GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
האישורים האלה: אם בית המרקחת נדרש לפעול תחת רישיון או תעודה לפי הדין החל באותה מדינה – הציג רישיון או תעודה תקפים של בית המרקחת בשנים שבהן עסק ברוקחות;
<איל שוורצברג: לכן החשיבות של "רשוי".
<איל שוורצברג: יכול שיתבטל ה"רשוי", ויכול שנסגר בית המרקחת - -
<נירה למאעי רכלבסקי: אני מבינה.
<נירה למאעי רכלבסקי: כל שאני אומרת שסעיף (1) מיותר.
<נירה למאעי רכלבסקי: אם אנחנו מדברים על בית מרקחת שפועל ברישיון זה חוזר על עצמו עכשיו.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני ניסיתי להבין מה זה "רשום", ואתם אומרים שבעצם הכוונה ל"רשויו", שבית מרקחת שפועל ברישיון של אותה מדינה.
<איל שוורצברג: את צודקת.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז זה רישיון או תעודה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אנחנו נשנה את זה בנוסח.
<נירה למאעי רכלבסקי: תלושי שכר ואישור המעסיק על עיסוקו או תשלום לרשויות המס על שם המבקש בתקופת העיסוק; (ג) אם באותה מדינה קיים פנקס עבודה - רישום העיסוק בפנקס העבודה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני מניחה שאתם עומדים מאחורי זה.
<איל שוורצברג: יש לנו מקרים דומים שחוזרים כל מיני אנשים שרוצים להראות לנו שהם עבדו במקצוע, ומראים לנו שיש דבר כזה.
<נירה למאעי רכלבסקי: שיש דבר כזה פנקס עבודה?
<איל שוורצברג: כן.
<איל שוורצברג: בעיקר ממדינות שהיו הגוש הקומוניסטי.
<נירה למאעי רכלבסקי: איך תרגמתם "פנקס עבודה"?
<נירה למאעי רכלבסקי: מאיפה הבאתם את הביטוי הזה?
<איל שוורצברג: זה מה שאני מקבל כשאני מקבל לפעמים לעסוק בערעורים.
<אביטל אגמון ברקוביץ: אני חושבת שלקחנו את זה מרופאי שיניים.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני אבדוק את זה.
<איל שוורצברג: זאת מין תעודה שרשום לו שהוא עבד בבית מרקחת כך וכך שנים.
אלי אלאלוף: מצרפת יביאו מס הכנסה כי הם חייבים דוח שנתי אישי.
<נירה למאעי רכלבסקי: תלושי משכורת.
<אסתר בלום: תלושי משכורת של שלוש שנים כפול 12.
<אסתר בלום: לתרגם תלוש משכורת ב-36 תרגומים זה קצת בעייתי.
<אסתר בלום: אני מבינה שאפשר תלושי משכורת, אבל לתרגם 36 תלושים - -
<נירה למאעי רכלבסקי: רק את הפרטים ואת אחוז המשרה, לדעתי.
<איל שוורצברג: אבל אנחנו לא עושים פה חוקים לצרפת.
<איל שוורצברג: אנחנו עושים פה חוק גדול.
<אסתר בלום: בסדר, מכל מקום אחר.
אלי אלאלוף: אבל היא צודקת.
אלי אלאלוף: אם תביאו מכל העולם תלושי משכורת ב-36 תרגומים – למה שלא יהיה למשל תרגום אחד - -
<קריאה: כתוב, או אישור המעסיק.
אלי אלאלוף: אפשר לתת ליושב-ראש להתבטא בלי הפרעה?
אלי אלאלוף: אז אם תביא תלושי משכורת מכל העולם למה שלא יהיה תרגום אחד ואישור נוטריוני שהם דומים זה לזה.
אלי אלאלוף: לא צריך לתרגם 36 תלושים.
אלי אלאלוף: אפשר לתת הצהרה אצל עורך דין.
<אסתר בלום: אולי טופס 106 שמרכז את כל השנה.
<איל שוורצברג: טופס 106 לא אומר שזה עבד אצל בן אדם.
<נירה למאעי רכלבסקי: אתם בעצם רוצים תלושי שכר פלוס אישור מעסיק או תשלום לרשויות המס.
<נירה למאעי רכלבסקי: כלומר אם הם מביאים תשלום לרשויות המס אז לא צריך שום אישור נוסף, אבל תלושי שכר מחייבים אישור מעסיק.
<איל שוורצברג: אישור מעסיק זה הדבר האידיאלי, ועליו להוסיף או תלושי שכר או אישור מרשויות המס.
<קריאה: כאן כתוב "ו".
<איל שוורצברג: אני יודע שזה לא מה שכתוב.
<איל שוורצברג: אני לא משנה את זה עכשיו.
<איל שוורצברג: אבל אני אומר שאישור ממעסיק, ככל שהמעסיק כבר לא קיים, יכולה להיות בעיה ואז בין כה וכה הוא הולך לרשויות המס כדי להראות שהוא שילם את זה אם בית המרקחת כבר נסגר והמעסיק לא קיים, למשל.
אלי אלאלוף: אז בלי "ו", אלא "או".
<נירה למאעי: אז תלושי שכר או אישור ממעסיק?
<נירה למאעי רכלבסקי: אני מניחה שאתם כבר - -
<איל שוורצברג: אנחנו נתמודד עם הדבר הזה ככל שאנחנו יכולים.
