GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ניר קידר: עדיין פערים מאוד משמעותיים, צריכים לטפל בהם, אבל הרבה פעמים אנשים זורקים מספרים לאוויר, של 8 שנים הבדל בתוחלת חיים, מספרים שלחלוטין לא נכונים.
<ניר קידר: אני אשמח ש - - -
עבדאללה אבו מערוף: אז ברשותך בוא נתרכז באיכות החיים.
עבדאללה אבו מערוף: בסדר, אריכות החיים זה אולי מאלוהים, בסדר.
<ניר קידר: זה חשוב.
<ניר קידר: אפילו חודש, אפילו שבוע, זה פער בלתי נסבל, אני לא בא להצדיק שום דבר, אבל הרבה פעמים זורקים מספרים לאוויר וחשוב לדעת מה המספרים באמת.
<ניר קידר: אני רוצה להגיד שהפערים בין מרכז לפריפריה, וזה צפון ודרום, פערים שנמשכים במשך הרבה מאוד שנים ואלה פערים שהחובה שלנו, בתור מדינה, לסגור אותם.
<ניר קידר: החברה האזרחית פועלת הרבה וגם ראשי רשויות וגם הכנסת, אבל זו חובה של ממשלה לפעול לצמצום של הפערים האלה.
<ניר קידר: בשנים האחרונות נעשו הרבה מאוד צעדים בנושא.
<ניר קידר: דובר גם על מה שקורה בבית חולים זיו עם הרדיותרפיה, נפתחו 14 מוקדי רפואה דחופה, חדרי המיון - - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל עדיין לא פתרנו את המיון הקדמי בקרית שמונה.
<ניר קידר: זה, למיטב ידיעתי, גם במסלול של פתרון.
<ניר קידר: בנוסף, חדרי המיון בבתי החולים חוזקו בצורה משמעותית.
<ניר קידר: מספר הרופאים בצפון ל-1,000 נפש הוכפל בעשור האחרון, זה שינוי משמעותי.
<ניר קידר: ה-MRI, דובר על זה בישיבה הקודמת, שינוי משמעותי לעומת מה שהיה לפני 5 - 6 שנים.
<ניר קידר: בית הספר לרפואה בצפון עשה פה מהפכה שאנחנו מתחילים לראות את ההתחלה שלה עכשיו.
<ניר קידר: בנוסף, בתי החולים בפריפריה, ב-5 השנים האחרונות מיליארד שקלים הושקעו בפיתוח בבתי החולים בפריפריה.
<ניר קידר: זה לא מספיק, אבל - - -
אלי אלאלוף: בפריפריה, כולל דרומית?
<ניר קידר: כולל דרומית.
<ניר קידר: אני יכול - - -
אלי אלאלוף: דבר על האזור שאנחנו נמצאים בו.
<ניר קידר: אני יכול למסור גם את הנתונים הספציפיים לצפון.
<ניר קידר: בנוסחת הקפיטציה, שגם עליה יש תלונות, ניתן כסף ייעודי לפריפריה והודענו שאנחנו הולכים בקפיטציה הקרובה, שבקרוב אני מקווה שתגיע לוועדת העבודה, הרווחה ובריאות, להגדיל בצורה משמעותית - - -
אלי אלאלוף: אני אמרתי שאני מוכן לעשות ישיבה בפגרה בשביל זה, רק תגמרו את החוק.
<ניר קידר: יכול להיות שנצטרך את עזרתך גם בנושא הזה מול האוצר.
<ניר קידר: נעשו הרבה מאוד צעדים בשנים האחרונות.
<ניר קידר: אני הסתכלתי גם קצת אחורה, ב-5 - 6 השנים האחרונות, שזה גם השר ליצמן, גם גרמן וגם ליצמן, אני עוזב רגע את כל הסיפור הפוליטי, הושקעו בצפון משאבים בסדר גודל שלא היו בכל השנים שלפני זה, וזה עדיין לא מספיק.
<ניר קידר: עדיין יש הרבה מאוד מה להשקיע, אבל הכיוון הוא כיוון של צמצום של הפערים.
<ניר קידר: בנושא מיטות אשפוז, דיברתי על זה גם קודם, תכנית המיטות של משרד הבריאות ל-1,200 מיטות אשפוז, תצמצם את הפערים בין הצפון למרכז.
<ניר קידר: היא לא תסגור בבת אחת, אי אפשר לעשות את זה, אולי אפילו צריכים לעשות עוד יותר, אבל התכנית הזאת תצמצם פערים.
<ניר קידר: בזמן שבכל הארץ השיעור יישאר אותו דבר, במרכז הוא הולך לרדת, בצפון ובדרום שיעור מיטות ל-1,000 נפש הולך לגדול.
<ניר קידר: זו גם נקודה משמעותית.
<ניר קידר: מעבר לצעדים שנעשו יש גם צעדים שאנחנו עושים בימים האלה.
<ניר קידר: דובר על בית חולים נוסף באזור הקריות, אמרו לי שזה לא צפון, זה חיפה, אז אני משאיר את זה בצד.
<ניר קידר: פוריה, בית חולים שיקומי בתהליך, וזה מתקדם.
<סיון יחיאל: מה זה דיברנו?
<סיון יחיאל: מדברים על זה מ-2008.
