GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירי יציב: וזה בן, לא בת, התחיל לצלוע ומכאן התחילו טיולים אין סופיים למומחים, לבדיקות, ל- MRI, זה ילד צעיר בטשטוש, בטשטוש כל הבדיקות של ה- MRI, כל הבדיקות דם המורכבות, כל המומחים, הכל הכל הכל חוץ מאולטרסאונד גידים שעשינו בצפת וחיכינו לו שלושה חודשים, להכל נסענו והנסיעה היא לא, אוקיי, ניסע שעה נגיע ונחזור.
<מירי יציב: כל נסיעה אורכת כשלוש שעות הלוך וחזור.
<מירי יציב: אנחנו בשלוש שנים האחרונות הוצאנו 36 אלף שקל רק על נסיעות ולא נכנס בחישוב הזה כביש 6.
<מירי יציב: עכשיו אני באתי לספר מה עומד מאחורי המספרים האלה, כמה הוצאות נוספות יש לנו כהורים, כאימהות, מאחורי הנתונים האלה שאין אין אין.
<מירי יציב: אבל כשהילד צריך משהו אתה תגיע עד קצה העולם ומבחינתנו קצה העולם זה תל אביב, זה ירושלים, זה להגיע להדסה לבדיקת דם מורכבת.
<מירי יציב: כל דבר כזה הוא עלות, מעבר לעלות שכנסת ישראל, שהממשלה, הממשלות לא נותנות, לא נותנות את הכסף הזה לפיתוח הרפואה המתמחה.
<מירי יציב: מעבר לזה, אם הילד שלי בקיבוץ כפר סול, ילד בן שנתיים חולה, מעלה חום בשעה 5:30 בערב יום שני, אין לי רופא זמין.
<מירי יציב: רק שיראה אותו, שניה הילד העלה חום ל- 40.2 לאן שלחו אותי?
<מירי יציב: לנצרת.
<מירי יציב: נצרת - כפר סול זה שעה ורבע נסיעה.
<מירי יציב: עכשיו, אוקיי, קופת חולים, קופת חולים, תנו תמריצים, חברים, אנחנו מוציאים המון כסף מעבר לזה שאתם לא שמים על בריאות אצלנו, אנחנו מוציאים כסף מהכיס שלנו כדי שהילדים שלנו יחיו, פשוט יחיו, זה הכל, יחיו.
<מירי יציב: אני רוצה שהילד שלי יזכה לטיפול פיזיותרפי וטיפול אם הוא צריך והילד שלי הוא דוגמה קטנה, קטנה, אבל תראו כמה הוצאות יש מעבר לזה.
<מירי יציב: כי אין שום דבר כמעט בגליל.
<מירי יציב: עכשיו דיברו על מספרים, שורה תחתונה, אין בגליל מענה, אין בגליל מענה, אפשר ליפות את זה, לשים את זה בטבלאות ולהגיד כן פתחנו מרפאה, לא פתחנו מרפאה, שורה תחתונה אין מענה לילד שהמקרה שלו הוא מורכב יותר מאנגינה.
<מירי יציב: אם יש לו מקרה יותר מורכב מאנגינה הוא צריך לנסוע למרכז הארץ ומרכז הארץ זה כסף להורים וזה המון כסף, 36 אלף שקל רק על נסיעות, זה הכל ואם אין לך, אז הילד ימשיך ככה.
אלי אלאלוף: תודה גברת, דבריך מאד מרגשים וכואבים ביחד וברור שהמערכת צריכה לדעת להתמודד ולתת תשובות.
אלי אלאלוף: חבר כנסת האחרון, חבר כנסת מיכאל מלכיאלי בבקשה.
מיכאל מלכיאלי: תודה אדוני היושב ראש, קודם כל אני רוצה להודות לך על הדיון - - -
אלי אלאלוף: יש לי זמן, אני הייתי רוצה לתת לכולם כמה שתרצו.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאחרי הדברים שהאמא דיברה אז באמת כל מילה מיותרת, אני רק רוצה לומר משהו קטן שאני יודע, אם הייתי בא לדיון הזה כאן בלי הקדמה מראש אז אולי הייתי חושב שמישהו מנסה לנפח מספרים או עובדות.
מיכאל מלכיאלי: אני, לפני שלושה חודשים בערך, הייתי בסיור בבית החולים זיו בצפת ומה שבית החולים שמה, הנהלת בית החולים העלתה בפנינו, זה שיש לבית החולים תרומות, לבית החולים יש אנשים שרוצים לתמוך בהם, רק הם תמיד מתנים את זה במצ'ינג של המדינה ותמיד הם נתקעים במקום הזה.
מיכאל מלכיאלי: כשאנחנו קוראים קצת מהסיכום של הדוח שנמצא לפנינו אנחנו מגלים שזה לא רק פינוק, כמו אולי שעה נסיעה יותר או פחות, שזה לא פינוק, אלא יש פה פשוט תוחלת חיים ירודה ביחס לצפון.
מיכאל מלכיאלי: אני כחבר כנסת וכחבר הועדה מרגיש לא בנוח עם זה, איך אנחנו כמדינה נותנים לאנשים במקום מסוים בארץ לחיות יותר וזה קשה לומר את זה אבל זה העובדות ואני הייתי מבקש ממך יושב ראש הועדה שתהיה מעקב אחרי כל הדברים שעלו כאן אצלך בוועדה, לדעת בפרק זמן מסוים אם התקדמנו ולאן, תודה רבה.
