GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<כפיר בטט: מה שמתחדד לי פה, והחשש במובן מסוים הוא שהוועדה, בעצם מה שהיא תייצר זה הגנה יתרה דווקא על העובדים שהם 67 עד 71 לפי החוק, והגנה יתרה על העובדים בגילאים צעירים יותר, מה שיכול להביא באמת גם למצב שבו מעסיק יבחן את זה ויגיד לעצמו – אולי שווה לי לפטר את העובד בגיל 65 ולא לחכות לגיל 67, שם הוא נהנה מהגנה עודפת, כי שוב, יש היום את הכללים שאומרים באיזה תנאים מעסיק יכול לפטר עובד וזה הכללים הרגילים של חקיקת העבודה.
<כפיר בטט: ולכן אני חושב שדווקא החוק שאומר, בדומה למה שקורה במערכת הביטחון שאי אפשר לפטר עובד בשל גילו במידה והוא הורה שכול לאחר גיל 67, הוא די לכשעצמו כדי באמת לייצר את אותה אכיפה על המצבים האלה ולא לייצר הגנה עודפת שעלולה דווקא לפגוע בעובד לקראת הגיעו לגיל.
בצלאל סמוטריץ': זה חשש אמיתי, לכן עשינו הוראת שעה.
<נירה לאמעי רכלבסקי: בשביל זה אנחנו עושים הוראת שעה.
אלי אלאלוף: לא כל הורה שכול עובד במערכת הביטחון.
<כפיר בטט: זאת הייתה כוונתי.
אלי אלאלוף: יש פה טעות.
בצלאל סמוטריץ': אז אני רוצה לשאול, שי.
בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו הולכים בדרך הראשונה, דהיינו רק רוצים לתת הגנה מחמת גיל, בעצם אנחנו נשארים רק עם הסעיף הראשון, נכון?
בצלאל סמוטריץ': שבו זה כתוב – סעיף 12א(א), אנחנו מוחקים את כל (ב) – כל שאלת ההיתרים והוועדות וכו', לא רלוונטית.
בצלאל סמוטריץ': מדברים על (א), באמת ב-(א) כתוב:
בצלאל סמוטריץ': לא יפטר מעסיק עובד ...
בצלאל סמוטריץ': מפאת גילו, במשך תקופה שלא תעלה על ארבע שנים.
בצלאל סמוטריץ': הורדנו את כל סעיף (ב) של ההיתרים, ואז גם לא צריך את (ג).
<נירה לאמעי רכלבסקי: אבל מה המנגנון?
בצלאל סמוטריץ': אין מנגנון, זה מה שהוא אומר בעצם.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו נותנים הגנה רק מחמת גילו.
<נירה לאמעי רכלבסקי: זה שהם לא מפעילים ועדת תעסוקה זה דבר אחד, אני עוד לא הבנתי.
<נירה לאמעי רכלבסקי: יש איזשהו מנגנון, מישהו מכריע בעניין הזה.
<כפיר בטט: הם רק מפנים ללשון החוק ממה שאני מבין.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אני רוצה להבין מה זה לשון החוק מבחינתך כי אני לא הבנתי.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אבל לשון החוק מפנה ל - - -
<יעל שור: אין לי אותו כאן כרגע, אני לא יכולה לצטט.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אבל לשון החוק מפנה לתקנות.
בצלאל סמוטריץ': יש סעיפי סל.
<מאיה טאוסיג: יש תקנות ובתקנות – יש לי את זה פה.
<נירה לאמעי רכלבסקי: מי מכריע, כי בתקנות כתוב – לא תחליט ועדת תעסוקה על אי כשירות עובד כאמור בתקנה (2), אלא אם העובד אשם בהתנהגות רעה, חמורה הפוגעת - - -
אלי אלאלוף: הוא לא מופעל?
אלי אלאלוף: החוק תוקן לעומת מה שפה קוראים?
<אריה רוקח: החוק לא תוקן.
<נירה לאמעי רכלבסקי: מאיה, אלה התקנות שמוכרות לי.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אני לא יודעת, יש תקנות אחרות שאני לא מכירה?
<מאיה טאוסיג: אני לא מכירה משהו אחר.
<נירה לאמעי רכלבסקי: בפניי יש תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (העסקת עובד מעבר לגיל הפרישה), והן תוקנו לפי סעיף 33א לחוק משפחות חיילים, שזה למיטב הבנתי החוק שרלוונטי אליכם.
<נירה לאמעי רכלבסקי: וזה מדבר על ועדת תעסוקה שקבעה אי כשירות או שקבעה שהעובד אשם בהתנהגות רעה, חמורה שפוגעת במקום העבודה, בנותן העבודה או בשמם הטוב, שזה ניסוח מאוד ארכאי, לכן לא רציתי להישאר אתו.
<נירה לאמעי רכלבסקי: נמצא בלתי כשיר מחמת מחלה או ליקוי גופני או שכלי.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אלה אמות המידה שהחוק קבע לכם.
<נירה לאמעי רכלבסקי: לכן, כשאתם אומרים מפנים לחוק, יש סטנדרטים.
<נירה לאמעי רכלבסקי: השאלה היא איך אתם מפעילים אותם, אם אנחנו רוצים ללמוד מכם.
<שי סומך: הם לא מפעילים.
<אריה רוקח: הם לא מפעילים.