<ניר קידר: לא, זה נגמר, הייתה - - -
<סיון יחיאל: אז מדברים.
<ניר קידר: לא, דיברנו בישיבה - - -
<קריאה: יש דיבורים.
<ניר קידר: לא, חשוב להגיד שמה שאמרתי עד עכשיו היו דברים שנעשו.
<ניר קידר: עכשיו אני אומר דברים שאנחנו עושים בימים אלה ועוד מעט אני אגיע לדיבורים כלפי ההמשך.
<ניר קידר: בנוסף אנחנו מדברים על תוספת תקנים נוספת לרופאים בצפון, מעבר לתוספת המיטות שכבר הזכרנו, תוספת ייעודית לתקנים בצפון.
<ניר קידר: תהיה עוד תוספת של מכשירי MRI, בנוסף אנחנו - - -
שלמה בוחבוט: עזוב אותי מכל המדינה, אני רוצה גליל מערבי.
<ניר קידר: לא, בצפון, אני מדבר על הצפון.
שלמה בוחבוט: דבר איתי על גליל מערבי.
<קריאה: בוא אני אגיד לך פה, כל מי שיושבים פה, מעניין אותם בית חולים נהריה.
<קריאה: אנחנו מרגישים שעושים משהו עם בית חולים נהריה, לא יודע למה, יש פה מנהל בית חולים שנותן את הנשמה שלו בשביל בית החולים הזה.
<קריאה: אנחנו רואים שהוא אמר, משהו פה, אנחנו נמצאים עם שר ששייך למפלגה חרדית ואנחנו נמצאים היום, בשלושה השבועות הכי חשובים לעם ישראל, בגלל שנאת חינם, או לא יודע בגלל מה, מה קורה?
<קריאה: כל הצפון פה סובל, במיוחד בית חולים נהריה, ומרגישים שזה משהו גזעני, רק זה, לא שום דבר אחר.
אלי אלאלוף: לא, יש לי בקשה.
<קריאה: מה זה לא?
אלי אלאלוף: תגיד מה שאתה רוצה, אני אגיד לך גם מה שאני רוצה.
<קריאה: זה לא נכון ולא צריך לומר את זה.
אלי אלאלוף: לא הייתה שום נימה כזאת כמו שאתה אומר, לא שמעתי, לא היום, לא לפני - - -
<קריאה: אנחנו רואים, סורים, לא סורים, אבל מה?
<קריאה: בית החולים מקופח ורואים את זה.
<קריאה: כמה אפשר ל - - -
אלי אלאלוף: מקופח, אבל לא בגלל גזענות.
<סיון יחיאל: כמה מיטות מתוך ה-1,200 יהיו לנהריה?
<קריאה: 56, ל-5 שנים.
<סיון יחיאל: בוא, תהיו רציניים.
<סיון יחיאל: בחייך, ברשותך, בסוף בסוף בסוף, עם כל הכבוד, אתם בובות של האוצר.
<סיון יחיאל: יושב פקיד - - -
אלי אלאלוף: רגע, יש לי רק בקשה - - -
<סיון יחיאל: כל מיטה - - -
<ניר קידר: אני לא בובה.
<ניר קידר: קוראים לי בובה?
<ניר קידר: אני - - -
אלי אלאלוף: מזכירים לי שזה - - -
<ניר קידר: תגיד מה שאתה רוצה - - -
אלי אלאלוף: קודם כל זה פקיד, פקיד בכיר, מאוד מכובד, שאני באופן אישי מאוד מעריך בגלל ההיכרות המקצועית של עבודתו, כל מה שהוא עושה יחד איתנו ולפני כן.
אלי אלאלוף: אני רוצה גם לציין שזו ישיבה פורמלית של ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולכן אני מבקש, היות שיש פה הקלטה לפרוטוקול, שיהיה מסודר.
אלי אלאלוף: חוץ מחברי הכנסת שמוכרים בהקלטה, כל השאר, אני מבקש מכם, לפני שאתם מדברים, להגיד את שמותיכם ואת תפקידיכם, כדי שנוכל לעשות פרוטוקול ישיבה מסודר והוא יהיה בשימוש כולנו, כי זה הופך לפרוטוקול רשמי של הכנסת.
אלי אלאלוף: בבקשה, תמשיך, ניר.
<ניר קידר: על בית חולים נהריה דיברנו גם בבוקר, כרגע אני מסתכל על כלל אזור הצפון.
<ניר קידר: בנוסף, עשינו מהלך שעוסק בפתיחת הסדרי בחירה, לאפשר לתושבים, בצפון בעיקר, וזה גם בדרום, לבחור באיזה בית חולים שהם רוצים לשירותים שהם עושים.
<ניר קידר: זה כבר קורה היום בבתי החולים הממשלתיים, במסגרת התכנית של התורים וקיצור תורים נפתח את זה לעוד בתי חולים.
<ניר קידר: בנוסף, עכשיו אני עובר, מעבר למה שאנחנו עושים, לשלב של הדיבורים קצת קדימה.
<ניר קידר: דוח ועדת גרוטו, ד"ר כהן דר מיכל תוכל להרחיב ולספר מה נעשה ומה עוד ייעשה בנושא הזה.