אלי אלאלוף: תודה, תודה מיכאל.
אלי אלאלוף: מי זאת מרגנית?
אלי אלאלוף: בפעם הבאה זה יהיה על חשבון התקשורת.
אלי אלאלוף: לא יכול להיות שאתם עוזבים את הועדה, כולם, אנחנו מאד רציניים ומחכים ובסבלנות ובהקשבה ואתם חושבים שתקשורת זה יותר חשוב.
אלי אלאלוף: פעם הבאה תבחרו, בבקשה.
<מרגנית אופיר גוטלר: אני יצאתי ב- 8:00 בבוקר כדי להגיע לכאן אז אתה יכול להבין כמה זה חשוב לי.
אלי אלאלוף: אני ב- 6:00 בבוקר.
<מרגנית אופיר גוטלר: לא, זה חשוב לי, זה באמת חשוב לי.
אלי אלאלוף: וודאי זה חשוב, לכולם זה חשוב.
אלי אלאלוף: תדעו לעשות את הבחירה הנכונה, בזמן הנכון.
<מרגנית אופיר גוטלר: אני חושבת שיש כאן שותפה מהגליל המזרחי שאני חושבת שמשלמת מחיר מאד יקר, כלכלי ואני יכולה להגיד שבניסיון האישי שלי אנחנו פשוט ויתרנו, אני כאמא ויתרתי.
<מרגנית אופיר גוטלר: ויתרתי על לתת לילד שלי טיפול, שלוש שנים הוא לא מקבל את הטיפול שהוא צריך, בגלל שאין אותו בצפון ואנחנו לא יכולים לעמוד בזה, אנחנו פשוט לא יכולים לעמוד בנסיעות, לא יכולים לעמוד בזמן, שני הורים במשרה מלאה פשוט מוותרים על טיפול לילד.
<מרגנית אופיר גוטלר: קוראים לזה בעברית הזנחה, קוראים לזה הרבה רגשי אשם, אבל זה מה שאנחנו עושים כי אין את זה.
<מרגנית אופיר גוטלר: אז אני חושבת שיש לנו - - -, המחסור בשירותים האלה יש לו גם ביטוי במה שאנחנו עושים ולא עושים, בבחירות שלנו, על מה אנחנו מוכנים לוותר ועל מה לא ולצערי אנחנו גם מוותרים, אנחנו גם משלמים את המחיר.
<מרגנית אופיר גוטלר: עכשיו אני רוצה להתייחס לעוד נושא שעדין לא עלה בצורה מספיק בעוצמות שלו, זה המשבר הקשה של האוכלוסייה הערבית, 53% מתושבי הצפון הם ערבים והמצב שם חמור שבעתיים, זאת הפריפריה של הפריפריה, אנחנו רואים היום גידול בשיעורים ב- 200% יש גידול במחלות הכרוניות, חצי מהגברים הערבים מעשנים ואלה נתונים מאד קשים.
<מרגנית אופיר גוטלר: פרופ' גרוטו הראה קודם את הנתון של תמותת תינוקות ויש לי הרבה מאד כבוד אליו ואל הועדה שהוא עומד בראשה, אני חושבת שרק נתון אחד הוא שכח לציין, שבדוח של משרד הבריאות יש עליה בתמותת תינוקות.
<מרגנית אופיר גוטלר: זה לא סביר שתהיה עליה בתמותת תינוקות במדינת ישראל בצפון בשנת 2014.
<מרגנית אופיר גוטלר: בנתונים של משרד הבריאות אני יכולה להראות לכם בדוח, על אי שוויון של משרד הבריאות, מה אנחנו מבקשים?
<מרגנית אופיר גוטלר: אני מדברת עכשיו כתושבת הגליל כל חיי, אנחנו מבקשים שתהיה מדיניות.
<מרגנית אופיר גוטלר: יש לי הרבה כבוד לשר הבריאות אבל אני לא מוכנה להיות מקבצת נדבות של שרותי בריאות.
<מרגנית אופיר גוטלר: אני לא מוכנה כל פעם להיאבק על פוטו תרפי, על MRI או על מכונת הקרנות, אני רוצה מדיניות, אני רוצה תקציב, אנחנו צריכים לפחות 600 מיליון שקל כדי להתחיל ולא להתחיל לקושש עכשיו כספים בכל מיני משרדים.
<מרגנית אופיר גוטלר: מגיע לנו לקבל את מה שמגיע בכל מקום אחר.
<מרגנית אופיר גוטלר: דבר שני, רק דבר אחד מאד מאד חשוב, לצד כל מה שאמרתי על הצפון, האוכלוסייה הערבית צריכה תכנית ייעודית לאומית עבורה ואני חושבת שראוי שהועדה הזאת תקיים דיון נפרד במצבה הקשה של האוכלוסייה הערבית.
אלי אלאלוף: טוב, אני חייב להגיב מיד, אני נגד תקצוב מיוחד לאוכלוסיות מיוחדות.
אלי אלאלוף: האוכלוסייה הערבית היא חלק אינטגרלי מהאוכלוסייה במדינת ישראל.
אלי אלאלוף: המדינה באסטרטגיה שלה צריכה לדאוג לכל אחד מאזרחיה ולתקצב אותו כאזרח.
