GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<פרופ' אבינעם רכס: יש רופאים שלא ינתחו אותך אם יש לך BMI מעבר לממד מסוים.
<פרופ' אבינעם רכס: הם לא רוצים שתקלקל להם את הסטטיסטיקות מפני שאתה סיכון ניתוחי אם אתה שמן ולכן תרד במשקל ואחרי זה תבוא אליו.
<פרופ' אבינעם רכס: דוחים חולים ולא מקבלים אותם.
<פרופ' אבינעם רכס: חלק גדול מהרופאים נוטים הרבה פעמים לייחס סימפטומים של חולים למשקל שלהם.
<פרופ' אבינעם רכס: ממש קראתי אתמול בלילה, לקראת הדיון פה, על חולה שהייתה לה טרומבוזה בריאות, היה לה קוצר נשימה ואמרו לה הרופאים: יש לך קוצר נשימה כי את שמנה, לכי תרזי.
<פרופ' אבינעם רכס: היא חזרה לחדר מיון ויצאה שלוש-ארבע פעמים עד שמישהו עשה לה בדיקה מסודרת.
<פרופ' אבינעם רכס: יש גם אלמנטים פסיכולוגיים מאוד חשובים.
<פרופ' אבינעם רכס: רופאים נוטים לראות באנשים שמנים, וכמובן לא בצדק, אנשים שהם יותר עצלנים, יותר טיפשים, חסרי ערך, אבל זה הולך כמו בומרנג.
<פרופ' אבינעם רכס: גם חולים חושבים אותו דבר על הרופאים שלהם.
<פרופ' אבינעם רכס: כשהם רואים רופא שמן הם אומרים: זה לא רופא טוב.
אלי אלאלוף: מה שאתה מציין זה שכאילו זה מתחיל ממערכת הבריאות והיחס שלה לשמנים.
<פרופ' אבינעם רכס: אני חושב שצריך לעשות חריש עמוק מאוד.
<פרופ' אבינעם רכס: אחרי שבדקתי אדם שמן אני רוצה לשלוח אותו ל-MRI.
<פרופ' אבינעם רכס: אני רוצה לספר לכם שבמחלקה שלנו היה אדם ששלחו אותו לעשות MRI בהולנד, במכשיר לפרות, משום שאנשים מסוימים מעבר למשקל מסוים, לא נכנסים.
אילן גילאון: פרופ' רכס, אני מכיר מקרה עם עודף משקל של 300 קילוגרם ואין מיטה בשום בית חולים שיכולה היום לתת מענה לאדם הזה.
<פרופ' אבינעם רכס: לדעתי אין במדינת ישראל מכשירי MRI שמותאמים לאנשים שמנים.
<פרופ' אבינעם רכס: צריך יותר גדול כי לא כולם נכנסים דרך הקוף של המחט.
<פרופ' אבינעם רכס: היה צריך לשלוח אותו להולנד וזה סיפור אמיתי, אני לא ממציא.
<פרופ' אבינעם רכס: הסטנדרטים של הרפואה – כמה מיליגרמים תרופה מסוימת לתת לחולה?
<פרופ' אבינעם רכס: כשאתה לוקח אנטיביוטיקה, אומרים לך: קח 250 מיליגרם.
<פרופ' אבינעם רכס: זה מחושב לחולה הסטנדרטי.
<פרופ' אבינעם רכס: החולה הסטנדרטי הוא 70 קילוגרם.
<פרופ' אבינעם רכס: אין תחשיבים שמתקנים את זה.
<פרופ' אבינעם רכס: לכן אני חושב שיש הפליה והמגזר שאני מייצג הוא רק מגזר אחד, רפואה.
<פרופ' אבינעם רכס: אני בטוח שיש הפליות בכל מקום אחר ואנשים ישקפו את זה.
<פרופ' אבינעם רכס: אני חושב שאנחנו צריכים לעשות פה מהלך גדול מאוד, שאולי לך תהיה הזכות להוביל אותו, וזה קודם כל לחנך למודעות.
<פרופ' אבינעם רכס: לחנך למודעות ויש לכם, תודה לאל, המון מטרות.
<פרופ' אבינעם רכס: קחו את תעשיית המזון, את הג'אנק פוד.
<פרופ' אבינעם רכס: הרי יש סיפור ידוע על עיתונאי בארצות הברית שהלך ואכל רק במק'דונלד במשך חודשיים.
<פרופ' אבינעם רכס: הוא העלה מאה קילו.
<פרופ' אבינעם רכס: ואני חושב שיש לנו בעיה גדולה מאוד עם הג'אנק פוד במדינת ישראל.
<פרופ' אבינעם רכס: ליצמן מנהל את המלחמות האלה, וממה שקראתי הבוקר, גם עם זה יש לו קושי.
אלי אלאלוף: זה מה שיקרה לנו, לחברי הכנסת, שאוכלים פה.
<פרופ' אבינעם רכס: אני חושב שאם תאכל חסה כל היום, אדוני, בסופו של דבר תרד במשקל בכל זאת.
<פרופ' אבינעם רכס: חבר הכנסת אלאלוף, כדי להצליח באמת לרדת במשקל בדיאטה אתה צריך להיות רעב 24 שעות ביממה וזה דבר שאף בן אנוש לא יכול לעמוד בו.
<פרופ' רונית אנדוולט: זה לא נכון ולא מדויק.
