזר הערבי.
עפר שלח: מי מממן את זה?
<אריה אשד: לא, משרד החינוך.
עפר שלח: מה התקציב של זה?
<אריה אשד: הילדים בסוף י"ב, לפחות במיזם שאנחנו עוסקים מול משרד החינוך, מקבלים תעודה משמעותית, תעודת מקצוע שמוכרת גם על ידי משרד התחבורה כשלב מקצועי.
מירב בן ארי: כי עכשיו יש במשרד החינוך גוף שמסמיך, מה שלא היה להם שנים.
<אריה אשד: נכון.
<אריה אשד: זה גוף חדש - -
מירב בן ארי: היא דיברה על זה שכל החינוך הטכנולוגי.
מירב בן ארי: 90% כבר במשרד החינוך.
מירב בן ארי: זה10% שעדיין נמצאים, אבל 90% - - זה עם הפרויקט, עם ה-100 מיליון שקל שהתאחדות התעשיינים על בתי ספר.
מירב בן ארי: גם את זה.
מירב בן ארי: אני זוכרת שלפני שנה נפגשנו באירוע הזה ואמרת לי - -
<אריה אשד: עשינו בחודש מרץ השנה, יחד עם ההתאחדות ויחד עם משרד החינוך, יריד טכנולוגי.
<אריה אשד: הגיעו בערך 20 אלף תלמידים מכל רחבי הארץ.
<אריה אשד: אנחנו מכוונים יחד עם ההתאחדות ויחד עם משרד החינוך שזה לא יהיה רק לאוכלוסיות נחותות, שזה ייפתח.
<אריה אשד: לפחות מבחינתנו עולם המוסכים יש לו גם לוטק, אבל יש גם הרבה הייטק היום.
<אריה אשד: אנחנו מכוונים ש - - יבואו.
<אריה אשד: הראיה היא, כמובן, כמו חברת מובילאיי.
מירב בן ארי: כמה זמן זה עובד?
<אריה אשד: שנה באופן מלא.
<אריה אשד: ענת ברקו דיברה.
<אריה אשד: פה אנחנו צריכים הכשרת מבוגרים.
<אריה אשד: יש פה הרבה חסמים בירוקרטיים שהם תוצאה של המערכות לאורך השנים.
<אריה אשד: יש מיזם שיזמנו יחד עם הצבא, הוא נקרא "מקצוע לחיים".
<אריה אשד: צריך לתת לו דחיפה, צריך לתת לו מימון.
<אריה אשד: הוא לא מקבל מימון ותמיכה.
<אריה אשד: אנחנו פונים גם ליחידה להכוונת חיילים משוחררים, אנחנו פונים למשרד הרווחה, לאגף להכשרה מקצועית.
<אריה אשד: לא מקבלים את המענה.
<אריה אשד: העובדה שיש שני זכיינים - -
מירב בן ארי: אתה מכיר את זה, מורן, את "המקצוע לחיים" הזה שהוא מדבר עליו?
<מורן רייכמן: כן, אנחנו מעורבים בפרויקט הזה.
<אריה אשד: יש שם הרבה חסמים.
<אריה אשד: גם נתנו את זה לכל מיני זכיינים שבמקום לפתוח את המערכת, הם יוצרים בירוקרטיה משל עצמם בתוך המערכות האלו.
מירב בן ארי: אנחנו נברר לך.
<מורן רייכמן: אני לא מכיר את הטענות על הזכיינים.
<מורן רייכמן: אני אשמח לדבר איתך.
<אריה אשד: זכיין כמו הג'וינט, שעובד תחת משרד העבודה, יצר יותר חסמים במערכת מאשר - -
מירב בן ארי: אין בעיה, אנחנו נפתור את זה.
מירב בן ארי: זה לא יבוא - - בסדר, תודה, זו הערה חשובה.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך, את אסף.
<אסף מנוחין: אני בהקשר של הדיון אחראי על שני תחומים.
