GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מלינובסקי: חיילים בודדים זו אוכלוסייה שדורשת טיפול נוסף, דורשת התייחסות מיוחדת, כי החבר'ה לבד פה בארץ, אין להם עורף משפחתי, וזה לאו דווקא עולים חדשים, יש הרבה חיילים שמוגדרים כחיילים בודדים שנולדו בארץ, אבל מסיבות כאלה ואחרות יש בעיות במשפחה, הם נפלטו ממנה והם בודדים.
יוליה מלינובסקי: זה גם מאוד מאפיין עכשיו ציבור חרדי, ויש הרבה חרדים שמשרתים בצבא, והמשפחה לא מקבלת אותם, ואז הם נפלטים ומוגדרים כבודדים, ולכן מחובתנו לדאוג, לסייע ולעזור.
יוליה מלינובסקי: בלי שאני צריכה להסביר, הדבר הכי חשוב לבן-אדם זה בית.
יוליה מלינובסקי: אני זוכרת את עצמי שפעם חיפשתי דירה לשכירות, לא מוצאת, מסתובבת, רואה חלונות פתוחים, אנשים גרים שם – וואו, יש להם בית.
יוליה מלינובסקי: זה דבר בסיסי, אבל הכי חשוב.
יוליה מלינובסקי: כשאין לך את זה, אתה מרגיש.
יוליה מלינובסקי: כשהם משתחררים מהצבא, הם היו במעטפת שדאגה להם ועזרה להם – קרן, מפקדים.
יוליה מלינובסקי: כשהם יוצאים מהצבא זה נגמר.
יוליה מלינובסקי: מאוד חשוב לסייע לאנשים בשכר דירה לשתי מטרות, מצד אחד, להחזיר להם חוב מוסרי, שאנחנו כולנו חייבים, כי חלקם בכלל לא היו חייבים להגיע לפה ולשרת, ומצד שני, להשאיר אותם בארץ, לתמוך בהם ולתת להם קצת אופק חדש בחיים.
יוליה מלינובסקי: וכפי שאמרתי, זה לא משנה איזה בית, העיקר שיהיו לך ארבעה הקירות שלך.
יוליה מלינובסקי: אנחנו, עם חבר הכנסת שמולי, סברנו שזה הדבר הכי חשוב.
יוליה מלינובסקי: חוקקנו הצעת חוק שעברה בטרומית על סיוע לחיילים בודדים בשכר דירה, עד 1,000 שקל בחודש ל-12 חודשים, שזו תקופה קריטית.
יוליה מלינובסקי: בן-אדם משתחרר מהצבא, עוד לא מבין איפה הוא נמצא, מה הוא רוצה לעשות, עוד לא הסתדר לו בחיים.
יוליה מלינובסקי: אמרנו שזו תקופה מאוד קשה בחיים.
יוליה מלינובסקי: 12 חודשים עד 1,000 שקל.
יוליה מלינובסקי: כמובן אני בטוחה שבקרן יעשו תקנות.
יוליה מלינובסקי: כבר דיברתי עם מנהלת הקרן, ברור שיש רצון טוב.
יוליה מלינובסקי: אנחנו ננסח ביחד, ואני פה לרשותכם.
אלי אלאלוף: רק לא לשכוח שיש גם מסגרת תקציבית.
יוליה מלינובסקי: אני משבחת פה את משרד האוצר שהתחייב לתקצב את זה ב-12 מיליון שקל בשנה, לא פחות מ-12 מיליון שקל, וכמובן הקרן, כי כל שנה יש צפי לחיילים בודדים.
יוליה מלינובסקי: יש לנו כסף, יש לנו קרן, יש לנו רצון, יש לנו חוק, ואני מאמינה שזו תהיה בשורה גדולה מאוד לכל החיילים וכמה שיותר מהר, כי עכשיו הם כבר מתקשרים אלינו ושואלים: אני כבר משתחרר, האם זה יחול עלי?