<פרופ' אבינעם רכס: בסדר.
<פרופ' אבינעם רכס: אני חושב שהכנסת נכנסה לזה עם חוק הפוטושופ שעבר בכנסת, ואסר לעשות פוטושופ לדוגמניות ולהפסיק את המסר של הטוויגי.
<פרופ' אבינעם רכס: אני עדיין רוצה להצטרף למה שנאמר קודם, שהשמנה היא בעיה של Public Hazard.
<פרופ' אבינעם רכס: התחלואה גבוהה מאוד, ההוצאות הנלוות של אירועי לב ואירועים מוחיים, מחלות וסוכרת וכל השאר, גבוהות מאוד.
<פרופ' אבינעם רכס: אסור לנו שייצא מפה מסר ששמן זה יפה ושמן זה טוב ונכון וראוי.
<פרופ' אבינעם רכס: המסר הוא שצריך להתייחס בהבנה ובאמפתיה לבעיה שאני חושב שהיא מחלה.
<פרופ' אבינעם רכס: אני חושב שהיא מחלה מעבר לממדים מסוימים.
<פרופ' אבינעם רכס: צריך להתייחס לזה באמפתיה וצריך לעשות כל מה שאפשר כדי שהציבור, ובמיוחד הילדים שלנו, לא יגיעו למצב הזה.
<פרופ' אבינעם רכס: חלק גדול מהבעיה בידיים שלכם, זה סיבות סביבתיות שניתנות לשליטה של הרגולטורים.
אלי אלאלוף: אולי נקפוץ למשרד הבריאות ונחזור לחברים.
<פרופ' רונית אנדוולט: אני ראש האגף לתזונה במשרד הבריאות ואני שמחה על הדיון.
<פרופ' רונית אנדוולט: אנחנו מובילים כבר מספר שנים תוכנית לאומית, יחד עם משרד החינוך ומשרד התרבות והספורט, שנקראת אפשרי-בריא, שמטרתה למנוע מחלות תלויות תזונה ולקדם התנהגות בריאותית, כולל פעילות גופנית וכולל תזונה בריאה.
<פרופ' רונית אנדוולט: במסגרת התהליך הזה היו מספר חוקים שעברו גם בכנסת, כגון חוק התזונה הבריאה שעכשיו הולך לקבל אישור סופי במערכת החינוך.
<פרופ' רונית אנדוולט: עכשיו אנחנו מקדמים את חוק תזונה בריאה בצהרונים.
<פרופ' רונית אנדוולט: הייתה ועדת הסדרה תזונתית שעמד בראשה מנכ"ל משרד הבריאות ויצאו משם הרבה מאוד המלצות, כולל סימון בחזית האריזה, שאני מקווה שחברים אחרים פה לא יכשילו את זה, כי זה אחד הדברים החשובים באמת.
אלי אלאלוף: אף אחד לא רוצה להכשיל מסיבה של בריאות אלא רק מסיבה כלכלית.
<פרופ' רונית אנדוולט: אין סיבה כלכלית.
<פרופ' רונית אנדוולט: בדקנו את זה וזה לא הולך לעלות כמעט כלום.
אלי אלאלוף: בינתיים, התירוצים שמגיעים לשולחני - - -
עבדאללה אבו מערוף: דנו בזה, ולא מכשילים.
<רונית אנדוולט: מצוין, יופי.
<רונית אנדוולט: זה מאוד מאוד חשוב.
<רונית אנדוולט: זאת התרומה המרכזית שלכם לעניין הזה.
<רונית אנדוולט: חייבים לציין ש-25% מהאנשים שמקבלים הבטחת הכנסה במדינת ישראל סובלים מסוכרת.
<רונית אנדוולט: סוכרת מס' 2 היא מחלה תלוית השמנה וכמו שנאמר כאן, גם על ידי קודמיי הרופאים, השמנה היא מחלה.
<רונית אנדוולט: לכן יש לה הרבה מאוד תופעות לוואי, הרבה מאוד מחלות נלוות וצריך למנוע את ההשמנה.
<רונית אנדוולט: עם זאת, אני מסכימה שלא צריך להדיר אנשים על רקע של השמנה.
<רונית אנדוולט: במשרד הבריאות הוקמה ועדה למניעת הדרה של האוכלוסייה.
<רונית אנדוולט: הוועדה נקראת הוועדה למניעת הדרה וגזענות, והיא דנה גם בנושא ההדרה בתחום ההשמנה במערכת הרפואית.
<רונית אנדוולט: אנחנו נדון בזה בהרחבה שוב ונשמח להזמין גם את העמותה להציג את הנתונים שלה.
<רונית אנדוולט: אני חייבת לציין, וכדאי שהוועדה תכיר את זה, שיש מחקר ישראלי שנעשה על סטיגמה בנושא של השמנה, שעשתה ד"ר אסנת סטון, שזאת עבודת הדוקטורט שלה.
<רונית אנדוולט: יש נתונים גם על ישראל.
<רונית אנדוולט: אין ספק שיש הדרה בנושא של השמנה וצריך לטפל בזה.
<רונית אנדוולט: זה לא תקין ולא צריך להפלות אנשים על רקע של משקל.
<רונית אנדוולט: אנחנו עושים את המקסימום באמת כדי שזה לא יקרה.