<ניר קידר: אנחנו לקראת פרסום של תכנית של 20 צעדים לצמצום פערים בכלל המדינה, כולל התייחסויות ספציפיות לרמת הפריפריה בצפון.
<ניר קידר: יש לנו אישור של המנכ"ל לדבר הזה, אנחנו נעבור על זה אצל השר בשבועות הקרובים ונפרסם תכנית מאוד מקיפה.
<ניר קידר: את הסוגיה של אי שוויון בכלל באופן כולל, הסוגיה הזאת, חשוב להגיד, היא לא סוגיה רק של משרד הבריאות.
<ניר קידר: אנחנו רואים את האחריות שלנו לנושא הזה, אבל יש פה סוגיה שדורשת שיתוף פעולה של כל משרדי הממשלה.
<ניר קידר: הדבר שהכי משפיע על מצב הבריאות של האנשים זו ההשכלה שלהם, לפי מחקרים סטטיסטיים, צריך פה שילוב של משרד החינוך, של משרד הרווחה, משרד הבריאות צריך להוביל את הדבר הזה.
<ניר קידר: זו פעולה משולבת.
<ניר קידר: אנחנו רואים את החלק שלנו ואת האחריות שלנו בנושא הזה, אנחנו המשרד הממשלתי היחידי שיש בו יחידה שעוסקת בצמצום פערים, אנשים שמגיעים יום יום לעבודה וזאת המטרה שלהם.
<ניר קידר: אנחנו מאוד רוצים לראות את זה גם במשרדים אחרים ואנחנו עושים, אבל יש עוד הרבה מאוד מה לעשות ובזה אני מסכים ואני מאוד מסכים עם התחושות הקשות שיש פה לאנשים.
<ניר קידר: אשתי גם באה מהצפון ואני יום אחד גם אגיע לכאן, אנשים רוצים לקבל את שירותי הבריאות הכי טובים, לא פחות ממי שנמצא במרכז, אני מסכים, אנחנו הולכים לכיוון הזה.
<ניר קידר: זה לוקח זמן.
<ניר קידר: אני יודע שלאנשים אין את הסבלנות ואת הזמן לחכות, אבל אנחנו בכיוון למקום הזה ואנחנו צריכים להמשיך לעשות את זה.
<ניר קידר: כל הדיונים בנושא הזה בסוף גם לנו עוזרים לשים את זה במקום גבוה בסדר העדיפויות ואנחנו לוקחים על זה את האחריות.
<מיכל כהן דר: ד"ר כהן דר מיכל, רופאת מחוז הצפון, משרד הבריאות.
<מיכל כהן דר: אני רוצה להתחיל דווקא עם הרפואה המונעת.
<מיכל כהן דר: 10 שנים חיכינו שההפרטה שהייתה, של שירות בריאות התלמיד, תחזור להיות בידי המדינה, כי יש לנו מה להציע.
<מיכל כהן דר: שירות הבריאות לתלמיד, בזכות דוח ועדת גרוטו, חזר למדינה, לצפון, ואנחנו נכנסנו לתכנית חדשנית שאין באף מקום בעולם אותו, שנקרא וון סטופ שופ, אנחנו נותנים שירותי רפואה מונעת לפני בית הספר לכל המועמדים לכיתות א'.
<מיכל כהן דר: אנחנו עושים להם בדיקות שמיעה, בדיקות ראייה, חיסונים, משקל, גובה, הכול, דקה לפני שהם עולים לכיתה א'.
<מיכל כהן דר: כבר הצלחנו לעשות 5,000 תלמידים, התחלנו לקבל את האור הירוק בפברואר, עוד אף שקל לא קיבלנו ואף תקן, אבל זה יקרה בתחילת שנת הלימודים.
<מיכל כהן דר: בשנת הלימודים אנחנו נכנסים לבתי הספר.
<מיכל כהן דר: שוב, זה לא מה שהיה הוא שיהיה, אנחנו נכנסים עם תכניות מקדמות בריאות, עם תזונאיות, עם מקדמי בריאות, כדי שבאמת הדור הצעיר - - -
אלי אלאלוף: כשאת אומרת 5,000 ילדים - - -
<מיכל כהן דר: 5,000 ילדים כבר עברו את הבדיקות.
אלי אלאלוף: וכמה יעברו כל שנה?
<מיכל כהן דר: 25,000.
אלי אלאלוף: וכמה ילדים יש באזור?
<מיכל כהן דר: באזור הזה יש לנו קרוב ל-10,000, 12,000 בגליל מערבי, אני מדברת על עכו - - -
אלי אלאלוף: 12,000 בקדם כיתה א'?
<מיכל כהן דר: 12,000 ילדים, תינוקות שנולדים כל שנה.
אלי אלאלוף: זה אומר שהיום בכיתה א', כמה יהיו שיקבלו את כל הטיפול?
<מיכל כהן דר: כולם יקבלו את כל הטיפול, השנה.
<מיכל כהן דר: בגלל שאנחנו בתקופת מעבר, התחלנו לפני שאנחנו מקבלים את התקנים, הצלחנו ואנחנו נגיע ל-10,000, שזה יהיה גם של גליל מערבי, אבל בפריסה של כל המחוז.
