GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רוני מר: החוק מאפשר למשרד האוצר להעביר את היתרות האלה עד 30 יום מסוף שנת התקציב.
<רוני מר: זו לא איזושהי התנהלות חריגה, או כמו שתואר פה שהממונה על התקציבים עושה משהו שהוא לא כשורה.
<רוני מר: חוק יסודות התקציב, שהוא החוק שמסדיר את כלל ההתנהלות התקציבית של הממשלה לגבי הדרך שבה היא מנהלת את תקציב המדינה, קובע את ההוראה הזאת בצורה מפורשת.
סתיו שפיר: זו פשוט התנהלות לא יעילה, על זה אנחנו חולקים פה.
<רוני מר: אבל זו לשון החוק.
<רוני מר: מעבר לזה, אנחנו חושבים שלא נכון - - -
סתיו שפיר: זו התנהלות שמשאירה 30 מיליארד שקלים חוזרים לקופת המדינה מדי שנה במקום להיות מנוצלים.
סתיו שפיר: התנהלות לא יעילה.
יוליה מלינובסקי: סתיו, עשית מהוועדה הזאת ועדת כספים, וזה לא זה.
יוליה מלינובסקי: שם את צריכה לריב על - - -
סתיו שפיר: אנחנו רוצים שהכסף הזה - - -
יוליה מלינובסקי: פה אנחנו רוצים לסייע לחיילים בודדים ומשוחררים.
סתיו שפיר: יוליה, אם היית קשובה לדברים ולנתונים שהבאתי בדיון הקודם, את בוודאי ראית - - -
יוליה מלינובסקי: שמעתי אותם, אבל יש - - -
סתיו שפיר: סליחה, אבל תני לי לסיים.
אלי אלאלוף: לא, תסלחי, אם כבר את רוצה לדייק - -
סתיו שפיר: סליחה, יש פה הערה שהופנתה כלפי.
אלי אלאלוף: - - המסמך שהביא אומר ההיפך הגמור ממה שאמרת בישיבה הקודמת.
אלי אלאלוף: בישיבה הקודמת אמרת דברים שהם לא נכונים לפי הדוח הזה.
יוליה מלינובסקי: אנחנו נתעכב, אנחנו לא נאשר אותו ואנשים לא יקבלו מה שמגיע להם.
סתיו שפיר: יוליה, סליחה.
סתיו שפיר: הצעת החוק הזאת היא גם הצעת חוק פרטית שאני הגשתי ולכולם יש אינטרס שהחוק הזה יעבור.
סתיו שפיר: מה שאנחנו גילינו – והנתונים האלה הם נתונים חלקיים, הם רק של הקרן לקליטת חיילים משוחררים ולא של הקרן לסיוע נוסף – זה שהכספים מהעודפים לא יגיעו לקרן לסיוע נוסף, כפי שגם אמרה הקרן בעצמה וכפי שאושר גם על-ידי משרד האוצר בדיון הקודם ובדיונים בוועדת השקיפות.
יוליה מלינובסקי: זה צריך לחשוב - - -
סתיו שפיר: תני לי בבקשה לסיים.
סתיו שפיר: אם החוק עובר אבל הכסף לא מגיע ליעדו - אין לחוק משמעות, ואנחנו רוצים שהחוק יעבור וגם שהכסף יגיע ליעדו, אל החיילים המשוחררים.
סתיו שפיר: זה הרצון המשותף של כולנו.
סתיו שפיר: באמת, חבל על ההתרעמות כי יש לנו הזדמנות לתקן את זה, כפי שבדיון הקודם גם היתה על זה הסכמה.
<ענת מימון: "(5) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ג1) יתרת התקציב לפי סעיף (ב)(2) שלא נוצלה תועבר לשנה שאחריה ותשמש למטרת סיוע בשכר דירה כאמור בסעיף קטן (א1) בלבד.
<ענת מימון: " סעיף קטן (ג) מדבר על היתרות של 80 המיליון, של תקציב הקרן, שכרגע הוועדה הוסיפה את הנושא שהיתרה יכולה לשמש גם לסיוע לשכר דירה בשנה שלאחר מכן.
<ענת מימון: לגבי יתרות התקציב התוספתי של הסיוע בשכר דירה, כמובן גם כותבים שעודפים יועברו לשנה שאחרי וצובעים את העודפים במקרה הזה למטרה של סיוע בשכר דירה, ככל שבאמת יהיו עודפים.
<ענת מימון: סעיף 7א – הקראנו אותו בישיבה הקודמת.
<ענת מימון: שוב אני מעירה: השר הממונה על ענייני שירות אזרחי לאומי, כבר היה תיקון עקיף בחוק שירות אזרחי ולכן כרגע זה מיותר אצלנו וזה ירד.
<ענת מימון: על פסקאות (1) ו-(2) גם כן עברנו.
<ענת מימון: אני עוברת לסעיף 5 בהצעת החוק, סעיף שלא היה בדיון הקודם.
<ענת מימון: הסעיף הזה מוסיף את סעיף 7ב.
<ענת מימון: "הוספת סעיף 7ב 5.
<ענת מימון: אחרי סעיף 7א לחוק העיקרי יבוא: סעיף 7ב.
<ענת מימון: 'חייל לקראת תום שירותו הסדיר – חייל משוחרר'.
<ענת מימון: לעניין סעיפים 7 ו-7א, יראו כחייל משוחרר גם מי שנותרו לו שלושה חודשים או פחות לסיום שירותו הסדיר.