<רונית אנדוולט: אני רוצה גם להגיד שאנחנו נותנים הנחיות לצוותים שלנו, שעובדים במערכת החינוך, לטפל ברגישות בנושא המשקל.
<רונית אנדוולט: חשוב לציין שקודם כל, צמצמו את השקילה רק לכיתות א' ו-ז'.
<רונית אנדוולט: הרעיון הוא באמת לעשות את זה ברגישות רבה.
<רונית אנדוולט: צירפו עכשיו תזונאים לשקילה וילד שלא רוצה להישקל או שהוריו לא רוצים שהוא יישקל, לא נשקל.
<רונית אנדוולט: ילד שמוצאים שיש לו בעיה בגדילה או איזושהי השמנה גדולה, מי ששוקל אותו פונה ישירות להורים שלו ולא נותן לו פתק לחזור לכיתה, שיתבייש עם זה.
<רונית אנדוולט: ממש לא.
<רונית אנדוולט: זה נעשה עם הרבה רגישות.
<רונית אנדוולט: אני לא אומרת שזה קורה בכל המקרים ויכול להיות שיש מקרים שהם לא בדיוק ככה.
<רונית אנדוולט: אלה ההנחיות שלנו ואנחנו מנסים מאוד להקפיד על זה כי אנחנו מבינים את הנושא הזה והוא מאוד מאוד חשוב לנו.
<רונית אנדוולט: הנושא של חינוך תזונתי צריך להתחיל מבראשית.
<רונית אנדוולט: בטיפות חלב אין היום תזונאיות.
<רונית אנדוולט: יש אחיות נהדרות, אבל זה לא מספיק.
<רונית אנדוולט: צריך שיהיו תזונאיות כבר בטיפת חלב, שידריכו לתזונה גם בהריון וגם בשנתיים הראשונות לחיים.
<רונית אנדוולט: אלף הימים הראשונים הם נקודת חלון הזדמנויות קריטית למנוע בעיות תזונתיות ובעיות של השמנה בעתיד.
<רונית אנדוולט: לכן זה אחד המקומות שחשוב שהכנסת תדחוף שייכנסו לשם גם תזונאיות, כי זה אחד הדברים שמאוד משמעותיים ויכולים להשפיע.
אלי אלאלוף: נחכה לדוח של משרד הבריאות בנושא טיפות חלב.
אלי אלאלוף: זאת הזדמנות ואתם עדיין יכולים להתערב.
<פרופ' רונית אנדוולט: אנחנו נתנו את ההמלצה שלנו לעניין הזה.
<איילת קלטר: אני חייבת להגיד שהדיון סוטה לתזונה ואנחנו מדברים על שיח חברתי ולא על מה משרד הבריאות עושה לתיקון התזונה.
<איילת קלטר: חשוב לי להגיד שאנחנו מדברים על תופעה חברתית, תופעה שבה ילד בן שלוש שונא את הגוף שלו.
אלי אלאלוף: הערות ביניים הן בדרך כלל קצרות.
<פרופ' רונית אנדוולט: אני רוצה לסיים ולומר שנהיה אופטימיים.
<פרופ' רונית אנדוולט: טיפול תזונתי עובד ואנשים עם השמנת יתר גם יורדים במשקל.
<פרופ' רונית אנדוולט: אומנם 20% מהם מתמידים בזה, והרוב לא, כי זה באמת שינוי קשה.
<פרופ' רונית אנדוולט: זהו שינוי לאורך זמן שמחייב פעילות גופנית וכולי, אבל אי אפשר להגיד שטיפול תזונתי אינו עובד וחשוב שזה יירשם לפרוטוקול.
<פרופ' רונית אנדוולט: אנחנו מנסים באמת למנוע ואני חושבת שמניעה היא הכי חשובה.
<פרופ' רונית אנדוולט: אני מסכימה עם איילת שהנושא של הדרה חשוב שיימנע ובאמת זאת נורמה חברתית.
<פרופ' רונית אנדוולט: אנחנו עושים במערכת הבריאות את המקסימום כדי למנוע את הנושא הזה.
<פרופ' רונית אנדוולט: תודה.
אילן גילאון: האמת היא שפרופ' רכס עשה ניתוח מדויק כי יש פה שני פנים.
אילן גילאון: יש חוק אחד שבכנסת לא יכולים לחוקק – טעמם של אנשים.
אילן גילאון: זה תלוי תקופה, זה תלוי זמן.
אילן גילאון: זה אפילו יותר עתיק מבורגר, רובנס ואחרים.
אילן גילאון: פעם דיברו על בריאי גוף, כאילו אדם שמן הוא בריא גוף בתקופה המקראית.
אילן גילאון: אני חושב שאנחנו צריכים להידרש כמחוקק או כמערכת רגולטורית בעיקר למה אנחנו עושים כדי לכוונן ולעשות רגולציה בכך שאנשים יעשו שימוש.
אילן גילאון: לא די בכך שאנחנו מסמנים את הדברים אלא באמצעים רגולטוריים, כמו מס ערך מוסף או כמו קביעת מחירים, כדי להעדיף דברים שמבחינה תזונתית, מעבר לחינוך, הם גם יהיו זמינים.
אילן גילאון: מבחינה זאת הכנסת משמשת דוגמה לא סטיגמטית.
אילן גילאון: האיש הכי מצליח בכנסת הוא דוד ביטן.
אלי אלאלוף: אתה פוגע בו עכשיו.