אלי אלאלוף: זה אומר שלא כל ילד מגליל מערבי יגיע ל - - -
<מיכל כהן דר: כולם יגיעו, במקום שזה יהיה בשליש הראשון, זה יהיה בשליש השני, אבל זו תקופת מעבר שאנחנו נכנסים עם משהו חדשני, שהילדים, אלה שנבדקו, הם כבר יגיעו עם בדיקת שמיעה, בדיקת ראייה.
<מיכל כהן דר: יש ילדים שכבר מרכיבים משקפיים והם בודקים גם את האחים שלהם, כדי לדעת שאולי גם להם יש לקות.
<מיכל כהן דר: זה דבר שהוא נפלא, שילד עולה לכיתה א' ואתה כבר יודע מראש אם הוא צריך משקפיים או לא, כדי שהוא לא יפריע, כי אחר כך נותנים לו משהו להפרעת קשב וריכוז, אבל בעצם זה ילד שלא ראה או ילד שלא שמע.
<מיכל כהן דר: אנחנו בתקופת מעבר, אנחנו תמיד בתקופת מעבר, לא כולנו דוחים, אבל בעצם כל ילדי כיתות א' יקבלו עד סוף השנה, זאת אומרת תשע"ח, כולם יקבלו את הטיפול הזה.
<מיכל כהן דר: חלק יהיו בבתי הספר, חלק בטיפול חלב.
<מיכל כהן דר: מינואר-פברואר אנחנו מתחילים עם כל תלמידי בתי הספר של שנה הבאה בשיטה הזאת.
<מיכל כהן דר: זו טיפת חלב חדשנית שמאפשרת ונותנת לילדים שלנו לעלות לכיתה א' מוכנים וערוכים וגם מחוסנים, כי אנחנו נותנים להם גם חיסונים של כיתות א'-ב'.
<מיכל כהן דר: זאת אומרת ההורים מאוד מרוצים כיוון שלא צריכים כל דקה לבוא לבית הספר בחיסון א' או ב', כולם יקבלו את החיסונים.
<מיכל כהן דר: אני חושבת שזה דבר גדול שקורה, והוא לא היה פשוט.
<מיכל כהן דר: 10 שנים אני כל הזמן דחפתי, אני שמחה שזכינו.
<מיכל כהן דר: דבר נוסף שהיום אנחנו מתקדמים איתו ואני מקווה מאוד שעד ה-13 באוגוסט יהיו לנו כבר את כל הנתונים, אנחנו עוברים בכל בתי החולים בצפון, האחרון חביב זה נהריה דווקא, וזה רק מסיבות לוגיסטיות שלא נפגשנו איתו קודם, אנחנו נפגשים איתו ב-10 באוגוסט.
<מיכל כהן דר: אנחנו רוצים לקבל מבתי החולים את מה שבאמת צריך בתעדוף, מבחינת עלויות.
<מיכל כהן דר: זה לא רק מיטות וכוח אדם, יש כסף שאפשר לצבוע אותו בהמשך לתכנית האסטרטגית של נגב-גליל, אוצר ומשרד ראש הממשלה, שהיא בהלימה לדוח ועדת גרוטו.
<מיכל כהן דר: בדוח ועדת גרוטו היא קצת יותר רחבה, אבל אנחנו שם גם.
<מיכל כהן דר: ב-13 באוגוסט אנחנו יושבים יחד עם נציגי האוצר ונציגים שלנו, של אגף התקציבים, ונראה איך אנחנו יכולים באמת לקדם את כל בתי החולים וגם את הקופות המבטחות לקפוץ מדרגה נוספת, שאני חושבת שזה קול שצריך להיאמר.
<מיכל כהן דר: לגבי כל הטכנולוגיות, כבר דנו בזה בבית חולים נהריה, אני לא רוצה להיכנס שוב, לגבי הצורך ב-PET CT, גם בבית חולים נהריה.
<מיכל כהן דר: זה ברור שכל הדברים האלה מובאים לידיעת כל העוסקים במלאכה.
<מיכל כהן דר: זה שיהיה לנו PET CT בבית חולים זיו זו כבר אמירה שלא הייתה לאורך כל השנים, אז יש פה קפיצת מדרגה.
<מיכל כהן דר: כמובן שיש לנו עוד הרבה מאוד עבודה לעשות ואני רוצה להגיד לכם שאנחנו עושים גם עבודה בקהילה, כי כשאנחנו מביאים חולה קרדיאלי, שהוא מגיע לצנתור בזמן אמת, אנחנו צריכים לזכור איך הוא הגיע מהקהילה.
<מיכל כהן דר: ישנה אוכלוסייה שלמה שלא מגיעה מהקהילה באמבולנס כי הם רוצים לחסוך כסף והם מגיעים ברכב פרטי.
<מיכל כהן דר: אז אנחנו רוצים גם לשווק את זה שהאוכלוסייה תגיע בכלי שיכול לתת לה מענה מיידי ותגיע בהקדם האפשרי לקבל את המענה שמגיע לה במסגרת בית החולים.
<מיכל כהן דר: זאת גם עבודה של קהילה בשילוב עם בתי החולים.
<מיכל כהן דר: ועוד, קצרה היריעה, יש מספיק דברים לומר, אבל אני לא רוצה לקחת את כל הזמן.
<מיכל כהן דר: אני יכולה להוציא גם משהו כתוב.