<איל שוורצברג: אנחנו נבדוק את התעודות שלו, את תלושי השכר שלו - -
<נירה למאעי רכלבסקי: אישור ממעסיק בלבד זה לא מספיק כי תלוש שכר מראה לנו את היקף המשרה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז אם זה "או אישור מעסיק", אז אישור מעסיק צריך להראות חלקיות משרה ותקופת עבודה.
<איל שוורצברג: כן, בסדר.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז זה לא סתם אישור מעסיק.
<נירה למאעי רכלבסקי: הרעיון הוא משרה מלאה, כמובן.
<מרים לסר: אם זה חצי משרה זה לא מתקבל?
<מרים לסר: יכול להיות שעבד חצי משרה.
<איל שוורצברג: בן אדם צריך לעבוד משרה מלאה כדי לרכוש את הניסיון הזה.
<איל שוורצברג: פוטרים אותו מהרבה מאוד דברים.
<איל שוורצברג: גם פה אחר כך הוא יעבוד במשרה מלאה.
<אסתר בלום: איפה זה רשום?
<איל שוורצברג: זה רשום.
<נירה למאעי: הנחת העבודה היא שלוש שנים.
<נירה למאעי: הרעיון הוא של משרה מלאה.
<נירה למאעי: יכול להיות שבמקום אחד משרה מלאה זה 8 שעות, ובמקום השני זה 10, אבל יש באנץ' מרק של משרד מלאה.
<נירה למאעי: הרעיון הוא לא אדם שבא פעם ביום לבית מרקחת, וביתר הזמן עסק במשהו אחר.
<נירה למאעי: הרעיון הוא שזה אדם שזה היה עיקר עיסוקו.
<נירה למאעי: יש פה היגיון
אלי אלאלוף: 35 שעות - - - אבל עוד מעט - - - ישנה להם.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני לא מזמן קיבלתי אישור שעבדתי בהייטק – 91% - ולא הבנתי על מה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני עבדתי כל יום עשר שעות.
<נירה למאעי רכלבסקי: הסבירו לי שיש חישוב.
<איל שוורצברג: בהייטק זה לא מספיק.
<איל שוורצברג: צריך 12 שעות.
<נירה למאעי רכלבסקי: הייתי יועצת משפטית בהייטק, לא אשת הייטק.
אלי אלאלוף: כלומר לא קיבלת הרבה כסף, רק עבדת הרבה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אתם תדעו להתמודד עם זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: הכוונה היא שזה לא 91% או 100% - הכוונה היא לא יום בשבוע, אלא משרה מלאה.
<מאיר בוחניק: אבל חצי משרה זה עשרים ומשהו שעות.
<איל שוורצברג: אז שיעבוד כפול מספר שנים כדי להשלים את זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל כן רוצים משרה מלאה.
<מאיר בוחניק: לא.
<איל שוורצברג: זה מה שצריך להיות כתוב.
<מאיר בוחניק: זה גם לא יפתור שתגיד 5 שנים במשרה מלאה כי בחוק לא כתוב.
<איל שוורצברג: אז אני מציע לשנות עכשיו.
<מאיר בוחניק: אבל אי אפשר לשנות את החוק.
<איל שוורצברג: זה לא ישנה את החוק.
<איל שוורצברג: אתה יכול לכתוב את זה בתקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: הפרשנות הסבירה של החוק היא שאדם עבד במשרה מלאה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל יש סטנדרט של משרה מלאה.
<מאיר בוחניק: נראה לי שהסטנדרט הוא עבודה ברמה הולמת.
<מאיר בוחניק: כלומר מי שעבד 75% משרה במשך 5 שנים הוא לא שונה ופחות ממי שעבד שלוש שנים 100%.
<נירה למאעי רכלבסקי: הדברים האלה לא כתובים בחוק, אבל הכוונה ברורה.
<נירה למאעי רכלבסקי: הכוונה היא לאדם שזה היה עיקר עיסוקו.
<נירה למאעי רכלבסקי: 75% - הרי ממילא תפרוט את זה בסוף לשעות.
<נירה למאעי רכלבסקי: אתה לא יודע כמה זה 70% כי אתה לא יודע איך סופרים את זה באותה מדינה.
אלי אלאלוף: אל תיכנסו - -
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל הרעיון הוא לא אדם שעבד יום בשבוע.
<איל שוורצברג: פה זה אדם שייתן לך גם שירות.
<איל שוורצברג: אתה תלך אליו לבית המרקחת, אתה רוצה - - -
<מאיר בוחניק: אני אומר שלא נכתוב בצורה מפורשת "משרה מלאה", אלא נשאיר את זה ברמה הולמת.
<מאיר בוחניק: נשאיר לך את שיקול הדעת.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני מסכימה.
<נירה למאעי רכלבסקי: עדיף להשאיר לך את שיקול הדעת.
אלי אלאלוף: אנשים צריכים לעבוד שנתיים במשרה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שנכתוב לך את זה?
אלי אלאלוף: אתה מסבך את העניין.
<נירה למאעי רכלבסקי: הוא לא רוצה, אבל שיהיה ברור כאן
<נירה למאעי רכלבסקי: שאנחנו מתכוונים לאדם שזה היה - -
<איל שוורצברג: אפשר לכתוב שזה היה עיקר עיסוקו.
