GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: לפי חוק שירותי הדת היהודיים (נוסח משולב), התשל"א-1971 בתוקף סמכותה לפי סעיף 13(ג) לחוק שירותי הדת היהודיים (נוסח משולב), התשל"א-1971 (להלן – חוק שירותי הדת היהודיים), לאחר התייעצות עם ארגון העובדים ובאישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת, מורה הממשלה כי ההודעה בדבר החלת שירות המדינה (משמעת) על עובדי המועצות הדתיות תתוקן כך שמיום י"ב בשבט התשע"ד (13 בינואר 2014) במקום פסקה (1) בהודעה, יבוא: "(1) בכל מקום בחוק - שבו מדובר ב"עובד מדינה" אף "עובד מועצה דתית" במשמע.
<נעה בן שבת: שבו מדובר ב"שירות המדינה" אף "במועצה דתית" במשמע, ושינוי הדקדוק ייעשו לפי זה".
אלי אלאלוף: מי בעד אישור תיקון ההודעה?
אלי אלאלוף: התיקון התקבל פה אחד.
אלי אלאלוף: אדוני, אם אתה רוצה לומר משהו, אני מוכן.
<אסף רוזנברג: לשם הפרוטוקול.
<אסף רוזנברג: אנחנו עוסקים בתחום המועצות הדתיות כבר שלוש שנים.
<אסף רוזנברג: מדובר ב-130 מועצות דתיות.
<אסף רוזנברג: מאז ועד היום עסקנו בלא מעט מקרים בכל רחבי הארץ.
<אסף רוזנברג: אנחנו השעינו הרבה עובדי מועצה דתית בכל מיני מקומות בארץ וגם בירושלים.
<אסף רוזנברג: אני מניח שחברי יכול לאשר שיש עובדים מושעים על ידי נציבות שירות המדינה, אגף המשמעת.
<אסף רוזנברג: במסגרת האחריות הכוללת שהוכפפה אלינו, המועצות הדתיות, כמו גם מאתיים אלף עובדים נוספים בשירות הציבורי, אני מניח שיש מקרים שבגלל משאבי אנוש וכוח אדם, שיכול להיות שטופלו ברמה לא מהירה כפי שהוא ציפה לה.
אלי אלאלוף: אני אומר שלמרות ההסברים, אני משתכנע.
אלי אלאלוף: אין דבר יותר גרוע מאשר סחבת בבעיות של משמעת.
<אסף רוזנברג: אני מסכים.
אלי אלאלוף: אני בטוח שאתה מסכים לכך.
אלי אלאלוף: תטפלו בזה בהקדם האפשרי.
אלי אלאלוף: אני מבקש לנעול את הישיבה.
אלי אלאלוף: אז אין חתימה, אין דיון.
אלי אלאלוף: אנחנו מתנצלים על ההתייעצויות.
אלי אלאלוף: קבענו איזה דיון מאוד קצר על נושא התמרוקים.
אלי אלאלוף: לא קשור לנושא של רופאי משפחה ורופאי קהילה ורופאים כלליים ורופאים בכלל.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נחכה לשר, כי הודענו לו שזה יתחיל רק ב-11:45.
אלי אלאלוף: אז עוד שבע דקות.
אלי אלאלוף: שר הבריאות - - - להצטרף.
אלי אלאלוף: אז הוא יצטרף אלינו ונתחיל איתו.
אלי אלאלוף: והנושא הזה של התמרוקים – אנחנו נדחה עד הפרוצדורה הדרושה.
אלי אלאלוף: יש לנו בעיה טכנית.
<קריאה: בשעה 12:00?
אלי אלאלוף: ננסה לעשות את התמרוקים בסוף הדיון.
<קריאה: באנו במיוחד.
<קריאה: אפשר לפני.
אלי אלאלוף: זו רק דחייה, שתבינו - - -.
אלי אלאלוף: התבקשנו - - -
<קריאה: אבל אדוני היושב-ראש, אולי אפשר לפני זה לגמור את התמרוקים?
אלי אלאלוף: בסדר, אבל לקיים דיון בלי שנוכל לקבל את ההחלטה.
אלי אלאלוף: ההחלטה מחייבת חתימת שר האוצר, ולא קיבלנו אותה בשלב זה.
אלי אלאלוף: טכנית, לא הגיעה.
אלי אלאלוף: אז המשפטנים עומדים על העיקרון.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נתחיל ישר עם הנושא של הדיון של הרופאים.
אלי אלאלוף: היום ה-3 ליולי 2017, ט' בתמוז התשע"ז, והשעה 09:33.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים לדון בהצעת חוק הרשות לגיל הרך, התשע"ו-2015.
אלי אלאלוף: הצעת החוק הזו חתומה על-ידי חברי הכנסת: מנואל טרכטנברג, אלי אלאלוף, אורלי לוי, יעקב מרגי, יפעת שאשא ביטון ודוד אמסלם.
אלי אלאלוף: כמו שאתם רואים, כל ראשי הוועדות ההולמים את הצעת החוק נמצאים פה, ואני שמח לציין שהם אתנו.
אלי אלאלוף: הצעת החוק באה אחרי הרבה התלבטויות ודיונים, גם בודדים, בין חברי הכנסת לבין המשרדים השונים.
אלי אלאלוף: כמובן במיוחד עם השר כץ.