אלי אלאלוף: אני אשמח לקבל, כי לי יש רשימה שהחבר'ה גם אימתו אותה, ביצוע/לא ביצוע, וחלק זה מה שאמרת ואת מלמדת אותנו ודברים שכדאי שנעמת גם בעי"ן, לא רק באל"ף.
אלי אלאלוף: כל נושא של טיפות חלב, אני יודע על אחיות בתי הספר, זו מהפכה שלצערי היא רק במקום אחד בצפון, במקומות אחרים השאירו את זה לקבלנים וזה לא נראה מוצלח.
<מיכל כהן דר: בדרום יש כאן.
<מיכל כהן דר: משרד הבריאות גם בדרום, לא באותה שיטה.
אלי אלאלוף: הוא עוד לא לקח את האחריות כמו שפה.
אלי אלאלוף: חאג' יחיא חייב לעזוב אותנו.
אלי אלאלוף: רוצה לעזוב, לא חייב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חייב, כי יש לי לוחות זמנים - - -
אלי אלאלוף: בבקשה, ואחר כך חברת הכנסת שולי מועלם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, חברים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל אני שמח לראות את הכותרת, 'התכנית לסגירת פערים', כי כשבממשלה מדברים על האוכלוסייה הערבית מדברים על צמצום פערים, אז לדבר על סגירה זה חשוב לראות את זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לסגור פערים צריך להכיר בהם, להבין איזה פערים קיימים, והמשפט, ניר, שאמרת, 'לוקח זמן', הכול לוקח זמן, אבל אתה צריך להגדיר את הזמן ולזה, אם אתה מגדיר את הזמן, קוראים תכנית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אתה מגדיר את הפערים הקיימים, אתה מגדיר את העלות שלהם ואת לוחות הזמנים לסגור אותם, לזה אפשר לקרוא תכנית, אחרת אנחנו נתחיל להגיד, 'השנה עשינו' ואנחנו לא יודעים כמה נשאר הפער, 'בשנה הבאה עשינו', קשה לנו ואנחנו לא יודעים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם לא תהיה תכנית מסודרת עם כל סעיף וסעיף מה הפער ולא לבוא ולחלק שבנהריה זה שונה מעכו, שונה משייח' דנון, יישוב ערבי קטן ליד, לא יודע מה זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ככה לא עושים תכנית, אתה בא עם כל הפערים, עם כל הצרכים, כדי להגיע לסטנדרט מסוים והסטנדרט הזה יהיה שוויוני, כי החיים מקודשים לכל אדם ולא משנה איפה הוא גר ומה הדת שלו, מה הגזע שלו ומה הלאום שלו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: החיים מקודשים לכולם ולכן צריך לדאוג להם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אומר את זה בקצרה, לא רוצה לפרט יותר מדי, העמדה שלי זה תכנית.
שולי מועלם-רפאלי: שלום לכולם וסליחה שנכנסתי באיחור.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לחזור על חלק מהדברים שאמרתי קודם - - -
אלי אלאלוף: גילוי נאות, היא אחות ראשית עם ניסיון רב.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להגיד חלק מהדברים שאמרתי קודם כי אני חושבת שחייבים, ראשי הרשויות, לשמוע את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שצריך לחלק את סגירת הפערים בצפון לשניים, האחד זה דברים שיכולים להיות בטווחים ארוכים יותר.
שולי מועלם-רפאלי: הציג ד"ר ברהום דברים שהם רובם ככולם היו לכאן ועכשיו והיו דברים שאפשר אולי להגיד שהם יכולים להיות ברמה השנייה.
שולי מועלם-רפאלי: ברור לחלוטין שהמציאות כרגע בבית חולים נהריה, וזאת הנקודה שאמרתי גם בדיון הקודם שהיה בתוך בית החולים, היא כזאת שהדברים שהם של חיים, הם דורשים את התיקון.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מדברים על אקסטרות, PET CT בעיניי, אני הסכמתי קודם עם התיקון שתיקנה אותי מיכל, PET CT לעצמו הוא לא מציל חיים, אבל אם יש PET CT ומאבחנים סרטן במציאות של סטייג' 1 ולא בסטייג' 4, כשכבר כל הגוף גרורות אנחנו מדברים על שתי אפשרויות שהן שמים וארץ, סליחה, זה יצא לי קצת ציורי והוא לא ציני, אחת, שבן אדם יישאר בארץ והשנייה שהוא יגיע מהר מאוד לשמים.
שולי מועלם-רפאלי: אז אנחנו יכולים להתווכח עם הנתונים, ניר, כי אלה הנתונים שה-OECD הציג בדוח האחרון שלו.
שולי מועלם-רפאלי: אז אם הנתונים של ה-OECD לא מקובלים עלינו אז זה בסדר, אבל אלה הנתונים שהוצגו בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, הוצגו גם במליאת הכנסת ואלה הנתונים שאנחנו מכירים על פער בתוחלת החיים.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני חושבת שצריך לעשות מה שעשה ד"ר ברהום ובסוף בסוף לבוא עם הדברים שהם כאן ועכשיו, כמו שהגדיר אותם חברי, מה יש היום, לאן רוצים להגיע, תוך כמה זמן וכמה זה עולה.