<נירה למאעי רכלבסקי: גם לא חצי שבוע.
<שי סומך: זה החוק כותב.
<איל שוורצברג: אם יבוא עילוי אנחנו נשמח לקבל אותו למחקר כי גם אם הוא נתן 25 שעות והיה איזשהו עילוי גדול בפרמצבטיקה אז לא נעשה לו דווקא.
<איל שוורצברג: אבל בן אדם מן השורה לא עובד בדרך כלל 50% משרה, ומצפה שיכירו בו כמומחה.
<איל שוורצברג: אנחנו רוצים שיבואו מומחים.
<איל שוורצברג: אנחנו רוצים אנשים עם ניסיון.
<איל שוורצברג: "שיקול דעת" או מה שהולם את זה, זה בסדר.
<יונתן רובינשטיין: אני מעמותת "גבהים".
<יונתן רובינשטיין: בנושא הזה פגשנו רוקחות ולא רוקחים שעובדות חלק מהזמן.
<יונתן רובינשטיין: זה עיקר עיסוקן, רק שהן מסיימות יותר מוקדם.
אלי אלאלוף: אז כתוב לך "עיקר עיסוקו".
<איל שוורצברג: גם בישראל יש חוקים שנותנים לנשים שזהו עיקר עיסוקן גם אם הן עובדות באותו זמן לשעת הנקה.
<איל שוורצברג: אנחנו מעודדים את הדברים האלה.
<איל שוורצברג: אנחנו רוצים אימהות לילדים, אנחנו מבינים את הדברים האלה.
<איל שוורצברג: אבל אם מישהי באה ואומרת שעיקר עיסוקה זה רבע משרה זה לא עיקר עיסוקה, עם כל הכבוד.
אלי אלאלוף: עיקר עיסוקה לאסוף את הקופה בסוף היום.
<נירה למאעי רכלבסקי: גם אנחנו לא עובדות באותן שעות כשיש ילדים קטנים.
<רויטל בן ברוך: אז אנחנו נשארים עם תלושי שכר ואישור מעסיק?
<נירה למאעי רכלבסקי: עם תלושי שכר או אישור מעסיק על חלקיות המשרה בתקופת ההעסקה.
<נירה למאעי רכלבסקי: כי בכל זאת זה לא אישור שהיה אצלי, אלא צריך לכלול משהו ברור.
<רויטל בן ברוך: ובסוף צריך לתרגם, ומשרד הבריאות יקבל את זה מתורגם, לא בשפת העולה.
<נירה למאעי רכלבסקי: ואם ירצו הבהרה יש תמיד סמכות לדרוש הבהרה.
אלי אלאלוף: למשרד הקליטה יש - - -
<רויטל בן ברוך: נכון.
<רויטל בן ברוך: לתרגומים לצורך הליך רישוי.
<רויטל בן ברוך: אני רק לא יכולה להתחייב כרגע שזה כולל תלושי שכר.
<נירה למאעי רכלבסקי: לא, הכוונה היא להפך – מי שהמעסיק שלו פורק ולא קיים יותר, לפחות יש לו תלושי השכר.
<רויטל בן ברוך: כן, ברור לי.
<רויטל בן ברוך: אז זה "או" "או".
<איל שוורצברג: אני מאחל לך שיהיו לך לפחות 1,000 תרגומים וזאת תהיה הבעיה שלך.
<איל שוורצברג: זאת תהיה גם הבעיה שלי, אני צוחק.
<רויטל בן ברוך: זאת לא בעיה.
<רויטל בן ברוך: זה אושר רב.
<איל שוורצברג: אני אומר – רק שיבואו.
<רויטל בן ברוך: כולנו יודעים כמה אנחנו מברכים על זה.
<שי סומך: רק צריך "בתקופת העיסוק" – "אישור מעסיק על עיסוקו בתקופת העיסוק", אם מורידים - -
<איל שוורצברג: "בתקופת העיסוק".
<מאיר בוחניק: לגבי סעיף (ב) – למה הסעיף הזה נדרש.
<מאיר בוחניק: אני מניח שהוא נדרש כי לפעמים לא מביאים מספיק, אז אני מציע שייכתב: "מסיבות שיירשמו".
<מאיר בוחניק: כלומר שתהיה סיבה למה מבקשים.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה עולה בקנה אחד עם החוק.
<נירה למאעי רכלבסקי: גם בחוק מופיע בסעיף 4 "להנחת דעתו".
<מאיר בוחניק: כן, אבל גם פה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אתם תעשו - - - יתפסו אתכם - - -
<מאיר בוחניק: אני רק אומר שאם המנהל רוצה עוד הוכחה כלשהי מעבר למה שכתוב בחוק אז אולי כדאי שיסביר למה הוא צריך את זה.
<מאיר בוחניק: יכול להיות שהוא צריך, זה מובן.
<מאיר בוחניק: יכול להיות שיש מי שמגיע ממדינות שאין בהן מה שהופיע לפני כן, והוא צריך את זה.
<מאיר בוחניק: אני רק מציע שיהיה כתוב: "מסיבות שיירשמו".
<נירה למאעי רכלבסקי: איפה יירשמו?
<נירה למאעי רכלבסקי: במכתב שהוא שולח לו?
<איל שוורצברג: רשות מנהלית צריכה לפרט.
<איל שוורצברג: זה לא כתוב בחוק.
