GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: בסך הכול 3.7 קילומטרים.
עבדאללה אבו מערוף: בדקתי ואני יודע מה זה שם.
עבדאללה אבו מערוף: אמבולנס שמגיע מהצפון נתקע שם.
עבדאללה אבו מערוף: ביקשנו גם חדרי מיון קדמיים.
עבדאללה אבו מערוף: נכון שכבוד השר השתתף ואמר כן, אבל זה תקוע במקום.
עבדאללה אבו מערוף: רוצים מוקד מגן דוד אדום בכמה מקומות, זה עדיין תקוע.
עבדאללה אבו מערוף: אבל אס.
עבדאללה אבו מערוף: או.
עבדאללה אבו מערוף: אס עכשיו, דיברנו על זה בבוקר, אני לא יודע למה עדיין מהססים, אני יודע שההחלטה לא באה איתכם, אכן צריך עוד שנה או חצי שנה, לא יודע כמה זמן ייקח ה-PET CT, להתקין אותו בבית חולים נהריה, במרכז הרפואי בגליל.
עבדאללה אבו מערוף: זה אס.
עבדאללה אבו מערוף: אס, צריך להתקין את ה- PET CT כמה שאפשר מהר, לא לחכות עוד 3 שנים עד שנראה את התור בבית חולים צפת.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא רק לא הגיוני, זה לא נכון, זה הכי לא הגיוני, אני לא אגיד מילה יותר גסה על הדבר הזה, עם כל הכבוד.
עבדאללה אבו מערוף: יש הרבה דברים אס.
עבדאללה אבו מערוף: או.אס.
עבדאללה אבו מערוף: אפשר גם לקבל לעבודה הרבה רופאים, מומחים ומתמחים, לבית החולים, הוא מוכן, רק תנו לו תקנים.
עבדאללה אבו מערוף: אני בטוח שהוא מוכן, גם אחיות.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להתקדם.
עבדאללה אבו מערוף: תכנית יש, צריך לקדם.
עבדאללה אבו מערוף: הכול תכנית ודוח, ומה הלאה?
עבדאללה אבו מערוף: דוח ותכנית, דוח ותכנית, צריך ליישם את התכנית, לפחות להתחיל.
עבדאללה אבו מערוף: באו השרים שלושתם, עם ראש הממשלה, הצהירו כאן על כסף, 15 מיליארד שקל, זה הכול כסף - - - יודעים מה זה.
עבדאללה אבו מערוף: הצהרתם?
עבדאללה אבו מערוף: טוב, בסדר, תעמדו במילה שלכם.
עבדאללה אבו מערוף: תנו לבריאות, הדבר החשוב ביותר - - - אתם צריכים לקבל את ההמלצות ואכן יש מה לעשות, לאס.
אלי אלאלוף: תודה רבה, עבדאללה.
אלי אלאלוף: המארח שלנו, תמיד נעים לבוא אליך.
שלמה בוחבוט: קודם כל ברוכים הבאים, אני רוצה להודות לחבריי ראשי הערים וגם לראשי הערים הערבים, שביום ראשון זה יום החופש שלהם, הם עזבו את הבית ובאו הנה.
<קריאה: יום חופש ביום ראשון?
שלמה בוחבוט: כן, שבתון של הנוצרים.
שלמה בוחבוט: עכשיו המוסלמים עלו לרכבת, אמרו 'באותה הזדמנות גם אנחנו נחגוג', בצדק.
אלי אלאלוף: הייתה תקופה, אני חייב לספר, כי נהניתי ממנה.
אלי אלאלוף: גרתי במרוקו עד גיל 22, אז היה לנו יום שישי, טבעי, היה שבת, אנחנו יהודים, ויום ראשון הנוצרים גם חגגו, היינו שלושה ימים בחופש בבית הספר.
אלי אלאלוף: איזה כיף היה.
<גבי נעמן: שלמה, ברשותך, לפני שאתה פותח.
<גבי נעמן: תרשו לי לברך את שלמה בוחבוט, יושב ראש אשכול מעלות, על כל מה שעשית למען הגליל, ועשית למען הגליל מה שאתה עושה היום למען בית חולים נהריה.
<גבי נעמן: שאפו, כל הכבוד.
שלמה בוחבוט: חברים, תראו, קודם כל אי אפשר לתקוף את הפקידו, כי הם לא נמצאים בחזית, הם לא מקבלים החלטות, אמרו להם 'את זה צריך להגיד'.
שלמה בוחבוט: אני רוצה לומר לכם, יש לנו בית חולים עם צוות, עם מנהל בית חולים מצוין, ואתה יודע מה?
שלמה בוחבוט: אנחנו לא צריכים אותו, זה לא בן אדם שנותן לנו תקציבים, זה בן אדם שאנחנו לא רוצים להגיע אליו בכלל, לא רוצים לראות אותו, אנחנו רוצים רק שהוא יטפל באלה שצריכים לטפל.
שלמה בוחבוט: ידידי, אלי, אני רוצה לברך אותך על העקביות, ביחד עם מוטי, ביחד עם כל חברי הכנסת, אבל אני מבקש לא לצאת עוד פעם למאבק, לא להמשיך את המאבק, אנחנו רוצים לנהל את הערים שלנו.