<אסף מנוחין: אחד, זה כל הנושא של י"ג, י"ד, והנושא השני זה של תכנית "טוב", שזו תכנית האצה של תלמידים בחינוך הטכנולוגי להתחיל בכיתה ט' ולסיים בסוף י"ב עם בגרות או טכנאי, או לעבור לכיתה י"ד להשלמת הנדסאי.
<אסף מנוחין: הדיון עוסק בהכשרה הטכנולוגית וב - - אז אני רוצה לבוא ולהגיד שכל תכניות הלימודים במשרד החינוך במגמות הטכנולוגיות מעודכנות בדרך כלל עם אנשי מקצוע רלוונטיים מהתחום.
<אסף מנוחין: שמעתם דוגמה בנושא הרכב, בנושא המכונות, חשמל אלקטרוניקה.
<אסף מנוחין: אנחנו הוספנו מערכת להסמכות, או למידה נוספת במסגרת החינוך הטכנולוגי גם במעין הזדמנות שנייה בפרק הזמן שבין סוף השחרור לצבא.
<אסף מנוחין: השנה, למשל, היו 140 קורסים להכשרה מקצועית, להשלמת הידע של בוגרי החינוך הטכנולוגי - כ-2,200 תלמידים, בעיקר במגמת מכונות, חשמל, תקשוב, וגם התמחויות ספציפיות, למשל בנושא רכב או ריתוך, כי הנושא הזה עלה.
עפר שלח: כמה החומרה שהם עובדים איתה מעודכנת?
עפר שלח: כי אחד הדברים שאתה שומע הרבה זה שבעולם - זה עלה בדברים של איילת - התלמידים עובדים עם המכונות, בגלל שיש גם שיתוף פעולה עם התעשיינים, הכי מעודכנות שאיתן הם גם יעבדו אם תהיה עבודה.
עפר שלח: ואצלנו זה, בלי להעליב אף אחד, איזו מחרטה שמישהו כבר לא צריך.
<אסף מנוחין: קודם כל, יש בתי ספר שכבר הגיעו לשם, אבל זה עדיין לא ברמה של התעשייה, ולכן תכניות כמו "חשיפה לתעשייה", כשהמטרה שאנשים שיגיעו בתדירות של לפעמים גם פעם בשבוע לתעשייה, ייחשפו.
<אסף מנוחין: זה פותר את הבעיה.
<אסף מנוחין: הוקמו ומוקמים מרכזים טכנולוגיים.
עפר שלח: זה לא פותר.
עפר שלח: הוא צריך - - התלמיד או התלמידה צריכים שהמכונה שהם עובדים איתה - אגב, גם בליצור להם חשק לעבוד בזה - - שהם יראו שזו מכונה מתקדמת טכנולוגית וידעו להפעיל אותה.
<אסף מנוחין: קודם כל, יש בחלק מהמקומות, לא בכולם.
<אסף מנוחין: זו עלות מאוד יקרה.
<אסף מנוחין: הוקמו במקביל ומוקמים מרכזים טכנולוגיים.
<אסף מנוחין: הסתיימו בבאר שבע ובחיפה.
<אסף מנוחין: כרגע בתכנון עוד מספר מוקדים, מספר מרכזים טכנולוגיים שאמורים - -
איילת נחמיאס ורבין: מלמדים היום בכלל על מחרטות?
<אסף מנוחין: בהחלט.
איילת נחמיאס ורבין: לא ישר CNC?
איילת נחמיאס ורבין: מכשירים מבלטנים?
איילת נחמיאס ורבין: זה מקצועות שפשוט, אתה יודע - -
<אסף מנוחין: תראי, אנחנו נפריד בין חינוך טכנולוגי - -
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו לא רוצים - - אני לפחות לא רוצה שכל ייצור התבניות במדינת ישראל יעבור ל-CNC.
<אריה אשד: סליחה על ההתערבות.
<אריה אשד: אנחנו פתרנו את הבעיה בזה שהתחלנו להביא תוכנות - - אינטרנטיות שעוזרות, לפחות בשלב הראשוני, לתלמידים להיכנס ולהבין את המערכות החדשות, בלי להתעסק בידיים בשלב הראשון.