שולי מועלם-רפאלי: ברור שזה שייך גם למשרד האוצר, על זה אנחנו לא מתווכחים, עדיין הדרישה שלי היא ממשרד הבריאות לקחת אחריות על הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: דבר נוסף שאני מבקשת להגיד, אני מודה שגם בדיון הקודם ואני מניחה שגם עכשיו, עוד לא שמעתם, אבל מאוד מעניין אותי לשמוע את אנשי הקופות.
שולי מועלם-רפאלי: האם גם בצפון, כמו שתחושת הבטן שלי אומרת, הקופה הגדולה היא הכללית ואז מה המשמעות של גירעונות של הכללים על אוכלוסייה וזאת הנקודה.
שולי מועלם-רפאלי: הציג לנו ד"ר ברהום, חברי ראשי הרשויות, שבאזור הזה 50% מהציבור משתכרים שכר מינימום.
שולי מועלם-רפאלי: יש לדבר הזה משמעות, כי כמו שאמרתי קודם, כשיש PET CT אחד בבית חולים זיו ואין פה תחבורה ציבורית וזמינה וייקח לאנשים שלוש שעות לנסוע, אז זה עושה תחושה כאילו אנחנו עוד מאותו דבר ושוב זה ישרת רק את מי שקרוב.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזה צריך להיות עניין משותף של משרד הבריאות ומשרד האוצר, כן ברור לי לחלוטין שהקופות חייבות להיות חלק מזה, אמרנו את זה גם בתכנית כשהצגנו את מעגלי הבריאות בתכנית הלאומית של הצפון.
שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת שאחת הטענות שלנו הייתה שרוב הכסף בתכנית הזאת הוא כסף שכבר קיים במערכת ולא כסף חדש, אבל יחד עם זאת אני כן חושבת שיש לנו עוד הרבה עבודה, גם בתוך הכסף שקיים.
שולי מועלם-רפאלי: דבר אחרון שאני רוצה לסיים איתו.
שולי מועלם-רפאלי: הדבר האחרון שאני חושבת שנכון לעשות, אני אומרת את זה גם באופן הלאומי וגם פה, זה להטיח ראש בראש של אוכלוסיות שונות ולכן אני לא אוהבת לדבר על מה יש במרכז הארץ ומה יש בצפון, או מה יש בירושלים ומה יש בדרום.
שולי מועלם-רפאלי: כי אני לא רוצה, כמו שאני לא ממש אהבתי, ואני אגיד את זה, כי זה היה הדיבור האחרון, את האמירה של נבחר ציבור בכיר, שמשבוע שעבר רק נבחר, שזה יהיה עמונה ולא דימונה, או דימונה ולא עמונה, אין מקום, זה שיח ישן, אנחנו לא שם, ברוך ה'.
שולי מועלם-רפאלי: כשבאים לפתור פערים באזור הצפון מי שצריך לעניין אותנו זה אוכלוסיית הצפון.
שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות שאנחנו נדבר על פערים בצפון ונסתכל על אוכלוסיית המרכז או על אוכלוסיית הדרום.
שולי מועלם-רפאלי: עוד דבר אחרון, בכנסת הקודמת עשינו מהלך גדול, ואני מניחה אותו, שוב, לפתחכם, חבריי במשרד הבריאות, ולפתחם של ראשי הרשויות, כי זה לא יילך זה בלי זה.
שולי מועלם-רפאלי: עשינו מהלך גדול של בית חולים שיקומי בנגב.
שולי מועלם-רפאלי: באמת, עשינו מהלך ענק של בית חולים שיקומי בנגב, לא היה, התאבדנו על זה כמעט שנה והיה ברור שבשביל הדבר הזה צריך, לא פלאט, אלא שכל משרד יגיד כמה הוא נותן לטובת הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאותו דבר צריך לעשות פה, להתחיל לדבר על בית חולים שיקומי בצפון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בית חולים כללי גם אולי, כי - - -
שולי מועלם-רפאלי: בית חולים כללי, כבר אמרו שיש בתכנון בית חולים חדש באזור גלעם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לא, אמרו בקריות.
שולי מועלם-רפאלי: כן, אזור גלעם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא יכסה את הצפיפות פה.
<מיכל כהן דר: בית חולים שיקומי הוא בתכנון בבית חולים פוריה, שיקום כללי.
שולי מועלם-רפאלי: אז בואו נראה איך אנחנו מתקדמים עם זה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד בית חולים כי הולכים לבנות ולהוסיף עוד אוכלוסייה, אנחנו צריכים להסתכל גם על העתיד.
אלי אלאלוף: לא, יש אישור ביצוע.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים להסתכל גם על הריבוי הטבעי.
אלי אלאלוף: בפוריה יש אישור ביצוע, אבל זה רק - - -
שולי מועלם-רפאלי: שמה הוא אומר, חברים?
אלי אלאלוף: 130 מיטות.
<ניר קידר: אני לא מכיר את המספרים, אבל יש תקציב לשר האוצר ושר הבריאות - - -
שולי מועלם-רפאלי: לבית חולים שיקומי שצמוד לבית חולים פוריה?
אלי אלאלוף: כולל תקציב לביצוע.
