GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קארין אלהרר: אדוני, אני רק מציעה לשמוע את אילנה מהשרות לעיוור, שסיפרה לי בדיון לפני שעה, שהשרות לעיוור בעצם סוגר כי תוקם המינהלת, אז לא שייצא מצב שנצא קירחים מכאן ומכאן.
אלי אלאלוף: אז אני מציע – באמת, לא דנו עד כדי כך, כי התכנית שהוצגה בפנינו הייתה בעיקר מילולית, אז ביקשתי תכנית עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: יש מצב שבישורת הבאה אנחנו נגלה שאין יותר שרות לעיוור?
<קריאה: זאת המשמעות לטווח ארוך, שיבטלו את המרכז לעיוור.
<מארק שמיס: אני רוצה לסיים את דבריי.
<מארק שמיס: אני כן רוצה להגיד שהנושא של מומחיות עומד לנגד עינינו.
<מארק שמיס: יש שרות נפרד שנבנה לצורך פיתוח מומחיות, כולל זה שקיים שרות ללקויות ראייה, שהוא בעצם אחראי על פיתוח מומחיות, פיתוח עזרים ופיתוח טכנולוגיה.
<מארק שמיס: נורא חשוב להבין את זה, זה לא שיש פה איזושהי כוונה לפגוע באוכלוסייה זו או אחרת.
<מארק שמיס: הרעיון הוא דווקא להיפך - הוא להפריד בין חומרה לתוכנה.
<מארק שמיס: הרבה פעמים לא רואים דווקא את החלקים הרכים יותר של העזרים והטכנולוגיה שדווקא נאמר כרגע.
<מארק שמיס: אני מאוד מסכים עם מה שנאמר.
<מארק שמיס: הרבה פעמים אם אנחנו נצליח כן לתת תמיכה אישית לאדם ספציפי במסגרת מסוימת, פחות משנה מה תהיה המסגרת.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו יודעים שאתה יכול להבטיח את זה בצורה יותר טובה אם אנחנו לא שומעים על כסף תוספתי?
<מארק שמיס: אני חושב שיש דיונים שמתנהלים היום במשרד אוצר שאני פשוט חושב שזה לא המקום.
אורלי לוי אבקסיס: אבל ביקשתם כסף?
אורלי לוי אבקסיס: המינהלת לא תצא בלי תוספת הכסף?
<מארק שמיס: ודאי.
<מארק שמיס: יש דיונים מול משרד האוצר.
אורלי לוי אבקסיס: אולי נעשה שאילתה.
<עודד בשן: איך זה מסתדר עם המודל האחיד שבונים שאבחון לאדם יהיה אותו אבחון - - -
אלי אלאלוף: הפרוטוקול הזה הוא מאוד חשוב לנו, כל מי שרוצה להגיד מלה סתם, בבקשה.
אלי אלאלוף: מי שרוצה יותר ממשפט אחד, אני מבקש להגיד את השם שלו כדי שנוכל לשלוט בדיון.
<מארק שמיס: אין אף מסמך שאמר שיהיה אבחון זהה לכל האנשים עם מוגבלות.
<מארק שמיס: אין אף מסמך שאמר שיהיה אותו מסלול בדיוק.
<מארק שמיס: יש הבנה של הבדלים, ויש הבנה שיש מאפיינים שונים של אוכלוסיות שונות, של לקות חלק מרכזי אבל לא בלעדי, זה הרעיון של מינהל.
<אסתר יוסף: לפי מה שאני מבינה מכל מה שדיברתם עכשיו לגבי מינהלת, ואני גם שומעת שבעצם יש מין ערבוב של שני דברים, גם אוטיזם וגם מוגבלויות אחרות, כלומר, עיוורים ומוגבלויות אחרות.
<אסתר יוסף: יש הבדל בין אדם שהוא עיוור לאדם שהוא אוטיסט או כל מגבלה אחרת.
<אסתר יוסף: הנגישות לעיוור היא בצורה אחרת לגמרי.
<אסתר יוסף: ברגע שכל המוגבלויות תהיינה ביחד, בסוף כולם נצא קירחים מכאן ומכאן.
<אסתר יוסף: לכן אני חושבת, זה בדיוק מה שקרה השנה, התרמה לעיוורים וגם לקויות אחרות, ואז מה שקרה, שלעיוורים לא קיבלנו התרמות.
<אסתר יוסף: לכן אני חושבת שצריך לעשות לעיוורים מינהלת תהיה לסוג מסוים של מגבלה ולא שיהיה יחד עם מוגבלויות אחרות, כי אנחנו אנשים עיוורים עם נגישויות אחרות לגמרי.
<אסתר יוסף: אנחנו צריכים מחשב שיהיה עם דיבור, ולא כמו שאדם אחר יהיה לו.
<אסתר יוסף: אז ככה שאני חושבת שבסופו של דבר, מה שנאמר כאן, זה בעצם פגיעה בעיוורים, זה מה שיקרה.
<רותי מכלוף: אני אמנם מבוגרת, אבל עיוורת חדשה יחסית.
<רותי מכלוף: השיח שהיה פה עד עכשיו, זה היה שיח של האוזניים שלי, נשמע בספרות ממש עליונות, אני לא כל כך מבינה מי שייך למי, מי תחת מי, ומי בעד ומי נגד.