אלי אלאלוף: אנחנו החלטנו להביא אותה היום לדיון לקריאה ראשונה כפי שמאפשר לנו התקנון והדיון שהתקיים בוועדת השרים לפני שנה, ב-10.07.2016.
אלי אלאלוף: כמעט חוגגים שנה מלאה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שזה אחת ההמלצות המרכזיות של דוח העוני.
אלי אלאלוף: לא רק בגלל שזה אמור לשרת את העוני, זה גם, אלא מפני שזה הגישה שנדרשת כדי לשלב את כל המערכות שהילד אמור לקבל את השירותים שלהן כדי שההתפתחות שלו תהיה אופטימלית.
אלי אלאלוף: זה יהיה עבור כל ילדי ישראל, אבל גם, ובמיוחד, ואני אומר את זה, אוכלוסיות שעלולות להיות חינוך מיוחד.
אלי אלאלוף: אני רואה פה פנים של מומחים.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שכמה שיותר מוקדם מזהים בעיות התפתחויות, הצלחה יש ויותר סיכוי להוציא את הילדים מהקשיים שהם יכולים להיתקע בהם.
אלי אלאלוף: הנושא השני, והלא פחות חשוב, זה הנושא החינוכי.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שכמה שיותר מוקדם יקבל הילד את ההעשרה הנדרשת, את הליווי ההתפתחותי המקצועי, זה מתבטא אחר כך גם בהכנתו ובכניסתו לשירותים שהיום הם במשרד העבודה והרווחה, וגם במשרד החינוך מגיל 3 ומעלה.
אלי אלאלוף: דבר נוסף, ולא פחות חשוב, בתום הלימודים שלו הילד או הילדה גם כן יהיו במצב כלכלי טוב יותר.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שזה משפר את ההתפתחות הבריאותית ואת ההתפתחות החינוכית, ובהמשך הכלכלית.
אלי אלאלוף: זה גם מה שקבע שזה יהיה בדוח של העוני.
אלי אלאלוף: אם תסתכלו, בעמודים 43 ו-45 במסמך שם תמצאו את כל הציטטות האלה.
אלי אלאלוף: אני מרשה לעצמי גם לגלות סוד אחד שניסיתי לבשל אז בזמנו עם מנואל כשעמדנו בראש הוועדה שלו ולא ידעתי שתהיה ועדת אלאלוף.
אלי אלאלוף: שנינו - גם יפעת, אני מרשה להגיד בשמה - לא ידענו שנהיה בכנסת.
אלי אלאלוף: הצעתי אז מסמך בתפקידי כאיש קרן רש"י שנקרא: "של מי הילד הזה?".
אלי אלאלוף: המסמך הזה כלל את זה.
אלי אלאלוף: אמר לי מנו: תשמע, כמעט פיצצת לי את הוועדה מפני שהדרישה היתה אז להתחיל מגיל לידה ולא מגיל 3 מהסיבות הכלכליות שאתם יכולים לנחש.
אלי אלאלוף: אני רואה הצלחה אדירה שחינוך החובה היום מתחיל מגיל 3.
אלי אלאלוף: אבל בלי כל המערכת שציינתי, ואתם יודעים אותה, ודאי זה לא מספיק.
אלי אלאלוף: מחר יש דיון דחוף על ועדת סומך על נושא של טיפות חלב.
אלי אלאלוף: ממה שאני יודע וממה שהספקתי לקרוא - גלוי ולא גלוי - עוד פעם חוזרים לגישות מאוד טכניות, מאוד לא משולבות, משלבות.
אלי אלאלוף: אם זה הדוח, שיחזור הביתה.
אלי אלאלוף: לאן שילכו, נעשה הכול שלא יעבור.
אלי אלאלוף: זה באמת אחת הטעויות הגדולות של כל מי שמסתכל על כל המערכת רק בראי הצר של המשרד.
אלי אלאלוף: הילד לא שייך לאף משרד, הילד הזה שייך אך ורק להוריו.
אלי אלאלוף: לכן, המערכות צריכות לשרת אותו בצורה כוללת ואופטימלית יותר.
אלי אלאלוף: אני מקדים את הדיון של מחר בבוקר, אבל זה רק מוכיח שיש הרבה מאוד אנשים שלא מספיק למדו, לא בדוח של מנו, ולא בדוח שלי, כדי שישנו את גישתם, והם ממשיכים להסתכל על הנושא של גיל הרך במשבצת כזו או אחרת ללא שום ראייה כוללת.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אעביר את רשות הדיבור לחברים שלי.
אלי אלאלוף: אני מזכיר שיפעת צריכה לצאת בשעה 10:00.
אלי אלאלוף: מנואל, בבקשה.
מנואל טרכטנברג: בוקר טוב ותודה רבה, אדוני היושב-ראש.
מנואל טרכטנברג: אני מאוד שמח על חידוש הדיון על הצעת החוק על הקמת המועצה לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: אני חייב גם לציין שאני מצר מאוד על האיחור של תשעה חודשים בחידוש הדיון.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להזכיר את הנסיבות.
מנואל טרכטנברג: זה היה יום שני שבו עמדנו באמת לעשות את מה שאני מקווה שנעשה היום וזה להצביע על אותה הצעת חוק.