מרדכי יוגב: זאת בדיוק הבעיה, חברת הכנסת שולי, שיש בתכנית לפיתוח הצפון, כל ראשי הרשויות מכירים, מההבטחה בעכו לפני שנה וההבטחה במעלות בחנוכה, שהייתה פה, בבית הבראה, על 253, אמרה שירה גרינברג, יחד עם איתן דנגוט, 253 מיליון שקל להקמת בית חולים שיקומי פסיכיאטרי גריאטרי, ו -520 מיליון לצמצום פערים בתורים וכל מה שמשתמע מזה.
מרדכי יוגב: איפה תכנית העבודה?
מרדכי יוגב: זאת השאלה הכוללת.
מרדכי יוגב: דיברנו מחנוכה עד כאן, תציגו, תראו שקף כלשהו.
מרדכי יוגב: אמרה מיכל, הרופאה המחוזית, נבחר אדריכל.
מרדכי יוגב: חבר'ה חצי שנה לבחירת אדריכל?
מרדכי יוגב: אני אומר לכם בתור סגן ראש מועצה 5 שנים ולא בתור ראש מועצה 40 שנה, אדריכל בוחרים ביום.
מרדכי יוגב: אתה בוחר את הכי טוב שאתה מכיר, זה הכול, הכי טוב שאתה מכיר ושאתה יודע שתכנן כבר שני בתי חולים.
אלי אלאלוף: כן, לצערי זה לא כמו שאתה מסוגל לעשות.
אלי אלאלוף: אני מכיר את זה, טלפון ויש לך אדריכל.
מרדכי יוגב: אני שואל, 'מי תכנן את בית חולים אסותא באשדוד?
מרדכי יוגב: מי תכנן את בית החולים הזה?
מרדכי יוגב: הייתם מרוצים ממה שהוא עשה?
מרדכי יוגב: לא הייתם מרוצים?
מרדכי יוגב: ' יומיים חשיבה, המלצות - - -
אלי אלאלוף: 10 שנים.
שולי מועלם-רפאלי: בית חולים אסותא באשדוד הוא לא דוגמה טובה, הוא לקח יותר מדי שנים.
מרדכי יוגב: לא יודע, אני שואל מה טוב, מה לא.
<חן שפירא: 40 שנה בונים בית חולים בישראל?
<חן שפירא: היום האדריכלים שבונים את בתי החולים באים מחו"ל וכשאתה שומע את תג המחיר שלהם אתה מבין שכל הסכום שמישהו קצב לפרויקט הולך לאדריכל.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שזו בעיה של מי שבוחר את האדריכלים האלה.
אלי אלאלוף: אני לא הייתי מוציא פסיק לאדריכלות חוץ.
אלי אלאלוף: לפוריה מובטח 240 מיליון שקל - - -
מרדכי יוגב: מאז גשר המיתרים אנחנו מביאים אדריכלים מבחוץ.
אלי אלאלוף: - - - ל-180 מיטות.
אלי אלאלוף: מוטקה, זה 240 מיליון שקל ל-180 מיטות בפוריה.
אלי אלאלוף: זה מה שמתוכנן.
אלי אלאלוף: זה נאמר, בקפיטציה, הקפיטציה זה התקצוב פר אדם, פעם ראשונה שלקחו את הפריפריה כמרכיב לתקצוב בקפיטציה בקרב כל אחת מהקופות וזה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: זה לא אופטימלי, אבל היות שזה אמור להגיע לוועדה בקרוב מאוד, תאמינו לי, אני מקווה להיות כלב השמירה של הפריפריה, אני רוצה לראות.
אלי אלאלוף: ולא רק לראות את התקצוב, את היישום באותם מקומות.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, קופת חולים כללית, שהיא היחידה שיש לה בתי חולים, חוץ מעכשיו אסותא, היא יכולה לבחור את התקציב שנשאר בתקצוב הכולל שלה באיזה בית חולים היא משקיעה ואנחנו רואים את זה.
אלי אלאלוף: היות שחסר בכל מקום, אז המרכז לוקח יותר, אבל מצד שני, אני אגיד כמו באר שבע, אתה רואה את הפוטנציאל, באר שבע קיבלה יחסית הרבה כסף מהקופה.
<חן שפירא: אילת גם, זה פריפריה.
אלי אלאלוף: באילת יש לי במקרה היסטוריה אישית שם, אני אגיד לך איך זה נולד.
אלי אלאלוף: בלי שהבאנו 2 מיליון דולר מתורם הכללית לא הייתה שם, לא הייתה שם בכלל, היא דיברה על סגירה.
אלי אלאלוף: אבל זה לא חשוב עכשיו.
אלי אלאלוף: יש לנו עוד נקודה, השבוע היה דיון על הנושא של תיירות מרפא.
אלי אלאלוף: אני אמרתי לשני השרים שאני לא אדון בחוק תיירות מרפא אם לא ניקח בחשבון את תיירות המרפא שלא מגיעה לפריפריה.
אלי אלאלוף: כי תיירות מרפא זו הזדמנות לבתי חולים גם להתעשר, כי הם נותנים שירות שמקבלים כסף על השירות שהם נותנים, שהוא מעל העלות הרגילה ואז הרווח נשאר במרכז.
