GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: זה אומר שאנחנו רוצים את התקנות.
<עבד גרה: יש שני סוגים של חומרים.
<עבד גרה: חומרים סיסטמיים, שנכנסים לתוך הפרי - - -
טלי פלוסקוב: פנימי.
טלי פלוסקוב: למה אני שאלתי אם זה רק על הקליפה או בפנים.
טלי פלוסקוב: עכשיו הבנתי, כן.
<עבד גרה: מה שדיבר גלעד זה לגבי חומרים שלא נכנסים לתוך הפרי וניתן בשטיפה עם מים וקצת סבון להוריד.
טלי פלוסקוב: אז אתה אומר שחלקית אפשר לפתור את הבעיה.
<זיוה חממא: אז זה כבגר נאמר בהקשר של שטיפה, למרות ששטיפה טובה של פירות וירקות זה דבר בהחלט מומלץ.
טלי פלוסקוב: אף פעם לא יזיק, את אומרת.
<זיוה חממא: בדיוק.
<זיוה חממא: חצי משפט על התקנות.
<זיוה חממא: התקנות אושרו.
<זיוה חממא: התקנות האחרונות של רמות שאריות חומרי הדברה במזון אושרו כאן בוועדה הזאת בפברואר 2016.
<זיוה חממא: העבודה המקצועית נעשית כל הזמן באופן רציף - - -
טלי פלוסקוב: שוטף, את אומרת.
<זיוה חממא: ואנחנו נשמח מאד לעדכון יותר תדיר של ה-MRL האלה.
טלי פלוסקוב: רבותי, תשמרו על הבריאות של האזרחים שלנו.
אלי אלאלוף: חברים, בוקר טוב לקהל המכובד, היום ה-5 ביולי 2017, י"א בתמוז תשע"ז והשעה 9:52 דקות.
אלי אלאלוף: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 195) (הרחבת הגדרת "ילד" לעניין ביטוח נפגעי עבודה), התשע"ז–2017.
אלי אלאלוף: הצעת חוק של חברי הכנסת גפני, מקלב, אשר, אלאלוף, פורר, איציק שמולי, אילן גילאון, מאיר כהן, בצלאל סמוטריץ, יגאל גואטה, אחמד טיבי ודוד ביטן.
אלי אלאלוף: איזה שילוב.
טלי פלוסקוב: אף אישה לא נמצאת ברשימה.
אורי מקלב: אבל יש נציג מכל הסיעות.
טלי פלוסקוב: כנראה עשיתם משהו שאנחנו לא נראה ולא נדע.
אלי אלאלוף: לא רצו את העוצמה הנשית.
אורי מקלב: זה דווקא בא לעזור על פי רוב לאלמנות.
אורי מקלב: גם אם יתומים, ויש גם מאבא וגם מאימא – כאן מדובר ביתומים מנפגעי עבודה – סטטיסטית נפגעי עבודה הם גברים.
אורי מקלב: לכן, אם אנחנו מסתכלים על העזרה הישירה, זה לאלמנות וליתומים בוודאי.
טלי פלוסקוב: למרות שאני מאוד מצטערת שאני לא ברשימה, אבל אני כאן.
אלי אלאלוף: תודה לנציג ביטוח לאומי ולנציגת משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לתת מילות פתיחה, חבר הכנסת מקלב, או שאפשר לבקש מהביטוח הלאומי?
אלי אלאלוף: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף גם לא בישיבה אבל הוא תמיד נוכח.
אלי אלאלוף: מי רוצה להסביר?
אלי אלאלוף: ביטוח לאומי, יש לכם מה להגיד?
<רועי קרת: אני המשנה ליועץ המשפטי, המוסד לביטוח לאומי.
<רועי קרת: אני אחזור על מה שנאמר בהכנה לקריאה הראשונה.
<רועי קרת: ההצעה הזאת מבקשת להסדיר את המשך הגדרתו כילד של מי שלומד במוסדות מסוימים והיום לא מוגדר כילד לצורך פגיעה בעבודה וגם לצורך שארים.
אלי אלאלוף: לתאונות עבודה.
<רועי קרת: כשנותרת אלמנה מאחור – זאת בדרך כלל אלמנה – ויש לה ילד, היא זכאית לתוספת קצבתה בעד הילד, גם בתלויים, שאלה נפגעי עבודה, וגם בשארים, שזה פטירה שלא מסיבות של פגיעה בעבודה.
<רועי קרת: הילד מוגדר בחוק במגבלה של גיל, אבל את מגבלת הגיל הזאת אפשר להאריך כשלומדים במוסדות מסוימים.
<רועי קרת: ההצעה הזאת בעצם מאפשרת את ההארכה הזאת לגבי מוסדות נוספים לעומת המוסדות הקיימים היום, גם בתלויים וגם בשארים.
<רועי קרת: הנוסח שלה מתואם אתנו ואין לנו מה להעיר עליו.
<הדיל יונס: אין לנו הערות.
אלי אלאלוף: תמיד את נותנת הערות לעניין.
<הדיל יונס: לפעמים אנחנו לא עושים בעיות ואומרים שהכול בסדר.
אלי אלאלוף: נעבור לקריאה.
<יעל סלנט: "תיקון סעיף 130.
<יעל סלנט: בחוק הביטוח הלאומי, התשנ"ה-1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 130א – (1).