<רותי מכלוף: אני רק רוצה להמחיש לכם את העניין של נגישות, הדרכה לעיוורים ליקויי ראייה כמוני.
<רותי מכלוף: אני נמצאת בתוך פורום כזה של עיוורים שמנסים ללמוד את רזי האייפון.
<רותי מכלוף: פתאום אשה אחת שמעה שלמישהי אחרת יש לה הדרכה לאייפון, אז היא אומרת, אוי גם אני רוצה, איך אני יכולה לקבל את זה?
<רותי מכלוף: מיד התחילה שרשרת של הדרכות איך את יכולה לקבל הדרכה.
<רותי מכלוף: דבר ראשון, את צריכה למלא טופס אחד, אחריו עוד טופס, אחר כך לגשת לעובדת סוציאלית, והעובדת הסוציאלית תתקשר למגדל אור, ואז אם ירצה השם אולי תקבלי הדרכה, וזאת האווירה, זאת האווירה הנוכחית הקיימת, ואני נשבעת.
<רותי מכלוף: שלשום היה השיח הזה, בקבוצה הזאת של הדרכת אייפון.
אלי אלאלוף: אם היית בדיון הקודם, גם דנו בנושא הזה של הביורוקרטיה שקיימת שאנחנו מייצרים אותה, היא לא באה מהשמיים.
<רותי מכלוף: צריך לקצר צינורות.
<אילנה בניש: שלום לכולם, שמי אילנה בניש, אני מורשה נגישות שירות.
<אילנה בניש: אני בעלת תעודת עיוור על פי אמות מידה משפטיות.
<אילנה בניש: מאוד הצטערתי לשמוע על הקמתה של מינהלת המוגבלויות.
<אילנה בניש: אני חושבת שלמרות כל הקשיים, וגם הכשלים הביורוקרטיים, חשוב מאוד שלכל תחום מוגבלות, זה נכון לא רק לעיוורון ולקויות ראייה, אני חושבת שלכל תחום מוגבלות, צריך להיות את האגף שמטפל בו.
<אילנה בניש: אני רוצה לשאול, בסופו של דבר מינהלת המוגבלויות הזו תביא להפחתת תקציבים לעיוורים וליקויי ראייה, זה יגרור אתו עוד יותר ביורוקרטיה, וזה גם יביא אותנו בעצם למצב שאני צריכה להסביר לאנשים זרים שאני לא מכירה, לרדת איתם לצנעת הפרט של חיי בשביל לקבל מהם עוד כמה גרושים.
<אילנה בניש: זאת שערורייה שאי אפשר לתאר אפילו.
אלי אלאלוף: שאלת הבהרה, המינהלת עוד לא פועלת, איך את מרגישה כבר את הדברים האלה?
<אילנה בניש: אני קראתי כמה מסמכים שהתלוו להקמת המינהלת, ואני מודעת להקמה של מנגנון דומה בערך לפני עשור בביטוח הלאומי, זה בעצם אותו מודל שעובד במדינות שונות מחוץ לישראל, והמודל הזה נכשל.
<אילנה בניש: הוא נכשל בביטוח הלאומי, ואז הביאו אותו לרווחה.
<אילנה בניש: אני חושבת שזאת טעות, זה באמת כואב לי מאוד.
<אילנה בניש: אני לא ידעתי על הדבר הזה, עכשיו אמרו לי, את לא יכולה לעשות שום דבר, אז אני לא יכולה לעשות שום דבר.
<אילנה בניש: אני אומרת שאם לא ייקבעו סטנדרטים מאוד ברורות, באמת, אני חושבת שלא רק ציבור העיוורים ייפגע.
<אילנה בניש: אני חושבת שבסופו של דבר גם הארגונים שתומכים מייצגים את האנשים עם העיוורון ולקויות ראייה ייפגעו, וביניהם גם המרכז לעיוור בסופו של דבר לאורך שנים, וזאת לאחר קריאה מעמיקה וניתוח של הדברים.
אלי אלאלוף: השרות לעיוור בינתיים הוא קיים, אז מה הוא אומר?
אלי אלאלוף: מה הוא בסכנת סגירה?
<אילנה גלייטמן: לפי המבנה החדש, לא יהיה שרות לעיוור, זה יקרה בשבוע הבא.
<אילנה גלייטמן: לפי המבנה החדש, מה שיהיה, יהיו שירותים לעיוורים, הם יינתנו באגפים השונים, אבל לא יהיה שרות אחד שהוא לעיוור.
אלי אלאלוף: זו עמדה מקצועית של השרות לעיוור?
אלי אלאלוף: ולמרות זאת מקבלים החלטה כזו?
אלי אלאלוף: זו החלטה לביצוע מידי?
אלי אלאלוף: יש פה בקשה כתובה, אז אתייחס אליה.
<יוסי שואף: אני מייצג פה היום את עמותת מיל"ה – המרכז הישראלי לשוויון הזדמנויות.
<יוסי שואף: אני ממש בדילמות פה, אני ממש לא מבין על מה אתם מדברים.
<יוסי שואף: מה זה מינהלת?
<יוסי שואף: מישהו הציג את המינהלת?
<יוסי שואף: מישהו אמר מה יהיה התפקידים שלה?
<יוסי שואף: איך היא הולכת לייצג אנשים עיוורים?
אלי אלאלוף: זה הכיוון של הדיון, אני לא ביקשתי דיון על זה.