<איל שוורצברג: רשות מנהלית מפרטת תמיד את נימוקיה למה הדבר הזה יתקבל.
<איל שוורצברג: ככה אנחנו עובדים.
<נירה למאעי רכלבסקי: הוא חייב לעמוד בכל אמות המידה של רשות - - -
<מאיר בוחניק: אני מבין, אבל הסעיף הזה - -
<איל שוורצברג: אתה מכניס אותי פה לסד שאני לא רוצה להיות בו.
<נירה למאעי רכלבסקי: זאת פשוט תוספת מבלבלת כי זה ברור שדבר כזה לא יגיע בשיחת טלפון, אלא בכתב.
אלי אלאלוף: מצד שני ראיתי תשובות שקיבלו.
<איל שוורצברג: אתה צודק.
<איל שוורצברג: יש דברים - -
אלי אלאלוף: ואתה יודע את התשובות.
אלי אלאלוף: שורה אחת היא גדולה עליה.
<איל שוורצברג: זאת התנהלות לא תקינה, וככה משרדים ממשלתיים לא צריכים להתנהל.
<מאיר בוחניק: זה נכון שזאת התנהלות לא תקינה, אבל אז השאלה היא על מי הכובד.
<נירה למאעי רכלבסקי: אתה רוצה לדרוש מהמבקש בכתב?
<מאיר בוחניק: סיבה.
<נירה למאעי רכלבסקי: בכתב זה אומר שאתה תקבל מכתב שאומר למה - - -
<מאיר בוחניק: אני אסביר.
<מאיר בוחניק: אנחנו מתעסקים עם עולים חדשים שמקבלים תשובות בכתב, אבל לא כתובה שם הסיבה למה נדרש.
<מאיר בוחניק: נחזור למתמחים הצרפתים – דרשו מהם רישיון אף על פי שזה לא מופיע בחוק.
<מאיר בוחניק: העולה לא יודע שהוא לא צריך להביא רישיון.
<מאיר בוחניק: הוא עולה חדש, והוא לא מבין מה מותר ומה אסור.
<מאיר בוחניק: מי שכן מבין זה המנהל.
<מאיר בוחניק: לכן אני מציע שהנטל הקטן של עוד שורה במכתב שתסביר למה הוא צריך את זה תהיה על המנהל ולא על העולה החדש.
<מאיר בוחניק: זה הכול.
<איל שוורצברג: אבל זה ברור.
<איל שוורצברג: אם אני מוציא תשובה שלילית אני לא אומר: "הרינו להודיעך כי בקשתך נדחתה".
<מאיר בוחניק: אבל אתה יכול לבקש להביא מסמך נוסף בלי להסביר למה אתה צריך אותו.
<איל שוורצברג: אני אגיד לך למה לא.
<איל שוורצברג: כי כשכבר מגיעים למקום כזה שמתחילים לחפש כל מיני דברים יש לפעמים חשדות לפלילים ולכל מיני דברים אחרים, ואני לא יכול להתחייב לך למה אני עושה את זה.
<איל שוורצברג: אני עושה את זה גם עם תרופות.
<איל שוורצברג: אני מדבר פה על איש מקצוע.
<איל שוורצברג: אם אני הגעתי למקום שאני מפקפק במה שאני רואה עכשיו, ואני מתחיל בתהליך מחשבה יכול להיות שאני סוגר את זה עכשיו עם רשויות אחרות.
<איל שוורצברג: אני רוצה לראות את הדברים האלה.
<איל שוורצברג: אני לא צריך לנמק לו.
אלי אלאלוף: אבל אם הוא רוצה לערער ולא פלילי?
<איל שוורצברג: בבקשה, שיערער, והמנהל גם צריך לשמוע ולתת לו אפשרות.
אלי אלאלוף: אתה תפגוש כל אחד שיבוא?
<איל שוורצברג: בוועדות שאנשים מערערים אלינו מגיעים אלינו אחד-אחד.
<איל שוורצברג: השבוע היו לי שני מקרים שכשאתה סוכם את השעות אתה רואה או שבן אדם עבר בעשר השנים האחרונות 24/7, וזה אפילו לא מסתדר לך לוגית מתמטית.
<איל שוורצברג: ואתה שואל אותו שיסביר, אז אחד כזה אני רוצה שיביא לי עוד דברים.
<איל שוורצברג: אני גם לא תמיד יודע מה אני רוצה.
<איל שוורצברג: לדעתי, מה שכתוב פה בסדר גמור.
<איל שוורצברג: יש גם גבול.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסגור את הישיבה בעוד 5 דקות.
<גמליאל גוטשל: אני מעמותת CNEF.
<גמליאל גוטשל: יש כמה מסמכים שצריך להביא, ויהיו עוד מסמכים להביא.
<גמליאל גוטשל: הבעיה היא שאם במסמכים זה לא כתוב, והמנהל צריך מסמך נוסף שלא כתוב ברשימה של אתר משרד הבריאות אז כן צריך הצדקה לזה.
<איל שוורצברג: אני רוצה להסביר משהו.
<איל שוורצברג: אנחנו מדברים על אנשים שהגישו את המסמכים שלהם, ופתאום מגלים שיש שם איזושהי בעיה.
<איל שוורצברג: יכול להיות שתהיה בעיה בהגשת המסמכים.