<יעל סלנט: בפסקה (2), בסופה יבוא "או 252(ג1)"; (2) בפסקה (5), אחרי "שבסעיף 238" יבוא: "או התנאים שבסעיף 252(ג1)", ואחריהם "מהתנאים האמורים" יבוא "בסעיף 238 או שנתקיימו בו התנאים האמורים בסעיף 252(ג1)".
<יעל סלנט: סעיף 130 בעצם נמצא בפרק של נפגעי עבודה ומרחיבים פה את הגדרת ילד, כמו שאמר רועי, לכל אותם ילדים שהם מעל גיל 18 ומתחת לגיל 20, ולומדים במוסדות מסוימים כמו מוסדות להשכלה גבוהה, מוסדות על-תיכוניים להכשרה מקצועית, טכנית, תורנית, כל הישיבות, ישיבות הסדר, ישיבות גבוהות, מוסדות ללימודים תורניים לבנות או מכינות קדם-אקדמיות.
<יעל סלנט: בעצם מרחיבים את כל הגדרת ילד.
אלי אלאלוף: סליחה על הבורות שלי, יש מוסדות ללימודי דת מוסלמים, שהם מוכרים?
<הדיל יונס: לא, הם לא מקבילים לישיבה גדולה.
אלי אלאלוף: אין דבר כזה בעולם המוסלמי?
עבדאללה אבו מערוף: עד כמה שידוע לי, אין מוסד כזה.
<יעל סלנט: סעיף 133 עוסק באלמנה בפרק של נפגעי עבודה, שלא זכאית לקצבה אלא למענק.
<יעל סלנט: פסקה 2 שבו מתייחסת לכך שאלמנה שהייתה זכאית לקצבה והתנאים של הגדרת ילד לא התקיימו בילד שאתה, כשהמבוטח נפטר, ואחרי זה התנאים כן מתקיימים, היא כן תקבל קצבה במקום המענק והמענק ייזקף על חשבון הקצבה.
<יעל סלנט: גם פה אנחנו בעצם נדרשים להתאים את הגדרת ילד.
<יעל סלנט: בסעיף 113(ב)(2) לחוק העיקרי, במקום הקטע החל במילים "האמורים בפסקאות" עד המילים "שבסעיף 238", יבוא: "האמורים בפסקאות משנה (א) או (ב) שלהן", ובמקום "המגיעה לה" יבוא "המגיעה לה: אחד התנאים האמורים בפסקאות (2) ו-(3) להגדרה "ילד" שבסעיף 238; התנאים שבסעיף 252(ג1).
<יעל סלנט: " סעיף 144 שאנחנו מתקנים מסמיך את השר לקבוע תקנות שנוגעות לדמי מחייה והוצאות אבחון.
<יעל סלנט: אנחנו מרחיבים את הסמכות כך שהשר יוכל לקבוע הוראות גם לגבי הרחבת הגדרת ילד, למעשה הילדים שהם בני 18 עד 20 ולומדים במוסדות אחרים מהמוסדות שמצוינים היום.
אלי אלאלוף: ולא כותבים לוח זמנים לתקנות האלה?
<יעל סלנט: לא נקבנו בחוק בלוח זמנים.
אלי אלאלוף: אנחנו בתקופה שאנחנו סובלים מתקנות לא מושלמות.
<רועי קרת: אדוני היושב-ראש, עד שיהיו תקנות אנחנו נפתור את זה בדרך של פרשנות.
<רועי קרת: לזה אני יכול להתחייב כאן.
<רועי קרת: לא יהיה מצב שלא יקבלו בגלל שאין תקנות.
<רועי קרת: נכון שהחוק קצת בעייתי, אבל ברגע שהחוק מסמיך לעשות את זה ויש כבר תקנות שמסדירות את העניין, הן רק לא מתייחסות לאותה קבוצת לומדים משום שנכנסת עכשיו קבוצה חדשה לחוק, יש דרך לפתור את זה בצורה פרשנית לפני שהתקנות הותקנו.
אלי אלאלוף: בכל מקרה, יהיה יום הכרזה על החוק.
<רועי קרת: לא יהיה מצב שדמי המחייה לא ישולמו בגלל שהתקנות לא תוקנו.
אלי אלאלוף: אבל זה בכל מקרה עם פרסום החוק.
<רועי קרת: אם אני זוכר נכון, הגמלה הראשונה לא משתלמת מיד.
<יעל סלנט: בנוסח כרגע כתוב שתחילתו של חוק זה ב-1 ביולי, אבל כמובן שנצטרך להתאים את זה.
אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר 1 ביולי.
<רועי קרת: אבל תשלומים ראשונים לפי החוק יתחילו רק ב-1 בינואר 2018.
אלי אלאלוף: בסדר, אבל בהתחשב בהחלטה מה-1 ביולי.
אלי אלאלוף: זאת אומרת שבינואר תשלמו אחורה.
<רועי קרת: אני צריך לדבר בזהירות.
<רועי קרת: המוסד לביטוח לאומי נמצא כרגע בסכסוך ארגוני שמתייחס ספציפית לעבודה של העובדים שנובעת מתיקוני חקיקה.
<רועי קרת: אני יכול לדבר על המצב החוקי.
<רועי קרת: ב-1 בינואר אפשר יהיה לשלם את הגמלאות מבחינה חוקית.
<רועי קרת: אני לא יכול להתחייב למה שיקרה בפועל, אני לא מפעיל את כל המוסד.
אלי אלאלוף: בוא נשאיר את הטכניקות, עד שתפתרו את בעיות הטכניקות.