אלי אלאלוף: אם זה היה דיון על המינהלת הייתי מזמין את אנשי המינהלת.
אלי אלאלוף: אני מצטער שהלכתם לזה, אני חשבתי שנשמע דברים הקשורים לעולם של העיוור, ולדון בזה כולל מרכז לעיוור.
אלי אלאלוף: לצערי, הבאתם את זה לסוגיה שחשובה לי להתמודד איתה.
אלי אלאלוף: אבל אני הייתי רוצה לשמוע מאנשי מרכז לעיוורים מגדל אור.
אלי אלאלוף: ברשותך, אני רוצה להחזיר לעולם של העיוורים ולא למינהלת, זה לא מעניין אותי בשלב זה.
אלי אלאלוף: זה מטופל, יטופל, ומה שאמרתם עד עכשיו זה תוספת לטיפול שלנו.
אלי אלאלוף: הייתי מאוד רוצה שנחזור לנושא של העיוורים.
<יוסי שואף: במסגרת איכות החיים של אנשים עיוורים, אני מנסה להבין מה משרד הרווחה עושה כדי לקדם את האפשרות של אנשים עיוורים להתנייד חופשי ברחובות, לצאת החוצה, לשקם את חייהם, ליצור חיים נורמטיביים כשהם ניידים והם לא מסכנים את עצמם.
<יוסי שואף: האם זה בסדר שמדינת ישראל זו מדינה שיש לה רזרבות, מתנהגת כמדינה שהאפשרויות הכלכליות שלה הן נמוכות מאוקראינה, בולגריה, רומניה, הונגריה, ששם אנשים עיוורים זכאים למשל לפטור ברכישת רכב ממסים, ישראל זה לא.
<יוסי שואף: ישנה אפליה בין אנשים עיוורים לאנשים נכים אחרים.
<יוסי שואף: אנשים עיוורים נסגרים בבתים, ולא מסוגלים לצאת לעבודה.
<יוסי שואף: העבודה היחידה כמעט שמציעים לאנשים עיוורים זה במפעלים מוגנים.
<יוסי שואף: ומה שקורה, אנשים שרוצים לשקם את עצמם, כאלה שאיכשהו מביאים את עצמם לאוניברסיטה, ומצליחים להוציא תואר ראשון, תואר שני, לא מצליחים לממש את עצמם, הם לא מצליחים לצאת לרחובות כי זה ממש סכנה בלתי רגילה להתנייד ברחובות.
אלי אלאלוף: יש לך הצעות קונקרטיות?
<יוסי שואף: אז, הנה, הצעה קונקרטית מספר אחד שלי, היא לפטור אנשים עיוורים ברכישת רכב ממסים.
<יוסי שואף: ההצעה השנייה – שאנשים עיוורים יקבלו 180% שר"מ, כדי שהם יוכלו לממן מישהו שיכול לעזור להם להתנייד, כדי שיהיה להם חיים נורמטיביים, כדי שבמקצוע שהם רכשו, יוכלו למצוא את הדרך שלהם להשתלב - - -
<רותי מכלוף: קצבת ניידות מורחבת.
<אבי כהן: אני משומרי הסף לעיוור.
<אבי כהן: אני בא ומחזק את מה שהוא אמר.
<אבי כהן: אם אני משווה אותי לבן אדם נכה על כיסא גלגלים, הם מקבלים בסך 2,500 שקלים, כאשר אנחנו מקבלים סכום מקסימלי 700 שקלים.
<אבי כהן: כאשר אם אתה צריך בן אדם שילווה אותך בחיי היום יום לעשות קניות, ודברים כאלה, הרי בן אדם עיוור כשנכנס לסופר לא רואה איפה המצרכים, לא יודע איפה נמצא כל דבר.
<אבי כהן: קוטג', או כל דבר אחר, הוא לא מזהה כמה אחוזי שומן, או מה המחיר שזכותו לדעת.
<אילנה בניש: הוא יכול לקבל הנגשה בתוך הסופר.
<אבי כהן: כן, אבל הוא לא רואה כמה אחוז שומן יש על הקוטג'.
<אילנה בניש: מקריאים לו בליווי צמוד.
<אבי כהן: תשמעי, אף אחד לא יבוא וילווה 240 אלף עיוורים.
<קריאות: אני לא יודע מאיפה הבחורה הזאת ממציאה את הדברים האלה.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, נקיים דיון מסודר.
אלי אלאלוף: הערות ביניים, אני לא מקבל.
אלי אלאלוף: כל אחד ידבר בתורו, והזמן שלנו מוגבל.
אלי אלאלוף: אז להיכנס עכשיו לפרטי פרטים זאת לא מטרת הדיון.
<אבי כהן: אני רציתי להמשיך ולומר, אז אם נכנס אפילו לכל חנות בגדים או משהו כזה, אתה צריך לדעת מידה, אתה צריך לדעת את המחיר, אתה צריך בן אדם שילווה אותך.
<אבי כהן: בן אדם שילווה אותך עולה היום שכר מינימום שהוא כל הזמן הוא עולה, ולעומת זאת, כל הסכומים האחרים שלו, קצבת הניידות שלנו היא תקועה ב-700 שקלים כבר המון שנים.
<אבי כהן: הסברתי ואמרתי שאחרים מקבלים התחלה 2,500 שקלים, למה זה כבודו?