<אריה אשד: זה נותן להם את החשק.
<אריה אשד: זה עוזר.
<אריה אשד: בשלב השני הם נכנסים גם מה שנקרא לתחושת ידיים.
<אסף מנוחין: לגבי הרחבת המסגרת, יש לנו אילוצים.
<אסף מנוחין: למשל, טכנאים והנדסאים יש לנו מגבלה של הצבא - - יש לנו פחות אפשרות לפתוח קורסים, או להרחיב את היקף - -
עפר שלח: אתה יכול להגיד לי מספרים?
עפר שלח: כמה יש היום בי"ג, י"ד?
<אסף מנוחין: כרגע בי"ג, י"ד יש כ-5630, פלוס עוד 1,500 תלמידי י"ב "טוב", זאת אומרת שהם בלימודי טכנאים.
עפר שלח: אני מדבר על כאלה שהם לצורך העניין בתחילת גיוס.
<אסף מנוחין: 5,630 זה בכלל.
<אסף מנוחין: ברגע שאני בא למגמות מסוימות, למשל ביו-טכנולוגיה, משרת ביו-טכנולוגיה, הצבא לא מעוניין בזה.
<אסף מנוחין: אז אין לי אפשרות לפתוח.
<אסף מנוחין: אבל יש לזה ביקוש.
<אסף מנוחין: זה חסם מבחינתי.
<אסף מנוחין: כרגע הצבא באיזה שהוא תהליך של ארגון סביב הנושא של קיצור שירות.
<אסף מנוחין: לטענתם תוך 3,4 שנים זה ייפתר.
<אסף מנוחין: לדבריהם, אני כרגע - -
עפר שלח: אתה יודע, הצבא מאשר למעלה מ-2,500, קרוב ל-3,000 מכינות וש"ש, כדי להעשיר את עצמם.
מירב בן ארי: זה לא רק להעשיר את עצמם, זה גם להעשיר את החברה הישראלית.
מירב בן ארי: זה לא נכון להגיד את זה על המכינות ושנת השירות, שזה רק לעצמם.
עפר שלח: הכל טוב.
עפר שלח: הצבא גם אומר, ואני לא נגד זה, שהם מגיעים לצבא יותר מוכנים.
עפר שלח: הכל בסדר.
עפר שלח: רק אני אומר שאל מול זה לשים עליכם מגבלות זה סימן שאלה.
מירב בן ארי: כן, גם חשוב לומר - - בגלל שהיה גם דיון על זה בחוץ וביטחון אני אישית שאלתי את הרמטכ"ל.
מירב בן ארי: יש פרויקטים של החינוך הטכנולוגי שהם בתוך הצבא, בלי קשר לדח"ש, שזה מתבקש, אני מסכימה עם עפר שלח.
מירב בן ארי: יש גם פרויקטים בתוך הצבא.
מירב בן ארי: חסר לנו כאן, כמו גם ב-3 הוועדות האחרונות, את הצלע של הצבא, הם פשוט לא נמצאים פה.
מירב בן ארי: אמרתי את זה גם לרמטכ"ל.
מירב בן ארי: הוא הבטיח לי דיון מיוחד בחוץ וביטחון.
מירב בן ארי: אבל את זוכרת, כבר פעם שלישית שאנחנו עושים דיון ואין כאן נציג של הצבא שבא ואומר: נכון, אנחנו לא נותנים דח"שים לכולם, אבל יש לנו בתוך המערכת.
איילת נחמיאס ורבין: שזאת החמצה.
מירב בן ארי: שמענו על חיל האוויר על הפרויקטים.
מירב בן ארי: הנה עוד פעם הם הוזמנו ולא הגיעו, אבל אני חייבת לסיים כדי להמשיך.
מירב בן ארי: אז שמענו.
איילת נחמיאס ורבין: אגב, זה לא אופייני לצבא.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זה לא אופייני, הוא מגיע לדיונים.
מירב בן ארי: הוא מגיע, הרמטכ"ל מגיע.
מירב בן ארי: הנרי צימרמן, תעשיין ויו"ר מרחב צפון בהתאחדות התעשיינים.