<שי סומך: הם שולחים רק מכתב סטנדרטי שמפרט מה החוק אומר.
<יעל שור: מכתב ואת סעיף (א).
<נירה לאמעי רכלבסקי: אז אתם משאירים את זה לפתחו של המעסיק להחליט?
<יעל שור: שוב אני אומרת, לא הגיעו אלינו מקרים שהמעסיק החליט אחרת והחליט ללכת עם זה צעד קדימה ונניח להתנגד.
<נירה לאמעי רכלבסקי: זאת מאטריה באמת מיוחדת, אני לא יודעת אם אנחנו יכולים ללמוד ממנה משהו.
אלי אלאלוף: מה זה החליט?
אלי אלאלוף: אז זה אומר, חוץ מהגיל בעצם אתם מחזירים את העובד ליחסי עבודה רגילים בין מעסיק לעובד.
בצלאל סמוטריץ': זה הרעיון הבסיסי.
אלי אלאלוף: אז לא צריך לא ועדה.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אבל יש שם מישהו שאומר את זה.
<נירה לאמעי רכלבסקי: זה בדיוק העניין.
<נירה לאמעי רכלבסקי: כאן יש גוף שפונים אליו.
<נירה לאמעי רכלבסקי: השאלה כאן - - -
<כפיר בטט: אבל נירה, הם לא מכריעים.
<כפיר בטט: הם רק מפנים, אם אני מבין נכון.
<יעל שור: אנחנו לא מכריעים.
<יעל שור: זאת אומרת, אם יפנה אלינו מעסיק בטענה שיש איזושהי בעיה עם העובד והוא לא יכול מסיבות כלשהן להמשיך ולהעסיק אותו - -
<נירה לאמעי רכלבסקי: אז הוא משאיר את זה לרצונו הטוב של המעסיק.
<יעל שור: - - אנחנו נהיה הגורם המכריע.
אלי אלאלוף: מה זה רצונו הטוב?
אלי אלאלוף: אם הוא רוצה ויכוח משפטי אז שילך.
אלי אלאלוף: לכן הוועדה הזאת תהפוך למיותרת.
אלי אלאלוף: חבר'ה, הוועדה הזאת צריכה להיות מקום שמגשר בין הצדדים ולא פוסק, כי בלאו הכי שתגשר לא טוב, בעיני א' או ב', אנשים ילכו לבית דין לעבודה.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אני מאמינה שזה מה שיקרה.
אלי אלאלוף: לכן, צריך להוסיף רק את הסעיף של הגיל, ושלום על ישראל.
בצלאל סמוטריץ': זה לא נכון, לדעתי.
בצלאל סמוטריץ': אם תהיה ועדה והיא תשב ותפסוק, מאוד קשה להפוך החלטה של ועדה כזאת.
אלי אלאלוף: אז אתה הופך אותה גם כן, נותן לה מעמד משפטי מובהק.
בצלאל סמוטריץ': המעמד קיים בחוק כמו שהוא מונח לפנינו, היושב-ראש, אתה ביקשת.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אני מאמינה שזה ישאיר את זה לרצונו הטוב של המעסיק, שיגיד, אוקיי, אני לא מפטר אותך מפאת גילך.
<נירה לאמעי רכלבסקי: לא מתאים לי כרגע, למערך שלי בעבודה.
<כפיר בטט: אבל יש גם בחקיקת עבודה.
<כפיר בטט: היום עובד שבטרם גיל 67 - - -
<נירה לאמעי רכלבסקי: אבל אז בית משפט יכריע – ככה אני ניסחתי את החוק הזה מלכתחילה – זה אכיפה פרטית של בית דין לענייני עבודה.
<כפיר בטט: אני חושב שכל דבר אחר נותן הגנה יתרה לעובד אחרי גיל 67 מאשר שהיה לו לפני, וכמו שאמרתי, זה יכול דווקא לייצר לנו תוצאות שליליות.
בצלאל סמוטריץ': לכן עשינו את זה הוראת שעה ויהיה מחקר.
בצלאל סמוטריץ': אתה צודק, החשש הוא חשש.
<כפיר בטט: אבל דווקא איך שזה עובד במערכת הביטחון אנחנו מבינים שזה עובד.
<כפיר בטט: עם עצם זה שקובעים בחוק שהגיל עצמו הוא הסיבה למה אי אפשר לפטר את העובד בגיל 67.
אלי אלאלוף: אני מתנצל, השעון פה מול העיניים שלי, אי אפשר להתחמק.
אלי אלאלוף: אני מבין שכל נושא שאנחנו נעלה הוא גורם לוויכוח ענייני – חס וחלילה, אני לא רואה שזה אחרת – אבל אני מבקש ברשותך, חבר הכנסת סמוטריץ ואני נשב ביחד עם היועצת המשפטית ונבוא בהקדם האפשרי, אני מוכן אפילו לפני הפגרה שנחזור לישיבה כדי לקדם את הנושא.
אלי אלאלוף: אנחנו מתנצלים.
אלי אלאלוף: היום ה-31 בינואר 2017, ד' בשבט התשע"ז, והשעה 13:10.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעת חוק לתיקון פקודת הסטטיסטיקה (מס' 5), של חבר הכנסת ישראל אייכלר, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: אנחנו נצביע גם על הצעת חברי הכנסת שולי מועלם רפאלי, רועי פולקמן ובצלאל סמוטריץ' באותו עניין.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר, אתה רוצה להציג?