אלי אלאלוף: כי אתה פוגע בו באמצעות משקלו.
אלי אלאלוף: אז לקחת את זה כהומור?
אילן גילאון: לא, אל תעשה הומור.
אילן גילאון: אני חושב שהמצב הסטיגמטי הוא סיפור אחד ומה אנחנו עושים, מה ועדת ההסדרה עושה, מה היא מוציאה ואיפה אנחנו מכוונים את הדברים, זה הסיפור שיש לנו נגיעה אליו כמחוקק – ללכת ולעשות רגולציה.
אילן גילאון: לא די להגיד שג'אנק פוד אאוט או מק'דונלד אאוט.
אילן גילאון: הדוברים האלה גם צריכים להימדד בסופו של דבר בפרמטרים של נגישות.
אילן גילאון: הנגישות של אנשים לאוכל כזה או אחר, לפחמימות או דברים אחרים, הוא דבר שאנחנו יכולים לעשות בתור מערכת.
אילן גילאון: את השאר צריכה המערכת החינוכית לעשות ברמה הסטיגמטית, ב-BMI ובכל הערכים האלה.
אילן גילאון: לכן הניתוח שלך לגמרי מדויק.
אילן גילאון: אני מציע שנמקד את הדיון בשאלה מה עלינו לעשות.
עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם, תודה על הדיון החשוב ביותר.
עבדאללה אבו מערוף: בהתחלה אמרתי שהכיוון של הדיון היה אמור להיות בשני כיוונים ובשני חלקים.
עבדאללה אבו מערוף: זה שערבבנו ועשינו סלט מהעניין הרפואי, מעניין האתיקה ומעניין ההפליה, אני חושב שכאן אנחנו טועים.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא מסכים לצורה הזאת אבל זאת העמדה שלי.
עבדאללה אבו מערוף: אכן, צריך להתמקד בעניין ההפליה וההדרה, החינוך והתרבות, המנהגים והכול.
עבדאללה אבו מערוף: על זה אין מחלוקת.
עבדאללה אבו מערוף: אני חולק על הדעה של הקולגה שלי, פרופ' רכס.
עבדאללה אבו מערוף: אני מכבד אותו ואני מכיר אותו, לא אישית, אבל מכיר טוב.
עבדאללה אבו מערוף: העניין הרפואי שונה לחלוטין מהעניין האתי ומעניין ההפליה ואיך החברה מתייחסת בבית-הספר, והילדים לועגים או לא לועגים, החינוך והכול.
עבדאללה אבו מערוף: אלה דברים נפרדים.
עבדאללה אבו מערוף: יש לי פרקטיקה של רפואה של עשרים שנה, גם כמומחה וגם כרופא משפחה.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אני לוקח בעירבון מוגבל את היחס של הרופאים.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא שאני מגן על הרופאים עכשיו ואני יודע שהשמנה היא מחלה קשה, שגורמת לסיבוכים רבים.
אילן גילאון: זאת מחלה?
עבדאללה אבו מערוף: במידה מסוימת זאת מחלה.
עבדאללה אבו מערוף: במידה מסוימת זאת מחלה, ואני מסכים עם עמדת משרד הבריאות.
עבדאללה אבו מערוף: אני בעצמי הצעתי חוק על תזונה בריאה בבית-הספר.
עבדאללה אבו מערוף: לצערי, הכנסת דחתה את זה.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו כרגולטורים, כחברה, ככנסת, עניין ההפליה וההדרה צריך להעביר מסר תרבותי שאנשים אלה חייבים להיות חלק מהחברה.
עבדאללה אבו מערוף: לא להדיר, לא להפלות והעמותה הזאת עושה דברים טובים, אבל בעניין הרפואי אני חושב שיש בו פן אחר לגמרי.
עבדאללה אבו מערוף: גם זה צריך דיון מיוחד וטיפול מיוחד והתייחסות מיוחדת, ולכן להפריד בין שני הדברים.
עבדאללה אבו מערוף: כך הייתי עושה ובזה אני דוגל.
<פרופ' אבינעם רכס: אין סתירה ביניהם.
<פרופ' אבינעם רכס: אני אתך במאה אחוז.
אילן גילאון: לגבי המחלה והמגיפה אני לא יודע.
אילן גילאון: כדאי לדון בתוצרים של החברה הקפיטליסטית במזון ולראות מה ההשלכות שלה.
עבדאללה אבו מערוף: הדיון הזה חשוב מאוד ותודה לעמותה שמעלה את הנושא שאסור שתהיה הפליה ואסור להדיר את האנשים האלה.
עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, לאנשים עם עודף משקל יש מצב רוח תמיד טוב ורוח יותר טובה לבדיחות.
<קריאה: זאת גם סטיגמה.
אלי אלאלוף: הזמן שלנו מתקצר.
<עירית ליבנה: קודם כל לגבי העסקת עובדי הוראה, חד-משמעית אין נקיטה של הפליה בקליטת עובדי הוראה ועובדים בכלל במערכת החינוך, שנוגע איכשהו בהפליה.
<עירית ליבנה: זה עלה כטענה ונבדק שוב.
<עירית ליבנה: אנחנו עוסקים במניעה וכל התוכניות שלנו מדברות על הבריא, על הנכון, ולא על הרזון.
<עירית ליבנה: את הרזון והיופי הורדנו מהפרק.