<רועי קרת: אני מקווה שעד 1 בינואר 2018 הבעיות ייפתרו.
אלי אלאלוף: העיקרון הוא להתחשב בהחלטה שהחוק מופעל מה-1 ביולי 2017.
<רועי קרת: אני אדייק.
<רועי קרת: הוא מופעל מה-1 בינואר 2018, רטרואקטיבית ל-1 ביולי.
אלי אלאלוף: אבל שיהיה ברור כי אנחנו רוצים שהאנשים האלה, שכל כך זקוקים לכל עזרה, שיקבלו את זה בהקדם האפשרי.
<רועי קרת: אין על זה מחלוקת, פשוט יש זמן היערכות.
אלי אלאלוף: המחוקק עוד לא אחראי בינתיים על משא ומתן.
<יעל סלנט: תיקון סעיף 144.
<יעל סלנט: בסעיף 144 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א)(2) בסופו יבוא: "או שהוא לומד במוסד חינוכי כהגדרתו בסעיף 252(ג1) ומתקיימים בו התנאים האמורים באותו סעיף".
<יעל סלנט: בסעיף קטן (ב), המילים" "ילד, כמשמעותו בסעיף 238 והוא בבחינת" – יימחקו.
<יעל סלנט: סעיף 260 נמצא בפרק של שארים.
<יעל סלנט: לפני כמה שנים תיקנו את הגדרת ילד בפרק של השארים, אבל לא עשינו את אותן התאמות נדרשות.
אלי אלאלוף: בגיל צעיר כזה כבר תיקנת?
<יעל סלנט: כן, עשינו את זה פה בוועדה.
<יעל סלנט: אז לא עשינו את ההתאמות שהיו נדרשות בסעיפים 260 ו-265.
<יעל סלנט: אנחנו נעשה אותן במסגרת ההצעה הזאת.
<יעל סלנט: בסעיף 260(2) לחוק העיקרי, במקום הקטע החל במילים: "האמורים בפסקאות" עד המילים "שבסעיף 238", יבוא "האמורים בפסקאות משנה (א) ו-(ב) שלהלן" ובמקום "המגיעה להם" יבוא "המגיעה להם: תנאי מהתנאים האמורים בפסקאות (2) ו-(3) להגדרה "ילד" שבסעיף 238.
<יעל סלנט: התנאים שבסעיף 252(ג1).
<יעל סלנט: תיקון סעיף 265.
<יעל סלנט: זאת ההסמכה לקבוע דמי מחייה בפרק של שארים.
<יעל סלנט: בסעיף 265 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א)(2), בסופו יבוא "או שהוא לומד במוסד חינוכי, כהגדרתו בסעיף 252(ג1) ומתקיימים בו התנאים האמורים באותו סעיף.
<יעל סלנט: בסעיף קטן (ב), המילים "והוא בבחינת תלוי לפי סעיף 247(2) – יימחקו".
<יעל סלנט: תחילה, תחולה והוראות מעבר.
<יעל סלנט: תחילתו של חוק זה ביום ז' בתמוז התשע"ז, 1 ביולי, להלן – יום התחילה.
<יעל סלנט: " האם אתם רוצים שזה יחול מה-1 ביולי או מה-1 באוגוסט או מיום הפרסום?
<רועי קרת: אין לנו עמדה בעניין הזה.
<רועי קרת: מכיוון שבכל מקרה לא משולם אלא רטרואקטיבית, המשמעות היא עוד כמה - - -
אלי אלאלוף: ישולם ב-1 בינואר 2018, רטרואקטיבית מיולי 2017.
<יעל סלנט: "והוא יחול על תשלומים המשתלמים לפי סימן ח' לפרק ה' ולפי סעיף 260 וגם 265, כנוסחם בחוק זה, ועד לתקופה שמיום התחילה".
<יעל סלנט: בגלל שקיבלנו את ההבהרה שגם התשלום של דמי המחייה יהיה מאותו תאריך.
<יעל סלנט: (ב) תשלומים כאמור בסעיף קטן (א) ישולמו ביום י"ד בטבת התשע"ח, 1 בינואר 2018.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, בהקשר למה ששאלת קודם, אם מדובר בבית-ספר מקצועי, זה לא חל?
<יעל סלנט: בסעיף 252(ג1) יש לנו מוסד על-תיכוני, כלומר כל מה שהוא מעבר לתיכון, להכשרה או להשכלה מקצועית, טכנית, תורנית, דתית, לרבות מסלול הכשרה להשכלה כאמור במוסד על-תיכוני, המכשיר את תלמידיו לבחינות ממשלתיות ומעניק השכלה מוכרת על ידי משרד ממשלתי או לפי כל דין.
<יעל סלנט: כמובן, זה כפוף לראש שאומר שתוכנית הלימודים היא לא פחות מ-20 שעות.
אורי מקלב: לשאלת היושב-ראש לגבי המגזר הערבי, אומנם אין שם לימודים תורניים אבל יש לימודים מהתיכון עד האקדמיה.
אורי מקלב: יכולים להיות גם בתי-ספר שבהחלט קיימים במגזר הערבי.
אלי אלאלוף: כן, זאת לא בעיה.
אורי מקלב: בסופו של דבר, כל המגזרים נכנסים.
אלי אלאלוף: אני שאלתי לגבי מוסד תורני, האם יש במקביל מוסד קוראני.