ישראל אייכלר: אם אפשר, אני רוצה שיתחילו להקריא.
אלי אלאלוף: יש לכם משהו ספציפי?
<ליאת בן מאיר: לא.
<ליאת בן מאיר: ברור שההצעה השנייה, מדובר על אותו נוסח שמופיע בהצעת החוק הראשונה.
<ורד קירו זילברמן: אני אבהיר.
<ורד קירו זילברמן: ההצעה שלי היא שאולי קודם תצביע על המיזוג ואז נוכל לדון בשתי ההצעות.
אלי אלאלוף: אנחנו קודם כל נצביע על המיזוג.
אלי אלאלוף: שתי הצעות החוק מוזגו.
<ורד קירו זילברמן: אני רק רוצה לומר שלפי תקנון הכנסת, ברגע שהצעה אחת מוזגה עם השנייה, התנאי הוא שהיא תיבלע בנוסח ותתמזג עם הנוסח שמונח כאן לקריאה שנייה ושלישית.
<ורד קירו זילברמן: לפיכך שתי ההצעות הן למעשה כרגע בנוסח הכחול שמונח לפנינו.
אלי אלאלוף: נקריא.
<ורד קירו זילברמן: אני אומר שבסופו של דבר אין שינויים מהנוסח שעבר בקריאה הראשונה.
<ורד קירו זילברמן: זה הנוסח שמונח לפנינו ואני אקריא אותו.
<ורד קירו זילברמן: תיקון סעיף 1 בפקודת הסטטיסטיקה ׁ(נוסח חדש) התשל"ב-1972 (להלן – הפקודה בסעיף 1) בהגדרה מפקד, במקום "מפקד אוכלוסין" יבוא "פעולה סטטיסטית הנערכת במדינה או בחלק ממנה מתוך פנייה לכל הציבור הנוגע בדבר, לעניין אוכלוסייה או דיור, לעניין חקלאות, תעשייה או פעילות כלכלית אחרת".
<ורד קירו זילברמן: בהגדרת צו המפקד, במקום 3 יבוא 6.
<ורד קירו זילברמן: תיקון סעיף 5 בסעיף 5 לפקודה, סעיף קטן (ג) - בטל.
<ורד קירו זילברמן: הוספת סעיף 13(א3) אחרי סעיף 13 לפקודה יבוא: "13א סייג לחובה למסור פרטים ולענות על שאלות על אף האמור בסעיפים 11 ו-13 לא יהיה חייב יחיד למלא שאלון, לספק פרטים ולענות על שאלות כאמור באותם סעיפים בדבר אותו יחיד משק ביתו או משפחתו למעט בדבר עסקו שנדרשו ממנו במהלך פעולה סטטיסטית (בסעיף זה – הדרישה) אלא אחת לחמש שנים.
<ורד קירו זילברמן: (ב) מניין חמש שנים כאמור בסעיף קטן (א) יחל במועד שבו סיים היחיד למלא את הדרישה.
<ורד קירו זילברמן: (ג) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על פעולה סטטיסטית אגב מפקד.
<ורד קירו זילברמן: (ד) לעניין סעיף זה - יחיד, אדם למעט תאגיד.
<ורד קירו זילברמן: פעולה סטטיסטית אגב מפקד - מפקד או פעולה סטטיסטית שמטרתה לאמוד את אוכלוסיית המדינה אף ללא פנייה לכל הציבור הנוגע בדבר ואשר הסטטיסטיקן הודיע ליחיד כי נערכת אגב מפקד.
<ורד קירו זילברמן: תיקון סעיף 21(4) בסעיף 21(2) לפקודה, בסופו יבוא "היה המסרב או הנמנע עובר על הוראות פסקה זו, יחיד כהגדרתו בסעיף 13א, לעניין שאלון, שאלות או פרטית הנוגעים לאותו יחיד, משק ביתו או משפחתו, דינו קנס 500 שקלים חדשים.
ישראל אייכלר: אני מבקש להודות ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה ולעובדים שלה שהיו מאוד פרודוקטיביים.
אלי אלאלוף: בליווי משרד המשפטים.
ישראל אייכלר: בליווי משרד המשפטים.
ישראל אייכלר: תודה ליועצת המשפטית של הוועדה שלנו, הוועדה לפניות הציבור, גברת ורד קירו זילברמן ותודה לאדוני היושב ראש אלי אלאלוף ומנהלת הוועדה.
ישראל אייכלר: אני מבקש לגשת להצבעה.
אלי אלאלוף: בשם כולם, תודה.
אלי אלאלוף: היום ה-16 במאי 2017, כ' באייר התשע"ז, השעה 11:05 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו מתכנסים היום בזכות חבר הכנסת דב חנין שיזם את היום המיוחד הזה לציון יום השוויון למען קהילת יהודי אתיופיה בכנסת.
אלי אלאלוף: על סדר היום בריאות יוצאי אתיופיה 2017: תמונת מצב של התחלואה, צרכים, שירותים קיימים, אופני התמודדות נוספים ויישומם.
אלי אלאלוף: כמו שאמרת לי בשקט, זה צריך להיות יום שיהיה בכנסת כל שנה, בעקבות ההפגנות המוצדקות – זה עניין של פרשנות של כל אחד ואני לא אפרש כי בעיני ההפגנות היו מוצדקות – שהביעו כאב, זעם, סבל אמיתי בקרב הקהילה היהודית באתיופיה ובארץ.