אלי אלאלוף: וכאחד שהיה, עמד בראש ועדה מסוימת, לא רציתי ולא הסכמתי שנבדיל בין ילד ערבי עני לבין ילד יהודי עני.
אלי אלאלוף: כל ילד עני צריך טיפול, כל אזרח צריך טיפול ובאותה רמה, יהודי, ערבי ואחר.
אלי אלאלוף: זה התפיסה שאני מאמץ ויש לנו חברי כנסת ערבים ברמה מדהימה כולל רופאים, היחידים הם דווקא ערבים.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך שהגישה הזאת היא גם טובה בעיניהם, בעיני - - -
<מרגנית אופיר גוטלר: אני מייצגת את אגודת הגליל, אני מייצגת את הארגון הערבי הכי גדול במדינה.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה מספיק פילוגים, מספיק החלטות מטופשות גם ממשלתיות שמפרידות, זה לא לטובה.
<מרגנית אופיר גוטלר: זה לא נכון - - -
אלי אלאלוף: אוקיי, אני הקשבתי לדבריך בשקט תקשיבי לי גם.
<מרגנית אופיר גוטלר: תודה רבה שהקשבת לי ונתת לי.
אלי אלאלוף: נציג האוצר, בקיצור, יש לו תגובה?
<אלעד מסאסא: בימים משרד האוצר מקדם תכנית כוללת - - -
אלי אלאלוף: אלעד, תגיד מי אתה.
<אלעד מסאסא: אני אלעד מסאסא משרד האוצר, בימים אלה אנחנו מקיימים תכנית הוליסטית לצפון שהיא כוללת היבטים גם של תעסוקה, של חינוך, וכמובן גם פרק של בריאות שבמסגרתו גם יינתן מענה גם מן הסתם דוח ברוטו.
<אלעד מסאסא: חשוב לציין שגם בעבר הנושא של הצפון תועדף על ידי משרד הבריאות והאוצר ואנחנו מצפים שזה יהיה גם בהמשך.
אלי אלאלוף: מנכ"ל האוצר ידידי, משה בר סימן טוב.
<משה בר - סימן טוב: דבר ראשון תודה באמת על הדיון, תודה לך היושב ראש וגם לכל מי שנשאר באמת, לאורך כל הדיון.
<משה בר - סימן טוב: אני רוצה לומר תודה גם לפרופ' מיכאל גרוטו ולד"ר מיכל כהן דר על העבודה שהם עושים, מיכל היא מנהלת מחוז צפון והיא מנהלת ביד רמה את המחוז.
<משה בר - סימן טוב: יש לנו גם מנהלי בתי חולים מצויינים, נמצא פה ד"ר ארז און וחסרים פה ד"ר מסעוד ברהום וד"ר סלמן זרקא.
<משה בר - סימן טוב: דיברה קודם חברת הכנסת שולי מועלם, זה באמת דבר ראשון האנשים, ברוך השם אנשים טובים - - -
<קריאה: בית חולים בנצרת.
<משה בר - סימן טוב: נכון, בית החולים בנצרת, יש לנו אנשים ויש את הפקולטה ויש הרבה מאד ולא ציינתי את כולם, יש לנו לפחות יסוד ותשתית לעבוד איתם.
<משה בר - סימן טוב: השיח לגבי הפריפריה וציינה את זה חברת הכנסת שאשא ביטון, השתנה בשנים האחרונות וזה באמת יסוד לאופטימיות, כי כשמסתכלים קדימה יש לנו דרך אדירה, קשה ומורכבת ועם הרבה מאד מכשולים לעבור, אבל לפחות הנושא הזה נמצא היום בדיון מרכזי וכולם מדברים פריפריה ומדברים על אוכלוסיות חדשות ומדברים - - - ואני אומר שאצלנו במשרד, בשנים האחרונות, בכל החלטה שאנחנו מקבלים אנחנו שמים פוקוס על הפריפריה.
<משה בר - סימן טוב: זה כמובן לא מספיק אבל כן, זה קורה וגם במערכת הבריאות התקבלו כמה החלטות דרמתיות שאם הן לא היו מתקבלות לפני כמה שנים אני לא רוצה לחשוב איפה הצפון היה היום.
<משה בר - סימן טוב: אם זה ההחלטה על מענקים לרופאים, שאם לא היינו מקבלים אותה ואם מספר הרופאים בפריפריה לא היה עולה בזכותה ב- 90% כמו שהוא עלה, היינו היום בהרבה מאד מקומות שאין לנו רופאים בכלל, בטח שתחומים מסוימים.
<משה בר - סימן טוב: הפקולטה לרפואה בצפון נתנה זריקה אדירה קדימה, קפיצה אדירה קדימה לצפון ומשכה לשם גם כח אדם איכותי.
<משה בר - סימן טוב: יש פרויקטים נקודתיים כמו המאיץ הקווי בצפת שעומד להיפתח בקרוב ודברים אחרים.
<משה בר - סימן טוב: אנחנו באמת, כל החלטה שאנחנו מקבלים עכשיו, בתכנית המיטות העתידית, אנחנו ניתן עדיפות לפריפריה ולצרכים שאנחנו רואים אותם בחשיבות עליונה ולדברים אחרים.