<ענת מימון: " אנחנו אומרים שלעניין הקרן לסיוע נוסף ולעניין הקרן לעידוד השכלה גבוהה – שזה סיוע בלימודים – חייל משוחרר, רואים אותו כמשוחרר גם שלושה חודשים לפני שהוא מסיים את השירות.
<ענת מימון: כמו שהוצג בישיבה הקודמת על-ידי מנהלת הקרן, לפעמים נדרשים שיתופי פעולה לצורך הקדמת הלימודים, התחלה של לימודי תעודה או כל מיני שיתופי פעולה אחרים כבר לפני שהחייל מסיים את השירות, ולכן אומרים שכבר בשלושת החודשים האחרונים לשירות שלו הוא יוכל להיחשב כחייל משוחרר לצורך הסיוע הזה.
<דרור גרנית: זה צריך להיות לעניין סעיפים 7ב - - -
<ענת מימון: זה לעניין סעיפים 7 ו-7א, שזה הקרן לסיוע נוסף והקרן לעידוד השכלה.
<דרור גרנית: עכשיו אנחנו מכניסים לתוך 7 גם את הסיוע בשכר דירה.
<דרור גרנית: זה יחול גם על חייל בשלושת החודשים האלה?
<קריאה: לא לא, מה פתאום.
<דרור גרנית: לכן צריך להחריג את זה, להגיד שזה יהיה - - -
אלי אלאלוף: אפשר לדעת על מה אתה מדבר?
<דרור גרנית: לא 7 בכלל, אלא 7(א) קטן.
<ענת מימון: כלומר, לעניין סיוע לחיילים בודדים - - -
אלי אלאלוף: גברת מהפרוטוקול, הבנת?
אלי אלאלוף: מה קרה לך?
אלי אלאלוף: חזרת לכיתה א'?
אלי אלאלוף: כשאתם מדברים ואתם רוצים שנתקן את החוק, תגידו את זה בצורה ברורה שאפשר יהיה לרשום את זה.
<דרור גרנית: מאה אחוז.
<דרור גרנית: סליחה, אני מתנצל.
<דרור גרנית: היתה לי פה הערה שהיא טכנית בבסיסה.
<דרור גרנית: הסעיף הזה, כפי שהסבירה היועצת המשפטית, מכיל את הזכאות לסיוע בשכר לימוד עוד לפני שהחייל השתחרר בפועל - כלומר, כבר בשלושה חודשים האחרונים של שירותו – וזאת כדי לאפשר להכניס אותו לתוך מסלולי לימודים והכשרה בעודו בתוך המסגרת הצבאית ההיררכית המאורגנת, כדי שאחרי זה הוא לא יאבד את המוטיבציה.
<דרור גרנית: היות שאנחנו מתקנים פה את סעיף 7 ומוסיפים את אותו תקציב תוספתי, התקציב התוספתי לא אמור לחול על החייל בעודו חייל, כי הוא נהנה שם מהזכאויות שהצבא נותן.
<דרור גרנית: לכן היה פה דיוק טכני.
יוליה מלינובסקי: אתה אומר שסיוע בשכר דירה לא יחול בשלושה חודשים האלה אלא רק אחרי השחרור, כי כל עוד הוא בצבא הוא מסודר.
יוליה מלינובסקי: אני מסכימה, זה מאוד הגיוני.
<ענת מימון: נכון, אז נבהיר את זה.
<דרור גרנית: זה תיקון טכני לחלוטין.
<ענת מימון: נבהיר בנוסח שזה סעיפים 7 ו-7א לעניין הלימודים, למעט הסיוע בשכר דירה לחיילים בודדים.
<ענת מימון: "6.
<ענת מימון: בסעיף 8 לחוק העיקרי, במקום סעיף קטן (ג) יבוא: '(ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב), יורשיו של חייל או משרת שירות לאומי או משרת שירות אזרחי (בסעיף זה – משרת) אשר נפטר במהלך שירותו הסדיר או יורשיו של חייל משוחרר שנפטר, זכאים לקבלת יתרת הפיקדון שלה היה זכאי הנפטר וכן למענק לפי הוראות סעיף 10, בהתאם להוראות חוק זה, אף אם נפטר החייל או המשרת במהלך תקופת שירותו הסדיר בטרם סיים 12 חודשי שירות סדיר.
<ענת מימון: " אסביר.
<ענת מימון: היום החוק כבר כולל סעיף דומה.
<ענת מימון: היום הסעיף בחוק מתייחס רק לחייל במהלך השירות או יורש של חייל משוחרר.
<ענת מימון: הכוונה היא שאם, חלילה, החייל נפטר, היורשים שלו זכאים לקבל את יתרת הפיקדון כאילו הוא שירת שירות מלא.
<ענת מימון: פה אנחנו עושים את התיקון ומתאימים את זה, כך שזה יחול לא רק על חייל אלא גם על משרת בשירות אזרחי ולאומי וכמובן, על חייל משוחרר, שכולל גם משרת בשירות לאומי אזרחי שסיים את השירות.
אלי אלאלוף: יש הערות, חברים?
<דרור גרנית: הערה טכנית על הסעיף, שהעליתי במייל: האם נכון לעשות את המענק של סעיף 10 פה.
<ענת מימון: לפי מה שהבנתי, כדאי שגם המענק יהיה פה, כי הם זכאים גם לפיקדון וגם למענק.