אלי אלאלוף: בעקבות הנסיעה שלי לשם, אני יכול לצרף גם את הכאב של יהודי אתיופיה שעוד לא אתנו.
אלי אלאלוף: את הדיון במצב הבריאות של יוצאי אתיופיה בישראל אני עושה בזהירות רבה.
אלי אלאלוף: זה דורש מאתנו זהירות רבה כי לא הייתי רוצה שנדביק לקהילה זו או אחרת כאילו יש לה מחלות מיוחדות, כאילו יש לה מצבים מיוחדים, ונדביק לה תדמית לא נכונה או סטיגמה שבוודאי היא לא נכונה והיא מיותרת.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו נשתדל לדון גם עם רגש אבל בצורה מקצועית במחלות שפוקדות את הקהילה היהודית מאתיופיה שנמצאת בארץ.
אלי אלאלוף: הנתונים שנבדקו עבורי ואימצתי אותם אומרים שבין הבעיות של קליטת יהודי אתיופיה בארץ, התחום של הרפואה הוא לא טופל מספיק ואפילו הוזנח.
אלי אלאלוף: הוא הוזנח כי אנחנו רואים בכל פרמטר שנבדק – ולא כל הפרמטרים נבדקו – פגיעה קשה בקרב יהודי אתיופיה שהגיעו לארץ ושאורח החיים הישראלי הרגיל כביכול לא התחשב במצב הבריאותי הרגיל של קהילה זו או אחרת, ובמיוחד, כפי שאמרתי, יהודי אתיופיה.
אלי אלאלוף: אנחנו רואים את זה במחלות סוכרת, אנחנו רואים את זה בנושא הרפואה הקהילתית בקרב הקהילה, אנחנו רואים מחסור אדיר במגשרים שיגשרו בין הקהילה, במיוחד אלה שעדיין לא מדברים את שפת המקום וזקוקים כמו כולנו לשירותים רפואיים בקהילה.
אלי אלאלוף: מחסור אדיר למרות שיש תקציבים.
אלי אלאלוף: אני אשמח אם משרד הבריאות יגיד לנו כמה הוא מנצל מהתקציבים שיש לו בנושא ההסברה.
אלי אלאלוף: אנחנו גם רואים נושא כואב, נושא של בריאות הנפש וההתאבדויות בקרב הקהילה.
אלי אלאלוף: כל הנתונים האלה מראים לנו שיש הרבה מה לעשות ונשמח שבוועדה, לא רק ביום השוויון שדב חנין יזם, נקיים דיונים רגילים ואני אשמח להביא את זה לכאן.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר שלא קל לדבר על יהדות אתיופיה.
אלי אלאלוף: גם אני יוצא מקהילה שהושמצה והותקפה.
אלי אלאלוף: אני יליד מרוקו והגעתי לארץ יחסית בגיל מבוגר, בגיל 22.
אלי אלאלוף: אמנם זה היה לפני שחלק מכם נולד כאן.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש לנו בעיה מרכזית וזה הצורך בהתמודדות המערכתית מול יהדות אתיופיה.
אלי אלאלוף: יצא הדוח הזה של הצוות למיגור הגזענות של יהודי אתיופיה בקרב יהודי אתיופיה שהוא מהווה הודאה של המערכת הממשלתית שמודה שיש גזענות במערכת.
אלי אלאלוף: זאת עובדה קיימת ושלא יהיו אשליות.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאחרי הנסיעה שלי לפני חודשיים-שלושה לאתיופיה, כחבר כנסת שאמור להיות מספיק מודע לבעיות של הקהילות בכלל ובמיוחד של הקהילות החלשות בישראל ביניהן גם יהודי אתיופיה, הופתעתי כמה הבורות שלי היא גדולה.
אלי אלאלוף: הבורות גדולה מפני שהמערכת לא מפרסמת ולא מעוניינת שנדע.
אלי אלאלוף: כשהגעתי לגונדר ולאדיס אבבה, ארבעה ימים של כאב אדיר, של בושה, של כעס ועם זה חזרתי לארץ.
אלי אלאלוף: המושגים שאנחנו משתמשים בהם עת אנחנו מדברים על יהודי אתיופיה, אלה לא המושגים שאנחנו מדברים בהם על יהודי העולם בכלל.
אלי אלאלוף: אפילו דרכי הגישה או העבודה אתם, אלה דרכים מאוד מיוחדות שלא תואמות בדרך כלל את המסר הציוני הישראלי הרגיל.
אלי אלאלוף: אנחנו לא קוראים להם יהודי אתיופיה.
אלי אלאלוף: תמיד יש להם איזו הגדרה כזו או אחרת כדי להתחמק מהמושג יהודי.
אלי אלאלוף: לא מדברים על קהילה יהודית.
אלי אלאלוף: אני בא מפס, בה יש היום אולי מאה יהודים אבל אם מישהו היה אומר לי שנחסל את קהילת פס, הייתי כועס עליו כל החיים.
אלי אלאלוף: זה לא ענייננו לחסל קהילות.
אלי אלאלוף: כאשר מדברים על יהודי אתיופיה, אומרים, זהו, גמרנו, העלינו את כולם.