<הנרי צימרמן: שלום לכולם.
<הנרי צימרמן: מדברים פה הרבה מאוד על הנושא של ההכשרה.
<הנרי צימרמן: אני רואה את זה בצורה אחרת.
<הנרי צימרמן: אני מעסיק 450 עובדים בכרמיאל.
<הנרי צימרמן: אני מנסה לפתוח מפעל חדש שיעסיק עוד מאות.
<הנרי צימרמן: פנינו.
<הנרי צימרמן: אנחנו מנסים כבר הרבה מאוד זמן לרכוש 22 דונם נוספים בשביל לבנות מפעלים נוספים.
איילת נחמיאס ורבין: בכרמיאל, או במקום אחר?
<הנרי צימרמן: בכרמיאל, צמוד.
עפר שלח: רק באיזה תחום זה?
<הנרי צימרמן: תחום המתכת.
איילת נחמיאס ורבין: טרלידור.
<הנרי צימרמן: המפעל - - בתחום של פטנט מאוד ייחודי של מזון, מוצר שנקרא ג'יני.
איילת נחמיאס ורבין: עפר מאוד יאהב את זה.
איילת נחמיאס ורבין: תכל'ס, זה אוכל בלי אוכל.
עפר שלח: אני אוכל מתכת.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זה אוכל בלי אוכל.
<הנרי צימרמן: אני לא רוצה לבזבז את הזמן, אבל זה דבר מדהים.
<הנרי צימרמן: אני גם יושב-ראש התאחדות התעשיינים בצפון.
<הנרי צימרמן: בתור כזה אני מבקר לפחות ב-3,4,5 מפעלים בשבוע.
<הנרי צימרמן: 5 מפעלים בשבוע באזור שלי.
<הנרי צימרמן: אני כל היום מתרוצץ בשטח.
<הנרי צימרמן: אני די מיואש.
<הנרי צימרמן: אני דואג מאוד.
<הנרי צימרמן: אני חושב שהחומרה של המצב לא מחלחלת לפה בגלל שיש סך הכל 4% אבטלה.
<הנרי צימרמן: סבבה, כולם מרוצים, למה להתאמץ?
<הנרי צימרמן: אנחנו עשנו ניסיון נקודתי מאוד בכמה אזורים לירידי תעסוקה.
<הנרי צימרמן: בסך כל הירידים - זה היה בכרמיאל.
<הנרי צימרמן: אני מדבר רק על כרמיאל - הצגנו כ-40 חברות שבאו וביקשו כ-800 אנשים, משרות.
<הנרי צימרמן: לא באו אנשים.
<הנרי צימרמן: בעפולה 500 משרות.
<הנרי צימרמן: סך הכל בארץ הצגנו 100 מפעלים, הצגנו רשימה של משרות שאנחנו מבקשים.
<הנרי צימרמן: היו לנו 2,500 משרות שרצינו, 2,500 וקצת.
<הנרי צימרמן: קיבלנו סך הכל פחות מ-450 קורות חיים.
<הנרי צימרמן: עכשיו, אפשר להגיד - -
מירב בן ארי: טוב שאתם לא משרד עורכי דין, כי אז היה חסר בדיוק הפוך.
<הנרי צימרמן: בדיוק.
<הנרי צימרמן: למעשה, חברה בשם קלפיט - - אתמול הוא סיפר לי שהוא פרסם שתי משרות, האחת זה למהנדס תעשייה וניהול, השנייה זה למפעיל CNC.
<הנרי צימרמן: הוא מפעל CNC.
<הנרי צימרמן: הוא לא קיבל אפילו לא בקשה אחת.
<הנרי צימרמן: זה מפעל בנצרת.
עפר שלח: בשכר של כמה, אתה יודע?
<הנרי צימרמן: אני יכול לדבר על עצמי.
<הנרי צימרמן: אני זקוק נואשות.
<הנרי צימרמן: אני עושה כל דבר אפשרי בשביל לקלוט מסגרים.