אורי מקלב: בהחלט יכול להיות יתום שגמר את התיכון והוא לא לומד עדיין בבית-ספר אקדמי, שהוא בהחלט ייכנס וייכלל בחוק הזה, אם, נניח, הלך ללמוד בבית-ספר מקצועי.
אורי מקלב: היה לי חשוב לציין.
אלי אלאלוף: הם ציינו, ובצדק, את התורני.
אלי אלאלוף: אם יש קוראני, שיהיה גם הוא.
אלי אלאלוף: זה חלק מהמשחק.
אלי אלאלוף: מי בעד, מי נגד.
אלי אלאלוף: ההצעה נתקבלה פה אחד.
אלי אלאלוף: תודה רבה, בבקשה, מי שרוצה להתייחס החוק עבר ואושר לקריאה שנייה ושלישית במליאה.
אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, בראשית הדברים אני באמת רוצה להודות לך על שני דברים.
אורי מקלב: דבר ראשון, על עצם קיום הדיונים והבאת את זה לידי גמר כפי שמאוד רצינו שזה יהיה במושב הזה.
אורי מקלב: הצלחת להביא את זה והשכלת לנווט את זה נכון יחד עם היועצת המשפטית, עורכת הדין סלנט, שבאמת עשתה את עבודתה נאמנה ומכול הלב.
טלי פלוסקוב: תמיד, תמיד.
אלי אלאלוף: אנחנו רצינו שהיא תשלים את המלאכה שהתחילה כשהייתה בתיכון.
אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך שליועצים המשפטיים יש הרבה השקעה ורואים את זה.
אורי מקלב: הדברים שנכנסו פה, אפילו התוספת שנקראת דמי לימוד או דמי מחייה, ולא רק לגבי נפגעי עבודה אלא גם לגבי שאר היתומים שמשום מה אז לא נכנסו ולא היה ברור שנכנסו.
אורי מקלב: אנחנו מביאים היום דבר שלם, דבר שמאחד את המציעים, בראשותו של חבר הכנסת גפני שהוביל.
אורי מקלב: כפי שידוע, זה לא בגלל שהוא חלם בלילה שצריך איזה חוק אלא בעקבות פנייה, במקרה זה פנייה של אלמנת נפגע עבודה שהשאיר שמונה ילדים, שכולם צעירים.
אורי מקלב: עכשיו רק הילדה האחרונה שלה תזכה גם בעניין הזה.
אורי מקלב: אנחנו רואים את ההתמודדות של אנשים וגם היושב-ראש העשיר אותנו בעניין האישי שלו.
אורי מקלב: נחשפנו לכך שהיושב-ראש היה ילד שאביו נפטר בגיל צעיר.
אורי מקלב: אתה היית בגיל צעיר, אביך נפטר בגיל צעיר, משפחה עם עשרה ילדים, אדוני היושב-ראש, ואתה היית הקטן שבהם.
אורי מקלב: ידעת לחוש מה זה נקרא אלמנה.
אורי מקלב: אם יש לנו ערך חברתי, מוסרי שמאחד אותנו, זה עזרה ליתומים ועזרה לאלמנות כערך הכי עליון.
אורי מקלב: אנחנו שותפים עכשיו לקחת את האחר, להעצים אותו ולתת מענה יותר טוב ואמיתי לאותם אנשים שמאוד מאוד נזקקים.
אורי מקלב: אני רואה בזה זכות שעשינו את זה בצורה מאוד יפה ומאוחדת.
אורי מקלב: גם שיתוף הפעולה עם המשרדים הממשלתיים היה גם מיוחד ומאחד.
אורי מקלב: זאת אולי זכות קיומנו כעם וכחברה שחיים בארץ אחת.
אורי מקלב: הדברים האלה הם הדברים המאחדים, שמחזקים את זכות הקיום שלנו.
אלי אלאלוף: אני מצטרף לדבריך, אני מצטרף לכל מילה.
אלי אלאלוף: היום ה-20 ביוני 2017, כ"ו בסיון התשע"ז, השעה 12:35 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו ממשיכים בדיונים על הצעת חוק עובדים זרים (תיקון מס' 20), של חברת הכנסת מיכל רוזין שאני שמח לראות אותה אתנו.
<נעה בן שבת: אדוני, אני יכולה לציין כמה תיקונים שנעשו בעקבות הדיון הקודם, בעקבות שיחות שהיו גם אחרי הדיון, שוחחנו גם עם נציגי התאחדות החקלאים ואני מקווה שאני אומרת את השם הנכון, עם עורך דין רועי חיון מטעמם.
<נעה בן שבת: עלו כמה תיקונים שרצינו להציע בעקבות זאת.
<נעה בן שבת: דבר ראשון, ההתייחסות המפורשת לנושא של חשבון הבנק וההסכם, שזה היה הנוסח שרצינו להציע בדיון הקודם.
<נעה בן שבת: הדבר הזה ירד.
<נעה בן שבת: מה שנשאר כאן זה הנושא של קביעת תקנות, השר בהתייעצות עם שר הפנים ובאישור הוועדה יוכל לקבוע תקנות ולקבוע בהן דרכים מסוימות במקום הדרכים הקבועות, מתוך הדרכים הקבועות היום בסעיף 2 או בנוסף לדרכים האלה בהן אפשר יהיה לשלם את השכר.
<נעה בן שבת: זה במקרה של אפליקציה.