<משה בר - סימן טוב: אבל אנחנו נמצאים פה לא כדי רק לספר מה עשינו אלא מה אנחנו עושים בשוטף, יש שיח קונסטרוקטיבי כעת עם משרד האוצר, אתם מלווים אותו, אתה מלווה אותו, חברת הכנסת שאשא ביטון מלווה אותו ואחרים ואנחנו באמת מקווים שהשיח יתורגם בסופו של דבר לאיזו שהיא תכנית כוללת.
<משה בר - סימן טוב: אני אומר לכם מה סדרי העדיפויות שלנו, במערכת הבריאות, כי בסוף יש פה באמת דברים שיכולים למלא תכניות עבודה לעשר שנים ויותר ומהניסיון שלי, שאולי פעוט מניסיון של הרבה אנשים אחרים, אנחנו צריכים להיות ממוקדים ולהגיד מה אנחנו רוצים להשיג במהלך הזה.
<משה בר - סימן טוב: כי יש פה באמת תמונת פערים מאד מאד גדולה אבל צריך להיות ממוקדים ואצלנו, דבר ראשון אנחנו שמנו את השיקום בפוריה.
<משה בר - סימן טוב: יש לנו תכנית מוכנה לפתוח שלוש מחלקות בשלב א' של שיקום בפוריה, יש לנו מחסור אדיר בשיקום בכל הארץ אבל בצפון אנחנו כמעט מצב של ריק טוטלי ואנחנו חייבים לנצל את ההזדמנות הזאת כדי באמת לתת מענה ולראות שאנחנו מתחילים את המהלך הזה וגם משלימים אותו.
<משה בר - סימן טוב: אנחנו גם רוצים שיהיה מרכזי חוסן ורוצים דברים אחרים ואנחנו רוצים גם לטפל במילה המוזרה, הזאת שהרבה אנשים לא לגמרי מבינים מה המשמעות שלה, אבל לטפל גם בקפיטציה.
<משה בר - סימן טוב: הקפיטציה בסוף תגיע אליך פה לוועדה, הוועדה היא זאת שמאשרת את הנוסחה ואנחנו רוצים שבנוסחה יוקצה יותר כסף לצפון.
<משה בר - סימן טוב: זה החלק הראשון, אבל אנחנו נקבע מנגנונים שמבטיחים זמינות יחסית של שירותים של תושבי הצפון ביחס לתושבי המרכז.
<משה בר - סימן טוב: מבחינתי אנחנו לא נהיה במצב שבו אנחנו משקיעים עוד כסף בנוסחת הקפיטציה בלי להבטיח שאנחנו משפרים את מצבם של תושבי הפריפריה, ברמת השירותים היחסית שמתקבלת ואני לא אקבל שום - - -, אני כבר רואה את הנציג של מכבי קופץ ונראה נציגים אחרים שקופצים, יש חוסרים במערכת זה נכון, אין הצדקה לזה הפערים בזמינות בין תושבי המרכז לפריפריה יהיו ברמה שבה הם נמצאים היום ואנחנו כולנו יודעים להצביע על מקומות שבהם אנחנו חושבים שהשקעה של קופות החולים את המשאבים שלהם היא לא אופטימלית, בטח לא ביחס לחוק שאמור להיות חוק שמדבר על שוויון וצדק ועזרה הדדית ודברים אחרים.
<משה בר - סימן טוב: ולכן, אנחנו בהחלט נשים על זה את הדגש, אנחנו נרצה לראות שבאמת הקפיטציה, שהיא בסוף הלב של מערכת הבריאות, זה לפי הקצאת המשאבים והקפיטציה.
<משה בר - סימן טוב: אם אנחנו נטפל בזה, אנחנו נעשה צעד מאד גדול קדימה.
<משה בר - סימן טוב: דיברו פה כולם ואמרתם את זה, זה בהחלט לא משימה של משרד אחד, זה לא משימה של מערכת אחת, רק אם נסתכל על בריאות לבד, בריאות מושפעת מחינוך ותשתיות ותעסוקה ורווחה והרבה מאד דברים אחרים וצריך לראות את המכלול ואנחנו מודעים לזה ואנחנו יודעים שאתם מודעים לזה ושמחים על כך.
<משה בר - סימן טוב: לצד זאת, אנחנו גם מזכירים לעצמנו בכל פורום, שמערכת הבריאות היא היום, בטח בראיה שלנו, המערכת החברתית שגם מתפקדת הכי טוב וגם נותנת את המענה הכי שלם לצורך שלנו כחברה בסולידריות חברתית ולשמור את החברה שלנו מאוחדת, עם אתוס אחד ובאמת יש לנו מערכת שהיא הכי מקדמת שוויון ושתדעו ואנחנו גאים על כך ושמחים שבאמת, כשחושבים על משימה של צמצום פערים, שמים את הבריאות במקום הראשון ככלי שיכול להיות חלק מפתרון הבעיות.
<משה בר - סימן טוב: תודה רבה.
אלי אלאלוף: אני רוצה ברשותכם לסכם.
אלי אלאלוף: א', הדיון היה קצר אבל מאד מאד חשוב בעיני ודבר ראשון בשם הועדה אנחנו מתחייבים שבכל מושב, דהיינו פעמים בשנה אנחנו נקיים דיון מעקב על ההתפתחות של הבריאות בצפון.
אלי אלאלוף: בדיונים כאלה וודאי המנכ"ל רצוי, לפי היכולת גם, אנחנו נשמח להזמין את השר וודאי את מי - - -.