שלמה בוחבוט: התכנית הזאת, אני לא כל כך מסכים לה, אני חשבתי שאנחנו צריכים 2 מיליארד שקל במשך 4 שנים וצדק חבר הכנסת כשהוא אמר, המדינה עשירה, יש לה כסף.
שלמה בוחבוט: אני שומע עכשיו, רק לידיעתך, אלי, שביקשו ממנהל בית החולים לקצץ חלק מהתקציב, זה מטורף.
<קריאה: 30 מיליון.
שלמה בוחבוט: זה מטורף, במה לקצץ?
שלמה בוחבוט: עכשיו, אני מתפלא על הקופות.
שלמה בוחבוט: אני פעם דיברתי עם מנכ"לים של הקופות, למה אתם לא מספיק מעורבים.
שלמה בוחבוט: במה אתם צריכים להיות מעורבים?
שלמה בוחבוט: לבוא לבית חולים ולמדינת ישראל ולהגיד 'אני לא שולח את החולים שלי אליכם.
שלמה בוחבוט: אני משלם את מלוא הכסף', כל חולה שנמצא בבית חולים נהריה, אתם משלמים את מלוא האגרה, נכון?
שלמה בוחבוט: לא מקצצים לכם.
שלמה בוחבוט: 'אני רוצה כזה מכשיר ואני רוצה כזה מכשיר ואני רוצה שירות כזה ושירות כזה ואני לא מכניס את החולה שלי לפנימיות כאלה'.
שלמה בוחבוט: למה אתם לא מרימים את הקול?
שלמה בוחבוט: תרימו את הקול.
שלמה בוחבוט: אנחנו משלמים על מנת שתרימו את הקול.
שלמה בוחבוט: אלי, עוד דבר אחד.
שלמה בוחבוט: לא יכול להיות שמשרד הבריאות מצד אחד לא מתקצב ומצד שני לא מאפשר להקים כל מיני פרויקטים אזרחיים.
שלמה בוחבוט: שיקימו.
שלמה בוחבוט: בן אדם רוצה להביא MRI, תנו לו רישיון שיעשה MRI, שיפתח מכון.
שלמה בוחבוט: רבותיי, מדינת ישראל היא מדינה קטנה, אבל היא בעייתית בתחבורה שלה.
שלמה בוחבוט: למשל לנסוע ממעלות לצפת זה כמעט שעה, 25 או 28 קילומטרים, בסך הכול, זה כלום, אבל כשבאים ואומרים שהולכים להקים מין מכון בפוריה אז מכניסים באותה הזדמנות גם את הגליל המערבי.
שלמה בוחבוט: חבר'ה, אנחנו לא יכולים להגיע בתחבורה ציבורית סדירה לצפונה של מדינת ישראל.
שלמה בוחבוט: וזו טעות, היו צריכים לפתח כבישים רוחביים שיגיעו לצפת, וזה נכון, ברגע שאתה עושה מכון בפוריה זה פותר גם את הבעיה של הגליל המערבי או בדיוק הפוך, אבל התחבורה - - - לכן אני בא ואומר, אני לא רוצה לדבר על בית חולים פרטי, בית חולים שיקומי.
שלמה בוחבוט: חברים, בית חולים שיקומי חייבים להקים גם בגליל המערבי.
שלמה בוחבוט: אתם יודעים מה?
שלמה בוחבוט: חולה, חבר שלי שעובד אצלי בעירייה, היה רכז ספורט וקיבל, לצערי ולצערו, אירוע מוחי והיה כמה חודשים בבית לוינשטיין.
שלמה בוחבוט: אשתו באה אליי אחרי זה ואמרה לי 'שלמה, אמרו לי שמחר בבוקר הוא צריך לצאת משם, לאן אני לוקחת אותו?', לאיפה היא תיקח אותו?
שלמה בוחבוט: תגידו לי בבקשה, קופות חולים, לאיפה החולה שלכם הולך?
שלמה בוחבוט: לאיזה מקום?
שלמה בוחבוט: אין לו בית חולים שיקומי.
שלמה בוחבוט: אני מציע, אם למדינה אין כסף, תיתנו כמו מפעלים מאושרים, תיתנו מענק, שהמדינה תיתן מענק ליזמים, שיקומו אנשים ויפתחו ויקימו בתי חולים שיקומיים, אבל שהמדינה תסייע להם, תעזור להם.
שלמה בוחבוט: אלי, תחשוב על זה, אולי חקיקה, לשנות חקיקה, כמו חוק השקעות הון בתעשייה חוק השקעות הון בבתי חולים פרטיים או במכונים.
שלמה בוחבוט: אולי מנהלי בתי החולים קצת - - - את עושה לי ככה, למה?
שלמה בוחבוט: למה אני משלם ביטוח משלים?
שולי מועלם-רפאלי: אני איתך, אבל השאלה אם הפתרון הוא הפרטה.
שלמה בוחבוט: אבל, סליחה, אני אגיד לך מה, אם זה קיים במרכז הארץ, זה קיים במרכז הארץ, יש מרפאות פרטיות.
שלמה בוחבוט: אני שואל אתכם שאלה, מדוע מיליון תושבים משלמים ביטוח משלים?
שלמה בוחבוט: למה אני צריך לשלם לקופת חולים ביטוח משלים כשאני לא יכול ללכת למרפאה כי אין לי?
שלמה בוחבוט: אם אני רוצה ללכת היום לרופא מקצועי אני צריך לנסוע לתל אביב, אז למה אני צריך לשלם את הביטוח המשלים?