מנואל טרכטנברג: אבל יום לפני משרד הכלכלה פורק והאחריות על המעונות עברה לשר הרווחה.
מנואל טרכטנברג: שר הרווחה ביקש, וזו היתה בהחלט בקשה שאפשר להבין אותה, פסק זמן כדי ללמוד את הנושא.
מנואל טרכטנברג: הרי הוא מקבל אחריות על חלק ניכר מגיל הרך, המעונות, והוא רצה באמת להעמיק בנושא.
מנואל טרכטנברג: קיימנו שיח ארוך ומעמיק עם כל הגורמים מאז, כולל עם שר הרווחה.
מנואל טרכטנברג: אני משוכנע שהיום הדברים בשלים לקבל החלטה.
מנואל טרכטנברג: לקבל החלטה זה להצביע בוועדה.
מנואל טרכטנברג: כמובן שיש שלבים נוספים לתהליך החקיקה: קריאה ראשונה, קריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: היום תהיה פה ראשונה, ואז שנייה ושלישית.
מנואל טרכטנברג: כן, ואז יהיו עוד הזדמנויות ללבן נקודות אלו או אחרות.
מנואל טרכטנברג: אבל אני אומר לכם שהיום כולנו צריכים להיתלות מעל הראייה הצרה, לקבל החלטה, להתקדם בתהליך החקיקה, ולהמשיך ללבן את הסוגיות שאולי נותרו שנעלה אותן היום.
מנואל טרכטנברג: נקריא שוב את החוק בהמשך.
מנואל טרכטנברג: אבל לא לעכב יותר את התהליך כי זו תהיה בכייה, אני לא רוצה להגיד לדורות, אבל לא רחוק מזה.
מנואל טרכטנברג: בינתיים בחודשים שחלפו אני חושב שכולנו נחשפנו לעובדה שכל ההיבטים של הגיל הרך קיבלו תשומת לב ציבורית אדירה.
מנואל טרכטנברג: זה נמצא כיום בשיח.
מנואל טרכטנברג: בהזדמנות זו אני רוצה להודות.
מנואל טרכטנברג: אני לא אציין שמות כדי לא להעליב את אלה שאני לא אציין את השמות.
מנואל טרכטנברג: אבל כיום נמצאים פה שורה ארוכה של שותפים ושותפות לעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: הנושא הזה לא יורד מסדר-היום.
מנואל טרכטנברג: כל הזמן זה בתקשורת וזה בכנסת וזה בהחלטות שמתקבלות וכו'.
מנואל טרכטנברג: העובדה הזו שכל ההיבט הזה של גיל הרך נמצא בסדר-היום רק מחזקת את הצורך בהקמת המועצה לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: כי לא ייתכן שהדיון הציבורי והחלטות הממשלה והתקציבים יהיו על-פי לחצים מקומיים נקודתיים של מי לוחץ מה ברגע זה או אחר.
מנואל טרכטנברג: צריך הסתכלות כוללת, תוכנית לטווח ארוך ותקצוב לטווח ארוך.
מנואל טרכטנברג: אי-אפשר לפעול אחרת.
מנואל טרכטנברג: אנחנו נמצאים בדרך לשם.
מנואל טרכטנברג: קרו עוד כמה דברים מעניינים.
מנואל טרכטנברג: משרד החינוך קיבל אחריות על המרכזים לגיל הרך שעברו למשרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: זה גם התפתחות חשובה, טובה, בדרך לאותה מטרה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת איתן ברושי פה.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין שיש מי שלא מתעסק בפריימריז.
איתן ברושי: אני התקזזתי עם מנו.
מנואל טרכטנברג: אנחנו לא בדיבייט, לא בעימות טלוויזיוני.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לציין גם כמה יוזמות נוספות שיש בשטח: הקמת קמפוסים אינטגרטיביים לגיל הרך וכו'.
מנואל טרכטנברג: הכול זז לכיוון, וצריך לתת את התנופה של העברת החוק.
מנואל טרכטנברג: לבסוף, אני רוצה לציין שיש את דוח ה-OECD שפורסם לפני שבועיים, אם אינני טועה, על הנושא הזה עם אמירות שמשתלבות ממש אחת לאחת עם רוח החוק ואפילו עם כמה פרטים שנוגעים לחוק הזה.
מנואל טרכטנברג: אם היינו צריכים עוד גושפנקא חיצונית, הנה זה בא.
מנואל טרכטנברג: זה נמצא, ואני מציע שכל מי שמתעניין באמת יקרא את הדוח.
מנואל טרכטנברג: הוא מאיר עיניים והוא חשוב.
אלי אלאלוף: אני, במקרה כנציג הכנסת ליד ה-OECD, הייתי בדיון לפני כחודשיים.
אלי אלאלוף: דווקא על הנושא הספציפי הזה הם ביקשו לעבוד בצמוד אתנו כדי לראות כי זה באמת יוזמה שעוד לא הצליחו ליישם במקומות אחרים.
מנואל טרכטנברג: אני מקווה שנהיה מודל לעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה להרחיב כי יפעת גם צריכה לצאת.
מנואל טרכטנברג: אחרי הדברים האלה, אנחנו נעבור על החוק ועל נקודות שדורשות עוד התייחסות.
מנואל טרכטנברג: מבחינתי, והיושב-ראש יחליט, אנחנו לא מוכרחים לסיכום מוסכם על כולם על כל נקודה ונקודה כי זה עלול לעכב אותנו.