<גמליאל גוטשל: - - -
<איל שוורצברג: הוא מגיש, ואני מסתכל ואומר שחסרים לי 4-3 שעות שהוא לא עבד במשרה מלאה, ואני דווקא רוצה לבוא לטובתו, לא בשביל לעשות לו דווקא.
<איל שוורצברג: אני יודע מה אני הולך לבקש ממנו?
<איל שוורצברג: אני דן בכל מקרה לגופו של עניין.
<איל שוורצברג: אני צריך להשאיר כרגולטור את היכולת שלני להרחיב את החשיבה שלי, ולא להגיד, תחשוב בריבוע כי כשחושבים בריבועים בסוף כולם ניזוקים מזה.
<איל שוורצברג: תשאירו לנו את זה.
<איל שוורצברג: בסבירות גבוהה ש-99% מהאנשים יעברו חלק ובעוד 1% תמיד יהיו שינויים.
<איל שוורצברג: זה גם עובד לטובתם, דרך אגב.
<איל שוורצברג: תכף תקבל פנייה שיגיד לך אדם שהוא הגיש את כל המסמכים, וחסר לו תלוש אחד, ויבקש לבוא לקראתו.
<איל שוורצברג: אז אני רוצה לבוא לקראתו, וזה בדיוק מה שיאפשר לי לבוא לקראתו.
<איל שוורצברג: אתם תמיד מסתכלים על זה כאילו זה הרשויות.
<איל שוורצברג: הרשויות הן לא כאלה רעות.
<מאיר בוחניק: אף אחד לא טען שהרשויות רעות.
<מאיר בוחניק: אני רק אומר שקרו מקרים, ואני לא אומר שאצלך באופן ברור – שבהם משרד הבריאות ומשרדים אחרים דורשים מסמכים שאפילו אין להם הסמכות לבקש.
<איל שוורצברג: אז יש בשביל זה - - -
<מאיר בוחניק: אז מה הבעיה לנמק?
<מאיר בוחניק: אני לא מבין.
אלי אלאלוף: איזה סוג של מסמך אסור למשרד לבקש?
<מאיר בוחניק: אני חוזר לדוגמה של הרופא המתמחה שברוך ה' כבר פתרנו אותה.
<מאיר בוחניק: רפאל דרמן נדרש על-ידי ד"ר שנון לפחות פעמיים להביא רישיון עיסוק.
<מאיר בוחניק: בחוק אין דרישה לרישיון עיסוק, ורפאלי בכלל לא ידע את זה.
<מאיר בוחניק: כל מה שאני אומר זה שאם פקיד או מנהל מבקש מסמך נוסף רק שיסביר למה הוא צריך אותו.
<מאיר בוחניק: זאת לא דרישה גדולה כל כך.
<מאיר בוחניק: נכון שאתם אומרים שבכל מקרה יש דרישה מנהלית כזאת כי המשפט המנהלי דורש את זה, אבל העולה החדש לא מומחה למשפטים.
<איל שוורצברג: אי אפשר ככה.
<אסתר בלום: אני רוצה להסביר משהו לגבי רופא שיניים.
<אסתר בלום: אנחנו נתקלים בהרבה מאוד תיקים שהמשרד בעצם אומר להם, תביאו אישור מהמעסיק.
<אסתר בלום: ואז יש פינג-פונג שהם הולכים להביא את האישור, מביאים את האישור, והמשרד עונה להם: תביאו לנו אישור מהמעסיק.
<אסתר בלום: זאת אומרת הוא לא טוען מה חסר בו עד כדי כך שאנחנו סרקנו את המסמכים של התיקים שכן עברו, ואנחנו מראים בלי שם העולה אלו אישורים עברו את הוועדות של המשרד, כי המשרד לא מסביר למה האישור לא תקף ולא בסדר.
<אסתר בלום: מה חסר במסמך הזה – תאריך הכניסה, תאריך היציאה של העבודה, היקף המשרה?
<נירה למאעי רכלבסקי: הדרישה מנומקת, ואם אתה חושד שיש מישהו בפלילים, תכתוב במשפט אחד כי יש שאלה לגבי אמינות המסמכים.
<נירה למאעי רכלבסקי: מה אתה אומר?
<נירה למאעי רכלבסקי: דרישה מנומקת – פשוט תסביר למה אתה צריך.
<מאיר בוחניק: עלינו זה מקובל.
<אסתר בלום: או מה צריך.
<איל שוורצברג: בצורה מנומקת.
<אמיר ניצן: אני אמיר ניצן מהסתדרות הרוקחים.
<אמיר ניצן: לגבי סעיף (3), למה המנהל צריך לאשר מראש בית מרקחת שפועל כדין בישראל ולהגיד שבבית המרקחת הזה הוא מאשר מראש ובבית מרקחת אחר הוא לא מאשר?
<אמיר ניצן: אם הוא עבד בבית מרקחת הוא מוכר בחו"ל.
<אמיר ניצן: הכרתם בבית מרקחת שיש לו רישוי בחו"ל, אז למה צריך לקבל אישור מראש לבית מרקחת שיש לו רישוי בישראל?
<איל שוורצברג: אני מבין לאן אתה חותר.
<איל שוורצברג: אני יכול להגיד לך למה אנחנו חוששים.
אלי אלאלוף: יש בתי מרקחת ללא רישיון?