<הנרי צימרמן: אני צריך לקלוט הרבה מקצועות, אבל בואו נדבר על מסגרים.
<הנרי צימרמן: הבסיס אצלי לרתך, שהוא לא רתך - - לוקח לנו כחצי שנה לפחות עד שהוא בכלל יודע מה לעשות.
איילת נחמיאס ורבין: להכשיר אותו.
<הנרי צימרמן: חצי השנה הזאת עולה לנו המון המון כסף.
<הנרי צימרמן: הבסיס זה 38 שקל לשעה.
<הנרי צימרמן: אני לא מצליח לגייס.
<הנרי צימרמן: הרתכים אחרי שנה אצלנו עובדים בין 45 ל-50 שקל לשעה.
<הנרי צימרמן: יש כזאת תחרות באזור הצפון, שעבור חצי שקל יותר הם גם עוברים ממקום למקום.
איילת נחמיאס ורבין: כי יש לך שם את כל עמק CNC ואת כל אלה שצריכים לשרת את תעשיית הביטחון.
<הנרי צימרמן: עכשיו, אתם צריכים להבין למה אין עובדים.
<הנרי צימרמן: אני יכול לספר לכם סיפורים בלי סוף.
<הנרי צימרמן: דיברתי עם ריצ'י מ"קליל" לפני שבוע.
<הנרי צימרמן: הוא סיפר לי על זה שאין עובדים שתפקידם אלומינצ'יקים, ללכת ולהתקין את האלומיניום, לבנות את החלון.
<הנרי צימרמן: אז רצו להקים עם אחד מהמשרדים – אולי משרד העבודה – הממשלתיים קורס.
<הנרי צימרמן: קיבלו תקציב, הכינו סיליבוס, הכל על הכיפאק, רק מה, אף אחד לא בא לקורס הזה.
<הנרי צימרמן: מי שעובד בזה מרוויח המון כסף.
מירב בן ארי: תגיד איפה - -
עפר שלח: איפה הפקק?
<הנרי צימרמן: אני חושב שהבעיה נובעת מכמה דברים.
<הנרי צימרמן: אני לא רוצה לדבר על החינוך, כי זה ברור לגמרי, כולכם מבינים את זה.
<הנרי צימרמן: הבעיה הראשונה זה נושא של תדמית.
<הנרי צימרמן: אנשים לא רוצים לעבוד בתעשייה.
<הנרי צימרמן: הם לא רוצים לעבוד, כי הם לא גדלים לתוכו מבית ספר, לכן זה זר להם.
<הנרי צימרמן: הממשלה צריכה לעזור להתאחדות פה, לבוא לעשות מסע פרסום ענק, שיבוא ויגיד: רבותיי, זה טוב לעבוד בתעשייה.
<הנרי צימרמן: בתעשייה אנחנו נותנים עבודות לכל החיים, עבודות שאפשר להרוויח מהן ולעלות איתן.
<הנרי צימרמן: עם טיפה עבודה נוספת, שעות נוספות מרוויחים גם משכורות מאוד מאוד מכובדות בסך הכל.
<הנרי צימרמן: הדבר השני שאתם לא מדברים עליו, אבל זה גלגל, ואני לא יודע מה יותר חשוב, זה ש-90% מהמפעלים בארץ הם מפעלים קטנים - 20 מיליון שקל, 30 מיליון שקל, 20-100 עובדים.
<הנרי צימרמן: החברות האלו ברובן גם לא מייצאות.
<הנרי צימרמן: הם לא מקבלים אגורה אחת.
<הנרי צימרמן: הם לא יכולים, בגלל חוק עידוד הון, לקבל עזרה.
<הנרי צימרמן: עכשיו, אנחנו צריכים, על מנת לשבור את הגלגל ולשלם יותר, להגדיל את הפריון שלנו.
<הנרי צימרמן: הפריון במדינה הוא נמוך בגלל כמה וכמה סיבות, אבל בין השאר בגלל ציוד לא טוב ובגלל הרגולציה והבירוקרטיה.
<הנרי צימרמן: לדעתי, אלו שתי הסיבות העיקריות.