אלי אלאלוף: אני רוצה באמת רק להודות כי עברתי בצורה יסודית וגם במפגש אתמול עם גב' כהן והפרופ' גרוטו ואני רק רוצה לציין, שכחתם את בתי החולים בנצרת והם חלק אינטגרלי של המערכת ותתקנו את זה.
אלי אלאלוף: דבר נוסף, חייבים להיות עם תכנית עבודה שלדעתי חלק זה המלצה שלי וחלק זה המלצה שלכם בשתי פעימות.
אלי אלאלוף: פעימה אחת על שנתיים, מה הולך להיות, התמקדות כמו שאמר בר סימן טוב, ידידי, מה אמור לקרות בשנתיים הקרובות ותכנית עד חמש שנים, חייבים לדעת.
אלי אלאלוף: אני מרשה לעצמי להזכיר שלפני עשר שנים, כמנכ"ל קרן רש"י, יזמתי תכנית לבתי חולים מהצפון.
אלי אלאלוף: סליחה על הבושה שלי, אני לא ידעתי שקיימים בתי חולים בנצרת, הם לא היו בתמונה, אף אחד לא חשב עליהם ורק אמרו - - -, יום אחד סיפרו לי, שאתה יודע, בתקופת המלחמה יהודיות הולכות לנצרת כי שמה יש הרגשה של יותר ביטחון, שמה לא מפגיזים.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד שחשוב לייצר תכנית שכל בתי החולים בצפון, כולל נצרת, זכו בפעם הראשונה בנצרת לתקציב לפיתוח מספר מרכיבים כמו חדר מיון מתאים לעת מלחמה, בכל הצפון וגם חדרי אשפוז מתאימים לתקופה זו.
אלי אלאלוף: זה אומר שכשהמשרד התחייב, כשהממשלה התחייבה, אז בסוף זה גם התבצע.
אלי אלאלוף: זכה בהפקר בית חולים אשקלון, שאתם יודעים כמה הוא בצפון.
אלי אלאלוף: זה אומר שאם עושים תכנית ואנחנו נעשה, אנחנו נתמוך כחברי כנסת ואמרו את זה, אין פה קואליציה ואופוזיציה, יש פה ועדה אני מרשה להגיד, בלי להשוויץ יותר מידי, ועדה מאד רצינית, מורכבת מאנשים שמכירים טוב את התחום שלכם.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד לכם שזה מחייב תכנית עבודה.
אלי אלאלוף: דבר נוסף, אתמול גלגלתי את הרעיון עם החברים שלך, ברסי, אם אתה לא תקים מערכת ארגונית הולמת בתוך המשרד שתעשה מעקב על תכנית בגליל, שתתאים ותציג אותה בפני פורום, לא רק הכנסת ואנחנו נזמין אחרים, אלא בפני הפורום המקצועי שלך, כי יש כמה דברים שהמחלקות השונות של המשרד לא תמיד נפגשים לעבוד, אז יש צורך באינטגרציה.
אלי אלאלוף: האינטגרציה הזאת אני רואה אותה בזה שיש מערכת ארגונית שמלווה את זה.
אלי אלאלוף: אני, כפי שאמרתי וחוזר, אנחנו נעמוד לרשותכם.
אלי אלאלוף: דבר נוסף, אין תחום שהוא אטרקטיבי לתרומות משמעותיות בתנאי שיש לו מצ'ינג מובטח כמו התחום של הבריאות.
אלי אלאלוף: אני ממליץ לכם שיהיה לכם סעיף משוריין למצ'ינג, מפני שאם יבוא, אי אפשר לתכנן תרומות, אפשר לתכנן את המצ'ינג מול התרומות.
אלי אלאלוף: אתה שמעת ואני יודע מניסיוני בתחום הזה הלא קטן, יש תרומות שיגיעו תוך 24 שעות ואם תוך שנה אתה לא מבצע אז הלך לאיבוד וזה חבל.
אלי אלאלוף: ולכן, אני מציע שברזרבה התקציבית של המשרד, תקבעו מראש, אנשי האוצר תבינו את זה שלפעמים לא כדאי לרשום הכל מיועד.
אלי אלאלוף: אם הכל מיועד אין גמישות למערכת, אין יכולת לגייס משאבים נוספים ולכן אני מציעה שברזרבות יהיה סעיף מיוחד, מצ'ינג, שהוא מותנה בהכנסה.
אלי אלאלוף: תעשו את זה, כמי שהתעסק לא רק, אני לא מדבר על תל אביב, באר שבע מסתדרת בינתיים.
אלי אלאלוף: דבר נוסף, זה נראה קטן אבל זה מאד משמעותי, התמריצים לקליטת הרופאים בפריפריה זה אחת הפשלות למי שהעז לבטל.
אלי אלאלוף: אז אני חוזר ואני אומר, גם את זה חייבים ואנחנו בעזרתנו, יפעת ואני - - - אנחנו נעשה הכל כדי שזה יגמר.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר, אנחנו נפגש ונפגש כדי לראות התקדמות וגם כדי להרגיש כאבים ויש כאבים במערכת ולא לשכוח.
אלי אלאלוף: יש דבר אחד שמבריח תושבים מהפריפריה, רק הבריאות.