<דרור גרנית: זו לא מחלוקת של מהות, זו מחלוקת על מבנה הסעיפים.
<דרור גרנית: אולי בשלב הנוסח נזיז את זה ימינה או שמאלה.
<בת חן הורוביץ: הערה לעניין המילה "יתרה" – שכדאי יהיה לחזור לזה אחרי שנחליט לגבי סעיף 10א.
<בת חן הורוביץ: בהתאם למה שהוחלט לגבי עניין החללים, נצטרך לחזור לסעיף הזה ולהתאים את הנוסח מכיוון שעל-פי המילה "יתרה" עלולים להבין שהוא זכאי לקבלת יתרת הפיקדון, ו"יתרה" זה עד יום מותו.
<בת חן הורוביץ: אם נחליט שלפי התיקון לחללים הוא יקבל לפי מלוא השירות, זה כבר לא יתרה.
יוליה מלינובסקי: פיקדון באופן מלא.
<ענת מימון: בסעיף 10.
<בת חן הורוביץ: נכון, אמרתי.
אלי אלאלוף: אוקיי, בסעיף 10.
<ענת מימון: "7.
<ענת מימון: בסעיף 9 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (ג), במקום "תודיע בכתב" יבוא "תודיע בדרך שתמצא לנכון"; (2) במקום סעיף קטן (ד) יבוא: "(ד) הקרן תודיע לכל חייל משוחרר על מצב הפיקדון בתום כל אחת מחמש השנים שלאחר שחרורו, בדרך שתמצא לנכון.
<ענת מימון: " סעיף 9 עוסק באמת בנושא של הפיקדון, איך מודיעים לחייל.
אלי אלאלוף: איך יכול להיות שלא בכתב?
אלי אלאלוף: למה זה לא בכתב?
אלי אלאלוף: מה, טלפון?
<בת חן הורוביץ: היום נשלחות הודעות בכתב, והמון מכתבים פשוט חוזרים.
<בת חן הורוביץ: הכתובות - - -
אלי אלאלוף: תעשו במייל.
<חמדה מארק: בדיוק, לכן "כל דרך".
<בת חן הורוביץ: זה מה שאנחנו רוצים לבקש: כל דרך שנמצא לנכון.
<חמדה מארק: יכול להיות במסרון, יכול להיות שנשיג אותו בנייד.
<חמדה מארק: זאת אומרת, נשיג אותו בכל דרך אפשרית.
אלי אלאלוף: גם אם תשיגו אותו טלפונית, תעבירו לו את זה בצורה של מסמך רשמי.
<חמדה מארק: הרבה פעמים מה שקורה, כשהם רואים משהו שמגיע ממשרד הביטחון הם משליכים את זה לפח.
<חמדה מארק: גם דברים כאלה קורים.
<חמדה מארק: אנחנו רוצים להימנע, כי אם היית רואה את הערימות שקיבלתי - - -
אלי אלאלוף: אני ממש לא מצפה - - -
<חמדה מארק: אני אומרת לך, אדוני היושב-ראש - ערימות.
<חמדה מארק: ביום הראשון שהגעתי לעבודה נכנסתי לממ"ד, שאלתי: מה זה השקים האלה?
<חמדה מארק: אמרו לי: זה חוזרים.
<חמדה מארק: לא האמנתי, התחלתי לעבור.
אלי אלאלוף: לפני כמה זמן זה היה?
<חמדה מארק: זה היה עד לא מזמן.
<חמדה מארק: המשכנו לעשות את זה וראינו שהקטע הזה הוא בעייתי; אתה גם משלם מאות אלפי שקלים על זה וגם לא מקבל את התמורה, ועד שזה בא ועד שזה חוזר.
<חמדה מארק: תשאירו את זה - - -
אלי אלאלוף: מה זה "ככל האפשר"?
אלי אלאלוף: זה מסמך רשמי.
<חמדה מארק: אנחנו נפנה אליו.
אלי אלאלוף: בדרך שתמצאו לנכון.
<חמדה מארק: נשיג אותו.
<חמדה מארק: הגענו עכשיו למשרד הפנים לבקש - - -
אלי אלאלוף: אז מה, תגידו לו בטלפון?
אלי אלאלוף: זה מספיק?
<חמדה מארק: אנחנו עושים עכשיו פעילות רחבה בעניין הזה באמצעות SMS וטלפונים, ואנחנו רואים שיפור; אם תראה את נתוני 2016–2017 תראה שיפור.
<חמדה מארק: אנחנו עושים מאמצים בכל דרך שייקחו את הכסף.
<חמדה מארק: הוא לא שלנו, אנחנו לא צריכים אותו, אנחנו רוצים שזה יעבור.
אלי אלאלוף: אז תעשו את זה, כמו שאומרת היועצת המשפטית, גם וגם.
<אייל דולב: אני רוצה להוסיף משהו.
<אייל דולב: עד עכשיו היתה חשיבות מאוד גדולה שהחייל המשוחרר ידע כמה כסף יש לו.
<אייל דולב: למה?
<אייל דולב: כי הכסף נמחק לו אחרי שבע שנים.
<אייל דולב: ברגע שהכנסת מקבלת את התיקון הזה, שהיתרה חוזרת אליו, החשיבות קצת יורדת כי במקרה הכי גרוע, אם תישאר לו יתרה, הוא לא מפסיד אותה.