שלמה בוחבוט: אנחנו מקווים, באמת, תיקחו את התכנית שלנו, זו תכנית מצוינת, היא גם לא מעמיסה על משרד הבריאות ועל המדינה.
שלמה בוחבוט: יש משולש, אלי, אתה, שר הבריאות, שר האוצר, ואנחנו מוכנים גם להצטרף אליכם, להכניס את הגליל המערבי למין מסילה שמתחילה לדהור ותשקוט הארץ 40 שנה.
<נועם ישראלי: זה רמז, שלמה?
<נועם ישראלי: שאתה רוצה עוד 40 שנה?
שלמה בוחבוט: אם אלוהים ייתן לנו חיים למה לא?
שלמה בוחבוט: אני רוצה להגיד לך דבר אחד, על מנת שתמיד תהיה שקט, למה הוא אומר שהוא מכיר אותי יותר?
שלמה בוחבוט: אנחנו מאותו קיבוץ, עין הנציב.
אלי אלאלוף: אני הייתי בקיבוץ רק שבועיים והתמרדתי, אמרו לי 'לך הביתה'.
מרדכי יוגב: שם הוא למד שמשה רבנו התחיל רק בגיל 80.
אלי אלאלוף: אל"ף, אני רוצה להודות על האווירה בדיון הזה, יוצאים יותר אחראים, עם יותר אחריות, גם עלינו, כדי לעשות יותר למען הגליל המערבי.
אלי אלאלוף: אני אומר, זה לא נעים, אבל מי שבא ממשפחה ברוכת ילדים, אז יודעים שיש בסוף מקום לכל אחד, אבל מדי פעם צריך לשים את הדגש על מישהו אחר ונעשה את זה.
אלי אלאלוף: אני באמת מודה לך, מוטקה, שהסתבכת מהיום הראשון, כשבאת ואמרת 'אני רוצה משימה', אז הנה לקחת.
אלי אלאלוף: ומי שמכיר את מוטקה, אז לא קל יהיה להשתחרר ממנו ואנחנו נעשה עבודה אדירה איתכם פה בגליל המערבי, כחלק מהגליל, זה ברור.
אלי אלאלוף: כי בתכנון מי שלא לוקח את הסביבה הרחבה, ככל האפשר, אז הוא לא יודע לתכנן גם את המקום הספציפי.
אלי אלאלוף: גם אם שמעתם ביקורות, אנשי משרד הבריאות, הכדור חוזר אליכם, אין ברירה.
אלי אלאלוף: אתם מביאים את הבעיות ואתם גם אמורים לפתור, זה החלק הנפלא של כל פקיד, שהוא יכול לזהות את הבעיות ולהתמודד בפתרון.
אלי אלאלוף: כאיש שהיה רק 50 שנה פקיד אני לא מתבייש להיות פקיד, ואני גאה אפילו להיות פקיד ומברך כל מי שלוקח את המקצוע הזה ברצינות ועושה.
אלי אלאלוף: יש פה תכנית, עברתי עליה, וגם אם יש לי ביקורת עליה, של פרופ' גרוטו ושל מיכל, היא באמת מוכיחה שיש מה לעשות בצורה מסודרת.
אלי אלאלוף: אז אנא, תרגמו את זה לתכנית מעשית, תכנית שאפשר יהיה לבוא ולראות את הלאקונות ולראות את האתגרים וגם את ההתקדמות שנעשית.
אלי אלאלוף: אמרתם שיש לכם עוד סבב של פגישות, אני מזמין בהתחלת דצמבר דיון בוועדה על תכנית העבודה של דוח גרוטו, במיוחד לגבי גליל מערבי.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתיעזרו, תיעזרו בכוחות - - - אני אומר לכם, אין הרבה משרדים שיש לכם את הכוחות של היחידה של ניר.
אלי אלאלוף: אני מכיר את ניר מדוח העוני, אני יודע איך הוא סיפק לנו נתונים, לכן אני מאוד ממליץ - - -
מרדכי יוגב: אדוני היושב ראש, לפני המשפט האחרון שאתה אומר, הושם פה הרבה מאוד כסף, גם על ידי משרד נגב-גליל וגם על ידי גורמים נוספים, מוכרחים לתכלל וכשאנחנו מבקשים מהם את התשובות אנחנו צריכים עד אז את התשובות גם של הגורם המתכלל של רוה"מ ושל נגב-גליל ולדרוש את ההתייצבות של כולם, והאוצר, ואולי לעשות ישיבות ביניים באמצע כדי לא לבוא בדצמבר ולהבין שלא קרה.
מרדכי יוגב: אז אולי כן לחזור לזה בספטמבר - - -
אלי אלאלוף: אבל האחריות נשארת, גם אם יש משרדים אחרים, לנושא בריאות יש בוס אחד, אחריות אחת, וזה משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: עליכם לאסוף את כל הנתונים, להביא את כל הנתונים ולהציג.
אלי אלאלוף: לא אחרון חביב, אלא חביב מאוד, זה בית החולים והמנהל שלו.
אלי אלאלוף: ואמרתי את זה בשיחה אישית, כשהתחלתי את היום, למנהל בית החולים, לד"ר ברהום, אף אחד לא מחפש אותו אישית, אני יכול להוסיף גם בשם שר הבריאות, אישית, אני דיברתי איתו ביום שישי.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה גם בשם שר הבריאות, אף אחד לא מחפש אותו, וכל השמועות שכאילו זה מבוסס על גזענות, אנא מכם.