<הנרי צימרמן: כמובן אחר כך צריך את האנשים להפעיל את המכונות האלו.
<הנרי צימרמן: אתם חייבים פה לשנות את הדבר הזה.
<הנרי צימרמן: תאפשרו למפעלים האלה לקבל עזרה בקניית ציוד מודרני, ציוד מתוחכם, אם זה על ידי פחת מואץ או כל דבר אחר.
<הנרי צימרמן: אנחנו נביא את המכונות האלו.
<הנרי צימרמן: אני פריק, אנחנו במפעל שלנו פריקים של חדשנות.
<הנרי צימרמן: אנחנו התחייבנו כלפי כל העובדים שאנחנו לא מפטרים אף אחד בגלל מכונות חדשות, רובוטיקה ואוטומציה שאנחנו מכניסים.
<הנרי צימרמן: אנחנו רואים את הפריון הולך וגדל כל הזמן, לכן אני יכול להרשות לעצמי גם לשלם יותר.
<הנרי צימרמן: זה גלגל שמתחיל מהחינוך.
איילת נחמיאס ורבין: גלגל קסמים.
<הנרי צימרמן: אל תסתכלו רק על נושא החינוך, כמה שזה חשוב, תבינו את כל התמונה.
מירב בן ארי: לא, הכשרה מקצועית זה מעבר לחינוך, זו גם הכשרת מבוגרים שאנחנו מתעסקים בה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, מתחיל בבסיס של התדמית.
איילת נחמיאס ורבין: זה הקשר הבסיסי.
<הנרי צימרמן: לדעתי, התדמית זה הבסיס.
<הנרי צימרמן: לדעתי, אם אנחנו לא נפעל מהר בשיפור הפריון, לא יהיה זכות קיום פה.
<הנרי צימרמן: המשכורות בארץ ביחס למדינות אחרות הן משכורות יותר גבוהות, למרות שהעובדים שלנו, לצערי, לא גומרים את החודש.
<הנרי צימרמן: אין לי עובד אחד, אני חושב, שאני לא מלווה לו כסף, בנוסף לזה שיש לו עוד הלוואות מכל מיני מקומות.
<הנרי צימרמן: צריך להסתכל פה על כל התמונה.
מירב בן ארי: ביאן ממשרד האוצר, את רוצה להתייחס?
<ביאן ותד: כבר התייחסו לנקודות העיקריות.
<ביאן ותד: יש נקודות שמעניינות אותך שנתייחס אליהן?
מירב בן ארי: אם זה לא משהו ספציפי, אז בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: האמת שיש לי שאלה.
מירב בן ארי: אז אחרי זה, כי ממש הזמן קצר, יש לי פה כמה שנרשמו לזכות דיבור.
<טל לוטן: אני אחראית על החינוך הטכנולוגי וההכשרה המקצועית בהתאחדות התעשיינים.
<טל לוטן: אני כבר 11 שנה ועשרות פעמים פה מדקלמת את אותם דברים.
<טל לוטן: רק משנה לשנה הדבר נעשה יותר חמור.
מירב בן ארי: כן, אבל אני חייבת להגיד לך משהו.
מירב בן ארי: זה נכון, אבל אני באמת חושבת שיש שינוי.
מירב בן ארי: אני לא הייתי יושבת במקום שהייתי חושבת שאני יושבת ומחממת את הכיסא.
מירב בן ארי: זה לא מתאים לי גם.
מירב בן ארי: אבל אני באמת חושבת שיש איזו שהיא מגמה מסוימת.
<טל לוטן: נכון, וזה גם מה שאני רוצה להגיד.
מירב בן ארי: אמרתי בתחילת דבריי, אגב, שעשינו נזק של שנים מההסללה הזאת על החינוך, אין לי ספק, אבל אני רואה קצת ניצוצות של שינוי.
<טל לוטן: בהחלט יש שינוי, אבל אני חושבת שאסור לנו לשקוט על השמרים, אנחנו כל הזמן צריכים להיות על המשמר שהשינוי יהיה עקבי ולאורך זמן.