אלי אלאלוף: מי אנחנו שנפסוק בשם הרבנות, בשם המנהגים, בשם התחושות את היחס לקהילה זו או אחרת?
אלי אלאלוף: אכן גם חוק השבות הופעל בטעות אולי עבור כמה בודדים, אם בכלל, ועבור יהודי אתיופיה אנחנו יכולים רק באיחוד משפחות אבל המושג של איחוד משפחות נעשה עבור אוכלוסיות אחרות ולא עבור יהודים.
אלי אלאלוף: אז מתחילים לחפש מתי הם הפכו ללא היו יהודים למרות שההלכה אומרת שכל יהודי, כולל מי שהמיר את דתו, הוא יהודי.
אלי אלאלוף: תסלחו לי על הפתיחה שלי שהיא בנושאים שאינם רק רפואיים אבל זה אומר איך אנחנו מסתכלים על הקהילה כאן בארץ, במיוחד בנושא הבריאותי.
אלי אלאלוף: תודה לך דב על ההזדמנות.
אלי אלאלוף: אני גם אנאם היום במליאה כדי להביע את תחושותיי.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נעבור לדיון.
אלי אלאלוף: קבענו לעצמנו שהדיון יהיה עד שעה 13:00.
אלי אלאלוף: אחרי דבריו של דב, נעבור לנציג משרד הבריאות, פרופסור אפק שבהזדמנות זאת אנחנו גם מברכים אותו על מינויו למשנה למנכ"ל בית חולים שיבא, תל השומר.
אלי אלאלוף: לאחר מכן נעבור לחברים שנמצאים כאן.
אלי אלאלוף: תודה על שבאתם ונעניתם להזמנה.
דב חנין: תודה לך אדוני היושב ראש, גם על רשות הדיבור וגם על הדברים שלך בפתיחת הדיון.
דב חנין: אתה באמת העלית שורה של שאלות שצריכות להעסיק אותנו.
דב חנין: אני אומר, לא רק בוועדה הזאת אלא כחברה.
דב חנין: יש הרבה שאלות פתוחות ביחס שלנו לציבור הזה, לקהילה הגדולה הזאת של יוצאי אתיופיה, איך החברה הישראלית התייחסה, איך היא מתייחסת ואיך היא צריכה להתייחס לציבור הגדול הזה.
דב חנין: כמו שאמרת אדוני היושב ראש, היום הזה, אני ביקשתי ליזום אותו כיום מיוחד בכנסת לציון שנתיים למחאה הגדולה של ציבור גדול של צעירים יוצאי אתיופיה בישראל, מחאה מאוד מרשימה.
דב חנין: אני השתתפתי בהפגנה הזו.
דב חנין: זו הייתה עבורי הפגנה מרגשת של כוח דמוקרטי ושל אמירה דמוקרטית, למרות הסיום המאוד מאוד עצוב שלה עם ההתנהלות, לטעמי המיותרת לגמרי, של משטרת ישראל באותו ערב בתל אביב.
דב חנין: היום אנחנו מציינים את היום הזה – ואני מקווה, כמו שאמרת אדוני היושב ראש שנמשיך לציין אותו בכל שנה בכנסת – כיום של התמודדות עם אתגרים וזה לא מקרה שנערכים 11 דיונים בוועדות שונות של הכנסת, גם בכינוס מיוחד שאנחנו נקיים בשעה 2:00 באולם שפרינצק וכולכם מוזמנים אליו וגם בישיבת מליאה מיוחדת שתתקיים אחר הצהרים במליאת הכנסת.
דב חנין: אני רוצה לפתוח ולהביע הערכה לכל הפעילים והפעילות יוצאי אתיופיה, לכל הארגונים שעבדו אתנו על היום הזה.
דב חנין: אני מעריך מאוד את הפעילות שלכם ואת העשייה שלכם.
דב חנין: אני רוצה לומר כמה מלים על הנושא החשוב שאנחנו נתמקד בו בדיון הוועדה.
דב חנין: כשאנחנו מדברים על מערכת הבריאות וקהילת יוצאי אתיופיה בישראל, אנחנו בעצם מדברים על נושא שיש לו כמה זוויות.
דב חנין: זווית אחת היא הזווית של התחלואה ואני רוצה כבר בפתיחת הדיון להדגיש שאנחנו לא מדברים על תחלואה שהיא ספציפית ליוצאי אתיופיה.
דב חנין: אנחנו מדברים על תחלואה שהיא ספציפית למפגש של יוצאי אתיופיה עם החברה הישראלית.
דב חנין: הבעיה היא לא ביוצאי אתיופיה.
דב חנין: הבעיה היא במפגש.
דב חנין: במפגש עם החברה הישראלית שבו קודם כל יוצאי אתיופיה נדחפו – ואני אומר מילה קשה אבל המציאות היא קשה – לשכונות מוחלשות ועניות, למציאות של עוני ושל קיפוח חברתי, שנמשכת לאורך שנים רבות במציאות עגומה וקשה.
דב חנין: אנחנו כולנו יודעים שיש קשר בין מצב סוציו אקונומי לבין מצב בריאותי.
דב חנין: אנחנו מדברים על קהילה שבאה מעולם חקלאי, עם תזונה מסורתית, חיבור לתזונה מערבית עם כל תחלואיה של התזונה המערבית הזאת, ובאמת גם עם חוסר יכולת להתמודד עם הדברים האלה.