אלי אלאלוף: אני אמרתי שיש לנו גזענות במדינה בטיפול של מקרה מסוים, עם אוסאמה סעדי, כשטיפלתי באיזה מקום מסוים אמרתי שההתנהגות הייתה גזענית.
אלי אלאלוף: אמרתי גם גזענות כשנסעתי וחזרתי מביקור אצל יהדות אתיופיה, גם שם אמרתי גזענות, אבל פה אין גזענות.
אלי אלאלוף: בואו לא נעשה מהנושא הזה חשדנות אוטומטית וסתם נסיט את הבעיה מהמצב האמיתי שלה.
אלי אלאלוף: יש בית חולים אדיר, אני מכיר אותו לפני 11 שנה, אחרי מלחמת לבנון השנייה.
אלי אלאלוף: גם אז הוא היה אדיר, במושגים של אז, מי שבנה, מי שהעז לבנות ללא אישור בית חולים תת קרקעי היה מטורף, היום הוא פשוט עשה את עבודתו.
אלי אלאלוף: אני אומר, זה בית חולים מדהים.
אלי אלאלוף: ועכשיו שמעתי גם את הנתונים, ובמקרה רק ביום חמישי ישבתי עם פרופ' טור כספא ובאיזה התלהבות הוא דיבר על בית הספר לרפואה והבסיס של בית החולים נהריה.
אלי אלאלוף: זה פשוט מדהים לראות איך בית חולים, יחסית של הפריפריה וקטן, יכול להיות המשענת המרכזית של בית הספר לרפואה.
אלי אלאלוף: זה אדיר, לא כל אחד יכול.
אלי אלאלוף: זה שמנהל בית החולים יודע להגדיר את כל הבעיות שלו ולזהות אותן ולתקצב אותן, אני חושב שזה גם הישג אדיר שלו.
אלי אלאלוף: באמת בראבו לך, ברהום.
אלי אלאלוף: יש כאלה שיושבים במערכות ולא יודעים לזהות אותן ולא יודעים לעשות מה שפה נעשה.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד שלצערי, ובלי ביטוי מפלגתי, אני בחיים שלי לא הייתי במפלגה, גם היום אני עוף מוזר שלא הולך לכנסים מפלגתיים, אל תעשו מזה בעיה מפלגתית, אבל אל תשכחו שעשרות שנים תחום הבריאות הוזנח, הוזנח בצורה תקציבית פושעת, למרות שעכשיו יש תוספות תקציביות.
אלי אלאלוף: אבל כפי שאמרה ידידתי שולי, ה-OECD, אנחנו רצנו כדי לקבל הלוואות זולות יותר, להתמקם כמדינה מפותחת, אבל גם זרקו לנו בפנים, ואני הנציג של הכנסת ב-OECD ואני מבקר בפריז כשבא לי, לא כמה שהם רוצים, ואני מזהה כמה אנחנו חלשים חברתית.
אלי אלאלוף: בכל הפרמטרים, אבל זה אבסורד שבתחום הבריאות אנחנו למטה כי היכולות של הרפואה הישראלית מדהימות.
אלי אלאלוף: מילא, אם לא היו לנו כוחות מקצועיים נדרשים או אנשים, אז מילא, אבל יש לנו.
אלי אלאלוף: אנחנו מדינה עשירה, אבל 21% עניים.
אלי אלאלוף: תראו איזה אבסורד.
אלי אלאלוף: אנחנו מדינה ברפואה מטורפת, אתם לא יודעים כמה מוכנים לבוא לשלם כל תיירות המרפאה הזאת, המטורפת, זה מתקרב כבר למאות מיליוני דולרים, לא שקלים, ואנחנו לא יודעים לטפל באנשים שלנו?
אלי אלאלוף: ענייני עירנו קודמים, זה - - -
עבדאללה אבו מערוף: הכסף הולך לחברות, בגלל זה יש חוק.
אלי אלאלוף: ואתם יודעים למה זה התפתח שם?
אלי אלאלוף: סליחה על הביטוי, כי המאכרים שולטים.
אלי אלאלוף: גם את זה צריך לתקן בחוק.
עבדאללה אבו מערוף: יש חוק.
אלי אלאלוף: עוד לא, אתה תטפל בזה לפני שתלך, אל תדאג.
שלמה בוחבוט: למה יילך?
שלמה בוחבוט: הוא כבר מתחלף?
אלי אלאלוף: לא, ככה אנחנו נטפל בזה.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד לכם שאין שום סיבה שלא נצליח לעלות על העגלה הנכונה, להפעיל אותה נכון.
אלי אלאלוף: אני באמת אומר את זה לקופות, לנציגים, יש לי את הזכות להכיר את כולם, פחות לאומית, אני מתנצל, כי הם לא מגיעים לדיונים מספיק אצלנו.
<זיו ויסמונסקי: אני אעביר את המסר.
שולי מועלם-רפאלי: בהחלט תעביר את המסר.
אלי אלאלוף: אבל בכללית, במכבי, במאוחדת, יש מאמץ אדיר והתחרות הזאת בין הקופות זה רק עשה טוב למטופל, שיהיה ברור, וזה צריך להמשיך.