אלי אלאלוף: אנשים קמים ועוזבים ואל תקשרו לזה תרבות, תביא איזה הצגה כזו או אחרת, אני חי בבאר שבע ולא הולך להצגות, תעזבו את הסיפור.
אלי אלאלוף: תחזקו את מערכת הבריאות, תחזקו את ההרגשה הטובה כפי שהגדיר אותה פרופ' וינגרטן, תרגישו שאנשים עזבו את דימונה בכמויות אדירות כי אין מערכת בריאות הולמת בעיר.
אלי אלאלוף: זה בלתי נסבל, זה גם להרגיש כשאנשים חיים במקום ואם יקרה לי חס וחלילה משהו מי יטפל בי?
אלי אלאלוף: אני השבוע קיבלתי חבר לבית חולים לסורוקה מבלי שאמרתי לו, אריה, אתה בא מאשדוד למה לא הלכת לתל השומר?
אלי אלאלוף: אין מקום לעשות צנתור או מוח, לא יודע מה זה, מצאו רק בבאר שבע פנוי, בצפון אין לכם דבר כזה, זה אומר שזה איום ונורא, הצילו אותו, הוא עכשיו שר, הוא חזר לשירים של הילדות שלנו.
אלי אלאלוף: אז חברים, יש פה צורך בכמה דברים והזמן הוא לא לטובתנו.
אלי אלאלוף: צריך לרוץ ולעשות, אני מודה לכל השותפים, בבקשה.
<משה בר - סימן טוב: עוד משהו בכל זאת חשוב על הנצרתיים שדיברת, אנחנו באמת הכנסנו לסירקולציה שלנו של התמיכות ושל דברים אחרים.
<משה בר - סימן טוב: אבל, שלושה בתי חולים שבכל אחד מהם יש 100 וקצת מיטות לא יכולים להתקיים במדינת ישראל ופה יש נטל גדול מאד עליהם ועלינו כנציגי ציבור, ליצור את הלחץ עליהם להתאחד ולתאם מי עושה איזה פעילות מבין בתי החולים.
<משה בר - סימן טוב: שלושה בתי חולים שכל אחד רוצה לעשות הכל לא משנה כמה הממשלה תעזור, הם יקרסו.
<משה בר - סימן טוב: זה החובה שלנו לראות שזה קורה.
<משה בר - סימן טוב: זה קשה כי זה כמו לאחד עכשיו את כל העולם הנוצרי ביחד פחות או יותר, והעולם הערבי ביחד, אבל אסור להתייאש.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו בשלבים מתקדמים ועובדים על הנושא, לא רק אני אלא גם חבר הכנסת, חברי - - -, עבד על זה לפני.
עבדאללה אבו מערוף: אבל אני לא באופן פומבי, אני מניח ששני בתי חולים יתאחדו.
<משה בר - סימן טוב: שלושה.
<משה בר - סימן טוב: שלושה, שלושה.
עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב לכולם, היום יום שלישי ה-13.12.2016 י"ג בכסלו תשע"ז, אני מתכבד לפתוח את ישיבת העבודה והרווחה ובריאות שתמשיך את הדיון בנושא הפטיטיס C.
עבדאללה אבו מערוף: זו בעצם ועדת המשך, היתה ועדה בחודש פברואר ואנחנו עכשיו – היות והענין מחייב לא רק התייחסות אלא טיפול מיידי במיוחד ממשרד הבריאות, לכן היינו מן הנכון לקיים היום ועדה ולטפל בנושא בצורה הנכונה ביותר והמתאימה ביותר.
עבדאללה אבו מערוף: מוזמנים היום אנשים מקצועיים שמתעסקים בהפטיטיס C.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא אדבר הרבה, אנחנו נשמע את המוזמנים.
עבדאללה אבו מערוף: מהנתונים אנחנו יודעים שבישראל יש 140 אלף חולים או נשאים להפטיטיס C, זה וירוס או נגיף – אני חושב שכולם יודעים – שהוא פוגע בכבד והוא גורם לסיבוכים רבים, עד כדי סרטן הכבד ומצבים רבים מחייבים השתלת כבד ושחמת כבד.
עבדאללה אבו מערוף: לכן, אם נדבר על הדברים האלו ולא רק למען המודעות, ההתייחסות הנכונה מבחינת מניעה וטיפול ואכן להתניע את הנושא שהוא תקוע, לצערי הרב, ומשרד הבריאות יגיד לנו וגם המומחים.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נדבר על כל הנושאים ונקווה שמהועדה הזאת תהיה התנעה לנושא שרדום, גם דרך משרד הבריאות וגם כל מי שנוגע לנושא.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, אנחנו נתחיל עם פרופ' צוקרמן, שהוא רופא שהנושא הוא לא רק העניין שלו, אני מכיר אותו הרבה זמן, הוא יושב ראש החברה לחקר הכבד ואני חושב שהכתובת הזאת, היא שתתתן לנו מענה מבחינה מקצועית, מה עלינו לעשות.
עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה, פרופ' צוקרמן, רשות הדיבור שלך.