מנואל טרכטנברג: אנחנו נציג ונשמע את הדברים ונקבל החלטה ונצא לדרך.
מנואל טרכטנברג: אם יישארו פה ושם נקודות מינוריות לליבון עתידי, כך יהיה.
אלי אלאלוף: יפעת, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, אני פשוט רוצה להודות לך על קיום הדיון ועל ההחלטה באמת לקדם את זה לקריאה ראשונה.
יפעת שאשא ביטון: כי אין שאלה שאם לא נצא לדרך ונתחיל להניע את הגלגלים כאן, אנחנו יכולים למצוא את עצמנו דשים ודשים עוד תקופה ארוכה.
יפעת שאשא ביטון: צריך לעשות את הצעד הזה.
יפעת שאשא ביטון: עוד לפני דוח אלאלוף אני יכולה להעיד על התפיסה של לסנכרן את כל מערכות הגיל הרך עוד מהתקופה שהיית ברש"י, ואני בקריית שמונה כסגנית.
יפעת שאשא ביטון: זה היה לפני שמונה שנים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו הקמנו מתחם שהיה בו גם המרכז לגיל הרך, יחד עם התפתחות הילד.
יפעת שאשא ביטון: התעקשנו שזה יהיה באותו מקום, יחד עם מעון יום רגיל, לצד מעון יום שיקום.
יפעת שאשא ביטון: רצינו באמת לבנות מתחם שנותן את כל השירותים כשכל הרשויות מתכתבות ביניהן.
יפעת שאשא ביטון: לצערי הרב, זה משהו שהוא מאוד נקודתי.
יפעת שאשא ביטון: צריך משוגעים לדבר.
אלי אלאלוף: אבל זה קיים.
יפעת שאשא ביטון: את שלנו אנחנו עשינו שם.
יפעת שאשא ביטון: אבל צריך להיות משוגעים לדבר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים שזה לא יהיה בגלל שיש שם משוגע לדבר אלא בגלל שמדינת ישראל משוגעת לדבר, בגלל שמדינת ישראל חושבת שהגיע הזמן שהמערכות יתכתבו בינן לבין עצמן.
יפעת שאשא ביטון: היום אנחנו רואים גם בדיונים השונים טלאים, טלאים.
יפעת שאשא ביטון: יש התפתחות הילד, יש טיפות חלב, ויש את משרד הכלכלה שהיום זה כבר העבודה והרווחה עם כל נושא המעונות.
יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד גופים.
יפעת שאשא ביטון: שלא לדבר בכלל על זה שלידה עד שלוש, אדוני היושב-ראש, זה שטח הפקר לחלוטין איך שאתה לא מסתכל על זה.
יפעת שאשא ביטון: גם שם צריך לעשות סדר.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שההתייחסות לזה צריכה להיות לא רק ברמת השיח הציבורי.
יפעת שאשא ביטון: נכון שיש היום שיח ציבורי מאוד מאוד ער, אבל הגיע הזמן לתרגם את זה למעשים.
יפעת שאשא ביטון: צריך לראות מגיל לידה עד שש או אפילו עוד קצת אחרי כן, איך אנחנו באמת נותנים שירות שמתכתב בינו לבין עצמו, שיש בו רצף, שאנחנו יודעים באמת להכיר ולהוביל את הילד הזה שגדל בצורה אופטימלית.
יפעת שאשא ביטון: לכן, המועצה לגיל הרך הוא לא פריווילגיה, זאת חובה.
יפעת שאשא ביטון: זה הכרח אם אנחנו באמת רוצים לדאוג לעתיד ילדנו.
יפעת שאשא ביטון: העתיד שלהם מתחיל ברגע שהם נולדים.
יפעת שאשא ביטון: כמה שנטפל בהם וניתן להם את השירותים ואת הטיפול הנכון כשהם עוד צעירים, כך נבטיח להם עתיד טוב יותר.
אלי אלאלוף: יפעת, תודה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת ברושי, בבקשה.
איתן ברושי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יצא לי להשתתף בדיונים ולתמוך במגמה של ריכוז האחריות על הגיל הרך בידי משרד החינוך.
איתן ברושי: למעשה, מוקמת פה מועצה דו-ראשית.
איתן ברושי: היא נולדת עם מום כשיהיו לה שתי בעלויות או שתי כפיפויות.
איתן ברושי: זאת אומרת, הגיל הרך שמוגדר פה מלידה עד הגנים, עד גיל חמש-שש, יהיה כפוף לשני משרדי ממשלה.
איתן ברושי: הממשלה מאוד מתקשה לעבוד בשיתוף פעולה בין משרדים.
איתן ברושי: פה מוגדר מי שיעמוד בראשה.
איתן ברושי: לפני כמה ימים המלצתי לפזר מועצה שנועדה לטפל באלימות בספורט כי היא לא עשתה שום דבר.
איתן ברושי: פה מדובר על מועצה שתורכב על רקע של שני משרדים ועל הצורך להגיע להבנה ותיאום, בוודאי של העומד בראשה, בין שני שרים שלעיתים גם לא מאותה מפלגה.
איתן ברושי: אני רואה בזה קושי גדול.