אלי אלאלוף: אני אתן לכם דוגמה מוזרה, אני חיפשתי לגיס שלי, שהגיע במצב קטסטרופלי מחוץ לארץ, MRI.
אלי אלאלוף: הבת שלו טלפנה ואמרה לי 'דוד, מצאו רק בעוד חודשיים'.
אלי אלאלוף: זה לא יכול להיות, הוא במצב שזה תחרות עם גרורות, אז התקשרתי לאסותא באשדוד, הוא נמצא באשדוד, אמרו לי 'מה פתאום תחכה לנו?
אלי אלאלוף: תלך ממול, יש שם MRI'.
אלי אלאלוף: זאת אומרת מותר לאשדוד אצל מכבי, MRI, ב-100 מטר קו אווירי מבית חולים אסותא, 100 מטר, מעבר לכביש, באזור בית החולים.
שלמה בוחבוט: MRI פרטי או של בית החולים?
אלי אלאלוף: של מכבי.
אלי אלאלוף: יש מכבי שיש לו מרפאה עם MRI ויש בית חולים, שבשביל זה הצבענו, כי זה האבסורד הכי גדול וזו אחת הטענות הגדולות שלי מול אנשי האוצר ואנשי משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: הסרבול המטורף, כדי לאשר MRI, זה כדי לצנן את קבלת השירות בנושא הזה כי זה מכניס אנשים לטיפול.
אלי אלאלוף: זה קשה מאוד מה שאני אומר לכם, אבל זה עובדות.
אלי אלאלוף: אתם יודעים ש-MRI, אם יש לי מיליון דולר מחר אני יכול לקנות אותו, רק לא להפעיל אותו, כי אתה צריך אישור של ועדה במשרד הבריאות ואישור של מכסה מסוימת מול משרד האוצר ובאישור הוועדה שלנו, שזה היום הכי קל כי אנחנו הודענו ש - - - אז החליטו להעניש אותנו, לא מביאים לנו יותר לאישור.
אלי אלאלוף: שתבינו, זה לא קל, ה-MRI הזה זו מלחמה אדירה, אבל איזה בית חולים מתיימר להיות רציני אם אין לו MRI?
אלי אלאלוף: בלי לדבר על המחקר, בלי לדבר על המעקב וכו'.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נמשיך ונעקוב וניאבק כדי להשיג את כל מה שמגיע לאזור הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו מתחייבים להזמין אתכם בדצמבר לדיון בוועדה, כדי לדווח, אנחנו מבקשים מכם שתתכוננו לדווח לנו לפני הוועדה כדי שאנחנו לא נהיה ברמת ידע דומה לאורחים שלנו, המארחים של היום שיהיו אורחים שלנו בוועדה, ובעזרת ה' אנחנו נוכל לציין התקדמות טובה מאוד.
אלי אלאלוף: צהריים טובים לכולם, אנחנו ה-3 ביולי 2017, ט' בתמוז תשע"ז, השעה 12:04, הצעת שינויים בתחום הביטוח הסיעודי.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שיש לנו חוב מסוים לאיציק שמולי, שבעקבות הדיון הדחוף שלו על שירותי סיעוד של חברות הביטוח, במיוחד של חברת בת, אנחנו מצאנו לנכון, אחרי התייעצויות שונות, להביא את זה לדיון מעמיק יותר היום, שכולל הצעות, בהשתתפות, אני שמח לציין את גב' דורית סלינגר, שהיא איתנו, כדי שתציג בפנינו את השינויים המהותיים שיכולתי לראות ולדפדף במצגת, שהייתה לי הזכות לקבל אותה אתמול.
אלי אלאלוף: אז, אני שמח על חלק גדול מהדברים שמוצגים ואני מקווה שהדיון הזה יאפשר לנו להבין את התהליכים שמתקיימים באחד התחומים הקשים ביותר שיש היום בחברה הישראלית, שזה הסיעוד, שעוד לא הגיע לרמה של שירות ממלכתי, שירות שהיה יכול להגיע לכל אחד ואחד, לא חשוב רמתו הכלכלית או מצבו הכלכלי.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נתחיל בהצגה שלכם?
<דורית סלינגר: צהריים טובים לכולם.
<דורית סלינגר: אנחנו שמחים להיות כאן איתכם ולהציג לכם קצת מתוצרי העבודה שלנו.
<דורית סלינגר: אני לא יכולה לבוא ולהגיד שהמשימה הושלמה, כנראה שהיא אף פעם לא תושלם, אבל אני חושבת שעשינו כברת דרך מאוד גדולה במהלך התקופה האחרונה, חלקה בצורת חוזים סופיים, חלקה בטיוטות, אבל בוודאי שהמגמה והדרך ברורים מהדברים האלה.
<דורית סלינגר: אני חושבת שמה שנציג כאן משנה את אופן העבודה של חברות הביטוח בתחום הסיעוד, הן אמורות להקל מאוד על אותם נפגעים שנדרשים לנושא של הביטוח הסיעודי וזה עושה סדר מאוד גדול בסך הכול הביטוחים הסיעודיים שקיימים, התכניות השונות שקיימות במשק.
<דורית סלינגר: אז אני אתחיל.
<דורית סלינגר: אנחנו נתייחס להרחבת הכיסוי בפוליסה אחידה בקופות החולים, שמכסות כ-4.5 מיליון איש.