דב חנין: כשאנחנו מצרפים לזה את הנתון של מציאות בעוני, החיבור הזה, השורה התחתונה שאתה התייחסת אליה אדוני היושב ראש של התחלואה בסוכרת, סיכון של פי 2.4 מאשר הממוצע הכלל ישראל, זה בדיוק מה שאנחנו רואים בקהילות ובציבורים כאלה.
דב חנין: אנחנו רואים תמונת תחלואה ספציפית שהיא באמת קשורה לזה.
דב חנין: יתר לחץ דם, השמנה, הפרעה בשומני הדם וכמובן אנחנו, כמו ציבורים נוספים שנמצאים בעוני, בהחלשה, רואים דברים שלא היו מעולם בציבור יהודי אתיופיה באתיופיה כמו למשל אלכוהול, צריכת אלכוהול בשיעורים ניכרים.
דב חנין: אלה הם דברים חדשים שקורים אצלנו.
דב חנין: לזה צריך להוסיף עוד רובד והוא הרובד של המחסור בטיפול מתאים.
דב חנין: מחסור בטיפול מתאים שהוא לפעמים בגלל שאלה שכונות מוחלשות, לפעמים בגלל שאין את המטפלים עם הנגישות הלשונית המתאימה ועם הנגישות הכללית המתאימה.
דב חנין: אז אנחנו רואים ציבור שהוא לא רק סובל מיותר תחלואה אלא הוא גם סובל מפחות טיפול.
דב חנין: לכן אני חושב שאנחנו חייבים להתייחס לנושא הזה כאחד הנושאים החשובים והמרכזיים במערכה שלנו לשוויון יוצאי אתיופיה בישראל.
דב חנין: אני מקווה שהדיון הזה יהיה דיון מעשי ומועיל.
דב חנין: אני מתנצל בפניכם על כך שבתום דבריי איאלץ לרוץ לוועדת החינוך.
דב חנין: אנחנו עושים במקביל את כל הדיונים בוועדות.
דב חנין: אני מקווה שנתראה גם בכנס בשעה 2:00 וגם במליאה אחר הצהרים.
דב חנין: אני מאוד מעריך אותך אדוני היושב ראש על הדיון החשוב הזה ואתכם על ההשתתפות שלכם בו.
<ארנון אפק: תודה ותודה גם לך.
<ארנון אפק: אני מסכים לחלוטין עם כל הדברים שאמרת ובאמת בהזדמנות זו שאני מסיים את תפקידי, אני רוצה לומר שחושב שאחד הדברים היותר חשובים שהייתה לי הזכות – ואני מגדיר את זה ממש כך, זכות – להשתתף בו, זה היה הנושא של סיוע או תרומה להורדת הפערים, האפליה וההתנהלות הלא נכונה, לפחות לדעתי, כלפי אוכלוסיית יוצאי אתיופיה.
<ארנון אפק: בסופו של דבר התפקיד שלנו הוא לנסות ללמוד גם מהעבר ומהטעויות שעשינו כמדינה ואגב, לא מרוע.
<ארנון אפק: אני חושב שהטעויות לא נעשות מרוע אבל יש משמעויות לקליטה של אוכלוסייה וראינו חלק מהתופעות הרפואיות שאנחנו רואים היום בזמנו בקליטת יוצאי תימן כי אלה אנשים שהגיעו מסביבה מסוימת ונחשפו לאורח החיים המערבי והיום אנחנו יודעים שהחשיפה לאורח החיים המערבי, יש בה גם צדדים שליליים.
<ארנון אפק: אנחנו רואים את זה בסוכרת, אנחנו רואים את זה בהרבה מאוד מחלות כרוניות וצריך לעשות הכול כדי למנוע, ואנחנו עושים, ואני מיד אפרט.
<ארנון אפק: רק לציין שלא עבדתי לבד.
<ארנון אפק: פרט לאנשים הטובים במשרד הבריאות שנמצאים כאן ועוסקים בנושא הזה של שיפור הבריאות של היהודים.
<ארנון אפק: אני לומד ממך.
<ארנון אפק: תמיד אמרתי יוצאי אתיופיה ואני באמת אומר יהודי אתיופיה.
<ארנון אפק: יש קבוצה שלמה של אנשים שעוסקת בנושא הזה.
<ארנון אפק: אנחנו לא עובדים לבד אלא עובדים עם קבוצות של הקהילה עצמה ונמצאים כאן נציגי טנא בריאות, וגם עם קבוצה של רופאים יהודי אתיופיה שעלו ארצה ואני באמת מאמין שהם יודעים יותר טוב מאתנו מה נדרש.
<ארנון אפק: התפקיד שלנו הוא לתת להם את הכלים לסייע לקהילה עצמה כי אין לי ספק שמה שהם יעשו, ייעשה הרבה יותר טוב.
<ארנון אפק: תודה פיקדו ותודה דניאל ותודה לכל השאר שבאמת עבדנו יחד בנושא.
אלי אלאלוף: שאלת הבהרה.
אלי אלאלוף: אתה אומר שאנחנו עשינו.
אלי אלאלוף: אני חושש מהיציאה שלך מהמשרד מסיבות אחרות נוספות אבל מה זה אומר?
אלי אלאלוף: יש מרכז במשרד שמטפל בקהילה היהודית מאתיופיה?