<איל שוורצברג: יש בתי מרקחת עם רישיון, אבל יש בתי מרקחת שיש להם קרדיט בעייתי, ואמיר יודע על מה אני מדבר.
<אמיר ניצן: - - -
<איל שוורצברג: סליחה, אתה דיברת עד עכשיו.
<איל שוורצברג: תן לי גם לדבר, בבקשה, תודה.
<איל שוורצברג: יש בתי מרקחת שיש להם קרדיט בעייתי של התנהלות כזאת או אחרת שעלולה לפגום בתהליך ההכשרה הרגיש הזה.
<איל שוורצברג: מדובר על עולה חדש או על תושב חוזר שמבקש עבודה.
<איל שוורצברג: אנחנו רוצים לאפשר לו את העבודה מצד אחד, אבל אנחנו רוצים שהוא ילמד בצורה הטובה ביותר.
<איל שוורצברג: ככל שיהיה לי בית מרקחת כזה או אחר אצלך או אצל כל רשת אחרת שיש לנו בעיית התנהלות איתה – ויש לנו כאלה – אני לא רוצה מראש- -
<נירה למאעי: שהרוקח המחוזי בודק אותם?
<איל שוורצברג: כן, כן.
<איל שוורצברג: הרוקח המחוזי בודק אותם.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל לא משעים להם את הרישיון.
<איל שוורצברג: אבל לפעמים יש תהליכים של קובלנה שמתנהלים עכשיו; יש תהליכים שהתחילו עכשיו ועוד לא הספיקו להעלות את זה.
<איל שוורצברג: אנחנו יודעים את זה בזמן אמת.
<איל שוורצברג: שוב אנחנו מגיעים לשיקול הדעת של הרגולטור.
<איל שוורצברג: אין הכוונה להפוך את זה לכלל.
אלי אלאלוף: מי הולך לחפש את מקום העבודה?
<איל שוורצברג: העולה החדש או רשת גדולה.
אלי אלאלוף: הוא הולך היום ליעקב כהן או למוחמד ואומר שהוא רוצה להתמחות אצלו.
<איל שוורצברג: אז ההוא אומר, אין בעיה, אני רוצה להעסיק אותך, ולכן אנחנו פונים עכשיו לרוקח הזה.
<איל שוורצברג: אבל אולי הוא לא אומר לו את כל הדברים.
אלי אלאלוף: ואז אתה צריך לאשר את בית המרקחת.
<איל שוורצברג: אבל אני לא מאשר את בית המרקחת, אני בסך הכול אומר שהסביבה של האיש הזה - - איך אנחנו יודעים שהוא אומר לו את כל הדברים?
<אמיר ניצן: אתה רוצה מראש לאשר את זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל מה קרה אם במהלך השנתיים תהיה קובלנה?
<נירה למאעי רכלבסקי: לא סגרו את בית המרקחת - - - באזור תל-אביב.
<איל שוורצברג: באזור תל-אביב כבר אין הבעיה הזאת.
<איל שוורצברג: אבל רק לאחרונה פנתה אלי ממינהל רפואה מישהי שהפסיקו לה את הסטאז' באמצע כי סגרו את בית המרקחת בגלל התנהלות בעייתית של אותו בית המרקחת.
אלי אלאלוף: היא יכולה להמשיך במקום אחר.
<איל שוורצברג: אפשרנו לה את זה.
<איל שוורצברג: עשינו לה בדיקות מהירות.
<איל שוורצברג: לא אמרו לנו מה הסיבה, וכשבחנו את הסיבה ראינו שהבעיה הייתה נעוצה בבית המרקחת.
<איל שוורצברג: אז אמרנו, אוקיי, שתעבור מהר ותמשיך את הרצף שלה כדי שלא תיפגע חצי שנת הסטאז' שלה, ונאפשר לה לעשות את זה במקום אחר.
<איל שוורצברג: אני לא יכול לדעת את הדברים האלה.
<איל שוורצברג: זה לא מנגנון רישוי נוסף.
<איל שוורצברג: אנחנו מדברים פה על משהו שהוא לא בסקופ הרגיל של כל בית מרקחת.
<נירה למאעי רכלבסקי: אז מה זה אישור מראש אם זה לא רישיון?
<איל שוורצברג: זה לא רישיון.
<איל שוורצברג: שהרוקח הראשי יגיד לצורך העניין שבית המרקחת יעשה את זה.
<איל שוורצברג: הוא יבדוק אותו ויראה.
<איל שוורצברג: זה לא בירוקרטיה.
<אמיר ניצן: אתה יודע כמה זה קשה למצוא בית מרקחת?
<איל שוורצברג: לא קשה למצוא בית מרקחת.
<איל שוורצברג: לא נעים לי להגיד לך, אם האנשים אצלך היו מאוגדים כמו ברשתות אחרות אז לא הייתה בעיה כי הם באים כ-standing offer.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני מבינה את הרציונל.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני רק שואלת איך אתה הולך לבצע את זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: ברציונל יש משהו, אבל השאלה היא אם אתה באמת צריך להביא מכתב מרוקח מחוזי - -
<איל שוורצברג: אתה מגיש לרוקח המחוזי, והרוקח המחוזי עושה עוד בדיקה כדי לראות שאין בעיות בהתנהלות של אותו בית מרקחת.
<איל שוורצברג: להגיד לך מה ספציפית באותה נקודת זמן?
<איל שוורצברג: יכול להיות שיום לפני כן התחילה הבעיה.