<אלי צוקרמן: בוקר טוב לכולם, כמה מילים לפני שאנחנו נגיד, אני לא אתחיל לספר על המחלה, אבל מדובר במחלה כרונית של הכבד שגורמת למעשה לדלקת כבד כרונית וכ-30 אחוז מהחולים שחולים במחלה במשך שנים, מפתחים שחמת כבד – כמו שאתם יודעים זו מחלת כבד מתקדמת, עם סיבוכים קשים מאד כמו מיימת ואי ספיקת כבד ודימום מדליות, שדורשים הרבה משאבים כדי לטפל בסיבוכים האלה כש-"התוצר הסופי" במרכאות הוא סרטן כבד, כפי שהוזכר ואי ספיקה – כישלון של הכבד שדורש השתלת כבד או לחולים שלא יכולים להגיע להשתלת כבד, למעשה הם מתים מאי ספיקת כבד וסיבוכים כמו סרטן הכבד.
<אלי צוקרמן: לכן, במשך השנים, כמו בארצות אחרות רבות בעולם המערבי, בנינו תכנית לאומית – שאחר כך פרופ' בן ארי תציג אותה בקצרה – לנסות להלחם במחלה הקשה הזאת שדורשת הרבה משאבים גורמת להרבה תחלואה והרבה תמותה.
<אלי צוקרמן: כמה נתונים אפידמיולוגיים: בארץ עשינו אולי את המחקר הגדול ביותר שקיים בארץ, על 4 מיליון מבוטחי הכללית, מדובר ב-2 אחוז מהאוכלוסייה שהם נשאי הנגיף וצריך אולי לראות שאם אנחנו מדברים על 2 אחוז, בערך 20-25 אחוז מהאוכלוסייה בכללותה נבדקו אי פעם להפטיטיס C.
<אלי צוקרמן: כלומר, רבע מהאוכלוסייה עברו איזו שהיא בדיקה, זה לא רע, אבל זה רק רבע הכוס המלאה, הכוס הריקה בעיקר הם האנשים שלא עברו את הבדיקה, אנחנו לא יודעים עליהם בכלל כנשאים ואלה למעשה מסתובבים חופשי ועם מחלה עם שעון מתקתק שיכולה להביא כמובן לכל הסיבוכים של שחמת, בלי שיקבלו טיפול, בערך 75 אחוז מהאוכלוסייה של נשאי C בארץ.
<אלי צוקרמן: הרושם שהיה לנו, הרבה חולים יוצאי ברית המועצות במרפאות ובאותם נתונים על 4 מיליון, הסתכלנו על שכיחות המחלה לפי ארצות המוצא ולא אלאה אתכם, אבל מסתבר – זה לפי ארצות המוצא, באדום זה המספרים שבהם נבדקו האוכלוסיות אי פעם להפטיטיס C, למטה זה שלושה, ארבעה, חמישה אחוזים, אתם רואים שיש ארצות מסוימות, בעיקר הסטנים או הרפובליקות של מרכז אסיה, של ברית המועצות לשעבר וגם אוקראינה ומולדובה, בקיצור יש עולים מברית המועצות לשעבר שהשכיחות של המחלה באוכלוסיות האלה היא מעל 3, 4 אחוז.
<אלי צוקרמן: כלומר, מחלה שכיחה ולכן הכרזנו על גורם הסיכון הזה –יוצאי ברית המועצות לשעבר – כגורם סיכון להפטיטיס C.
<אלי צוקרמן: אם אנחנו מסכמים – ועל זה היתה ישיבה גם עם אנשי משרד הבריאות, עם פרופ' רשפון וקבוצות מומחים של אנשי מקצוע – הוחלט ששלושת גורמי הסיכון בישראל, חד משמעי, זה אנשים שקיבלו דם או מוצרם לפני 92', זה הזמן שבו התחלנו לסקור את המנות להפטיטיס C, עולים ממדינות חבר העמים וגם אנשים שהזריקו סמים, כאשר בהחלט הקבוצה הזאת של מדינות חבר העמים היא קבוצה משמעותית ולמעשה יש מודעות מאד מאד נמוכה למחלה, בקרב הציבור בישראל, בקרב הקבוצות באוכלוסייה שנמצאות בסיכון ולכן, חוסר המודעות הזאת או המודעות הנמוכה גורמת לזה שרוב האנשים לא באים לבדיקה.
<אלי צוקרמן: כמו שהזכרתי, זה המהלך הטבעי של דלקת כבד, היא מחלה כרונית שיכולה להיות יציבה ושקטה – וזאת הבעיה העיקרית – כאשר היא מסתיימת בשחמת הכבד, עם כל הסיבוכים שהזכרתי קודם:
<אלי צוקרמן: אי ספיקת כבד, סרטן כבד ומוות או צורך בהשתלה.
<אלי צוקרמן: כשאנחנו מדברים על מודלים שונים, ישבנו עם אנשי מקצוע בעלי שם עולמי, לתכנן את הצפי בעומס של הנטל הכלכלי למערכת הבריאות לאורך זמן, מבחינת הסיבוכים, אם אנחנו ממשיכים באותה דרך בה אנחנו הולכים היום ולא מטפלים ברוב האוכלוסייה, אנחנו מגיעים למצב עגום.
<אלי צוקרמן: לעומת זאת, אם אנחנו כן מטפלים, אנחנו יכולים בקו הכחול עד 2030 להקטין את שיעורי המוות באופן משמעותי, להקין את שחמת הכבד באופן המשמעותי ולהקטין את הערוץ של סרטן הכבד באופן משמעותי וגם להקטין כמובן את מקרי ההדבקה הנוספים של הפטיטיס C.