איתן ברושי: אני מניח ובחדר הזה אין ויכוח, למרות שיש פה גם קואליציה וגם אופוזיציה, שההחלטה להעביר את הגיל הרך לרווחה היתה שגיאה.
איתן ברושי: בינתיים השאירו את מיכל צוק בכלכלה.
איתן ברושי: אולי זה יחזור לכלכלה.
איתן ברושי: לפחות לא שיפצו משרדים.
איתן ברושי: בסופו של דבר, במציאות הזו, אני אומר לכם, חברי שעוסקים בזה, אני מציע לא לוותר על האפשרות שעד השלמת החקיקה יתקנו את הטעות הזו.
איתן ברושי: זה טעות, זה לא סביר.
איתן ברושי: דווקא בגיל הרך שהוא הגיל הכי חשוב זה דבר לא תקין.
איתן ברושי: אנחנו באים מהחקלאות ושם אומרים: שתיל ששותלים עקום לעולם לא יגדל ישר.
איתן ברושי: ייוולד פה משהו עם שני ראשים ובדרך כלל זה תקלה.
איתן ברושי: החברים פה מנוסים.
איתן ברושי: לכן, אני מציע שבמקביל לפעול לדבר יותר נכון.
איתן ברושי: עם כל הכבוד למשרדי הממשלה, אני לא רואה איך שני משרדים כאלה מנהלים.
איתן ברושי: הם לא מנהלים את החינוך המקצועי, הם לא מנהלים שום דבר שקשור לעבודה בין המשרדים האלה.
איתן ברושי: זה ייכשל מראש.
איתן ברושי: גם כך מועצה ציבורית היא לא דבר חזק.
איתן ברושי: זה בעיקר תלוי מי עומד בראשה, ולא פחות תלוי איזה שר מנהל אותה ולאיזה משרדים היא כפופה.
איתן ברושי: בסוף מכל הגיל הרך, מכל הכנסים שעשינו, תיוולד מועצה.
איתן ברושי: לא צריך בשביל זה אפילו חוק.
איתן ברושי: אבל נגיד שיהיה חוק, התוצאה תהיה מועצה מסורסת ומשותקת.
איתן ברושי: לכן, אני מציע להתקדם בחקיקה, ולא לוותר על הרעיון להעביר את האחריות ליד אחת.
איתן ברושי: בוודאי שהיד הזו היא משרד החינוך, גם בנט וגם אחרים.
איתן ברושי: כשזה היה בידי בנט הוא לא הבין את זה, וכשהוא - - -לא עשו את זה.
איתן ברושי: בסוף ילדים זה חינוך, וחינוך במשרד החינוך.
איתן ברושי: צריכה להיות לכך הגדרה.
איתן ברושי: אל תוותרו על זה.
איתן ברושי: כולכם באים מהתחום המקצועי.
איתן ברושי: אל תיתנו לפוליטיקה הקטנה לקלקל את השליחות הגדולה.
אלי אלאלוף: כל מה שאמרת הוא נכון, חוץ מדבר.
אלי אלאלוף: לא העברנו לזה או לזה.
אלי אלאלוף: יש אחריות.
אלי אלאלוף: זו רשות ולא מועצה, שים לב.
אלי אלאלוף: גם הטרמינולוגיה היא חשובה.
אלי אלאלוף: היום המערכת הטכנית הגדולה ביותר נמצאת במשרד הרווחה, תרצה או לא תרצה, וכל נושא מעונות יום והמסגרות הדומות להם.
אלי אלאלוף: לא היתה ברירה.
אלי אלאלוף: אבל ניסינו.
אלי אלאלוף: אתה יודע שההצעה המקורית היתה במשרד החינוך.
אלי אלאלוף: רצינו את זה, אבל יש כוח גדול יותר מכל ההיגיון לפעמים וזה הפוליטיקה.
אלי אלאלוף: לא זו שאנחנו אוהבים בדרך כלל.
אלי אלאלוף: עובדה, נכנענו.
אלי אלאלוף: זה לא היה בשליטתנו.
מנואל טרכטנברג: לא בדיוק נכנענו.
יפעת שאשא ביטון: לא נכנענו - - -
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, היינו רוצים לראות את המעונות עוברים למשרד החינוך.
אלי אלאלוף: אני מאמין שאם נעביר את המועצה הזו יש מספיק ביטוי לכך שהמקום הנכון ביותר להובלה זה משרד החינוך.
אלי אלאלוף: חברים, אבל לא לשכוח שיש שירותים גדולים במשרד הבריאות, לא פחות.
אלי אלאלוף: יש גם בחינוך, גם בבריאות, ויש גם ברווחה.
יפעת שאשא ביטון: רשות מאגמת, וזה נותן בהחלט חצי פתרון.
אלי אלאלוף: זה המטרה שלנו למרות שאני מסכים שזה כאב גדול.
אלי אלאלוף: הזמן לא היה אתנו בעניין הזה.
אלי אלאלוף: פרופ' נדב דוידוביץ, בבקשה תציג את עצמך.
<נדב דוידוביץ: בוקר טוב לכולם.
<נדב דוידוביץ: אני פרופ' נדב דוידוביץ ואני יושב-ראש איגוד רופאי בריאות הציבור.
<נדב דוידוביץ: חבר הכנסת אלי אלאלוף, אני גם העדתי בפני הוועדה שלך, וגם ישבנו הרבה עם חבר הכנסת פרופ' מנואל טרכטנברג.