<אייל דולב: לכן אני חושב שבמאה ה-21 אפשר להסתפק בדרכים של דואר אלקטרוני, אתר אינטרנט וכו'.
אלי אלאלוף: לא אמרתי ההיפך.
אלי אלאלוף: רק לא בשיחת טלפון אחת וזהו.
אלי אלאלוף: יגידו לו: דיברתי אתך, חיפשתי אותך טלפונית - - -
<אייל דולב: עומד לרשותו אתר אינטרנט עם אזור אישי והוא יכול להיכנס 24 שעות ולבדוק את היתרה שלו.
<אייל דולב: כל דבר הוא צריך להיכנס, אז רוב האנשים נכנסים לאתר ויודעים.
<אייל דולב: לכן, לדעתי כתקציבן, חבל על 700,000 שקל בשנה שאנחנו זורקים על המכתבים האלה, שחצי מהם חוזרים.
<אייל דולב: אפשר להשתמש בכסף הזה - - -
אלי אלאלוף: אתה נשאר במכתבים, אני מזמן לא שם.
אלי אלאלוף: בצורה של מייל.
סתיו שפיר: כמה זה היה בשנה?
<אייל דולב: זה היה 700,000 שקל בשנה לשלוח את המכתבים.
<אייל דולב: הפסקנו עם זה.
אלי אלאלוף: אל תשרוף 700,000 שקל, אני מסכים אתך – למרות שזה הולך לדואר ישראל.
<חמדה מארק: שמחזיר אותם, הוא לא מוצא את האיש.
אלי אלאלוף: תעשו את זה, אבל לא בשיחת טלפון.
<אייל דולב: שולחים להם מסרון, שולחים להם הכול.
<חמדה מארק: מסרון, מייל – כל דרך.
אלי אלאלוף: אנחנו שנינו אומרים אותו דבר.
<חמדה מארק: אמרת גם וגם, אם הבנתי נכון.
אלי אלאלוף: אני לא בעד גם וגם, אבל לא בשיחת טלפון.
אלי אלאלוף: בצורה טכנית נכונה.
<אימבל קואס: אולי אפשר להציע: בכל דרך אפשרית על מנת להשיגו.
<בת חן הורוביץ: זאת הכוונה.
<ענת מימון: אז מה בסוף?
<ענת מימון: בכל דרך אפשרית - - -
אלי אלאלוף: בכל דרך נכונה.
אלי אלאלוף: רק לא שיחת טלפון.
<דרור גרנית: אני לא יודע מה זה "בכל דרך אפשרית".
<דרור גרנית: דואר הוא דרך אפשרית.
<ענת מימון: על מנת לאתר אותו, על מנת שההודעה תעבור אליו.
<ענת מימון: זו הכוונה.
<דרור גרנית: הנוסח המקורי שהוצע אומר: "בדרך שתמצא לנכון", וחזקה על הקרן שזו מטרתה, זו תכליתה, זה ייעודה וזו פעולתה.
<דרור גרנית: היא תמצא לנכון לעשות את זה במסרון – תעשה את זה במסרון, בשיחת טלפון - - -
אלי אלאלוף: טוב, "שתמצא לנכון".
<ענת מימון: אז גם סעיף קטן (ד) נשאר אותו דבר.
<ענת מימון: "תיקון סעיף 10.
<ענת מימון: בסעיף 10 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א)(5), במקום '194' יבוא '277.5'; (2) סעיף קטן (ב) – בטל.
<ענת מימון: " סעיף 10 קובע את סכום המענק.
<ענת מימון: משרת בשירות אזרחי במסלול ביניים, אנחנו מעדכנים את סכום המענק שלו.
<ענת מימון: הוא אמור לקבל 75% מהמענק שמקבל מי שמשרת בשירות אחר.
<ענת מימון: לגבי מי שמשרת בשירות אחר, בשנת 2012 עדכנו את הסכומים, ולגבי מי שמשרת במסלול ביניים לא עדכנו את הסכום ונוצר מצב שהמענק שהם קיבלו היה נמוך מ-75%.
<ענת מימון: לכן צריך להגדיל את גובה המענק לגבי מי שמשרת בשירות אזרחי במסלול ביניים: במקום 194 זה 277.5 שקלים.
<ענת מימון: נראה בהמשך שההצעה היא שזה יחול משנת 2014, שזו השנה שבה נוסף הנושא של משרת שירות אזרחי במסלול ביניים.
<ענת מימון: סעיף קטן (ב) מדבר על מי ששוחרר כלוחם או תומך לחימה ונותנים לו פה זכאות למענק, אבל בגלל שבסעיף 10, שמגיע מיד עכשיו, אנחנו כבר נוגעים בזה אז אנחנו מבטלים אותו פה ועושים את זה בסעיף 10א לגבי כולם.
<ענת מימון: "מענק ופיקדון בעקבות פציעה 10א.
<ענת מימון: (א) חייל ששירת כלוחם או כתומך לחימה וראש אגף כוח אדם בצבא הגנה לישראל (בסעיף זה – ראש אגף כוח אדם) קבע כי התקיים בו אחד מאלה, יראו אותו לעניין סעיפים 9(א) ו-10(א)" – שזה המענק והפיקדון – "כמי שהשלים את מלוא תקופת השירות הסדיר שהוא חייב בה לפי חוק שירות ביטחון, כלוחם או כתומך לחימה, לפי העניין: (1) הוא נפצע תוך כדי אימון או פעילות מבצעית ועקב אימון או פעילות מבצעית וחזר לשרת בשירות אחר; (2) הוא שוחרר מחמת פציעה שאירעה תוך כדי אימון או פעילות מבצעית ועקב אימון או פעילות מבצעית; (3) הוא נפטר בשל פציעה שאירעה תוך כדי אימון או פעילות מבצעית ועקב אימון או פעילות מבצעית.