<נעה בן שבת: אמרו לנו שהייתה אפשרות של חברה בערבה ואולי הדרך הזאת תתאפשר.
<נעה בן שבת: דרכים אחרות שאפשר יהיה לקבוע.
<נעה בן שבת: בהתייחס להערות שנשמעו כאן לגבי העניין של התיעוד של תשלום השכר.
<נעה בן שבת: אם יימצא לנכון לקבוע תקנות בנושא הזה, תקנות בנושא התיעוד של תשלום השכר או הוראות אחרות לעניין התשלום.
<נעה בן שבת: זה תיקון אחד שמוצע לעומת הנוסחים הקודמים.
<נעה בן שבת: נושא נוסף, דבר שהבנו שיש בעיה.
<נעה בן שבת: הבנו שיש חשש מהנושא הזה של באיזה עבירות אנחנו מדברים.
<נעה בן שבת: אנחנו הרי מיקדנו.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שיש היום סמכות לשלול היתר במגוון רחב של מקרים.
<נעה בן שבת: הצעת החוק ביקשה לשים את הדגש על עבירות מסוימות, עבירות חמורות, ולהבהיר את ההוראות גם בשלב של כתב אישום, גם בשלב של חקירה.
<נעה בן שבת: אני לא אומרת שזה לא דבר שאפשר לעשות גם היום, אבל לשים את הזרקור.
<נעה בן שבת: גם היום הסעיף הכללי שעוסק בכך הוא אמנם אומר הוראות כלליות ואחרי כן שם את הזרקור על עניינים כלליים.
<נעה בן שבת: הבנו שהחשש הגדול של החקלאים הוא שידובר על עבירות מאוד קלות או שייעשה שימוש והאצבע על ההדק תהיה קלה.
<נעה בן שבת: לכן מוצע כאן להבהיר כפרשנות, להגיד שאנחנו מדברים על עבירות חמורות.
<נעה בן שבת: הגדרה של עבירה חמורה היא אותן שלוש עבירות מחוק העונשין ו/או עבירה אחרת שמפאת חומרתה.
<נעה בן שבת: שוב, אנחנו מדברים על משהו שחוזר על עצמו.
מיכל רוזין: שווה ערך לעבדות וסחר.
<נעה בן שבת: כן, אבל גם מפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה מצדיקות למנוע את קבלת ההיתר להעסקת העובד הזר.
<נעה בן שבת: כמו שהבהרנו כבר בדיון הקודם, יש כאן התייחסות גם לנושא של בעל עניין במעסיק.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים על בעל זיקה באופן כללי אלא ממש מופיעה כאן הגדרה.
<נעה בן שבת: למען הנוחות גם הבאנו כאן את ההגדרה כפי שמופיעה בסעיף 62 לחוק שירות התעסוקה.
<נעה בן שבת: צריך להיות גם בעל עניין או בעל תפקיד בכיר ובנוסף לכך נדרשת הוכחה של הזיקה הזאת בינו ובין המעסיק או מבקש ההיתר, לפחות בראיות מינהליות.
<נעה בן שבת: עוד תיקון שאני רוצה להדגיש לגבי הנושא של עובדים בסיעוד.
<נעה בן שבת: לאור הנחיצות וההכרחיות של ההיתר במקרים מסוימים, הוספה כאן עוד מגבלה שמופיעה כאן בעמוד 3 בסעיף קטן (א3), לגבי היתר בענף הסיעוד כאשר יביאו אז בחשבון את הנושא של בעל עניין או בעל תפקיד בכיר, כמובן בכפוף לזיקה אבל גם לאחר ששקלו את קביעת תנאים בהיתר למניעת הפגיעה בעובד הזר, את ההיתכנות, אם יגידו שתנאים אחרים שיכולים למנוע את הפגיעה בעובד הזר.
<נעה בן שבת: זאת חובה נוספת להביא לשיקול הדעת.
<נעה בן שבת: עוד דבר שאני אזכיר כי אני לא זוכרת אם הזכרתי בדיון הקודם.
<נעה בן שבת: לגבי הנושא של החקירה, יש כאן הגבלה של פרק הזמן לתקופה שלא תעלה על 18 חודשים או עד לקבלת ההחלטה לפי המוקדם מביניהם.
<נעה בן שבת: גם כאן יש את אותה הגבלה שזאת צריכה להיות עבירה חמורה.
<נעה בן שבת: אנחנו מבהירים שוב שאנחנו לא מדברים על עבירה קלה.
<נעה בן שבת: הפרשנות תצטרך להיות שזאת באמת עבירה חמורה וגם כאן בשים לב למידת הזיקה.
<נעה בן שבת: כאשר מדובר על בעל עניין או על בעל תפקיד בכיר, צריך לשים לב למידת הזיקה וגם להיות כפופים לשקילה לגבי עובד בסיעוד לאפשרויות קביעת התנאים בהיתר למניעת הפגיעה בעובד הזר.
<נעה בן שבת: אלה התיקונים המוצעים עכשיו.
אלי אלאלוף: מיכל, את רוצה להתייחס?
מיכל רוזין: אני חושבת שניסינו לייצר כאן באמת איזון בין המעסיקים לעובדים ובכלל אני לא מקבלת את החלוקה הזאת של הם ואנחנו.
מיכל רוזין: אני חושבת שבסופו של דבר רוב המעסיקים, 99 אחוזים מהם, לא פוגעים בעובדים שלהם ורוצים בטובתם של העובדים שלהם.