<ארנון אפק: אני העברתי את התפקיד הזה למשנה הרפואי למנכ"ל משרד הבריאות, פרופסור איתמר גרוטו שהוא מחליפי בתפקיד.
<ארנון אפק: הוא איש משכמו ומעלה.
<ארנון אפק: הוא מיד התגייס למשימה ואני בטוח שהוא יוכל להמשיך בנושא.
<ארנון אפק: אגב, גם את נושא העולים אני אישית ביקשתי ממנו להמשיך ולעסוק בו כי זה מאוד מאוד חשוב.
<ארנון אפק: אני אציין את הדברים בהם התקדמנו והצלחנו אבל אני אומר בכנות שהדרך עוד ארוכה מאוד.
<ארנון אפק: שלא יובן בשום רגע שאנחנו נמצאים בטיפול מלא במצב וכפי שראיתי, הנושאים יוצגו.
<ארנון אפק: אני לא אלך לפי הסדר.
<ארנון אפק: לגבי סוגיית המגשרים.
<ארנון אפק: יש אוכלוסייה, לא האוכלוסייה הצעירה שנמצאת כאן אלא האוכלוסייה הוותיקה שלא מכירה את המנהגים ואת הכללים והיא זאת שנפגעת.
<ארנון אפק: היא גם האוכלוסייה היותר חלשה.
<ארנון אפק: אני מקווה שהדור השני והשלישי יוכל להשתחרר ולדרוש את זכויותיו להיות כמו כולנו כאן, כמו שראוי ונכון שיהיה.
<ארנון אפק: בנושא המגשרים עשינו כמה שינויים כאשר אחד מהם הוא העברת הרבה מאוד אנשים שעבדו כמגשרים עם יהודי אתיופיה ועברו להעסקה ישירה.
<ארנון אפק: הרבה שנים הם היו על חוזה אישי שמתחדש וחשבנו שאחד מהדברים הוא לומר שנכון שהם יהיו מועסקים של הכללית וכללית קלטה מגשרים, אם אני לא טועה שבעה או תשעה.
<ארנון אפק: ניבה, תקני אותי.
<ניבה מנור: הם בתהליך.
<ניבה מנור: הם קולטים כל שנה עוד בהעסקה ישירה.
<ניבה מנור: בכללית נכון להיום יש 21.5 משרות של מגשרים, חלקם חדשים וחלקם רק לאחרונה נכנסו במסגרת התקציב שהתקבל מדרך חדשה.
<ניבה מנור: נכנסו לעבודה ארבעה נוספים.
<ניבה מנור: בסך הכול 21.5 משרות.
<ניבה מנור: זה בתהליך מתמשך.
<ניבה מנור: הם בהחלט מכניסים אותם לעבודה בהעסקה ישירה.
אלי אלאלוף: ה-21.5 תקנים, כולם מאוישים?
<ניבה מנור: כן.
<ניבה מנור: בפועל, נכון להיום.
אלי אלאלוף: הצטרפו אלינו חברות הכנסת מיכל בירן ויעל גרמן שבוודאי הנושא מאוד חשוב וקרוב לליבן.
<ארנון אפק: אני כרגע מדבר על יישום החלטת הממשלה 609 והנושא הספציפי הוא מגשרים.
אלי אלאלוף: רק לכללית יש מגשרים?
אלי אלאלוף: לקופות האחרות אין מגשרים?
<ניבה מנור: ממש לאחרונה גם ללאומית יש.
<ארנון אפק: ארבעה מגשרים בלאומית.
אלי אלאלוף: זה אומר שאין יוצאי אתיופיה שהם חברים בקופות האחרות?
<ניבה מנור: יש אבל פחות.
<ניבה מנור: פחות בישובים גדולים בהם יש אוכלוסייה גדולה, שם יש צורך לקחת מגשר כי מגשר הוא מקושר למרפאה מסוימת.
<ניבה מנור: כדי שתהיה כאן עלות תועלת, נבחרו המקומות בהם יש הרבה אוכלוסייה, בערים הגדולות בהן יש הרבה.
אלי אלאלוף: ההגדרה של מגשר היא אחידה לכל הקופות?
אלי אלאלוף: החברים שיודעים טוב ממני את השטח, אתם מכירים את ההגדרה?
אלי אלאלוף: ההגדרה היא טובה?
אלי אלאלוף: תרשמו את זה ותתייחסו לזה אחר כך.
אלי אלאלוף: אני מכיר את המגשרים במערכת החינוך ויש הרבה מה לתקן שם.
אלי אלאלוף: אולי גם כאן צריך לעשות זאת ולכן נשמח לדעת את דעתכם בעניין הזה.
<ארנון אפק: נוספו גם ארבעה מגשרים ללאומית.
<ארנון אפק: כך אנחנו למעשה נגיע לכיסוי של 25 מרפאות בתוך המערכת.
<ארנון אפק: המגשרים הם בסופו של דבר אנשי הקהילה עצמה שמכירים טוב והם יכולים לגשר בין הפערים, כשמם כן הם.
<ארנון אפק: הנושא השני שיצאנו אתו לדרך הוא מבחני תמיכה לקופות.
<ארנון אפק: דיברת על נושא הסוכרת, נושא שנמצא קרוב לליבנו כחלק מהתכנית הלאומית למלחמה במחלת הסוכרת.