<ענת מימון: (ב) על החלטת ראש אגף כוח אדם כאמור בסעיף קטן (א) ניתן להשיג לפני ראש המטה הכללי בצבא הגנה לישראל.
<ענת מימון: " הסעיף הזה אומר שכשיש לוחם או תומך לחימה שהשירות שלו כלוחם או תומך לחימה נפסק, בין אם זה מחמת שהוא שוחרר מהצבא, בין אם זה מחמת שהוא עבר לתפקיד אחר והוא כבר לא לוחם או תומך לחימה ובין אם זה מחמת שהוא נפטר, אנחנו נותנים לו את המענק והפיקדון כאילו הוא השלים את השירות כלוחם או תומך לחימה, שזה הרף הכי גבוה של הכסף של הצבירה למענק ולפיקדון.
<ענת מימון: עלתה בקשה מחברי כנסת שהנושא הזה יחול לא רק על לוחם ותומך לחימה, אלא גם חייל שבמהלך שירות רגיל נפטר, עדיין ייתנו לו את מלוא המענק והפיקדון כאילו הוא השלים את השירות הסדיר שלו.
<ענת מימון: כרגע הסעיף מדבר רק על לוחם ותומך לחימה.
<בת חן הורוביץ: שנפצע או נפטר.
<ענת מימון: יש עוד שני מצבים.
<ענת מימון: ככל שהוא נפצע ועבר לשירות אחר – זה לא משנה כי ממילא בשירות האחר שלו הוא צובר את היתרה.
<ענת מימון: הוועדה צריכה להחליט מה היא עושה בשני מצבים: 1.
<ענת מימון: כשהוא נפצע ושוחרר מהצבא, ולכן הוא כבר לא צובר פיקדון ומענק כי אין לו חודשים נוספים; 2.
<ענת מימון: הוא נפטר.
<ענת מימון: מה עושים במצב כזה לגבי חיילים רגילים?
<ענת מימון: לגבי לוחמים ותומכי לחימה הסעיף כבר מסדיר את זה.
אלי אלאלוף: לא לוקחים בחשבון סיבת הפטירה?
<בת חן הורוביץ: היום הנוסח מדבר על מי שנפצע או נהרג באימון או פעילות מבצעית, כלומר לוחם או תומך לחימה שנפצע או נהרג באימון או בפעילות מבצעית.
<בת חן הורוביץ: הוא לא מדבר על חייל רגיל.
אלי אלאלוף: אפילו לא כמו עובד רגיל, שהוא בדרך לעבודה?
אלי אלאלוף: לא לוקחים בחשבון?
סתיו שפיר: למה לא לכלול את כל החיילים?
<בת חן הורוביץ: זאת באמת עמדת צה"ל.
<בת חן הורוביץ: צה"ל מבקש לעניין החללים להחיל את זה על כולם.
סתיו שפיר: ככה זה צריך להיות.
סתיו שפיר: אני חושבת שהוועדה צריכה לקבל את העמדה הזאת.
אלי אלאלוף: אני משווה את זה לביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: אדם בדרך לעבודה או בחזרה מהעבודה נחשב לעובד, אז למה פה לא?
אלי אלאלוף: חייל זה חייל, אם הוא בדרך אז יתחילו לחפש אם הלך לראות - - - ?
<בת חן הורוביץ: חד-משמעית.
אלי אלאלוף: אני חושב שאין שום הצדקה להפריד בין חייל לחייל, במיוחד במצבים חמורים כאלה.
<דרור גרנית: ברשות אדוני, אזכיר שאך לא מזמן, לפני חודשים ספורים, תוקן חוק הנכים וחוק המשפחות בדיוק כדי לחדד ולייצר את האבחנה בין מי שהם נכי צה"ל בעקבות פעילות מבצעית ובין מי שהם נכי צה"ל שלא אגב פעילות מבצעית.
<דרור גרנית: הרעיון היה לשמר את הייחודיות של הפגיעה בשל פעילות מבצעית.
<דרור גרנית: פה ממשיך אותו קו, שרק לפני חודשים בודדים הוועדה אישרה והלכה אתו מתוך הבנה של הייחודיות של הנושא.
<דרור גרנית: אדוני ישב פה בוועדות, אני לא צריך להזכיר לו.
אלי אלאלוף: פה אנחנו מדברים על שירות סדיר, לא מדברים על אנשי קבע.
אלי אלאלוף: אמרנו גם בוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון שבשירות סדיר ניתן את מלוא התנאים לחייל, אז אני חושב שגם פה, בנקודה הזאת, היה רצוי שנלך באותה דרך, אם זה מקובל על החברים שלי.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שאנחנו מדברים על חיילים בשירות סדיר.
ענת ברקו: ואז יתחיל הוויכוח, אדוני יושב הראש, באילו נסיבות ויתחילו התביעות איך הוא נהרג, נפטר – היתה תאונה, זה מוכר, זה לא מוכר.
ענת ברקו: צריך לתת לכולם.
ענת ברקו: אני מדברת על הטענה שלא צריך לתת לכולם.