אלי אלאלוף: אם הייתה לי תשובה הייתי כבר מיישם אותה.
אלי אלאלוף: זה התמודדות, אתה צודק.
אלי אלאלוף: איפה השרות השוויוני לעיוורים?
<שרה נחום: אין שירות שוויוני לעיוורים.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין לשבח את הצוות הנפלא הזה.
אלי אלאלוף: אני שם לב כמה אתם עושים כדי לא לפספס אף פריט בדיבור הזה, אז תתחשבו במאמץ האדיר שעושים כדי שיבינו את הדיון, אז אל תפריעו.
<יעקב ביבאס: אני חרש עיוור.
<יעקב ביבאס: אני מנהל את פרויקט מרכז החרשים עיוורים ב"בית דויד", שמטפל בכל הקהילה בארץ שהם חירשים עיוורים.
<יעקב ביבאס: אני רוצה לשקף לכם את המצב שיש עד היום.
<יעקב ביבאס: אני צריך למשל להזמין הדרכה שיקומית.
<יעקב ביבאס: אני צריך גם לדאוג להדרכה שיקומית, גם להזמין מתורגמן, זאת אומרת, אני גם חירש עיוור, אני צריך גם את ההדרכה, גם את המתורגמן במגע כדי לעשות את כל ההפעלה הזאת.
<יעקב ביבאס: יש צרכים מיוחדים לאנשים חירשים עיוורים.
<יעקב ביבאס: הרבה פעמים אני יושב ונופל בין הכיסאות, כי באמת, בהעדר תקשורת – לכן מה שעושה "בית דויד", דואג לכל הנושא של התקשורת.
<יעקב ביבאס: גם יש את הנושא הזה שהוא חדש של תומכים ויזואליים, שבעצם הם מתווכים את הסיטואציה ואת הסביבה.
<יעקב ביבאס: אם למשל אנחנו רוצים מורה מחשב, אז הוא חייב להיות מותאם לקהילה של חרשים עיוורים – כל דבר חדש.
<יעקב ביבאס: יש פה אנשים שהם חרשים עיוורים, שחשוב תמיד לזכור אותם ולא להדיר אותם.
<יעקב ביבאס: חשובה מאוד עבודת הצוות, שיתוף הפעולה עם מרכז לעיוור.
<יעקב ביבאס: מאוד חשוב שכן יהיה שיתוף פעולה.
<יעקב ביבאס: כמובן אני מ"בית דויד" שזה חירשים עיוורים.
<יעל ויסריינד: אני מנהלת עמותת "אופק לילדינו", זה הארגון הארצי של הורים לילדים עם עיוורון ולקות ראייה.
<יעל ויסריינד: אני רוצה פה להביא את הממד של הילדים והמשפחות.
<יעל ויסריינד: אני חוזרת למה שאורלי אמרה קודם.
<יעל ויסריינד: ההורים שלנו מגיל אפס – אנחנו מדברים פה על מספרים קטנים, עוד פעם, אמנם לא בהיקפים של חרשים עיוורים, אבל בהשוואה ללקויות אחרות, אנחנו מדברים על מספרים מאוד קטנים.
<יעל ויסריינד: ההורים שלנו לא רק שהם צריכים להתמודד עם השוק.
<יעל ויסריינד: קודם הייתה אתי אחת האימהות, היא דיברה על הילד – נולד לך ילד, ואתה כולך מלא ציפיות, והתרגשות וכו', ואז נודע לך על הלקות שלו על המוגבלות, ואתה צריך כהורה להסתגל.
<יעל ויסריינד: מצד שני, גם לתת לילד את כל מה שהוא צריך.
<יעל ויסריינד: ופה הדרכה שיקומית אי אפשר להדליק את החשיבות שלה להישרדות של ההורים, להישרדות של המשפחה כולה כצעד משפחתי, וליכולת של הילד אחר כך לגדול, להשתלב במערכת החינוך, דיברתי קודם בוועדת החינוך.
<יעל ויסריינד: אני חייבת לציין, אני מבינה את מה שמדברים על המינהלת.
<יעל ויסריינד: התיאוריה מאוד ברורה לנו, אבל אנחנו לא רואים פה תהליך מעבר מסודר.
<יעל ויסריינד: אנחנו בקשר עם השרות לעיוור, ואנחנו אומרים להם, מה קורה אחרי ה-26 בחודש שאתם כבר לא בתפקיד, למי אנחנו פונים?
<יעל ויסריינד: עם מי אנחנו מדברים?
<יעל ויסריינד: מי אנשי הקשר שלנו?
<יעל ויסריינד: אנחנו כארגון הורים לא יודעים מה הולך לקרות עוד שבוע.
<יעל ויסריינד: אנחנו בלחץ היסטרי, ההורים בלחץ.
<יעל ויסריינד: אנחנו לא יודעים איך יינתנו השירותים, זה לא דבר שאפשר לקרות.
<יעל ויסריינד: מי כמוכם יודע שהתפתחות של ילד, ילד מפסיד כמה חודשים, זה יוצר פער אדיר אחר-כך.
<יעל ויסריינד: אנחנו רוצים לראות את הילדים שלנו.
<יעל ויסריינד: אנחנו מאמינים שהילדים שלנו זכאים כמו כל ילד אחר לכל השירותים, הם זכאים להיות משולבים בחינוך רגיל.