<דורית סלינגר: אנחנו נתייחס למועד נוסף לצירוף מבוטחים מבוגרים ללא בחינה רפואית לביטוח של הקופות, להוראות חדשות לאישור תביעות בסיעוד, שאני חושבת שהן מאוד משמעותיות, אנחנו נציג את זה כאן.
<דורית סלינגר: אני אתייחס למודל ארוך טווח חדש לביטוח סיעודי קבוצתי, שיחליף את הביטוחים הקבוצתיים שנמצאים כרגע בחוץ ולא נותנים כיסוי, וביקורות שלנו שאנחנו עושים חדשות לבקרים, הן ביקורות שוטפות, והייתי רוצה להתייחס אליהן, שאנחנו עושים במסגרת עבודת הפיקוח שלנו על הענף.
<דורית סלינגר: אז לגבי הפוליסה האחידה של קופות החולים.
<דורית סלינגר: ראשית, הוספנו את הנושא של ביטוח חיילים ברצף, או כל אוכלוסייה שמתנתקת בגלל החוק מרישומה בקופת חולים, אבל הוא רוצה להמשיך להיות מבוטח בביטוח הסיעודי.
<דורית סלינגר: עד כה אי אפשר היה, כלומר מרגע שהוא התנתק מביטוח הבריאות הממלכתי הוא התנתק גם מהביטוח הסיעודי ואנחנו מאפשרים את זה.
<דורית סלינגר: זה נבע, בין היתר, מפניות ציבור, גם של הורים לחיילים שבאו ואמרו 'קורים אירועים במהלך השירות הצבאי שאנחנו חשבנו שמכוסים לגמרי', כי קורה אירוע במהלך השירות הצבאי, אז אין ספק שזה מכוסה, התברר שדברים שהם מאוד ברורים מכוסים, דברים שהם לא לגמרי ברורים ממה הם נובעים, מאיפה הם נובעים, לא בהכרח מכוסים, וההורים היו מאוד מוטרדים מהקטע הזה שזה נופל בין הכיסאות.
<דורית סלינגר: לכן שינינו כאן את הפוליסה האחידה לחברי קופת חולים ואמרנו שגם מי שמתנתק מהיותו חבר בקופת חולים על פי חוק יכול להמשיך, בתשלום כמובן, את הביטוח הסיעודי שמשווקות קופות החולים, כך שייווצר רצף לאותן אוכלוסיות בנושא הסיעודי.
אלי אלאלוף: זה אומר שחייל בתקופת השירות שלו משלם לביטוח סיעודי?
<דורית סלינגר: הוא ממשיך לשלם, ההורה בדרך כלל ממשיך לשלם, הוא ממשיך להיות מבוטח ולכן, עוד פעם, אירועים ש - - -
אלי אלאלוף: זה אומר שחייל שאין לו אמצעים ואין לו הורים אמידים, אין לו ביטוח סיעודי.
<דורית סלינגר: קודם כל העלות היא עלות של שקלים בודדים, פחות מ-10 שקלים, זה 6 שקלים, אבל, חבר הכנסת אלאלוף, זה כמו כל פרט אחר בציבור, שאם אין לו כסף לשלם ביטוח סיעודי הוא לא מבוטח.
אלי אלאלוף: היום יש קרן לחיילים משוחררים, היינו יכולים לקחת את זה בחשבון ולכלול כאחד המרכיבים שהקרן לחיילים משוחררים תשלם - - -
נחמן שי: זה משוחררים, היא מדברת על סדיר.
אלי אלאלוף: לא, יש כמה הוצאות שעושים במימון הקרן הזאת, משלמים לחיילים.
נחמן שי: אבל מדובר על הסדיר, על חיילים שנכנסו לסדיר - - -
אלי אלאלוף: כן, אני מדבר על הסדיר.
<דורית סלינגר: אנחנו התכוונו לסדיר שנמצאים בפעילות, אבל חבר הכנסת אלאלוף מציע משהו אחר, שלנו כמובן אין מה להגיד על הדבר הזה, אבל רק - - -
נחמן שי: כשהוא בסדיר מי משלם לו על הביטוח הסיעודי?
נחמן שי: הוא עצמו?
<דורית סלינגר: הוא עצמו.
נחמן שי: הוא עצמו משלם, או שצה"ל בסדיר ישלם עבורו את ה-6 שקלים.
נחמן שי: זה אתה יכול לדרוש.
נחמן שי: צריך לחשוב על זה.
אלי אלאלוף: היום, יש לנו קריאה שנייה ושלישית בנושא הזה של - - -
נחמן שי: כשהוא משתחרר הוא משתחרר, הוא כמו אזרח אחר במדינת ישראל.
נחמן שי: מה, תתחיל לשלם רק לחיילים משוחררים?
נחמן שי: אתה יכול לתת להם בתקופה הזו - - -
אלי אלאלוף: כל אזרח יכול לשכור דירה, נכון?
נחמן שי: אתה אומר שבמסגרת ה - - -
אלי אלאלוף: אבל היום לחיילים המשוחררים יש השתתפות בשכר דירה - - -
נחמן שי: הבנתי, אבל זה יותר מ-6 שקלים, מי שמשתחרר.
<דורית סלינגר: לא, בגילאים הצעירים האלה - - -
נחמן שי: אז בוא נחשוב שבסל ההטבות שניתנות לחיילים משוחררים נוסיף את הנושא הזה.
נחמן שי: יפה, זה רעיון טוב.