<בת חן הורוביץ: אנחנו מציעים לא להרחיב את זה לעניין פצועים, בעניין פצועים להישאר רק בלוחם או תומך לחימה.
<בת חן הורוביץ: לעניין חללים אנחנו, כמובן, מוכנים לקבל את עמדת צה"ל ולהחיל את זה על כולם.
<בת חן הורוביץ: אבל לפתוח את זה לכל הפצועים, זאת מטריה שבעיני היא קצת סבוכה כרגע.
אלי אלאלוף: תסבירי לי למה הפצועים לא.
אלי אלאלוף: פצוע שיוצא משירות סדיר מסיבות - - -
סתיו שפיר: זה הזוי, הם במהלך השירות הסדיר שלהם.
אלי אלאלוף: בגלל הפציעה הוא יוצא משירות סדיר.
ענת ברקו: הכול על הגב של החיילים.
ענת ברקו: זה לא יאומן, לאן הגענו.
<דרור גרנית: השאלה היא נסיבות הפציעה.
<דרור גרנית: לצורך הדיון, דוגמה מאוד ברורה: חייל נוסע ביום שישי ברכב פרטי בדרך הביתה, נקלע לתאונת דרכים אזרחית ונפצע, חלילה, פציעה דרמטית, כזאת שמונעת ממנו את המשך שירותו.
סתיו שפיר: במהלך שירותו הצבאי, כן.
סתיו שפיר: בזמן שהוא תורם למדינה.
ענת ברקו: במהלך שירותו, כש-50% לא משרתים והם נוסעים למקומות אחרים.
ענת ברקו: זה במהלך שירותו.
ענת ברקו: הצבא יכול לקרוא לו במהלך שירותו 24 שעות ביממה; גם כשהוא באמצע בילוי הצבא רשאי לקרוא לו, נכון?
ענת ברקו: אז ברור.
ענת ברקו: אז למה לא?
ענת ברקו: הצבא רשאי לקרוא לו, הוא תחת אחריות צה"ל 24 שעות.
ענת ברקו: אי אפשר להזדכות על האחריות על החיילים האלה.
ענת ברקו: לאן אנחנו מביאים את עצמנו?
ענת ברקו: אם מדובר בהתנהגות רעה וחמורה – מילא, אבל אנחנו הבאנו את עצמנו לפינה שהיא בועטת את חיילי צה"ל מכל הכיוונים, לא לוקחים עליהם אחריות על כלום.
ענת ברקו: אין שום סיבה, באמת אין שום סיבה.
ענת ברקו: אדוני יושב הראש, צריך להחיל את הדבר הזה על כלל חיילי צה"ל – גם פצועים, גם חללים – בלי לעשות אבחנות, בלי להוביל אנשים לכל מיני תביעות משפטיות.
ענת ברקו: גם ככה יש לנו בחברה הישראלית היום חבורה שלא משרתת בצבא, עושה עם הזמן שלה דברים אחרים.
ענת ברקו: אז דורשים מחייל זמינות של 24 שעות, אבל מזדכים על האחריות כלפיו.
ענת ברקו: אנחנו רואים – בדיוק עכשיו התפרסם דוח נקח"ל, אי אפשר לנתק את כל הדברים האלה, רואים גם איך מתנהגים לחיילים האלה בצבא.
אלי אלאלוף: מה זה נקח"ל?
ענת ברקו: נציב קבילות חיילים.
ענת ברקו: תקרא את הדוח שלו.
ענת ברקו: אני אומרת לך, אתה ממש תזדעזע.
ענת ברקו: אז הגיע הזמן שייתנו לחיילים האלה את מה שמגיע להם.
<אבי סייג: זה גם לא הרבה חיילים.
ענת ברקו: ועל מה מתחשבנים?
ענת ברקו: על האגורות האלה, זה נראה כל כך מגעיל.
<אבי סייג: מישהו יכול להגיד כמה חיילים כאלה?
<אבי סייג: על מה מדובר?
<אבי סייג: זה מספר - - -
ענת ברקו: מדובר על זה שהם משרתים, סוחטים את הלימון וזורקים אותו.
ענת ברקו: זה מה שמדובר.
אלי אלאלוף: ענת, למה בכעס?
ענת ברקו: אתה יודע מה, אני רצף של התנהגויות, כולל הדוח הזה של נקח"ל, כלפי חיילי צה"ל, ואני רואה איך מתנהגים לחיילים ומה נותנים להם היום לעומת מה שהיה פעם.
ענת ברקו: עם כל ההעדפות המתקנות לכל האוכלוסיות, בסוף האחרונים בשרשרת המזון זה החיילים, אלה שבאמת מקריבים את השנים הכי יפות שלהם, וזה חבל מאוד.
אלי אלאלוף: יש עמדה מאנשי משרד הביטחון?
<חמדה מארק: אנחנו בעד, כל עוד האוצר מסכים אתנו.
ענת ברקו: זאת גם עמדת צה"ל.
אלי אלאלוף: אנשי האוצר רוצים - - -
<ליאור בראון: עמדת צה"ל, הבנתי, דווקא מתנגדת לעניין.
<קרן זר אביב: עמדת צה"ל אומרת שחיילים שהם פצועים יקבלו רק אם פצועים מסיבה מבצעית.
<קרן זר אביב: יש מעט כאלה בשנה.
ענת ברקו: על המעט האלה צריך לשנות, לעשות את ההפרדה?