אלי אלאלוף: כן, גברתי, בבקשה.
<שרון אלמקייס: שלום.
<שרון אלמקייס: אני מקופת חולים מאוחדת.
<שרון אלמקייס: יש לי שתי שאלות:
<שרון אלמקייס: קודם כול לגבי מה שאמרת על הסטאז' – סטאז' עובר אישור מראש, אז כאן לא היית מונע אותו גם עם רוקח עולה חדש.
<שרון אלמקייס: הוא מביא אותו אישור של אותה סטאז'רית- - -
<איל שוורצברג: זאת הכוונה.
<שרון אלמקייס: אבל לא הצלחת למנוע לאותה סטאז'רית את הפסקת הסטאז'.
<איל שוורצברג: אבל לא ידעתי שמשהו יקרה במהלך הדבר הזה.
<איל שוורצברג: זה מה שאני אומר.
<איל שוורצברג: אבל יכול להיות שהיא הייתה פונה למישהו שנמצא עכשיו בתהליך, והוא היה אומר לה, בסדר, וכשזה היה מגיע אלינו חזרה היינו אומרים לו, תקשיב, אל תלך למקום הזה.
<איל שוורצברג: זה בא גם להגן על האנשים שפונים.
<שרון אלמקייס: אבל - - - שאתם נותנים אישור בפירוש ללכת לבית מרקחת.
<שרון אלמקייס: בעצם הסעיף הזה לא הוא לא פותר את הבעיה שאתה מראה.
<איל שוורצברג: אני אומר שיש מגוון גדול מאוד של בעיות שמתנהל לאורך השנים.
<איל שוורצברג: לפעמים יש בעיות שנוצרות תוך כדי, ויש בעיות שכבר נוצרו לפני כן, ואותם אנשים שמבקשים להעסיק אותם מכניסים אותם לאיזושהי בעיה של התנהלות, במיוחד אם מדובר פה על רוקח שהוא גם רוקח אחראי וגם מורשה.
<איל שוורצברג: תאמינו לנו, אנחנו לא אומרים את זה סתם.
אלי אלאלוף: זה לטובת הרוקח החדש.
<מאיר בוחניק: אפשר להציע הצעה פרקטית שאולי גם עונה על לשון התקנות?
<מאיר בוחניק: אולי תפרסמו רשימה.
<מאיר בוחניק: אז זה גם אישור מראש.
<איל שוורצברג: אבל אם מישהו נפתח חדש עכשיו, והוא בא אליו דווקא אז אני רוצה דווקא לעכב אותו שם?
<קריאה: אתה לא תעכב.
<נירה למאעי רכלבסקי: עכשיו זה ללכת לרופא המחוזי.
<איל שוורצברג: זה לא רופא מחוזי, זה רוקח מחוזי.
<איל שוורצברג: זה הליך קצר.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל איך תבחין אם הרוקח המחוזי החל בדיקה והמקום הזה מעוכב ולא בודקים אותו?
<איל שוורצברג: אז אני אפנה לבן אדם, ואני אגיד לו שיש בעיה התנהלות בבית המרקחת הזה, ואנחנו לא יכולים לאשר אותו בסגנון הזה כי הייתה לי בעיה בספירה של סמים מסוכנים או יש עכשיו איזושהי מכירה של תמרוקים לא מורשים – יש לי מיליון דברים שאני יכול לחשוב עליהם מה יכול להשתבש.
<איל שוורצברג: אם אנחנו לא נדע מראש מה הכוונה של אותו אדם באמת לאמן אותו בתנאים נאותים אנחנו נהיה בבעיה.
<אסתר בלום: יש לי שאלה קטנה.
<אסתר בלום: הבהרה.
אלי אלאלוף: לא, אני רוצה לסכם.
אלי אלאלוף: אני רואה בזה שמירה על האינטרס של הרוקח החדש.
אלי אלאלוף: עדיף שיתחיל במקום שבשלב ראשון לפחות הוא מסודר.
אלי אלאלוף: אז תעזבו.
אלי אלאלוף: אם המשרד היה בורח מאחריות הייתי אומר שזה לא בסדר.
<אסתר בלום: אבל מה הפרוצדורה?
אלי אלאלוף: הפרוצדורה כתובה פה.
<שרון אלמקייס: בנוגע למעמד של אותו עובד – הוא נחשב סטאז'ר?
<שרון אלמקייס: הוא נחשב עוזר רוקח?
<שרון אלמקייס: מותר לו לנפק סמים?
<איל שוורצברג: הוא ייחשב במהלך הזה, לפי דעתי, מתמחה לכל עניין ודבר.
<איל שוורצברג: זאת אומרת הוא כמו סטאז'ר רגיל, כמו רוקח, רק התקופה ארוכה יותר.
אלי אלאלוף: זה כתוב בצורה הזאת?
<איל שוורצברג: זה לא כתוב.
אלי אלאלוף: לדעתי, זאת שאלה מרכזית.
<איל שוורצברג: הוא מתאמן.
אלי אלאלוף: יש הגדרה כזאת בחוק?
<איל שוורצברג: זה עניין של סטאז'ר.
<איל שוורצברג: הוא ייחשב בסמכויות שלו כמו - -
<נירה למאעי רכלבסקי: יש התייחסות לסטאז'ר.
<נירה למאעי רכלבסקי: אין יותר עוזר רוקח.