אלי אלאלוף: אני בעד לשלם.
<דורית סלינגר: בגילאים הצעירים זה שקלים בודדים.
נחמן שי: זה רעיון מצוין.
נחמן שי: 6 שקלים לחודש זה כלום.
נחמן שי: אחר כך הוא יתחיל לשלם לבד, אחרי ש - - -
אלי אלאלוף: לפעמים זה רק חוסר מודעות, זה לא הכסף, ה-6.
<דורית סלינגר: דווקא בקטע הזה, אל תדאג, באוהל השחרור, כשהם משתחררים, זה אחד הדברים שמיד - - - שדי מהר מצרפים את החבר'ה שמשתחררים לקופות ולביטוחים הסיעודיים.
אילן גילאון: אני חושב שהבעיה היא לא כמה משלמים, אלא מה מקבלים כשצריכים.
<דורית סלינגר: אני אתייחס לזה גם כן.
<דורית סלינגר: הרחבת הכיסוי לפעולות הניידות.
<דורית סלינגר: היו בהגדרת הפוליסה האחידה של קופות החולים הגדרה של מה זה ניידות ומה זה עצמאות והוגדרה שם הגדרה שגם אם מישהו נמצא על כיסא גלגלים, אבל הוא עצמאי בהפעלתו, הוא לא זכאי ל-ADL, ה-ADL זה אותן שש פעולות שהוא לא יכול לעשות של ניידות, ושינינו את זה.
<דורית סלינגר: היו פה אי אילו דיונים גם כאן בוועדה ולכן אני לא אחזור על זה, אתם מכירים את זה יותר טוב ממני, אני מניחה, אבל הנושא הזה של מבוטח שמרותק לכיסא גלגלים, הוא יוכר אוטומטית כזכאי.
<דורית סלינגר: זכאי זה אומר זכאי לאותו כשל בפעולה אחת משש, השוטפת, שבוחנים כאשר בוחנים מצבו של אדם אם הוא סיעודי או לא.
נחמן שי: אם הוא יושב על כיסא גלגלים הוא ADL, נקודה?
<דורית סלינגר: כן, הוא מקבל את זה.
<דורית סלינגר: מה שבעבר היה - - -
נחמן שי: בלי לבדוק את כל היתר?
אילן גילאון: גם אם הוא מכפתר?
<קריאה: רק ניידות.
אילן גילאון: באמת תסבירו את הניידות.
נחמן שי: אז את כל היתר הוא צריך להוכיח?
<דורית סלינגר: הוא צריך להוכיח.
נחמן שי: עדיין שתי פעולות הוא צריך להוכיח.
<דורית סלינגר: אני מאוד מקווה, גם בשביל אותו בן אדם, על כיסא גלגלים, שלא נבצר ממנו לעשות פעולות אחרות, אבל אם הוא באמת לא עושה שתי פעולות אחרות, כמו לא קם לבד או לא מתלבש - - -
אילן גילאון: בבקשה, אנחנו רוצים ללמוד, ששת המצבים הם, מה הם?
<דורית סלינגר: קימה משכיבה לישיבה, מישיבה לעמידה, אי שליטה על צרכים, לא יכול להזין את עצמו לבד, לא נייד, רחצה והלבשה.
<דורית סלינגר: אם יש שתיים מאלה שלא מתמלאות, הניידות תיחשב השלישי ואז הוא זכאי להגדרת הסיעודית.
נחמן שי: זאת אומרת הניידות הוכרה - - -
<דורית סלינגר: הניידות הוכרה כ-ADL מבלי לחקור אם העצמאות קיימת בלהזיז את כיסא הגלגלים או נבצרות מלעשות - - -
נחמן שי: לא מבקשים שהוא יקום מהכיסא ויוכיח שהוא יכול ללכת.
<דורית סלינגר: אם הוא יכול לקום מהכיסא, אז זה נהדר, זה בסדר.
<דורית סלינגר: אז אני אומרת עוד פעם, הנושא הזה היה בדיונים פה.
<דורית סלינגר: חבר הכנסת שמולי, בין היתר, העלה את הנושא לפוקוס, אבל זה היה בכל הוועדה ואנחנו תיקנו את הנושא הזה.
<דורית סלינגר: אנחנו מאפשרים חלון הזדמנויות נוסף לצירוף מבוטחים מבוגרים לקופות.
<דורית סלינגר: אותם מבוגרים מ-2011, בני 60 ומעלה, שנפלטו מביטוחים קולקטיביים, או שלא חודש להם הביטוח הקולקטיבי, אפשרנו להם להצטרף עד יולי ואנחנו מאריכים את זה בעוד חצי שנה, מתוך כוונה שיצטרפו לקופות.
<דורית סלינגר: אני חושבת שאין מספיק תשומת לב לנושא הזה.
איציק שמולי: את יכולה לתת מספרים, דורית?
אילן גילאון: כמה זה עולה ו - - -
<קריאה: 16,400 נכנסו ואני רוצה לציין פה, כי הציבור לא יודע.
אלי אלאלוף: לא, רגע, רגע.
<קריאה: ברשותך, זה חשוב.
אלי אלאלוף: לא, הכול חשוב, שם ותפקיד ותקבלו רשות דיבור.
איציק שמולי: אני שאלתי שאלת הבהרה, כמה בעצם נכנסו בפתרון הזה?