<עירית ליבנה: הנושא של החקיקה עבר והתקנות בוועדת החינוך התעכבו קצת, אבל יאושרו.
<עירית ליבנה: אנחנו עושים משהו בנושא של שינוי הסביבה, כולל המסרים שאנחנו אומרים גם להורים והם צינור מאוד משמעותי.
<עירית ליבנה: אנחנו מדברים על חינוך להתנהגות מאוזנת והשיימינג, אנחנו עוסקים בו לכל דבר, כולל גם כנגד משקל.
<עירית ליבנה: יש לנו בעיה עם השיימינג, אנחנו רואים וחווים את זה, וגם זה נכנס לפה.
<עירית ליבנה: במידה וכן יש בחומרים מסוימים פגיעה, בחומרי הלימוד או בספרים, זה יגיע אלינו ונטפל.
<עירית ליבנה: אנחנו מזמינים שזה יגיע אלינו כדי שנטפל עניינית במילה, במשפט או באיזשהו ספר שכן נראה פוגעני.
<בני ברץ: אני עורך הדין שמסייע לעמותה.
<בני ברץ: אני חושב שהייתה כאן התייחסות לצד הרפואי, לצד של התזונה, לצד של הבריאות, אבל בית המחוקקים יכול לסייע למשהו שהוא הרבה יותר מתקדם, לטעמי, וזה לאפשר לאנשים שנגזר עליהם להיות שמנים – אני לא יודע אם זה עניין שניתן להילחם בו או לא.
<בני ברץ: זה באמת עניין רפואי – אבל אנשים שכבר נגזר עליהם להיות שמנים והם שמנים, צריך לסייע להם על ידי חקיקה ותקינה, כפי שמסייעים לאנשים שיש להם בעיה בנגישות, כפי שמסייעים במקומות חניה לנכים.
אילן גילאון: פר אקסלנס נגישות, כמו שאתה אומר.
<בני ברץ: נגישות, בוודאי נגישות.
<בני ברץ: יש סדרת חוקים שכבר קיימים וכל מה שצריך זה אולי לשפר בהם תקנות מסוימות או לעשות תיקון לחוק.
נחמן שי: זה מה שהתחלנו.
אילן גילאון: אתה מנגיש כדי שיגיע מישהו אל המקום ולא שאתה עושה הנגשה פרטנית, כי זה אנטי נגישות.
<בני ברץ: אני מקבל את מה שאתה אומר.
אילן גילאון: אתה עוזר לשמנים, אתה אומר.
אילן גילאון: זה לא רעיון טוב.
אלי אלאלוף: הוא פרופסור לנגישות.
<בני ברץ: אני יודע, אבל אין מנוס.
<בני ברץ: אם אדם רוצה ללכת לתיאטרון, אין בתיאטרון כיסאות שיאפשרו לאדם ששוקל 180 קילו לשבת.
<פרופ' אבינעם רכס: גם לא במטוס.
<בני ברץ: גם לא במטוס.
<בני ברץ: בוודאי.
<בני ברץ: יכול להיות שזה עניין של תקנות שיחייבו בנייני ציבור לאפשר שכן יהיו מקומות כאלה.
<בני ברץ: יש חוקים מגוונים להגנת הצרכן, ובכל זאת אם לא הייתה רשת חנויות אחת לנשים שמאפשרת רכישת בגדים לנשים במשקל גדול או במידות גדולות, נשים לא היו מוצאות בגדים כאלה.
<בני ברץ: אני יודע שבארצות הברית יש רשתות שמוכרות בגדים לאנשים גדולים.
<בני ברץ: בארץ אין את זה.
<בני ברץ: זה לא רק עניין של שוק חופשי.
אילן גילאון: שם ה-obesity הוא - - -
<בני ברץ: שוק חופשי הוא לא הפתרון לכל דבר.
<בני ברץ: אפשר להגיד שאם אתה רוצה רישיון לפתוח בית עסק שמוכר בגדים, אתה צריך שיהיו לך מידות בכל הגדלים.
<בני ברץ: אולי בכל הדגמים, אבל בכל הגדלים.
<בני ברץ: יש אין ספור דברי חקיקה שצריך לעבור עליהם, שמסייעים ממילא לאנשים שיש להם צרכים מיוחדים לפתור גם את הבעיה הזאת.
אלי אלאלוף: אני ממש מתחיל להרגיש לא נוח בגלל לחץ זמן.
אלי אלאלוף: אנא מכם, תשתדלו לקצר.
<איילת קלטר: אני רוצה לתת את ההמלצות של אדם ומלואו.
אלי אלאלוף: יש לי זמן.
אלי אלאלוף: מירנה, נציגת שוויון הזדמנויות בעבודה, בבקשה.
<מירנה סוידאן: אני עורכת דין מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
<מירנה סוידאן: למי שפספס ממש לפני חודשיים, התפרסמה כתבה בערוץ 2 על מקרה של דיילת מכירות שפנתה לחברה בעקבות מודעת דרושים בפייסבוק.
<מירנה סוידאן: החברה התלהבה מהתמונות שלה וכשהיא הגיעה ליום ההכשרה, ככל הנראה המידות והמראה החיצוני שלה פחות התאימו.
<מירנה סוידאן: לשמחתנו הרבה, בזכות ההקלטה שהייתה בידה, החברה הבינה שהיא עשתה טעות ונתנה לה פיצוי בסך 120,000 שקלים.