<נדב דוידוביץ: מבחינתי, זה רגע ממש היסטורי.
<נדב דוידוביץ: אני חושב שמבחינה מקצועית האינטגרציה בין חינוך, רווחה ובריאות זה בדיוק התפיסה הנכונה של בריאות, בניגוד לתפיסה של רפואה שעוסקת רק באנשים חולים.
<נדב דוידוביץ: אחת הבעיות במדינת ישראל - זה שיש את חוק ביטוח בריאות ממלכתי זה מעולה, אבל זה עוסק בעיקר באנשים החולים.
<נדב דוידוביץ: בכל הנושא של קידום בריאות, רפואה מונעת, כל הנושאים של התפתחות הילד, אין היום משהו שהוא צבוע מבחינת כסף.
<נדב דוידוביץ: הזכרת את הדיון מחר.
<נדב דוידוביץ: לצערי, לא אוכל להיות.
<נדב דוידוביץ: אבל זו אחת הרעות החולות.
<נדב דוידוביץ: המדינה כבר מייבשת שנים את הנושאים האלה.
<נדב דוידוביץ: אני חבר בוועדת סומך.
<נדב דוידוביץ: לצערי, ואני אומר את זה בצער רב, הוועדה, מצד אחד, אבחנה את כל הבעיות שהזכרתי עכשיו בצורה מצוינת.
<נדב דוידוביץ: היא מדברת על ההשקעה בגיל הרך כאחת ההשקעות הכלכליות גם החשובות ביותר.
<נדב דוידוביץ: היא הולכת להציע המלצה שבגדול להשאיר את המצב הקיים.
<נדב דוידוביץ: אני חושב שחייבים לחבר את הרשות הזו שעומדת לקום לנושא גם של טיפות החלב, אבל גם לנושא שירות הבריאות לתלמיד, ודיברתם פה על החינוך, ולראות פה רצף של ילדים.
<נדב דוידוביץ: הייתי מאוד רוצה את הדבר הזה.
<נדב דוידוביץ: לדעתי, הדבר הזה לא מספיק ביטוי.
<נדב דוידוביץ: אם, למשל, מדברים על נושא של אוטיזם כשהאבחנה שהולכת ונהיית יותר ויותר משמעותית, היום דווקא הבעיה של אוטיזם בגיל המבוגרים יותר פשוט נופלת בין הכיסאות.
<נדב דוידוביץ: הייתי מאוד שמח אם הנושא הזה יקבל את כל הרצף, החל מגיל אפס ועד גילאי בית-הספר עם כסף צבוע כאשר נושא טיפות החלב ייכנס בפנים.
<נדב דוידוביץ: אני מאוד מודה לכם.
<נדב דוידוביץ: בעקבות הדיון שהייתי בו גם לפני כשנה, הנושא של רפואה מונעת וטיפות חלב נכנס.
<נדב דוידוביץ: אני מאוד מאוד מברך על זה.
<נדב דוידוביץ: הבקשה היחידה שאני מבקש – שנה שעברה היתה הסכמה גם של משרד הבריאות וגם של איגוד רופאי הילדים שבנוסף לרופא שמומחיותו ברפואת ילדים, בגלל שרופאי הילדים הם מאוד חשובים מן הסתם אבל הם עוסקים בטיפול הקליני, חשוב מאוד שפה גם תהיה נציגות.
<נדב דוידוביץ: היתה הסכמה לזה גם לפני שנה, אני לא יודע איפה זה נפל כאן, שייכנס גם הרופא שמומחיותו בבריאות הציבור כי בסופו של דבר אנחנו אלה שמומחים באנשים הבריאים.
<נדב דוידוביץ: אנחנו אלה שמפעילים את טיפות החלב, כמובן יחד עם אחיות והרבה גורמים אחרים.
<נדב דוידוביץ: לדוגמה, בנגב אנחנו עושים עכשיו תוכנית פיילוט של איתור ילדים עם אוטיזם בטיפות החלב.
<נדב דוידוביץ: חייבים לייצר פה את הרצף.
<נדב דוידוביץ: כדי שזה יהיה שלם אני מבקש להוסיף רופא שמומחיותו בבריאות הציבור, כמו שהיה בדיון לפני שנה.
<נדב דוידוביץ: אתם יכולים לחזור לפרוטוקול, עברתי עליו שוב.
<נדב דוידוביץ: אני דיברתי על זה גם עם פרופ' טרכטנברג, ואני חושב שיש הסכמה מקצועית.
אלי אלאלוף: כשנגיע להרכב הרשות נדון בזה.
<נדב דוידוביץ: שוב, אני מברך.
<נדב דוידוביץ: זה רגע היסטורי מבחינתי.
<נדב דוידוביץ: הרבה תודה על הדחיפה.
יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש, אני מתנצלת.
יפעת שאשא ביטון: אני יוצאת, אבל אני סומכת את ידיי עליך ועל מנואל - בהצלחה.
<נדב דוידוביץ: חשוב שמחר באמת, כמו שאמרת בפתיחה ומאוד שמחתי, לא תיתנו לזה לעבור.
<נדב דוידוביץ: אני אומר את זה כחבר ועדת סומך.