מיכל רוזין: אני חושבת שהחוק הזה בא להגן על שני הצדדים, מצד אחד מתלונות שווא או מטענות שווא ומצד שני באמת להגן מפני פגיעה בעובדים.
מיכל רוזין: אני חושבת שזאת מטרה של כולנו שימשיכו להגיע לכאן עובדים לאותם ענפי משק שכל כך נזקקים לעובדים האלה, לידיים עובדות.
מיכל רוזין: המטרה היא להגן על כל הצדדים.
מיכל רוזין: אנחנו לא רוצים לתת פרס למעסיקים לא נצלנים ובטח לא פוגעניים ברמה כזאת ולכן אני חושבת שהצעת החוק הזאת מייצרת איזון.
אלי אלאלוף: משרדי הממשלה.
<שושנה שטראוס: רציתי להוסיף שהסכמנו להוריד את נושא החובה לציין בחוזה העסקה שהשכר ישולם לחשבון בנק וזאת מאחר שבאמת אנחנו מציעים את האפשרות לקבוע בתקנות דרכים אחרות.
<שושנה שטראוס: אבל זה לא אומר שהחובה הקיימת כעת להפקיד שכר בחשבון בנק בהתאם לנהלי רשות ההגירה ובהתאם להחלטות הממשלה לא קיימת אלא היא עדיין כן קיימת ואנחנו לא מוותרים על הנושא הזה.
<שושנה שטראוס: ברור שהוא יופעל בכפוף.
<קריאה: תשאירי את הבנקים, יותר טוב.
אלי אלאלוף: אתם כבר עייפים?
<קריאה: אנחנו עצבנים.
<קריאה: לא עייפים.
אלי אלאלוף: בואו נירגע.
אלי אלאלוף: תאפשרו לכל אחד לסיים את דבריו ותדברו.
אבשלום וילן: אני מבין שהסעיף לגבי חשבון הבנק ששושנה דיברה עליו כרגע, זה סעיף אחד.
<נעה בן שבת: הסעיף היה.
<נעה בן שבת: זה סעיף שהיה אבל הורד.
<נעה בן שבת: הוא היה בנוסח הקודם והוא לא מופיע.
<נעה בן שבת: מה שמופיע בסעיף 1, אלה אפשרויות אחרות.
<נעה בן שבת: הרי היום יש סמכות ולפי חוק הגנת השכר, צריך לשלם או במזומן או בחשבון בנק בישראל.
<נעה בן שבת: מה שקבע הממונה, לפי מה שאנחנו מבינים, הוא קבע בהיתר שחייב להיות חשבון בנק בישראל.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שיכול להיות שהשר יקבע בתקנות הוראות שמתגברות על ההוראה הזאת, או מייחדות דרך אחת שקבועה בחוק הגנת השכר או קובעות דרכים נוספות או מייחדות דרכים אחרות שיבואו במקום הדרכים בחוק הגנת השכר והם יהיו במקום זה.
<נעה בן שבת: אם יתברר שאפשר לעשות את זה דרך אפליקציה או דרך חברה או דרך בלדר או כל דרך אחרת - - -
אבשלום וילן: תוך כמה זמן ייקבעו התקנות?
אבשלום וילן: בינתיים ממשיכים במצב הקיים ובודקים את התקנות.
אלי אלאלוף: אנחנו פנינו לבנק ישראל ואפילו היינו נודניקים ולא קיבלנו תשובות, ודאי לא מספקות.
אלי אלאלוף: לכן הנושא ייקח בטווח של שנה כדי שפתרונות שונים יימצאו אבל בינתיים ממשיכים כמו שזה היום.
<הילה קפלן רענן: משרד העבודה.
<הילה קפלן רענן: חשוב לציין שאנחנו עוד לא יודעים בוודאות אם השר ישתמש בסמכות שלו.
<הילה קפלן רענן: הסעיף שהוסף ב-(1)(ג) נותן אפשרות לשר לקבוע דרכים נוספות בתקנות.
<הילה קפלן רענן: זה משהו שהוא ישקול.
אלי אלאלוף: נותן לו גם אפס אפשרות.
<נעה בן שבת: אם אנחנו אומרים שבתוך שנה יתקינו, אנחנו בעצם דורשים מהם לנסות בשנה הזאת למצוא דרכים.
<הילה קפלן רענן: זה לא ההסכם.
<נעה בן שבת: יש לכם אפשרות לקבוע דרכים לפי חוק הגנת השכר.
<נעה בן שבת: יש לכם כאן
<נעה בן שבת: מגוון של אפשרויות אבל אתם כן צריכים לעשות את המאמץ הזה בשנה הנוכחית.
<נעה בן שבת: בעצם רוצים להגיד שהמצב עכשיו כנראה אולי לא מספק, אז תנסו למצוא דרכים לתת מענה.
<נעה בן שבת: אומרים כאן החקלאים שאין אפשרות לעשות את זה בערבה, אין אפשרות להפקיד בחשבון או שיש כל מיני בעיות שמתעוררות.
<נעה בן שבת: צריך לחפש את הפתרונות.
<הילה קפלן רענן: בוודאי.
<הילה קפלן רענן: אנחנו נעשה מאמץ אבל זה שיקול דעת של השר.
<הילה קפלן רענן: לא שאנחנו יכולים להתחייב למועד מסוים ולדרך מסוימת שהוא יקבע.
אלי אלאלוף: בכל מקרה אנחנ ו מבקשים מהשר.