<מירנה סוידאן: זה רק מקרה אחד מתוך מקרים שמגיעים לפתחה של הנציבות.
<מירנה סוידאן: חוק שוויון הזדמנויות בעבודה מונה 16 עילות שבגינן אסור להפלות עובדים בקבלה לעבודה, בתנאי העבודה ובפיטורים, אבל בג"ץ קבע כי רשימת העילות המנויה בחוק היא רשימה פתוחה.
<מירנה סוידאן: הפליה על בסיס מראה חיצוני בכלל ומשקל בפרט אינה מופיעה כאחת העילות להפליה בחוק, אבל בסעיף 2(ב) לחוק נקבע כי גם קביעת תנאים שלא מן העניין, כלומר כל תנאי שאינו חיוני לביצוע המשרה, ייחשב כהפליה.
<מירנה סוידאן: על כן, כל עוד ההבחנה על פי מראה חיצוני אינה מתחייבת מאופיו של התפקיד, היא מהווה לדעת הנציבות הפליה אסורה.
<מירנה סוידאן: הפליה מחמת מראה חיצוני, המסתמכת על גובה, משקל או מידות יופי של המועמדים לקבלה לעבודה, מעבר להיותה פסולה, גם אינה משרתת את האינטרס של המעסיק בבחירת העובדים הטובים ביותר ובעלי הכישורים המתאימים ביותר לתפקיד.
<מירנה סוידאן: בשל כך, הנציבות קוראת למי שחווה או חוותה הפליה בשל מראה חיצוני לפנות לנציבות כדי להילחם בתופעה הפסולה הזו ולהעלות את המודעות, וכדי לצמצם את היקפה ככל שניתן בשוק העבודה ובחברה.
אלי אלאלוף: יש פה נציג מנציבות שירות המדינה, עמי כהן.
אלי אלאלוף: יש לך מה להגיד לנו על זה, מה קורה בנציבות שירות המדינה?
<עמי כהן: אני עורך דין מהלשכה המשפטית, נציבות שירות המדינה.
<עמי כהן: הליך הקבלה לשירות המדינה מתבסס על מספר הליכים ובין מבחני מחשב לבין מרכזי הערכה לבין ראיון סופי, זה מצמצם את האפשרות להפלות על רקע משקל.
<עמי כהן: נתונים ספציפיים אין לנו עדיין.
אלי אלאלוף: איילת, בבקשה, אנחנו חוזרים להמלצות שלך.
<איילת קלטר: אני מדלגת על תוצאות ההפליה, שהן לא פחות חשובות, ואומר מה אנחנו מציעים.
<איילת קלטר: העלאת המודעות לקיום הפליה על רקע משקל והכרה בצורך ובהכרח לטפל בסוגיה זו; כינון יום עיון בכנסת בנושא הפליה על רקע משקל; לחייב מתן הדרכות לאנשי מקצועות הבריאות, החינוך והתקשורת; הכנסת ההפליה על רקע משקל כחלק מרשימת ההפליות המוכרות בנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה; הפסקת השקילה בבתי-הספר; הובלת קמפיין חברתי לשינוי השיח בנושא משקל בארץ שיפנה לכלל האוכלוסייה; שינויי חקיקה בחוקים קיימים כמו חוק זכויות החולה, חוק זכויות התלמיד, חוק זכויות שוויון הזדמנויות בעבודה; הקמת צוות בין- משרדי שיתאם את פעילות משרדי הבריאות, הרווחה, העבודה והחינוך בנושא המאבק נגד ההפליה; לסיום, מעקב של הוועדה על התקדמות הטיפול בנושא הפליה על רקע משקל.
<אשר רוכברגר: אני מעמותת "נכה לא חצי בן אדם".
<אשר רוכברגר: אני מצטרף, כמובן, לכל מה שנאמר לפניי, אבל רוצה להפנות את תשומת הלב של הנוכחים לקבוצה אחת באוכלוסייה שמאוד סובלת מתופעת ההשמנה והיא אנשים עם מוגבלויות.
<אשר רוכברגר: הייחודיות שלה היא שבמקרים רבים זה לא תלוי באדם עצמו, זה לא קשור להרגלי האכילה שלו אלא זה תוצאת לוואי של הלקות, המגבלה או המחלה, כי רוב האנשים, במיוחד אלה שמרותקים לכיסאות גלגלים, לא יכולים להשתמש בחדר כושר או לעשות פעילות גופנית מומלצת.
<אשר רוכברגר: כמובן, יש פה גם עניין כלכלי שבן אדם שמקבל קצבת נכות לא יכול להרשות לעצמו אוכל בריא או שירותי מכון כושר.
<אשר רוכברגר: כידוע, גם אלה שמסתמכים על חבילות מזון של העמותות והגמ"חים, בחבילות האלה יש אוכל אבל בדרך כלל הוא די לא בריא.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין בעקבות דבריך שבדוח העוני שזאת אחת המגפות באוכלוסייה.
אלי אלאלוף: מכובדי, אני רוצה לציין את כניסתה של חברת הכנסת נורית קורן.
<דני קדרון: אני מעמותת תנו יד לחרש, נכים למען נכים.
<דני קדרון: אני עוזרו של משה בר.
<דני קדרון: מכובדיי כולכם, אני זכיתי לשרת את הצבא 36 שנה.