אלי אלאלוף: אני לא יכול להגיד את כל מה שקראתי, אבל מה שקראתי זה מספיק - - -
<נדב דוידוביץ: שירות בריאות לתלמיד – למדנו מה שקרה.
אלי אלאלוף: אבל אם אתה חבר ועדת סומך, למה - - - ?
<נדב דוידוביץ: אנחנו נהיה דעת מיעוט כנראה.
<נדב דוידוביץ: אנחנו הצלחנו לשכנע חלק מהאנשים.
אלי אלאלוף: אנחנו נחייב את המיעוט להיות רוב.
<נדב דוידוביץ: תעזרו לנו, תודה רבה.
אלי אלאלוף: עו"ד עדי חן, בבקשה.
<עדי חן: בוקר טוב, אני עו"ד עדי חן, נציגת פורום משפחה, לשכת עורכי הדין.
<עדי חן: אנחנו כמובן מברכים על ההצעה.
<עדי חן: מבחינתנו, מדובר בצעד היסטורי שיש לו משמעות ענקית וגדולה לכל מה שקשור לעניין הגיל הרך.
<עדי חן: זה לא סוד שאנחנו מדברים היום על צמצום חזקת הגיל הרך, על איזונה, על היבטים נוספים.
<עדי חן: מה שקשור ספציפית להצעה הזו, אנחנו רק ממליצים על הוספת נציג ועדה שהוא שופט בדימוס שעסק בכל מה שקשור לגיל הרך ולילדים, שופט בית משפט למשפחה בדימוס.
<עדי חן: מה שלי צרם - כל הזמן אנחנו מדברים פה בהצעה על ילדים עם מוגבלויות.
<עדי חן: יש ילדים עם צרכים מיוחדים, ולא רק מוגבלויות.
<קריאה: לא, קוראים לזה מוגבלויות.
<עדי חן: בסדר, אבל על התפר יש ילדים שהם לא בדיוק מוגבלים אבל יש להם צרכים מיוחדים גם.
<קריאה: לא, זה נקרא מוגבלויות.
<קריאה: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, הלשכה צריכה לדעת.
אלי אלאלוף: רשמנו את ההערה למרות שיש תשובה.
אלי אלאלוף: יש שתי בקשות להתייחס לסעיף 5.
אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף 5 נתייחס.
אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להתייחס באופן כללי?
<עפרה קורת: פרופ' עופרה קורת, תוכנית הריס בר-אילן, וחברה באגודה למען הילד בגיל הרך.
<עפרה קורת: אני מברכת ושמחה מאוד אם ההחלטה שהיא באמת תצעד קדימה תתקבל היום.
אלי אלאלוף: יש לך הרגשה שהיינו משאירים פה חבר כנסת שיצביע נגד?
<עפרה קורת: אני מאוד מקבלת את הדעה שהוצגה כאן שמשרד החינוך בסופו של דבר צריך להיות הבית.
<עפרה קורת: אני הייתי רואה את זה בכל זאת בגלל הדחיפות של העניין כן לצאת לדרך, ולראות את זה כשלב שאנחנו יכולים בהחלט לצפות אליו בעתיד.
<סיגל מרד אברג'יל: עו"ד סיגל מרד, נציגת משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
<סיגל מרד אברג'יל: יש לנו מספר הערות.
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו שמענו קשב רב את חברי הכנסת ואת יושב-ראש הוועדה.
<סיגל מרד אברג'יל: הבעיות שהפריעו לנו בהצעת החוק המקורית לעניין זהותו של השר האחראי עדיין מטרידות אותנו.
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו כן מבקשים שהשר האחראי יהיה שר החינוך יחד עם שר העבודה והרווחה.
<סיגל מרד אברג'יל: זה רלוונטי הן לעניין מינוי חברי המועצה, הן לעניין התקנות.
<סיגל מרד אברג'יל: בנוסף לזה, גם בעניין של הסעיף התקציבי.
<סיגל מרד אברג'יל: אני מניחה שכשנגיע לזה אתה תרצה שאני אבהיר.
אלי אלאלוף: שמי עו"ד קרן איוס.
אלי אלאלוף: אני יושבת-ראש איגוד הגנים הפרטיים הארצי.
אלי אלאלוף: יש לך התחלה של שם אחר.
אלי אלאלוף: כן, קרן אוחנה איוס.
אלי אלאלוף: הייתי כאן לפני תשעה חודשים.
אלי אלאלוף: אני יושבת פה ליד השולחן ואני חושבת שזה מתווה פחות לגיטימי מכיוון שהגיל הרך מלידה עד שלוש לא מעוגן בשום מקום.
אלי אלאלוף: מאחר ואני מרכזת את הגנים הפרטיים שכמו שיפעת אמרה שייכים לחלק האפור, אנחנו לא מופיעים פה בשום מילה אפילו בתוך ההצעה.
אלי אלאלוף: לכן, אנחנו כן רוצים להיות חלק מנציגים בעלי עניין וידע ואחריות כי לנו יש בחוץ 15,000 מסגרות שאחראיות על כחצי מיליון ילדים שלא נמצאים תחת מעונות היום הציבוריים כמו שאתם מכירים אותם.
אלי אלאלוף: אנחנו לא נעמ"ת, לא ויצ"ו, לא אמונה.