<יעל ויסריינד: אנחנו רוצים תשובות ממשרד הרווחה איך אתם עושים את המעבר הזה.
<יעל ויסריינד: מעוד שבוע אין לי את אנשי הקשר בשרות לעיוור – עם מי אנחנו מדברים?
<יעל ויסריינד: - אין לי תשובות היום.
<איציק בריינדר: אני משומרי הסף לעיוור, בתוך המרכז לעיוור.
<איציק בריינדר: לאור מה ששמעתי פה לגבי המינהלת ולגבי כל מה שקורה, אני רוצה להבהיר דבר אחד, שאני עכשיו יותר חרד ממה שבאתי לפה, לא רק בגלל המינהלת, בגלל זה שאנחנו העיוורים נופלים בין הכיסאות, כפי שכנראה כבר אמרו את זה קודמיי.
<איציק בריינדר: אנחנו שייכים לרווחה.
<איציק בריינדר: שייכים לביטוח הלאומי, ועכשיו אנחנו נהיה גם שייכים למינהלת, אלוקים יודע למי לפנות.
<איציק בריינדר: למי אנחנו צריכים לפנות?
<איציק בריינדר: יש עכשיו פה כנציגים גם של הרווחה, גם של השרות לעיוור, גם של ביטוח לאומי.
<איציק בריינדר: תגידו לנו בדיוק למי אנחנו עכשיו שייכים.
<איציק בריינדר: חלילה לא מינהלת.
<איציק בריינדר: אני פשוט אומר דבר אחד פשוט.
<איציק בריינדר: הבעיה הכי גדולה של העיוורים בארץ היא שאנחנו שייכים למספר גופים.
<איציק בריינדר: גם ככה קשה לנו העיוורים לצאת מהבית ולהתנייד ולהגיע למשרדים האלה.
<איציק בריינדר: כשאני בא לרווחה, אומרים לי, זה שייך לביטוח הלאומי.
<איציק בריינדר: כשאני בא לביטוח הלאומי, אומרים לי, זה שייך לרווחה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לצאת מהישיבה הזאת עם מספר נקודות ציון שאני רוצה להסביר.
אלי אלאלוף: אני מצטער שלא שמעתי על מגדל אור.
אלי אלאלוף: אני קבעתי לשמוע על מגדל אור, ולראות איך אפשר לשפר.
אלי אלאלוף: אנחנו נגשנו פה לבעיה הרבה יותר רחבה שלא התכוננו.
אלי אלאלוף: אין לי את התשובות, לא הזמנתי את האנשים שצריכים לספק את התשובות.
אלי אלאלוף: העליתם בעיה מאוד קשה, כל ההערות שלכם חייבות התמודדות, חייבות לקבל תשובות ולהתמודד איתן.
אלי אלאלוף: אנחנו לא התכוננו לזה, אז אני מצטער על הדיון הזה שהוא לא דיון מסודר.
אלי אלאלוף: אני, תוך חודש, בחודש הקרוב, אני אזמין דיון עם המינהלת ועם עולם העיוורים - כל הגופים אני אזמין אותם לדיון פה בוועדה, יהיה עם יושב ראש המינהלת או מנכ"ל המינהלת, או הסמנכ"ל, אדון שלום, יבוא לפה וייתן תשובות לכולם.
אלי אלאלוף: אני אוציא מכתב מיד, אני אבקש שצעדים מידיים לא התבצעו בתחום של העיוורים, לאור החששות שזה גרם, וזה לא התבצע בימים הקרובים.
אלי אלאלוף: אני מבקש לכתוב את זה לשר, עם העתק למנכ"ל, ולממונה על המינהלת.
אלי אלאלוף: דבר שלישי, כל נושא של הזכויות הלא שוויוניות, אני מצפה ממשרד המשפטים, יש להם יחידה מיוחדת שאמורה להגיד לנו.
אלי אלאלוף: נציבות לשוויון זכויות, אנחנו נבקש מהם להכין דוח על זה, להסביר לנו למה בניידות אל"ף או ליווי בי"ת הדברים הם שונים.
אלי אלאלוף: יחידה מיוחדת שאמורה למה זה קורה.
אלי אלאלוף: נציבות לשוויון זכויות.
אלי אלאלוף: אנחנו נבקש מהם להכין דוח על זה ולהסביר לנו, למה הם שונים.
אלי אלאלוף: אנחנו נבקש מהם את העבודה כדי להתמודד עם זה.
אורלי לוי אבקסיס: אני כן הייתי רוצה במיוחד לאחר שאנחנו עדים לכך שאולי יהיו שינויים בתחום.
אורלי לוי אבקסיס: אני כן רוצה למסמר ולנצל את ההזדמנות שאתה כאן, ואתה יודע כמה ההדרכה השיקומית שמגדל אור נותנים לעיוורים, לילדים העיוורים, להורים לילדים עיוורים, וגם למבוגרים – אני בכוונה שמה את הדגש על הילדים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה זה חשוב, וכמה זה יכול להציל חיים, ההפרש המדובר כדי להבטיח את השרות הזה, הוא בסך הכול שני מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: מחר הנושא הזה עולה להצבעה.
אורלי לוי אבקסיס: הבטיח לי השר כחלון לפני איקס זמן לממן את זה, בתמיכתו של שר הרווחה כמובן, והדברים לא התקדמו, ונתתי להם את הזמן שהובטח לי במליאה.