יוליה מלינובסקי: כמה שיותר מהר, יותר אנשים יזכו לזה.
אלי אלאלוף: בבקשה, סתיו.
סתיו שפיר: גם אני מברכת על כך שההצעה הזאת מגיעה לכאן ושנעביר במהרה עד כמה שרק ניתן.
סתיו שפיר: ההצעה שלי שאוחדה עכשיו נוצרה בעקבות שורה של דיונים בוועדת הכספים ולאחר מכן בוועדת השקיפות, שבהם התבקשה הוועדה להעביר עודפי תקציב מקרן הפיקדונות, ובכל פעם שבדקתי את עודפי התקציב האלה, שהגיעו לסכומים מאוד-מאוד גבוהים, 9 מיליון ב-2016, לפני כן מעל 14 מיליון שקלים של עודפים, שאלתי איך ייתכן שיש עודפים מפיקדונות החיילים.
סתיו שפיר: אני חייבת לומר שלקח הרבה מאוד זמן עד שהצלחנו לקבל תשובות על מה שקורה שם, ולכן גם הבאנו את הדיונים האלה לוועדת השקיפות, ושם הסתבר שמסיבות רבות יש בערך 5% מסך המשוחררים הזכאים שלא מממשים את הפיקדונות שלהם, רובם בסכומים של כ-1,000 שקלים.
אלי אלאלוף: כמה אחוזים?
אלי אלאלוף: סליחה, עוד פעם.
סתיו שפיר: 5% של כ-1,000 שקלים, ויש גם חיילים שלא מממשים בכלל את כל הפיקדון.
סתיו שפיר: החיילים האלה, ואת זה גם למדנו מהקרן עצמה וממשרד הביטחון בדיון בוועדת השקיפות, רובם שייכים לאוכלוסייה במצב סוציו-אקונומי נמוך.
סתיו שפיר: שמענו גם עדויות של חלק מאותם חיילים משוחררים שסיפרו שהם לא היו מודעים או לא הצליחו להגיע דרך הביורוקרטיה ולהשיג את הכסף שמגיע להם.
סתיו שפיר: עלה פה גם דבר נוסף, וזה שיש פה שיטה מעט מוזרה להעברת הכספים.
סתיו שפיר: הכסף שמגיע אחר-כך, אם הוא לא מגיע לחלק ומגיע לקרן לסיוע נוסף – ובו התגלו העודפים המאוד-מאוד גדולים האלה משנה לשנה – העודפים האלה לא מצטברים בקרן לסיוע נוסף, והיא לא יכולה להשתמש בהם.
סתיו שפיר: אחד הדברים ששמענו מהקרן זה שהם מקבלים את עודפי התקציב ממש לקראת סוף השנה, כבר לא יכולים להשתמש בהם לפרויקטים המאוד חשובים שהם עורכים בכסף הזה, שנועדו לעבודה עם אוכלוסיות מוחלשות ולעבודה מאוד משמעותית, בגלל שמשרד האוצר מעביר להם את הכסף הזה ברגע האחרון, ואז הכסף חוזר לקופת המדינה.
סתיו שפיר: נוצרת שיטה שעל הגב של החיילים המשוחררים לוקחת המדינה את הכסף הזה.
סתיו שפיר: מדובר פה בסכומים מאוד-מאוד קטנים שאנחנו מדברים עליהם.
סתיו שפיר: היא לוקחת את הכסף הזה ומחזירה לקופת המדינה במקום שזה ישמש כדי לעזור לאותם חיילים בדרכם לחיים העצמאיים אחרי השירות בצבא, ובדברים האלה אנחנו מוכרחים לטפל.
סתיו שפיר: אני גם לחייבת להגיד שלקרן – מאוד התרשמתי מהעבודה שהם מנסים לעשות כדי להגיע לחיילים – אין לה כל הכלים, אז אני רוצה להציע פה כתוספת לדיון שאנחנו נערוך כאן עכשיו, תוספת שבעיני היא מאוד מאוד משמעותית.