<דני קדרון: השתחררתי ולא נראיתי כמו שאני נראה היום.
<דני קדרון: הייתי 140 קילו והצלחתי להוריד 50 קילו.
<דני קדרון: ניסיתי להתקבל לכמה מקומות עבודה.
<דני קדרון: הלכתי עם כל הכישורים שלי, כל התעודות שלי ובשני מקומות עבודה אמרו לי: תודה רבה, אתה יכול להמשיך.
<דני קדרון: המשכתי, חיפשתי ובסוף ראיתי שכל עוד שאני לא אשנה את המראה שלי, לא יתייחסו אליי.
<דני קדרון: לא מעניינים אותם הכישורים, גם לא מעניין שאני נכה צה"ל.
<דני קדרון: כבוד היושב-ראש, אתה מאוד רגיש לנושא, גם מנהלת הוועדה וכולכם רגישים לנושאים האלה.
<דני קדרון: אני בטוח שאתה תצליח לעזור לנו ולכל ציבור הנכים או לנו, שיש לנו השמנה ואין מה לעשות, ככה אנחנו נראים.
<דני קדרון: אנחנו מנסים לעשות, אבל לא בשביל זה צריך לעשות עלינו איקס אחד גדול כשאנחנו מגיעים למקום עבודה.
<דני קדרון: זה לא צודק, זה לא נכון ואני בטוח שאתה תצליח, כבוד היושב-ראש.
נורית קורן: בוקר טוב לכולם וסליחה על האיחור, גם חברי כנסת לפעמים לא קמים בזמן.
נורית קורן: היה חשוב לי להיות כאן בתחילת הדיון כי זה דיון מאוד מאוד חשוב על שילוב האחר.
נורית קורן: כמו שאנחנו עושים כל הזמן בנושא של זה, אם זה אדם עם מוגבלות, אדם עם השמנה או כל דבר אחר.
נורית קורן: אנחנו צריכים להתחיל לחנך.
נורית קורן: הדבר החשוב ביותר הוא הנושא של תזונה נכונה ובריאות של כולנו.
נורית קורן: זה צריך להתחיל בבית-הספר.
נורית קורן: בימים אלה אני מניחה על שולחן הכנסת תוכנית לאומית להפרעות אכילה.
נורית קורן: אחד הדברים החשובים ביותר זה שילוב בין משרד החינוך, משרד הרווחה ומשרד הבריאות, שלושת המשרדים יחד ולגרום לכך שבבתי-הספר, כבר מגיל קטן לא יהיה יום בשנה שהוא יום הבריאות ובו ידברו על תזונה, אלא שיהיו שיעורים באופן קבוע שיינתנו על ידי מורים שיהיו תזונאים.
נורית קורן: כל הנושא הזה חשוב ביותר, לחנך את הילדים מה צריך לאכול ומה לא צריך לאכול.
נורית קורן: לצערי, השר ליצמן עם המדבקות הירוקות והאדומות קצת ישהה את זה.
נורית קורן: הוא קצת משהה.
נורית קורן: סליחה, לא משהה.
נורית קורן: התכוונתי לזה שבמקום שזה ייכנס כבר עכשיו, בעצם יש קצת בעיה אבל נכון, צריך להגיע לשולחן עגול ולעשות הכול בצורה נכונה.
נורית קורן: דבר נוסף, שלחתי לשר הכלכלה בקשה להכניס לפיקוח לחם מקמח מלא ומוצרים בריאים, על מנת שהאוכלוסייה - - -
אלי אלאלוף: יש מחקר שזה כבר לא נכון.
נורית קורן: צריך להתחיל עם מוצרים בריאים, שהם יהיו בפיקוח, שהמחיר שלהם יהיה זול יותר על מנת שאלה שלא יכולים לשלם, יוכלו גם לקנות אותם.
<סיגל פרישמן: אני הדיאטנית הראשית בבילינסון, אני פה נציגה של שירותי בריאות כללית.
<סיגל פרישמן: דיברו פה על זמינות ונגישות ואני חושבת שאם דיאטניות באמת תהיינה משולבות בכל הגילאים, מגיל אפס עד 120 וגם הזמינות שלנו תהיה יותר גבוהה, אני חושבת שנוכל גם להוביל את העמדות של האוכלוסייה.
<סיגל פרישמן: נגמרו הימים בהם דיאטניות אומרות לאכול רק חסה.
<סיגל פרישמן: אנחנו לגמרי באות בגישה נכונה של שינוי, כולל שינוי משפחתי, כולל שינוי מערכתי.
<סיגל פרישמן: לכן, זמינות זאת המילה, לדעתי.
אלי אלאלוף: את צודקת מאוד.
נורית קורן: נכון, אבל צריך שקופות החולים ייתנו יותר זמינות ולא יהיו קריטריונים מאוד נוקשים.
אלי אלאלוף: אני נאלץ לסכם.
אלי אלאלוף: תודה רבה, קודם כל, לעמותת אדם ומלואו על היוזמה ועל זה שהם הביאו את הנושא הזה לדיון, ולחברי הכנסת שהצטרפו ודחפו כדי שזה יתקיים.
אילן גילאון: בתור צעד קטן, אדוני היושב-ראש, אני הולך לטפל רק בפירות וירקות.
נחמן שי: הצעת החוק שלי תגיע, אלי.