אורלי לוי אבקסיס: ניסיתי לתאם פעם אחר פעם – מול משרד הרווחה עוד איכשהו הצלחנו.
אורלי לוי אבקסיס: מול משרד האוצר, חוץ מהפגישה היחידה שהם הגיעו והבטיחו לראות מאיפה מביאים את הכסף, לא התקדם במאומה, ולכן אני מעלה את זה להצבעה מחר.
אורלי לוי אבקסיס: לא הייתי מעלה את זה להצבעה אם הייתי רואה שיש אופציה לכך לגרום למשרד האוצר לבוא ולהידבר אתנו.
אורלי לוי אבקסיס: מה שקורה היום, שההדרכה הזאת מוטלת בספק.
אורלי לוי אבקסיס: בכל שנה אנחנו צריכים להיאבק על תקציב, ובכל שנה יש לנו תוספת של אנשים נוספים שנכנסים לתוך המעגל.
אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר להשאיר את זה באוויר, אדוני.
אלי אלאלוף: היות ויש פה טיפול של אורלי, ותסמכו עליה שהיא יודעת לא לוותר, זה יהיה במקביל.
אלי אלאלוף: היום יום ב', 19 ביוני, 2017, כ"ה בסיוון, התשע"ז.
אלי אלאלוף: אנחנו אמורים לדון היום בהצעת חוק חופשה שנתית (תיקון - חופשה ביום שבו מתקיימות בחירות מקדימות במפלגה שבה חבר העובד), התשע"ז-2017, ההצעה היא של חברי הכנסת יואב קיש ודוד ביטן.
אלי אלאלוף: המציע, בבקשה.
יואב קיש: בוקר טוב, כבוד היושב-ראש.
יואב קיש: ההצעה היא באמת הצעה פשוטה.
יואב קיש: היא באה ממקרים שמעסיקים מנעו מעובדים שנמצאים במפלגות פריימריז ללכת להצביע ביום הפריימריז.
יואב קיש: קיבלנו על זה תלונות והחלטנו לאפשר, ולחייב את המעסיק לתת חופשה לטובת הצבעה בפריימריז.
יואב קיש: אני רוצה לחדד ולהגיד בצורה הכי ברורה: ברור שהחופש שאותו עובד לוקח בכדי להצביע זה על חשבונו.
יואב קיש: זאת אומרת, אין פה עניין של לקבל עוד חופש או לחייב את המעסיק להוצאות נוספות – מאיר, אני אומר את זה בעיקר לך, כי שמעתי מיו"ר המפלגה שלך - -
מאיר כהן: אני מתנגד מאוד.
יואב קיש: - - שמעתי גם מיו"ר המפלגה שלך שהוא מתנגד, אז הנה, גם אתה מתנגד.
יואב קיש: אז אני אומר – קודם כל, החופשה היא על חשבון העובד.
יואב קיש: זה לבחירתו, ועובד שרוצה ללכת להצביע ביום הפריימריז צריך לתת לו להצביע.
יואב קיש: זו התפיסה הבסיסית שאני אומר שהיא מהותה של כל החוק.
יואב קיש: אם הייתי חושב שמעסיק יכול וצריך למנוע מעובד ללכת ולהצביע בפריימריז הייתי אומר – בסדר, מעסיק לא רוצה שהעובד שלו יילך להצביע בפריימריז?
יואב קיש: אז שלא ייתן לו ללכת להצביע.
יואב קיש: בעיניי זו פגיעה בדמוקרטיה.
יואב קיש: למרות שיש מפלגות שהן לא דמוקרטיות, בעיניי זו פגיעה בדמוקרטיה, ולמנוע מעובד ללכת להצביע בפריימריז זה פשוט בעיניי משהו שצריך לתקן ולכן ההצעה הזו.
יואב קיש: עכשיו, יש פה שתי שאלות – אחת, אני מבין, מאיר שאתה מתנגד, אבל בסופו של דבר גם המליאה חושבת שזה הדבר הנכון שיהיה, ולכן אנחנו פה.
יואב קיש: הדבר השני, וזה משהו שאני הבנתי שיכול לעורר קצת יותר דיון פה – זה באמת אם היינו רוצים - - -אני, בסופו של דבר, המטרה שלי – ואני אומר את זה בצורה הכי ברורה – להגדיל כמה שיותר את ההצבעה בפריימריז.
יואב קיש: אני רוצה שיבואו כמה שיותר אנשים שמאמינים במפלגה הדמוקרטית שלהם, שיבואו להצביע.
אלי אלאלוף: אתה יודע מה קורה בסוף?
אלי אלאלוף: יותר מצביעים בפריימריז, ופחות בבחירות.
אלי אלאלוף: זה מה שקרה בצרפת זה מה שקרה.
אלי אלאלוף: רק תיזהר, לאנשים נמאס.
אלי אלאלוף: ההצבעה של אתמול – פחות מ-40% - - -זה התחיל להיות פחות ופחות.
יואב קיש: בואו נראה כשנגיע לזה.
יואב קיש: כרגע המצב בארץ הוא שמספרי הפריימריז הם מאוד נמוכים ולצערי, אמרתי לך, אנחנו רואים תופעה שגם מעסיקים מונעים מעובדים לצאת לטובת הדבר הזה של הצבעה בפריימריז.