סתיו שפיר: כמובן קיבלנו את ההצעה מהעמותה למען משרתי המילואים, שגם ירחיבו כאן בנוסף, וזה שהכסף יגיע להיכן שנמצא אותו חשבון הבנק של החייל, הכסף יועבר ישירות דרך הביטוח הלאומי.
סתיו שפיר: כפי שהביטוח הלאומי יודע לאתר מי שחייבים לו כסף, כך הוא גם חייב לדעת לאתר מי שניתן לתת לו כסף שמגיע לו.
סתיו שפיר: זה תיקון חשוב שאפשר בקלות מאוד להכניס, ואני בטוחה שחברי הכנסת יסכימו לדבר הזה.
יוליה מלינובסקי: לאן את רוצה להכניס את זה?
סתיו שפיר: איפה שנמצא חשבון הבנק של החייל המשוחרר, הכסף יועבר אליו דרך הביטוח הלאומי.
סתיו שפיר: זו הצעה ראשונה.
סתיו שפיר: הדבר השני שאני מקווה שהוועדה תוכל להתייחס אליו ונראה איך פותרים אותו, שאותם כספים שהועברו כעודפים מתגלגלים לטובת הקרן, אבל לא הגיעו אליו בסופו של דבר, יוחזרו לה, כדי שהקרן תוכל להשתמש בהם.
סתיו שפיר: מדובר פה בעשרות מיליוני שקלים שהקרן יכולה להשתמש בהם לפרויקטים חשובים.
יוליה מלינובסקי: אי-אפשר ללכת רטרואקטיבית.
יוליה מלינובסקי: מעכשיו קדימה אפשר.
סתיו שפיר: הם שייכים לקרן, הם גולגלו בגלל טעויות שנעשו במשרד האוצר ולא בקרן לסיוע נוסף, ולכן אפשר להשתמש בכסף הזה לטובת חיילים מאוכלוסיות מוחלשות ולקדם גם את שירותם בתוך הצבא וגם כמובן את כניסתם לחיים העצמאיים לאחר מכן.
יוליה מלינובסקי: אני אומרת שאי-אפשר ללכת רטרואקטיבית.
אלי אלאלוף: ההתלבטות הכי גדולה בהצעה שלך, סתיו, זה הרטרואקטיביות.
יוליה מלינובסקי: אי-אפשר.
יוליה מלינובסקי: את יכולה לקבוע מעכשיו וקדימה.
אלי אלאלוף: לא כדאי שנסתבך בזה.
אלי אלאלוף: השאר בהחלט אפשר להביא בחשבון.
אלי אלאלוף: בבקשה, חמד.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כול, אני רוצה להודות לך שהבאת את הצעת החוק היום.
חמד עמאר: אני מקווה שאנחנו נצליח לקדם את הצעת החוק כמה שיותר מהר - -
אלי אלאלוף: זה תלוי בנו.
אלי אלאלוף: אני בעד לגמור היום.
חמד עמאר: - - שהחיילים המשוחררים ייהנו מההטבות שאנחנו מנסים לקדם, גם כהצעות פרטיות וגם כהצעה ממשלתית.
חמד עמאר: אני רוצה גם להודות לשר הביטחון, אביגדור ליברמן, שתומך בהצעת החוק, ודווקא על הצעת החוק שלי הוא היה חתום שני כשלא היה שר הביטחון, לכן אני רוצה להודות לו.
חמד עמאר: בחוץ שמעתי שהוא שר חברתי, ואני מאמין שהוא שר חברתי.
חמד עמאר: אני אתו הרבה זמן ואנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק הזאת.
חמד עמאר: הצעת החוק שלי נוגעת בשתי נקודות.
חמד עמאר: נקודה ראשונה זה אחרי הרבה פניות של חיילים משוחררים מהמגזר הדרוזי ומהמגזר הכפרי, שאומרים: אצלנו אין קניית אדמה, אין קניית בתים, אנחנו בונים את הבית שלנו בעצמנו.