אלי אלאלוף: הוא יכול לבוא אחרי שנה ולהגיד שהוא לא מצא פתרון.
מיכל רוזין: תבואו בעוד שנה ותגידו מה אתם חושבים.
אלי אלאלוף: אנחנו לא רוצים שהשר יהיה עבריין ויאפשר העברת כספים מיד ליד.
<נעה בן שבת: זה אומר שאנחנו רק רוצים דיווח?
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים תקנות.
אלי אלאלוף: תוך שנה יבואו לכאן.
מיכל רוזין: אם תרצי אחרי שנה להגיד שהתקנות מאשררות את המצב הקיים, אנחנו נדון בזה.
<הילה קפלן רענן: אין טעם להתקין תקנות למשהו שממילא קיים.
<הילה קפלן רענן: לא נתקין תקנות שקובעות את מה שכתוב בחוק הגנת השכר או מה שכתוב בנהלים.
מיכל רוזין: לכן אתם שומעים את השטח ואתם שומעים שיש בעיה, שהתקנות הקיימות היום, כולל עתירה לבית משפט שאמר שיש פה בעיה לחקלאים, לחייב אותם על חשבון בנק, שאלה התקנות הקיימות.
<הילה קפלן רענן: אלה לא תקנות.
<הילה קפלן רענן: זה נוהל של רשות ההגירה.
<הילה קפלן רענן: אלה לא תקנות שקיימות.
<הילה קפלן רענן: הסיכום היה שהשר יקבע.
<הילה קפלן רענן: השר ישתמש בסמכות שלו והוא רשאי לקבוע.
<הילה קפלן רענן: הוא לא יקבע אלא רשאי לקבוע.
<הילה קפלן רענן: הסיכום שלנו כמשרד העבודה היה שהשר ישקול את האופציות שהועלו בעיקר בפני רשות ההגירה על ידי כל מיני גורמים ויראה מה אפשר לעשות כדי להקל על המצב בשטח.
<הילה קפלן רענן: אנחנו לא התחייבנו.
<הילה קפלן רענן: זאת לא בעיה אבל זה המצב.
<הילה קפלן רענן: לבוא עכשיו בדיון ולהציג את זה כאילו שר העבודה התחייב, זה חוטא לאמת.
אלי אלאלוף: זה חוק.
אלי אלאלוף: אנחנו מדינה מסודרת.
<הילה קפלן רענן: לא התחייבנו שתוך פרק זמן מסוים השר יתקין בהכרח תקנות.
אלי אלאלוף: אנחנו מחייבים אותו.
אלי אלאלוף: מה רע בזה שאנחנו נחייב אותו?
אבשלום וילן: סלח לי, כחבר כנסת לשעבר, כנסת ישראל סוברנית.
אבשלום וילן: אם יושב ראש הוועדה מודיע על שנה, זאת התחייבות.
<הילה קפלן רענן: זה ידוע לי אבל זה לא מה שכתוב.
<הילה קפלן רענן: זה לא הנוסח.
אבשלום וילן: זאת התחייבות של הכנסת.
<הילה קפלן רענן: אני הבנתי את זה.
<הילה קפלן רענן: מה שאתה אומר, אני הבנתי, אבל זה לא מה שכתוב בנוסח וזה לא מה שסוכם.
מיכל רוזין: את יכולה להסביר לי מה זה מפריע?
מיכל רוזין: מה הבעיה בזה?
<הילה קפלן רענן: הוצעו כל מיני הצעות שעדיין לא נבחנו מבחינה מקצועית ומשפטית על ידי הגורמים הרלוונטיים במשרד העבודה.
<נעה בן שבת: לכן זאת שנה.
מיכל רוזין: תבואו בתום שנה ותגידו שאתם צריכים עוד חצי שנה.
<הילה קפלן רענן: אפשר לבחון אבל אנחנו לא יודעים בוודאות שנתקין את התקנות האלה.
<שושנה שטראוס: אני חושבת שמה שהילה אומרת זה שיכול להיות ששר העבודה יבחן והוא יגיד לא, הדרכים הקבועות היום הן הדרכים הנכונות והקבועות וזה מסוכן להעביר את זה דרך בלדרים.
אבשלום וילן: לא מדובר על בלדרים.
אבשלום וילן: חבר'ה, הטכנולוגיה בישראל התקדמה.
אבשלום וילן: איך אפשר לחייב אזור שלם של ערבה תיכונה לנסוע לבאר שבע ולאילת בשביל חשבון בנק כשיש שם בנק אחד?
אבשלום וילן: הרי מול אבסורד לא יעזור שום דבר.
אבשלום וילן: אמר יושב ראש הוועדה שנה.
אבשלום וילן: אתם לא תקיימו את זה, יקרא לשר עוד פעם, ינזוף בו, אולי יהיו בחירות, אולי עולם חדש.
אבשלום וילן: מי יודע?
אבשלום וילן: אני מציע לקבל את התיקון.
אלי אלאלוף: אנחנו עומדים על העיקרון שאנחנו רוצים לקבל הצעה בתקנות של השר.
<הילה קפלן רענן: אני מצטערת.
<הילה קפלן רענן: אלה דברים שצריך לבחון אותם.
אלי אלאלוף: הבנו את מה שאמרת.
אלי אלאלוף: את מסבירה את עצמך יוצא מן הכלל.
אלי אלאלוף: מאוד מכובד אבל אנחנו מחליטים.