יואב קיש: לכן אני רוצה להוסיף עוד דבר אחד – אם אנחנו באמת לא רוצים למנוע מעובד את זכותו להצביע, בזה שאנחנו נותנים לו רק יום חופש, אנחנו פוגעים בזה.
יואב קיש: כי בהרבה מהמקרים אנשים רוצים לצאת, הולכים לשעה-שעתיים מקסימום ורוצים לחזור לעבודה.
יואב קיש: ברגע שאני מחייב אותו כך שכל יום החופשה הלך לו, אז בעניין הזה אני שם לו דילמה כלכלית.
יואב קיש: כדי להצביע שעתיים הוא צריך להפסיד יום עבודה.
יואב קיש: לכן בחרנו כחלופה גם חצי יום.
יואב קיש: הייתי רוצה לשמוע אם יש הצעות נוספות – אולי לפי החתמת שעון, אם יש שעון – יפסיד לפי השעון.
יואב קיש: אני לא יודע בדיוק מה אפשר לקבל, אבל ללכת לכיוון שמצד אחד לאפשר מינימום חופשה נדרשת, כדי שהוא לא יספוג יותר על עצמו ומצד שני אני מבין שיכול להיות שדווקא בגלל שמחלקים את היום לחלק יכול לעשות קצת קשיים למעסיק.
יואב קיש: אז בואו נשמע ונראה איך אפשר לפתור את זה הכי טוב.
מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, ראו – שלל הטיעונים לחוק הזה מכעיסים אותי כפל כפליים.
מאיר כהן: זה באותה נשימה שבה אתם מאשרים את החוק הזה ועדת השרים ברוב חוצפתה דוחה חוק של אילן גילאון שמאוד דומה לחוק הזה אלא מאי?
מאיר כהן: ששם ביקשנו חצי יום כדי לאפשר להורים של תלמידים בכיתה א' ללוות את ההורים שלהם לבית הספר.
מאיר כהן: וראו זה פלא.
מאיר כהן: חוק כזה טוב שבאמת יש לו צידוק חברתי, צידוק יוצא מן הכלל שאומר – אם הורה רוצה ללוות את הילד שלו לכיתה א', נאפשר לו לקחת חצי יום חופש.
מאיר כהן: הייתי מנהל בית ספר 25 שנים.
מאיר כהן: הורים עשו שמיניות באוויר, ביטלו ימי עבודה כדי להתרגש עם הילדים שלהם – אני עכשיו הולך ללוות את הנכדה שלי לכיתה א', בעזרת ה', בספטמבר.
מאיר כהן: אני כבר חושב על זה בלילות, איזה כיף יהיה שאני אלך עם הנכדה.
מאיר כהן: אני כנראה אוכל, אבל עוד מאות אלפים לא יוכלו.
מאיר כהן: זה מה שמכעיס.
מאיר כהן: לכן, זו ההתנגדות שלי לחוק זה.
מאיר כהן: זו ההתנגדות הגדולה.
מאיר כהן: אני אומר שאם באותה ועדת שרים של אותה ממשלה חוק שמשרת בצורה יוצאת מן הכלל – גם וולונטרי, על חשבון ההורים - - -
יואב קיש: זאת אומרת שאין לך התנגדות לחוק הזה, אבל יש לך בעיה שלא אישרו את החוק - - -
אלי אלאלוף: אולי זה יאפשר פתח לחוק השני, להחזיר אותו לדיון?
מאיר כהן: אתמול עוד פעם דחו את זה.
מאיר כהן: אתמול.
יואב קיש: זה לא נדחה.
יואב קיש: זה עוד לא הוצבע, יש הבדל.
יואב קיש: כשהוא אומר "נדחה" זה כאילו לא התקבל.
מאיר כהן: היות ואני בעולם הפוליטי – כמו שאתה יודע, מעולם לא היו בעיות בפריימריז, אני אומר לכם.
מאיר כהן: מעולם.
יואב קיש: אתה יודע את זה בתור מפלגת - - -
מאיר כהן: אני יודע את זה בתור אחד שהתעסק בפריימריז של הליכוד, לפני שאתה בכלל חשבת להצטרף לליכוד.
יואב קיש: אז אתה לא מכיר - - - אני בליכוד משנת 96.
מאיר כהן: אני הייתי ראש המטה של מאיר שטרית ב-81.
יואב קיש: אז באמת בשנות ה-80 לא עשו בעיות.
מאיר כהן: אז אני אומר לך – מעולם.
מאיר כהן: כל מטרת החוק הזה – זה חוק פופוליסטי.
מאיר כהן: אפילו דוד ביטן, כשאומרים לו את זה, ייאמר לזכותו – באמת, האיש הטוב הזה.
מאיר כהן: כשאומרים לו את זה הוא מחייך, מרכין את הראש והולך הצידה.
מאיר כהן: יואב קיש מוצא לזה טיעונים אידיאולוגיים.
מאיר כהן: כל העניין של החוק הזה הוא לבוא ולרשום V אצל חברי המרכז.
מאיר כהן: הנה, השגתי לכם חצי יום חופש.
יואב קיש: לא השגתי חצי יום חופש, זה על חשבונם.
יואב קיש: אתה מעוות את המציאות.
מאיר כהן: מה טוב בזה שעובד יצטרך עכשיו לחשוף את ההשתייכות הפוליטית שלו?