<ארנון אפק: אנחנו יודעים שהיהודים יוצאי אתיופיה, ברגע שהם נחשפו לתרבות המערבית, אתה רואה יותר סוכרת גם במשקלים יותר נמוכים בהשוואה לאוכלוסייה הכללית והמחלה פוגעת בהם יותר.
<ארנון אפק: לכן כל כך חשוב כאן השינוי והעבודה עם האוכלוסייה עצמה.
<ארנון אפק: אני חייב להגיד שכאן גם נחשפתי במהלך כנס של טנא בריאות שהייתי בו לעשייה מאוד יפה שלהם כולל חזרה למזון המסורתי.
<ארנון אפק: אני טעמתי ואני יכול להגיד שאני לא מבין למה מישהו אוכל מקדונלנדס.
מיכל בירן: הם הוציאו הרבה כסף כדי שזה ייראה לך טעים.
<ארנון אפק: אני חייב להגיד שגם הרב ליצמן דיבר על הנושא הזה אבל אני יכול להגיד לכם שבנושא הספציפי הזה אנחנו מקווים שבאמת הקופות – אנחנו המלצנו שזה יתבצע גם דרך אנשי הקהילה עצמה – יתמכו בנושא של מניעת מחלת הסוכרת בקרב אוכלוסיית היהודים יוצאי אתיופיה.
<ארנון אפק: הוקמה ועדה שעוסקת בכל הנושא המאוד מאוד רגיש הזה.
<ארנון אפק: כל נושא השוויוניות באופן כללי הוא נושא מאוד רגיש של דפו פרובר.
<ארנון אפק: זה באמת נושא שצריך להיות מאוד מאוד זהירים לגביו ובסופו של דבר, אם אני מסתכל לעתיד ולא לעבר, אין ספק שצריך לטפל בנושא הזה בראייה של כלל האוכלוסייה וצריך לדבר על כל הנושא הזה של חינוך בנושא הריון, למניעת הריון לא מתוכנן.
<ארנון אפק: כמובן שזה עדיין אחד מכלי המניעה בתנאי שאתה קיימת שיחה מתאימה, הסברת, ויש בחירה.
<ארנון אפק: מה שאנחנו רואים, ועוד מעט יוצגו הנתונים, אנחנו לא רוצים שהפסקות הריון יהפכו להיות אמצעי המניעה המקובלים, דבר שהוא לא נתפס.
<ארנון אפק: צריך למצוא את שביל הזהב וגם לא להתייחס לזה מוכוון לאוכלוסייה של היהודים יוצאי אתיופיה אלא צריך להסתכל על זה כללית באוכלוסייה ולחנך את האוכלוסייה באופן כללי.
<ארנון אפק: כמו שאמר חבר הכנסת אלאלוף ובצדק, אנחנו צריכים להיות גם מאוד רגישים ולהתייחס לכלל האוכלוסייה ולא מוכוון אוכלוסייה ספציפית, בטח כשאנחנו מדברים על הנושא הזה ובוודאי לא לייצר מצב שבו זה מחולק ללא הסברה.
יעל גרמן: כמעט כל אישה ממוצא אתיופי שהייתה מגיעה, היו דחפים לה את הדפו פרובר.
יעל גרמן: המדיניות הזו הופסקה.
<ארנון אפק: הדבר הזה לא היה מקובל.
<ארנון אפק: הוא לא נעשה על דעת משרד הבריאות ואנחנו מתנגדים לו חד משמעית.
<ארנון אפק: לכן הוועדה בראשותו של פרופסור גרוטו ודוקטור ליזה רובין נועדה בדיוק ספציפית לייצר מדיניות והסברה כללית לאוכלוסייה ובכלל לא מוכוון דווקא לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה ואני שם את זה על השולחן כי זה עלה בקונטקסט הזה ואנחנו מתנגדים לזה.
<ארנון אפק: גם רוני בזמנו וגם את בזמנך כשרת הבריאות שמתם את הדבר הזה על השולחן והתנגדתם לנושא הזה.
<ארנון אפק: אנחנו מנסים לפעול כמה שיותר במסגרת אנשי הקהילה עצמם כי אנחנו יודעים שהם הכתובת המתאימה.
<ארנון אפק: כך הקמנו פורום רופאים, ונמצא כאן דוקטור דניאל רדאי שסייע לנו ועבד אתנו יחד להקים פורום רופאים יוצאי אתיופיה ולעלות על כמה נושאים.
<ארנון אפק: גילינו דברים ותופעות בעיני חמורות ביותר בהן טיפלנו מיידית כמו מניעת תרומות דם, ואני עוד מעט אגע בנושא הספציפי הזה של תרומות הדם, ובעקבות כך הוצאתי הנחיה למד"א שיעבירו עד לאחרון האנשים.
<ארנון אפק: המדיניות היא לא.
<ארנון אפק: המדיניות היא – עוד מעט נדבר על השינוי שעשינו – מראש יהודים ממוצא אתיופיה שהם ילידי הארץ, דינם היה כדין כל אחד אחר במדינה אבל גם הם נתקלו בפועל, בתכל'ס, בשטח, כולל בבסיסי צה"ל באפליה ושמענו את זה בשיחה עם פורום רופאים יוצאי אתיופיה וטיפלנו בזה מיידית כדי שזה יחלחל עד אחרון המתרימים כך שלא תהיה האפליה הזאת.