אלי אלאלוף: אנחנו גנים פרטיים שמכילים פעוטונים, משפחתונים וגנים שחבויים תחת אבן.
אלי אלאלוף: כדי להוציא אותם החוצה, אנחנו באמת צריכים להיות חלק כי אנחנו נהיה הצינור המגשר בין אלה שלא רוצות לעלות לפני השטח לבין החובה להעלות אותן על פני השטח.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים להיות פה ורוצים להיות פה ואנחנו נהיה שותפים מלאים לדבר הזה.
אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו ידידתי טלי פלוסקוב – דרומית כמוני.
טלי פלוסקוב: כן, הפקקים.
<תמר ארז: אני תמר ארז, יושבת-ראש האגודה למען הילד בגיל הרך.
<תמר ארז: מאוד מאוד מקווה שנוכל להרים כוסית וירטואלית בסוף המפגש הזה.
<תמר ארז: הייתי רוצה לראות פה באמת בהמשך חיזוק המקום של משרד אחד והוא משרד החינוך כשהגישה תהיה באמת כל אוכלוסיית הילדים במדינת ישראל שלא מתחלקים לפי הארגון המפעיל הזה או האחר אלא באמת חינוך באופן רציף.
<תמר ארז: אני רוצה להצטרף לפרופ' נדב דוידוביץ.
<תמר ארז: תחום בריאות הציבור צריך להיות מאוד מאוד בבסיס של מדיניות לאומית לגיל הרך.
<תמר ארז: אנחנו הגשנו לחברת הכנסת מרב מיכאלי הצעה ראשונית, רעיון להצעת חוק, שאשמח להעביר אליך לתיקון חוק בריאות ממלכתי שכל תחום קידום בריאות ומניעה יתפוס את המקום הראוי לו.
אלי אלאלוף: יש לנו דיון מוגבל עד 10:45, ואנחנו צריכים לקרוא.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נסיים את הסיבוב הזה עם נשיאת ויצ"ו.
אלי אלאלוף: אחר כך תוך כדי קריאה תוכלו להתערב.
אלי אלאלוף: אני פרופ' רבקה לזובסקי, יושבת-ראש ויצ"ו ואשת חינוך.
אלי אלאלוף: באמת יש פה נקודת מפנה ופריצת דרך משמעותית.
אלי אלאלוף: אנחנו עובדים על זה, ואני מברכת את היוזמים ואת העוסקים במלאכה.
אלי אלאלוף: אני מניחה שנעבוד עוד על התכנים, אבל היום אמור להיות באמת יום מאוד חשוב כדי להתקדם.
אלי אלאלוף: שתי הערות מאוד בקיצור: אחת, לגבי סעיף 9.
אלי אלאלוף: לא חייב להיות היום הדיון על זה, אבל הנושא של התמקצעות המטפלות והפיכתן למחנכות לגיל הרך הוא ממש חיוני ביותר.
אלי אלאלוף: ללא הדבר הזה לא נצליח.
אלי אלאלוף: כמי שעסקה ועוסקת בהתמקצעות של מקצוע הייעוץ החינוכי שהחל גם כעיסוק והיום נמצא ברמה אחרת ובמקום אחר, ויש לי את המומחיות לזה, אפשר צריך וצריך להתחיל כבר אחרי האישור הראשון בהכנות.
אלי אלאלוף: הדבר השני, וזה פה בשם הארגונים האחרים שמנהלים את המעונות המפוקחים, מבקשים מאוד, אם אפשר, יותר מנציג אחד.
אלי אלאלוף: דנו על זה כבר בפעם הקודמת.
אלי אלאלוף: הבקשה נובעת אך ורק מהרצון לתרום בגלל שיש לנו ידע וניסיון עצום, לויצ"ו 97 שנות ניסיון, ובכל זאת, יש שונות בינינו.
אלי אלאלוף: התרומה שלנו האובייקטיבית והמעשית באמת יכולה להיות מאוד גדולה.
אלי אלאלוף: שמעתי שיש לכם פורום של תורנות כשאחד מכם הוא היושב-ראש, לא?
אלי אלאלוף: אנחנו משתפים פעולה והכול יחד.
אלי אלאלוף: אין לנו אף נציג.
מנואל טרכטנברג: רצינו שכך יהיה.
מנואל טרכטנברג: אבל זה יצור מתחים, וחבל.
אלי אלאלוף: כם, נחזור להערות האלה תוך כדי קריאה.
אלי אלאלוף: בבקשה, ענת היועצת המשפטית שלנו.
<ענת מימון: אני רק אעיר שתי הערות מקדמיות: קודם כל, אנחנו נמצאים בשלב שלפני קריאה ראשונה.
<ענת מימון: כמובן שיהיו גם דיונים אחר כך לקראת קריאה שנייה ושלישית אז יהיו דברים שבאמת אפשר יהיה ללבן בשלב המאוחר יותר.
<ענת מימון: דבר נוסף, הצעת החוק כבר נדונה ארבע פעמים ישיבות ארוכות פה בוועדה.
<ענת מימון: לכן, אנחנו לא מתכוונים לפתוח פה את כל הסעיפים.
<ענת מימון: אני פשוט אעבור.
<ענת מימון: הנוסח שבפניכם כולל תיקונים.
<ענת מימון: יש תיקונים נוספים שהגיעו אתמול ואגיד אותם בעל-פה.