<דורית סלינגר: אמרתי, אלפים בודדים.
נחמן שי: למה אתם לא עושים קמפיין?
נחמן שי: תעשו קמפיין.
<קריאה: זה לא 101,000 שאמרו בפרוטוקול בוועדה - - -
אלי אלאלוף: אדוני, פעם שנייה אתה לוקח את רשות הדיבור - - -
נחמן שי: מה שאמרה דורית זה מאוד חשוב, היא אומרת שהציבור לא מודע לזה וכתוצאה מזה אנשים יחמיצו.
נחמן שי: הנה, העובדה שאתם מאריכים בחצי שנה זה אומר שלא מספיק הגיבו.
נחמן שי: אז תעשו קמפיין, תודיעו, יש לכם כלים משלכם ויש כסף, למיטב ידיעתי, בטלוויזיה, ברדיו, בעיתונות כתובה, אולי אפילו בלשלוח פנייה אישית לאנשים אליהם הביתה, בדואר אישי.
<דורית סלינגר: אנחנו בודקים מה הדרך הנכונה להגיע למודעות.
נחמן שי: כדי שיביאו שזה רגע קריטי, אחר כך תיסגר ההזדמנות הזו והם יישארו בלי כלום.
<דורית סלינגר: אנחנו בוחנים מה הדרך הנכונה להגיע למודעות, בין היתר גם בשיתוף פעולה עם הקופות עצמן, כי הן טובות יותר מכל אחד אחר בלעשות את ה - - -
נחמן שי: נכון, גם קופות יודעות לעשות.
אלי אלאלוף: ולמה זה רק שישה חודשים אם מרגישים עכשיו ש - - -
<דורית סלינגר: אנחנו כבר היינו שנה וחצי בזה.
אלי אלאלוף: אני אומר, למה זה רק שישה חודשים?
אלי אלאלוף: אם יודעים שהמודעות היא לא כזאת מפותחת ופספסנו, הרבה אנשים פספסו את זה, למה שלא נאריך מראש לתקופה יותר ארוכה?
<דורית סלינגר: אני רוצה להתייחס לזה.
<דורית סלינגר: קודם כל אנחנו מאריכים את התקופה, כי אנחנו בוחנים באופן שוטף את מספר המצטרפים.
<דורית סלינגר: מאחר שמספר המצטרפים היה נמוך אנחנו מאריכים את זה.
<דורית סלינגר: אנחנו ממשיכים לעקוב, אם נמצא במהלך הבחינה הזו שעדיין מספר המצטרפים הוא נמוך אנחנו נשקול את ה - - -
נחמן שי: אלי, אני אתן לך דוגמה עם ה-50 שקל.
נחמן שי: ה-50 שקל של נטו משפחה, עד הדקה האחרונה היה צריך לזעזע מאות אלפי הורים ולהגיד להם 'תצטרפו'.
אלי אלאלוף: נטו משפחה זה אומר שאתה מקבל בלי בחירה, או בבנק או בקרן.
נחמן שי: אבל אנשים לא נרשמו ואז אמרו להם 'נרשום אתכם - - -
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה להשוות, אז זה אומר שהרשימה קיימת והם יכולים להעביר את זה - - -
נחמן שי: כן, הם לא איבדו את זה, אבל הם איבדו את הבחירה שלהם.
נחמן שי: אמרו להם 'עד תאריך זה ומתאריך זה אנחנו מחליטים בשבילכם'.
אלי אלאלוף: לא לערבב כל דבר.
נחמן שי: לא, זו דוגמה של אדישות ציבורית.
אלי אלאלוף: אני מציע שניתן להציג ואחר כך יהיו שאלות לכולם.
<דורית סלינגר: החלק השני שאני רוצה להתייחס אליו זה יישוב תביעות בביטוח סיעודי.
<דורית סלינגר: מתקבלת תביעה, איך מטפלים בתביעה.
<דורית סלינגר: כאן, גם בביקורות שלנו, גם בפניות ציבור שמגיעות אלינו, אנחנו מגלים הרבה מאוד חומרים שעוזרים לנו לגבש את ההסדרה שלנו.
<דורית סלינגר: כאן ניסינו לפשט את תהליך הגשת התביעה לטובת המבוטחים, ניסינו לעשות יותר סדר, להגביל אותו בלוחות זמנים.
<דורית סלינגר: אני אתייחס.
<דורית סלינגר: קודם כל פישוט מסמכי התביעה.
<דורית סלינגר: בעצם הטלנו את הנטל על החברה - - -
יעקב פרי: עד היום זה היה הנטל על המבוטח?
<דורית סלינגר: גם, אבל אנחנו מטילים את הנטל על החברה, שתמורת חתימה על ויתור סודיות רפואית בעצם לחברה יש את כל האפשרויות להגיע לכל המידע שנדרש לה.
<דורית סלינגר: אנשים מילאו פה טפסים במשך ימים שלמים, צילמו טפסים, היו צריכים לאגור את הטפסים האלה.
<דורית סלינגר: המעמסה מאוד גדולה על המשפחה, לבוא ולהגיש את התביעה ואת החומרים שבלעדיהם אי אפשר להתחיל להתייחס לתביעה.
<דורית סלינגר: אז ראשית אמרנו, הטלת הנטל היא על החברה, החברה תצטרך לחתום על ויתור על סודיות רפואית, אבל החברה היא זו שתפעל להשגת המידע.