מאיר כהן: אני עובד במפעלי כי"ל, אני מבקש חצי יום חופש, אומרים לי – למה?
מאיר כהן: ואני אומר – יש לי היום פריימריז בליכוד.
מאיר כהן: אה, אתה חבר מרכז ליכוד.
מאיר כהן: תשמע, אומר לו המנהל – אתה יודע שיש לנו איזה ויכוח, תעשה טובה ותדבר עם חברי הכנסת.
מאיר כהן: ככה יוצרים מאפיות מיותרות.
מאיר כהן: יואב, זה חוק מיותר, חוק שלא צריך להתעסק אתו.
מאיר כהן: על אחת כמה וכמה אני מודה שבמישור האישי אני מאוד כועס על זה שאתם דחיתם את החוק הטוב הזה של ההורים, שהלוואי ואתם תאשרו אותו, כי לזה אני מתאר לעצמי שיש לכם רוב בקואליציה, ואתם תאשרו.
מאיר כהן: אני רק מבקש בהזדמנות הזו, יואב, בגלל שאני מכיר את הגינותך.
מאיר כהן: באמת, אני חושב על מאות ואלפי ההורים האלה, שכן, אדוני היושב-ראש, תגיד את זה גם מפיך, זה חשוב – שכן נאפשר להורה שרוצה ללוות את הבן שלו לכיתה א', לאמא או לאבא או היום הראשון - - -
אלי אלאלוף: אתה יכול לדבר גם בשמי, בדברים האלה.
מאיר כהן: אני מקווה שלא תאשרו את החוק, אבל היות ואני יודע שתאשרו, אני חושב שבנשימה אחת, יואב, תלך לוועדת השרים, אתה בקואליציה, תדרוש לגבי האפשרות לשחרר הורים, על פי בחירתם, וולונטרית, על חשבון ימי החופש שלהם ללוות את הילדים לכיתה א'.
עבדאללה אבו מערוף: כמובן שהחוק הזה אין לו מקום בכנסת, שהכנסת תחוקק אותו.
עבדאללה אבו מערוף: מי שרוצה להתעסק בפוליטיקה באופן אישי, להתפקד לאיזו מפלגה, שייקח יום חופש, שיאשרו לו, חצי יום, שעה שעתיים, סליחה על הביטוי, ודאי לא לציטוט - שייקח חופש מחלה, וילך להצביע.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו מסתכלים על מפלגות בכלל, זה יצור איזו אווירה שהיא תגרום לתעסוקה פוליטית שהיא לא ראויה.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים איך זה מתנהל, בכלל, עניין ההתפקדות למפלגות, ועניין הפריימריז.
עבדאללה אבו מערוף: לא בגלל שאני עקרונית נגד הפריימריז, באופן אידיאולוגי.
עבדאללה אבו מערוף: אני נגד פריימריז בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: זה הפרסונליזם הזה, והפריימריז.
עבדאללה אבו מערוף: יש מפלגה, יש פעילים פוליטיים - -
מאיר כהן: יואב, אה במיעוט היום.
יואב קיש: בתור מפלגת פריימריז?
יואב קיש: אין הרבה כאלה במדינה.
עבדאללה אבו מערוף: - - שהיא תנחה את הנציגים שלה איך לעבוד בכנסת, איך להיכנס לפוליטיקה, לעשייה שלהם, לאג'נדה שלהם וכל הדברים.
עבדאללה אבו מערוף: אבל ללכת לפריימריז - - -
יואב קיש: אין לכם פריימריז אצלכם?
עבדאללה אבו מערוף: אצלנו זה לא פריימריז.
עבדאללה אבו מערוף: אצלנו יש מועצה, אני גם נגדה, דרך אגב, העמדה שלי ברורה.
עבדאללה אבו מערוף: יש מועצה - - -
מאיר כהן: הוא למד 30 שנה במוסקבה, למד שם את לימודי הרפואה שלו, הוא אחד הסובייטולוגים האחרונים במדינה הזו.
עבדאללה אבו מערוף: אחד הקומוניסטים המובהקים שנאבקים לטובת הכלל.
מאיר כהן: דרך אגב.
מאיר כהן: היה לו מגרש שלו פרטי בכפר – את זה שמעתי מאנשי הכפר.
מאיר כהן: הוא תרם את המגרש הזה שעולה כמה מיליונים, לצרכי ציבור.
אלי אלאלוף: אני הייתי נוכח שם.
עבדאללה אבו מערוף: אז אנחנו יודעים מה ההיבטים של זה.
עבדאללה אבו מערוף: מי שרוצה ללכת – בסדר, זכותו ללכת, לעשות פריימריז, להתפקד, להצביע.
עבדאללה אבו מערוף: אבל לעשות חוק, לתת להם חופש כדי להצביע, חצי יום או כמה שעות – אני לא חושב שזה ראוי לנו, לכנסת, לחוקק את החוק הזה.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא קשור שאני נגד פריימריז, זה לא קשור.
עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר מבחינה כללית.
עבדאללה אבו מערוף: יש כל מיני מגבלות על המפלגות, כל מיני חוקים, אז נאשר את החוק הזה שהוא לא כל כך - - - מבחינה פוליטית בלתי הפיך.
עבדאללה אבו מערוף: המפלגה תעשה את העשייה הפוליטית שלה בלי - - -
יואב קיש: אמרו כמה דברים ואני רוצה להתייחס בקצרה.