ענת ברקו: אנחנו צריכים לפעול בניגוד לעמדת צה"ל, כי צה"ל לא מספק להם הגנה.
ענת ברקו: אנחנו צריכים להבין שיש כאן בעיה.
אלי אלאלוף: אני קיבלתי חינוך שמה שצה"ל רוצה צריך לתת.
ענת ברקו: אתה יודע מה, גם אני קיבלתי חינוך וכל יום שעובר – למרות ש-25 שנה שירתתי בצה"ל, אני אומרת לך: הם לא מקיימים חוקים למחיקת רישום פלילי לחיילים משוחררים, אין אפילו כתובת היום בצה"ל, למרות שהחוק עבר; הם לא נותנים להם תעודות מקצוע, למרות שחוק עבר.
ענת ברקו: הם לא באמת דואגים להם.
ענת ברקו: הם דואגים להם בזמן השירות כדי להפיק מהם את מרב התועלת.
ענת ברקו: לצערי הרב, אני אומרת את זה בשיא הכאב, אני ממש מזועזעת מההתנהלות הזאת.
<קרן זר אביב: יש מעט מאוד כאלה בשנה.
<קרן זר אביב: חיילים שנפצעים בתאונות דרכים או שמפאת מחלה משוחררים זו לא אוכלוסייה מאוד מאוד גדולה.
אלי אלאלוף: לשמחתנו.
<קרן זר אביב: הבקשה של צה"ל היא שראש אכ"א ידון במקרים האלה באופן פרטני, כל מקרה לגופו.
<קרן זר אביב: אם תימצא הצדקה – יאשרו להם, ואם לא – אז לא.
<קרן זר אביב: זאת העמדה של צה"ל.
<קרן זר אביב: חייל שחוזר לשירות אחרי פציעה ממשיך לצבור את הזכויות שלו במדרג נמוך יותר.
אלי אלאלוף: לשמחתנו, זה מספר קטן, ואנחנו מקווים להגיע למספר אפס.
אלי אלאלוף: אם זה ככה, מה ההתנגדות?
אלי אלאלוף: למה להוסיף סרבול למערכת?
אלי אלאלוף: עוד ביורוקרטיה, עוד בדיקה, עוד המתנה לחייל, עוד סבל למשפחה שצריכה לחכות.
אלי אלאלוף: אם את אומרת שזה מעט, כמה זה יכול להיות?
אלי אלאלוף: תכפילי את זה בסכום שמגיע, זה ממש גרושים.
אלי אלאלוף: אז המנגנון המיותר הזה, רק לעשות את הבדיקה, להסביר – גם זה כסף.
אלי אלאלוף: תקבלו החלטה.
אלי אלאלוף: לדעתי, פה היה רצוי - - -
ענת ברקו: אנחנו יכולים להחליט.
אלי אלאלוף: ענת, עם כל הכבוד לנו, ויש לנו את הזכות - - -
ענת ברקו: יש כאן הסכמה שהיא חוצת מפלגות.
ענת ברקו: יש גבול.
סתיו שפיר: יש הסכמה של כל חברי הכנסת.
סתיו שפיר: מדובר במספר מאוד קטן של חיילים.
אלי אלאלוף: יש פה חברי כנסת שלא רגילים לשמוע דעה הפוכה ואז קופצים באמצע, אז תנו לי לנסות להסביר.
אלי אלאלוף: אני בעד שתנסי, נציגת צה"ל, להתייעץ עם מי שאת רוצה ברבע השעה או חצי השעה הקרובה.
אלי אלאלוף: נקבל החלטה בכיוון שחברי הכנסת רוצים, אז כדאי שתתייעצי ותחזרי אלינו בזמן הקרוב.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שאנחנו רוצים להצביע על החוק הזה היום, אבל תתייעצי, ברשותך.
<ליאור בראון: קיבלנו הערכה תקציבית רק לגבי הרכיב של הנפטרים.
<ליאור בראון: ביקשנו ממשרד הביטחון את ההערכות התקציביות לגבי הפצועים וטרם קיבלנו אותן, כך שאנחנו לא יודעים במה מדובר.
<ליאור בראון: ככל שיהיה מדובר בעלות תקציבית, כמובן שלא נוכל לתמוך בקריאה השניה והשלישית, בהתאם לחוק יסודות התקציב.
<ליאור בראון: כרגע אני ממתינה להתייחסויות לגבי הערכת העלות.
<אייל דולב: ולגבי הנפטרים?
<ליאור בראון: לגבי הנפטרים, כאמור, קיבלנו ואנחנו לא מתנגדים.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נקבל החלטה, אחרי התייעצות שצה"ל יעשה עם עצמו ויציג לכם את הנתונים.
אלי אלאלוף: לנו יש טכניקה – גם אחרי ההצבעה אנחנו יכולים גם לעשות רביזיה.
אלי אלאלוף: זו הטכניקה שתאפשר לנו לחזור על הדיון.
<ענת מימון: אז נחזור לסעיף הזה בהמשך.
<ענת מימון: אנחנו עוברים לסעיף 10 להצעת החוק.
<ענת מימון: "10.
<ענת מימון: בסעיף 19 לחוק העיקרי – (1) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: '(א1) על אף הוראות סעיף קטן (א), חייל מילואים פעיל וחייל משוחרר בודד יהיו רשאים לממש את הזכאויות לפי סעיפים 7 ו-7א עד תום 10 שנים מסיום השירות הסדיר.