<איל שוורצברג: יש עדיין - -
<נירה למאעי רכלבסקי: יש עדיין אבל כבר לא - -
<איל שוורצברג: הוא סטודנט לרוקחות שנחשב עוזר רוקח, זאת אומרת הוא עובד בפיקוח של רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: אם אתם יוצרים כאן משהו חדש אנחנו צריכים לכתוב את זה.
<נירה למאעי רכלבסקי: חשבתי שהפקודה מתייחסת לזה.
<איל שוורצברג: זאת הערה טובה, וטוב שעלתה כאן כרגע.
<איל שוורצברג: צריך להגיד שהוא ייחשב סטודנט שהוא בעצם עוזר רוקח.
אלי אלאלוף: סטודנט זה נראה לי פגיעה.
<שרון אלמקייס: "עוזר רוקח" זה גם פגיעה כי עוזר רוקח לא מנפק סמים, למשל.
<איל שוורצברג: אבל אנחנו לא רוצים שהוא ינפק בתקופה הזאת.
<איל שוורצברג: אנחנו רוצים שהוא ילמד.
<שרון אלמקייס: הסטאז'ר מנפק סמים בפיקוח רוקח שעושה עליו את הפיקוח.
אלי אלאלוף: סטאז'ר זה יותר טוב.
<שרון אלמקייס: סטאז'ר מרוויח חצי מרוקח.
<איל שוורצברג: אני לא נכנס פה לנושא של כסף.
<שרון אלמקייס: סטאז'ר מרוויח 3/4 מרוקח.
<אסתר בלום: אבל יש לו סמכות קטנה יותר.
<איל שוורצברג: שיהיה סטאז'ר.
אלי אלאלוף: איזה שכר סטאז'ר מקבל?
<איל שוורצברג: אני לא קובע את השכר.
אלי אלאלוף: לא, אבל זה שכר מינימום?
<איל שוורצברג: לא חייב להיות.
אלי אלאלוף: האיש הזה יחיה שנתיים על מחצית השכר?
<איל שוורצברג: אני לא נכנס לנושא השכר.
<איל שוורצברג: מבחינתי שיקבל שכר הולם.
<איל שוורצברג: לקופת חולים "מאוחדת" יש היום בעיה להחזיק אנשים, אז אם קופת חולים "מאוחדת", למשל, תרצה לשמור אותו גם אחרי שנתיים ולא יתייחסו אליו לא יפה בתקופה הזאת הוא יברח לעבוד בסופרפארם 5 דקות אחרי זה.
<שרון אלמקייס: אני חייבת להגיד שהמעבר הוא הפוך – מסופרפארם אלינו.
<איל שוורצברג: לא רמזתי לרגע שאתם מתייחסים לא יפה.
<איל שוורצברג: נתתי דוגמה.
<שרון אלמקייס: אבל אני חייבת להגיד שיש גם בתי מרקחת שמוכנים לקחת סטאז'רים היום שישלמו להם כדי לעבור את הסטאז'.
<שרון אלמקייס: אז אפילו אם הם לא ירוויחו שכר הם יצטרכו לשלם כדי לעבור את השנה.
<שרון אלמקייס: זה גם יכול להיות.
<קריאה: זה אסור, לא?
<שרון אלמקייס: זה לא אסור.
<שרון אלמקייס: אתה עובר סטאז' ומשלם על זה.
<איל שוורצברג: מה פתאום, הם יקבלו שכר.
<איל שוורצברג: זה לפי חוק.
<אמיר ניצן: יש פה בעיות מאוד מורכבות.
<אמיר ניצן: צריך לעשות את התהליך כמה שיותר לטובת האנשים האלה.
<אמיר ניצן: כבר הכרת בהם שהם רוקחים.
<אמיר ניצן: אתה רק רוצה שהם יצברו מיומנות, אתה לא צריך להכיר בהם מחדש.
<איל שוורצברג: לא הכרתי בהם שהם רוקחים בישראל.
<איל שוורצברג: הלכתי לקראתם, הקלתי עליהם, עשיתי עבורם כל מה שאני יכול כדי שהם ישתלבו במעגל העבודה הישראלי.
<איל שוורצברג: אבל גם לי כרגולטור יש הקווים האדומים שלי.
<איל שוורצברג: לדעתי, ניסחנו את זה בצורה מאוד ברורה ומאוד פרו.
אלי אלאלוף: אבל אתה מבין שזה מישהו שעולה אחרי ניסיון בחו"ל ורגיל לפרנסה סבירה, ופתאום הוא צריך לרדת למשך תקופה של עד שלוש שנים.
<איל שוורצברג: אלי, אני לא יודע לפתור את הקטע הכלכלי.
<איל שוורצברג: אתה רוצה להכניס סעיף בחוק שהוא יועסק כרוקח שסמכויותיו – אני לא יודע איך להגיד את זה בכלל.
<שי סומך: סעיף 5 מסדיר את כל הנושא של עוזר רוקח.
<נירה למאעי רכלבסקי: אתם רוצים שהוא יהיה סטאז'ר שיהיו לו סמכויות של עוזר רוקח?
<שי סומך: סעיף 5 מתייחס במיוחד לעוזר רוקח.
אלי אלאלוף: אני רוצה לשאול עוד שאלה – למשרד הקליטה יש סבסוד בשכר של מספר עולים.