נחמן שי: בוא נלך הלאה על הצעות חוק נוספות.
אלי אלאלוף: כשהיושב-ראש מתחיל לסכם, החברים לא מפריעים.
אלי אלאלוף: אני מתחיל לסכם ואני מבקש מחברי הכנסת קצת משמעת עצמית.
אלי אלאלוף: אני חוזר ומודה לכם.
אלי אלאלוף: אנחנו נלמד כצוות של חברי הכנסת – אני לא קורא לזה ועדה – נלמד את ההמלצות ונקבע ביחד את דרך ההתערבות שלנו בתחומים שונים, כדי שנוכל להיות אפקטיביים.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה להשלות ולהגיד שנעשה ונצליח.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר דבר אחד, אני באופן אישי הייתי מעורב בהקמת מפעל הזנה לבתי-הספר.
אלי אלאלוף: לשמחתי, בזכות המפעל הזה מחלקים יום-יום 250,000 מנות לבתי-ספר בכל רחבי הארץ בפרק זמן של פחות משעה.
אלי אלאלוף: הלוגיסטיקה של קרן רש"י הייתה יותר זריזה ויותר אפקטיבית מהלוגיסטיקה הצבאית.
אלי אלאלוף: באמת, הנושא הראשון שקבענו שהאוכל יהיה בעל טעם טוב ולפי ההרגלים בבית, כמה שיותר קרוב, כולל התבלינים לאוכלוסייה הערבית שרצתה תבלינים מסוימים, אבל בעיקר תזונה נכונה.
אלי אלאלוף: זאת פעם ראשונה שהורדנו את השתייה המתוקה מהארוחות.
אלי אלאלוף: הופתעתי ורציתי לפנק את הילד, לתת לו שתייה מתוקה, ואני זוכר את הטרופית המפורסמת שירדה בכאב גדול.
נורית קורן: היא עדיין בחיים.
אלי אלאלוף: היא בחיים אבל לא במפעל ההזנה.
אלי אלאלוף: במפעל ההזנה יש רק מים ואני שמח על כך.
אלי אלאלוף: באמת, התזונאיות של המערכת נמצאות בתוך המערכת – גם את זה קבענו – וזה נמשך.
אלי אלאלוף: לצערי, משרד הבריאות לא מצא לנכון עד היום לפקח על המזון של מפעל ההזנה.
אלי אלאלוף: אני מקווה שנצליח בקרוב לסגור את החקיקה הזאת וזה גם יהיה.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר שלא באנו להתכנס לדון בנושא הרפואי, אבל לא לשכוח שהרפואה היא המכתיבה את הטון גם בתודעה הציבורית.
אלי אלאלוף: אם רופא אומר כך וכך, לרפואה יש עדיין מעמד-על במדינה וזה אומר שזה צריך להיות כמו שהרופא אומר.
אלי אלאלוף: אם נפגע בשמנים כדי שירזו ואז זה גם יהיה כלכלי לתחום בריאות הציבור, זה גם מרכיב כלכלי מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שאנחנו נלמד את ההמלצות ושוב תודה.
אלי אלאלוף: כצוות של חברי הכנסת אני מוכן להיות חלק מכם.
נחמן שי: אתה מקים את הצוות.
אלי אלאלוף: אני מקים את הצוות, אבל בדרך כלל אני לא שם את עצמי בראש.
אלי אלאלוף: נעשה את זה ונבוא עם הצעות קונקרטיות בהתייעצות אתכם, כמובן, לפני שנמשיך בצעדים הבאים שלנו.
אלי אלאלוף: אני מודה לכם והישיבה נעולה.
הוועדה בנושא: נציגת משרד העבודה, בבקשה.
<מאיה טאוסיג: בוקר טוב.
<מאיה טאוסיג: שמי מאיה טאוסיג, מהלשכה המשפטית במשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
<מאיה טאוסיג: התקנות האלה הן משהו שאנחנו מנסים מזה שבע שנים להעביר.
<מאיה טאוסיג: היינו כבר כמה פעמים בדיונים, וכל פעם היו כל מיני הערות.
<מאיה טאוסיג: סעיף 24 לחוק מעגן את חובת המעסיק למסור תלוש שכר לעובד.
<מאיה טאוסיג: בתיקון שהיה בשנת 2009, תיקון מאוד גדול לחוק, נוספו חובות בקשר למסירת התלוש.
<מאיה טאוסיג: בין היתר נקבע מועד למסירתו, נקבעו עבירות פליליות - - -
מאיר כהן: סעיף 24 אמר שכל עובד צריך לקבל תלוש בכתב כמו שכל השנים קיבלנו.
<מאיה טאוסיג: וקבע את המועד שבו העובד צריך לקבל את התלוש - - -
מאיר כהן: מה זה, קבע את המועד?
מאיר כהן: אין מועד אחד.
מאיר כהן: לכל מפעל יש, ב-1, ב-10, לא?
<מאיה טאוסיג: לא, לא.
<מאיה טאוסיג: היום הקובע זה היום ה-9.
מאיר כהן: עד ה-9.
<קריאה: מעבר לזה זה הלנה.
<מאיה טאוסיג: לא, תלוש זה לא קשור להלנה.
מאיר כהן: אני זוכר שאבי, ב"אורון", הוא עבד במחצבה, הם קיבלו ב-10 בחודש.