<הילה קפלן רענן: חבל שמחליטים על תקנות שלא בטוח שאפשר ליישם.
<נעה בן שבת: תסתכלי על הנוסח.
<נעה בן שבת: התקנות יכולות להיות מאוד רחבות.
<נעה בן שבת: גם לקבוע דרכים מסוימות לתשלום השכר.
<נעה בן שבת: את יכולה לקבוע מתוך החוק הקיים גם דרכים מסוימות.
<נעה בן שבת: את יכולה לקבוע דרכים אחרות.
<נעה בן שבת: יש לך כאן בעצם מגוון רחב של דרכים.
<נעה בן שבת: אני לא חושבת שהתקנות מאוד מצמצמות את האפשרויות.
<נעה בן שבת: את יכולה גם לקבוע דרכים שקיימות היום בחוק כדרכים מסוימות.
<הילה קפלן רענן: בכל מקרה אנחנו נרצה פרק זמן של יותר משנה כדי לבחון את זה ולהביא.
אבשלום וילן: אני מציע 12 חודשים.
<דנה רשף: אני רוצה להתייחס לא למעסיקים בחקלאות ובבניין אלא למעסיקים הפרטיים, למעסיקים בתחום הסיעוד.
<דנה רשף: מה שקורה היום, זה בלגן אחד גדול וגורם למעסיקים לעבור על החוק.
<דנה רשף: אף עובד לא ימשיך לעבוד אם הוא לא יקבל כל חודש את הסכום שמגיע לו, שהוא קבע, שהוא רוצה, ישירות ליד.
<דנה רשף: זה גורם לבלגן ובאמת המעסיקים עוברים על החוק כי אין להם ברירה.
<דנה רשף: אנחנו מקבלים מאות פניות בחודש ושואלים מה לעשות, העובד מאיים שהוא עוזב.
<דנה רשף: כלומר, צריך להחריג את כל התחום של ההעסקה בסיעוד בתחום החקלאות והבניין.
<דנה רשף: זה לא אותו נושא, זה לא אותו אישיו וזה לא אותן בעיות.
אלי אלאלוף: המעסיק בסיעוד, גם כשזה בחברת סיעוד או רק הפרטי?
<דנה רשף: זה חלק.
אלי אלאלוף: אני נגד תהליכים שפועלים נגד החוק.
אלי אלאלוף: יש כאן בעיה, אם אני מבין טוב, אצל המעסיק הבודד שמעסיק עובד זר אחד.
<דנה רשף: נכון.
אלי אלאלוף: זה שונה לגמרי מעובד זר שמועסק על ידי חברת סיעוד.
<דנה רשף: אם בעל היתר העסקה של עובד זר זכאי לגמלת סיעוד, העובד מועסק על ידי שני מעסיקים, מעסיק אחד היא חברת הסיעוד שמשלמת לו בהתאם לזכאות שלו, ואת היתרה משלם המעסיק.
אלי אלאלוף: אני חוזר על הבעיה של המעסיק הבודד שמעסיק.
אלי אלאלוף: על זה אני מסכים שיש בעיה.
אלי אלאלוף: כל עוד יש פתרון כרגע אצל החקלאים, נאמץ אותו פתרון גם כאן, בסיעוד.
<נעה בן שבת: אדוני אולי אפשר להציע שבתקנות האלה אפשר יהיה לקבוע הוראות שונות לסוגי עובדים שונים.
<דנה רשף: תנאי העסקה שונים.
<נעה בן שבת: אז אפשר לקבוע הוראות שונות להוראות שונות.
אלי אלאלוף: במיוחד המעסיקים הבודדים שמעסיקים את העובד הזר.
<נעה בן שבת: אבל זה ייקבע במסגרת התקנות.
<נעה בן שבת: כרגע אותן בעיות שציינו החקלאים בערבה, הן לא בדיוק מתאימות לעובדים בסיעוד שאולי כן נמצאים בערים או במסגרות שיש נגישות לבנקים.
<דניאל אברהם: יושב ראש התאחדות החקלאים החדשה.
<דניאל אברהם: העניין של הבנקים, אני מבין שאין לנו ויכוח שזאת בעיה לפתוח חשבון בנק לעובד.
<דניאל אברהם: אבל אני משתומם כי מה הרעיון לחפש פתרונות אחרים?
<דניאל אברהם: אתם חושבים שאנחנו תמיד צריכים להיות תחת פיקוח, תחת השגחה?
<דניאל אברהם: גנבנו ממישהו את הכסף?
<דניאל אברהם: האם אנחנו לא משלמים לעובדים את הכסף?
<דניאל אברהם: אני לא אומר שאין חוק.
<דניאל אברהם: אני אמרתי שזה לא חוק?
<דניאל אברהם: אבל למה לשים לנו עוד קולר ועוד קולר על הצוואר?
<דניאל אברהם: למה אתם מקשים עלינו?
<דניאל אברהם: אתה יודע, פוטין, כשהוא נבחר, הלך לטפל בארבעה דברים ואחד מהם זאת החקלאות, וכדאי שחברי הכנסת בבית הזה ילכו ללמוד ממנו.
אלי אלאלוף: אל תלמד ממנו שום דבר.
<דניאל אברהם: את זה תלמדו ממנו .
<דניאל אברהם: חקלאות זה חשוב.
אלי אלאלוף: אל תלמד מפוטין.
אלי אלאלוף: תלמד מהמדינה שלך.