<אלי צוקרמן: יש לנו היום למעשה טיפולים טובים מאד, המהפכה הגדולה כבר היתה לפני 4 או 5 שנים כשאנחנו מדברים על טיפול יעיל מאד, טיפול שניתן רק דרך הפה עם תרופות ללא זריקות, ללא תופעות לוואי משמעותיות, עם אחוזי ריפוי נהדרים של 95 עד 100 אחוז כאשר ריפוי הכוונה להעלמות הוירוס, שיפור בהצטלקות של רקמת הכבד, בנסיגה של הסימפטומים – כמו שאתם רואים שיפור באיכות החיים, עצירה של התקדמות מחלה שהייתה אוטוטו מתקדמת לשחמת, הפחתה בהדבקה כאשר מדובר בהדבקה של ילודים, של נשים בהריון ובני זוג, ירידה בשכיחות סיבוכי המחלה, ירידה חד משמעית במספר החולים שמגיעים להשתלת כבד, ירידה חד משמעית בשיעורי סרטן הכבד וכמובן, כמו שהראיתי, הקטנה של הנטל על מערכת הבריאות.
<אלי צוקרמן: דוגמה קטנה, זה חולה עם שחמת לפני טיפול מוצלח ואתם רואים את הכבד שלו, שהוא כמעט בריא או השתפר משמעותית מה שלא היה לנו קודם בשנים האחרונות.
<אלי צוקרמן: ואנחנו מטפלים על טיפול של כדור אחד או לפעמים שניים או שלושה או ארבעה כדורים, לא יותר מזה וזה אחוזי היעילות.
<אלי צוקרמן: התרופות נסבלות טוב, הטיפול הוא בדרך כלל קצר – 12 שבועות אם לא קצר יותר אפילו, ניתן דרך הפה והוא למעשה לכל הסוגים של הוירוס.
<אלי צוקרמן: בישראל בעזרת אנשי הסל ומשרד הבריאות הגענו בפעילות הרמונית מצויינת למצב לא רע, אבל בוודאי לא מספק.
<אלי צוקרמן: כיוון שהתרופות האלה די יקרות, הוחלט ב-2015 שהתרופות האורליות, בלי זריקות ובלי תופעות לוואי – קודם כל מכסות גנוטיפ אחד, יש לוירוס הזה הרבה גנוטיפים ו-70 אחוז זה גנוטיפ אחד.
<אלי צוקרמן: 3F, 4F, הכוונה למחלה מתקדמת, יש לנו חלקים של מחלה שהיא לא כל כך מתקדמת, אבל בהחלט היא דורשת התייחסות.
<אלי צוקרמן: 0F, זו מחלה קלה מאד, 4F, זה שחמת ולפני שנה הרחבנו את הסל כדי להגיע לעוד אוכלוסיות עם מחלה קשה, כאשר אנחנו מטפלים רק בדרגה של 3F, 4F, עם גנוטיפים אחרים ועם תרכובות אחרות.
<אלי צוקרמן: כלומר, מה שאנחנו מכסים בסל היום זה רק 3, 4, יש לנו עוד חולים עם מחלה משמעותית, שמתקדמת במשך השנים ויכולה להתקדם.
<אלי צוקרמן: צריך לזכור ש-25 אחוז מהחולים, כמו שהזכרתי קודם מאובחנים, אבל לא מטופלים, 75 אחוז מהחולים עם המחלה הקשה, כלומר שלושת רבעי מהאוכלוסייה שעדין יש לכם מחלה קשה, לא מטופלים ועוד חלקים של 2F, שזה מחלה בינונית שבהחלט יכולה להתקדם ל-3F, 4F, למעשה כולם, כל החולים האלה לא מאובחנים.
<אלי צוקרמן: עוד מילה על הטיפולים, זו אחת הדוגמאות שהצגנו גם בחו"ל על הטיפול בישראל, שימו לב ש-98 אחוז ריפוי לחולים עם מחלה מתקדמת, 3F, 4F, כלומר, אלה החולים שהסל אפשר לנו לטפל בהם וכמעט 100 אחוז מהחולים מבריאים מהזיהום וכל ההשלכות שהזכרתי קודם.
<אלי צוקרמן: אבל, צריך לזכור שאם אנחנו מסתכלים הלא כצעקתה, הרי יש 140 אלף חולים, בוודאי לא כולם - - -
עבדאללה אבו מערוף: נשאים.
<אלי צוקרמן: נשאים, בדיוק, אלה נוגדנים ולא וירמים, כלומר אין להם אין הווירוס, לחלקם ואנחנו מגיעים לאלפי חולים בארץ שמסתובבים לא מאובחנים ואם מסתכלים על הנתונים שהוצאנו לאחרונה, משנת 2000-2104 שאז היה לנו את האינטרפרון, 7,000 חולים טופלו בערך בישראל, זו הערכה די מדוייקת שמתבססת על נתונים ובשנתיים האחרונות אנחנו מטפלים בערך בכל שנה ב-1,500 חולים, לא באים יותר חולים מבחינת הקפסיטי של האבחון וההפניות והיכולת שלנו לטפל, אנחנו מטפלים בערך ב-15 אחוז מהחולים עם הוירוס.
<אלי צוקרמן: כלומר, יש לנו הרבה הרבה מה לעשות בשטח הזה.
<אלי צוקרמן: אם הטיפול כל כך טוב אז איפה הבעיה?