אלי אלאלוף: אני התניתי, להקים קרן שתקבל אחוזים כדי שזה יחולק בין בתי חולים שלא נותנים היום שירותי בריאות לתיירות.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב שהתקציבים האלה שיבואו כהעשרה, כעושר למרכז, גם יתחלק עם ה - - - נודה שהחולשות שלנו, כולנו מכירים, אנחנו נמשיך להילחם כדי שזה יהיה.
אלי אלאלוף: אני קיבלתי בקשות דיבור מהציבור, אם תרשו לי, ראשי הערים, אם תרצו, נתחיל בכם.
אלי אלאלוף: בבקשה, תלכו לפי התור.
<סיון יחיאל: שמי סיון יחיאל, אני ראש המועצה של כפר ורדים ויושב ראש פורום קו העימות בצפון.
אלי אלאלוף: תדברו בקול רם, כדי שתהיה הקלטה.
<סיון יחיאל: נקודת המוצא שלנו היא כזאת, בסופו של דבר הבריאות במדינת ישראל היא בהסדרה, הסדרת יתר בעיניי, הסדרת יתר של המדינה.
<סיון יחיאל: אנחנו מסתכלים והמדינה אחראית על הכול, כל רופא, כל אחות, כל מיטה, כל הוצאה, הכול מאושר על ידי המדינה.
<סיון יחיאל: הכול מנוהל, מוסדר מלמעלה, בירושלים יודעים הכול.
<סיון יחיאל: ואז אנחנו מסתכלים על התוצאה והתוצאה היא שלאורך שנים, בתמיכה אגב של בתי חולים מהמרכז, אני חייב להגיד את זה, חברת הכנסת מועלם, אני לא אומר את זה נגד הרופאים מהמרכז, אבל יש קונספציה שאומרת שמדינת ישראל היא מדינה קטנה, אין מקום להרבה פיזור ואם נעודד התמחות נייצר מרכזי מתמחים, נטייב את הרפואה בכלל ונייצר כאן איזה סביבה שהיא הרבה יותר טובה.
<סיון יחיאל: אבל ההתמחות, מראש, נקבעה רק במרכז והיחס הון שמושקע בבריאות הוא במרכז וכמות הרופאים היא במרכז ובסוף אתה מסתכל על מדינת ישראל ואתה אומר, רגע רגע, מי אחראי?
<סיון יחיאל: והשוק, אם זה כוחות השוק, בסדר, אנחנו נמצא דרך לאזן אותם, אבל אם אני רוצה להקים בנהריה מתקן של - - - שעושה ניתוחי מוח משוכללים.
<סיון יחיאל: ראינו כזה בחוץ לארץ והתלהבנו, אמרנו, 5 מיליון דולר אנחנו משקיעים בזה, אנחנו רוצים לעשות כזה.
<סיון יחיאל: אני לא יכול, כי בסוף יושב איזה מישהו באגף תקציבים, שהוא לא רוצה לאשר את זה וגם משרד הבריאות יכול לקפוץ כמה שהוא רוצה, וסלח לי, זה לא אישי, זה לא ברמה האישית, אלא ברמה שכל משרדי הממשלה הם בובות של הרכזים של האוצר, לכם אין אוטונומיה, אתם מצדכם מסרסים את השטח ולהם אין אוטונומיה ובסוף אין לאף אחד אוטונומיה, הכול נשלט מירושלים וכשל השוק הוא בירושלים.
<סיון יחיאל: ולכן אנחנו באים אליכם ולא מסתכלים עליכם, לא מבקשים - - - אומרים לכם 'חברים, קלקלתם, תקנו'.
<סיון יחיאל: לא מסובך.
<סיון יחיאל: קלקלתם, תתקנו, תבצעו את ההשקעות עכשיו בפריפריה.
<סיון יחיאל: תבצעו אותם עכשיו בצורה מובהקת, מפורשת, ובשיעור הראוי, במידה הראויה כדי לפצות.
<סיון יחיאל: ותעשו השקעת יתר, אתה יודע למה?
<סיון יחיאל: כי במרכז יש שוק ובמרכז יש רפואה פרטית ובמרכז יש תיירות מרפא, וכל הדברים האלה תורמים להשקעות הון גדולות במרכז, שהן לא תלויות במדינה להחלפת ציוד ולמחזור חיים הרבה יותר מהיר מאשר אצלנו.
<סיון יחיאל: אז תעשו את השקעת היתר כאן מתוך רצון לאזן את המעוות.
<סיון יחיאל: אם יש לי גבעה, בפריפריה נמוך ובמרכז גבוה, שים בפריפריה.
<סיון יחיאל: אבל אתם לא עושים את זה.
<סיון יחיאל: גם בסיפור של בית החולים בצפת לא עשיתם את זה, הלכתם לגוף פרטי שהוא ישקיע את רוב הכסף, חיפשתם מי יתרום והמדינה לא שמה, איפה המדינה שמה?
<סיון יחיאל: בירושלים, בתל אביב, איפה שממילא יש שוק.
<סיון יחיאל: כל אחד רוצה את השם שלו באיכילוב, לא כל אחד רוצה לראות את השם שלו בזיו, מסתבר, גם לא בנהריה, גם לא בגליל מערבי.
<סיון יחיאל: אז אנחנו באים אליכם ואומרים לכם, זה הזמן לעשות מעשים והמעשים האלה צריכים להיות ברורים.