<טל לוטן: אז אני רוצה להמשיך את מה שהנרי אמר וכמה דברים בכל זאת לצייר איזו שהיא תמונה יותר שלמה בנושא של חינוך טכנולוגי, השכלה טכנולוגית והכשרה מקצועית.
<טל לוטן: אני חושבת שאחת הבעיות שלנו שאין לנו ראייה ואין תכנית אסטרטגית בכלל מה רוצים בחינוך הטכנולוגי, בהכשרה המקצועית ובהשכלה.
<טל לוטן: חייבים לראות את זה כמעגל שמתחיל בחינוך הטכנולוגי כבר עם ילדים יותר צעירים, להכניס אותם לעולם העבודה כבר מהגיל הרך דרך חינוך טכנולוגי.
<טל לוטן: אכן זה נכון, גם בעקבות הפעילות של התאחדות התעשיינים מזה 10 שנים המספרים עלו.
<טל לוטן: היום אנחנו מדברים כבר על 148 אלף תלמידים במשרד החינוך ו-10 אלפים תלמידים במשרד הכלכלה, מה שהיה פעם רק 32% .
<טל לוטן: היעד שלנו להגיע ל-48% שילמדו בחינוך הטכנולוגי, בחינוך מדעי, טכנולוגי ומקצועי כולל, כדי לפתור את הבעיה שהנרי אמר והדימוי.
<טל לוטן: יום בשבוע יגיעו לתעשייה, חשיפה לתעשייה, יתחילו להכיר את זה גם מלמטה, שינוי של תשתיות.
<טל לוטן: אי אפשר ללכת וללמוד בדברים נושנים, כי אף אחד לא ירצה אחר כך לעבוד בזה.
<טל לוטן: ציוד צריך להיות חדשני, אטרקטיבי, במרכזים טכנולוגיים, שבסוף אתה אומר, "וואו, אני רוצה לעבוד בכזה מקום.
<טל לוטן: אם ככה אני לומד, אני גם רוצה לעבוד", כולל חשיפה לתעשייה, כולל התנסות בתעשייה יום בשבוע.
<טל לוטן: זה נושא שעושים אותו.
<טל לוטן: אנחנו כבר עושים את זה עם משרד החינוך, אבל חייבים להגדיל את ההיקפים.
<טל לוטן: זה לא מספיק.
<טל לוטן: כל הזמן לעשות ולהגדיל את המספרים, שלא תהיה מגמה חד-פעמית.
<טל לוטן: על השכלה טכנולוגית דובר, על רפורמה בהשכלה הטכנולוגית.
<טל לוטן: לא יכול להיות שמלמדים היום רצפת ייצור או הנדסאים.
<טל לוטן: אין טכנאים בכלל, כי לא מכשירים טכנאים.
<טל לוטן: אין הנדסאים עם תואר.
<טל לוטן: צריך להיות רצף.
<טל לוטן: היום משרד החינוך עוסק - -
מירב בן ארי: את יודעת מה המצב של הרפורמה?
מירב בן ארי: כי אני עשיתי כאן דיון לפני שבועיים על הרפורמה.
<טל לוטן: כן.
<טל לוטן: הייתה ישיבה לפני שבוע - אני גם הייתי שם - אצל שי באב"ד.
<טל לוטן: דנים עדיין במי הרגולטור, מה יהיה התפקיד של המועצה, מה יהיה התפקיד של המל"ת, אם זה יהיה משרד החינוך, משרד העבודה.
<טל לוטן: אנחנו שם.
מירב בן ארי: אני בכל מקרה אמרתי שבכינוס של המושב הם צריכים לבוא קצת עם יותר מידע על הרפורמה, לא להשאיר את זה למנכ"ל המשרד.
<טל לוטן: אני רוצה עוד משהו לגבי הכשרה מקצועית.
איילת נחמיאס ורבין: רגע, תשמעי משהו.
איילת נחמיאס ורבין: מירב, אנחנו חייבים לדבר על הפיל שבחדר.
איילת נחמיאס ורבין: זאת עבודה שאולי רק את יכולה לעשות.