<ענת מימון: ';" סעיף 19 קובע שככלל, כל הזכאויות לפי החוק ניתנות למימוש חמש שנים מתום השירות.
<ענת מימון: פה אנחנו מוסיפים הוראה שאומרת שלחייל מילואים פעיל ולחייל משוחרר בודד הזכאויות לעניין סיוע בלימודים, שזה 7 ו-7א, אפשר יהיה לממש עשר שנים.
<ענת מימון: יש פה הטבה.
<ענת מימון: "(2) בסעיף קטן (ב), במקום פסקה (1) יבוא: '(1) נותרה יתרת פיקדון בתום חמש השנים האמורות בסעיף קטן (א), זכאי החייל המשוחרר לקבלה לידיו.
<ענת מימון: הקרן תעביר את יתרת הפיקדון לחשבון הבנק של החייל המשוחרר שמסר במועד שחרורו, בתוך 60 ימים, ואם לא איתרה הקרן את חשבון הבנק האמור בתוך 60 ימים – תפנה לחייל המשוחרר ותודיע לו בדרך שתמצא לנכון על סכום היתרה העומדת לזכותו ועל זכותו לפדותה בתוך 120 ימים ממועד פניית הקרן.
<ענת מימון: ';" ואז אנחנו מוסיפים את (ג1):"(ג1) ביקש החייל המשוחרר לקבל את יתרת פיקדונו בתוך שלוש שנים מיום העברת יתרת פיקדונו לקרן לסיוע נוסף כאמור בסעיף קטן (ג), תעביר הקרן את יתרת הפיקדון לחשבון הבנק של החייל המשוחרר.
<ענת מימון: " היום ההסדר הוא חמש שנים שחייל יכול לממש את הפיקדון לשש מטרות שקבועות בחוק, ורק לאותן מטרות; אחרי חמש שנים הוא יכול לממש לכל מטרה, ועד תום שבע שנים, אם הוא לא מממש את זה, הכסף עובר לקרן לסיוע נוסף.
<ענת מימון: בהצעת החוק ביקשו לעשות הסדר שונה – לקבוע שיש חמש שנים, ובתום חמש השנים יש שנה וחצי ולא שנתיים שהחייל יכול לבקש את הכסף אליו לכל מטרה, ואחרי שנה וחצי הקרן תעביר אליו – לא לקרן לסיוע נוסף, אלא תעביר את הכסף אליו – ורק אם היא לא תאתר את חשבון הבנק שלו זה יעבור לקרן לסיוע נוסף ויהיו לו שלוש שנים שהוא יוכל לבקש את הכסף מהקרן לסיוע נוסף.
ענת ברקו: אז למה לא לביטוח לאומי - - -?
<ענת מימון: רק אסביר את הנוסח שלפניכם.
<ענת מימון: כרגע, בעקבות בקשה שעלתה בדיון הקודם, הצעת החוק נוסחה כך שחמש שנים הוא יוכל לממש את זה למטרות שקבועות בחוק, ואחרי חמש שנים תהיה דחיפה אוטומטית של הכסף לחשבון של החייל; וככל שלא יאתרו את החשבון של החייל זה יעבור לקרן לסיוע נוסף ויהיו לו שלוש שנים לבקש את זה.
<ענת מימון: רק אעיר שהאוצר ביקש שהתחילה של זה תהיה רק בעוד שנה וחצי, ב-2019.
ענת ברקו: שירוויחו עוד קצת כספים על חיילים?
<ענת מימון: אני רק מציגה.
<ענת מימון: כי יש קושי תקציבי.
<ענת מימון: זו תוספת מסוימת לתקציב לעשות את הדחיפה אוטומטית לכל החיילים, ללא דרישה, לכן ההוראה הזו תחול מ-2019 ובתקופת הביניים תהיה הוראת מעבר שבכל זאת תהיה שנה וחצי לחייל לבקש את הכסף.
אלי אלאלוף: ענת, בבקשה.
ענת ברקו: אני חושבת שחמש שנים זה יותר מדי זמן.
ענת ברקו: להערכתי צריך לקצר את התקופה לשלוש שנים ולאפשר להם לאחר שלוש שנים - - -
אלי אלאלוף: מה זה נותן לקצר?
ענת ברקו: למה חמש שנים?
אלי אלאלוף: בשביל שיהיה לו זמן לחשוב.
אלי אלאלוף: זה לטובת החייל.
ענת ברקו: הגישה הפטרנליסטית שלנו יכולה להספיק לשנה הראשונה, כשהם נוסעים לדרום אמריקה.
ענת ברקו: לאחר מכן, להערכתי, צריך להפקיד להם את הכסף מהר יותר בלי שום הגבלות.
ענת ברקו: מעבר לזה, אני מניחה שלכספי הביטוח הלאומי שיגבו מהם דקה אחרי שמשתחררים – זה מה שעושים, אני רואה, יש לי קצינה משוחררת בבית – לא תהיה בעיה של חשבון בנק.
ענת ברקו: ידעו למצוא בדיוק איפה הם, ידעו לאתר אותם כדי לגבות מהם את כספי הביטוח הלאומי.
ענת ברקו: אי לכך, דרך הביטוח הלאומי אפשר להזרים להם את הכספים הללו.
ענת ברקו: מעבר לזה, אני מתקוממת על הגישה של האוצר.
ענת ברקו: הגישה של האוצר לגבי תקופת המעבר היא גישה פוגענית ונצלנית על גבם של חיילי צה"ל.