חמד עמאר: תסתובב בכל היישובים הדרוזיים, לא תמצא בית אחד לקנייה.
חמד עמאר: כל חייל משוחרר באיזה שלב מתחיל לבנות את הבית שלו, וכשהוא רוצה להשתמש בפיקדון אומרים לו: לא, לבנייה אתה לא יכול להשתמש בזה, אתה יכול להשתמש בזה אם אתה הולך לקנות, ואז הוא אומר להם: אין לי אפשרות לקנות, כי אין לנו קנייה, אין לנו דירות למכירה, ואני לא יכול.
חמד עמאר: וכך יצא שאותם חיילים משוחררים מהמגזר הדרוזי לא נהנו מאותה הטבה.
חמד עמאר: אני חושב שהתיקון הזה שאנחנו עושים היום יעזור להרבה מאוד חיילים דרוזים משוחררים וגם חיילים אחרים משוחררים שחיים ביישוב הכפרי, ששם יש "בנה ביתך", שגם הם יכולים ליהנות מהצעת החוק וישתמשו בפיקדון.
חמד עמאר: הנקודה השנייה בהצעת החוק זה שכירות.
חמד עמאר: לא כולם התמזל מזלם ויכולים ללכת ולשכור דירה ויש להם אפשרות כספית לשכור דירה, הם מוצאים עבודה במקום רחוק מהבית שלהם ורוצים לשכור דירה, והפיקדון יכול לתת להם תמיכה ועזרה ראשונה בשכירת בית, בהתחלת חיים חדשים והתחלת עבודה חדשה.
חמד עמאר: אני מקווה שגם את הנושא של השכירות נצליח לקדם כאן ולהעביר את זה.
חמד עמאר: זה יכול לשרת הרבה חיילים משוחררים.
חמד עמאר: לכן אני שוב מודה לך, ואני מקווה שכל חברי הכנסת שיושבים כאן, שכולנו נגיע לפשרה מתאימה שתעזור לכל החיילים המשוחררים ונקדם את הצעת החוק היום, כדי שכמה שיותר מהר תגיע לקריאה שנייה ושלישית במליאה.
אברהם נגוסה: כבוד היושב-ראש, גם אני מצטרף לברכות שאתה מקדם את הצעות החוק.
אברהם נגוסה: קיימנו כמה דיונים בוועדת העלייה והקליטה.
אברהם נגוסה: הנושא היה מאוד מפוזר והגורמים המטפלים, כל אחד משך לכיוון שלו.
אברהם נגוסה: החלטנו בוועדה שיוקם שולחן עגול וכולם, גם משרדי הממשלה וגם ארגונים לא ממשלתיים, יישבו ביחד.
אברהם נגוסה: אני חושב שלעגן את זה בחוק זה מאוד חיוני וחשוב.
אברהם נגוסה: שמענו, כמו שחבר הכנסת חמד אמר, שכל האוכלוסייה, עולים חדשים, אפילו חיילים בודדים שמגיעים לשרת ולאחר סיום השירות מחליטים להישאר בארץ, לעשות עלייה, הם נתקלים בבעיות.
אברהם נגוסה: אני מקווה שהצעות החוק האלה יעשו סוף-סוף צדק וייתנו מענה לבעיות הקיימות, לכן אני מברך את כל חברי הכנסת שהגישו את ההצעות האלה.
אברהם נגוסה: אני צריך ללכת לעוד ועדה, אבל אני אתכם, אני תומך.
אלי אלאלוף: אם אתה הולך, יש לי בקשה.
אלי אלאלוף: אתמול קיבלתי טלפון – נציגת קרן מיראז' פה?
<הילה סולימני: אני במקום עדי, עדי בחופשת לידה.
אלי אלאלוף: קרן מיראז' אמרו לי שהם קיבלו משימה מהוועדה שלך להגיש נייר עמדה.
אלי אלאלוף: הצטערתי שלא ראיתי וביררתי בייעוץ המשפטי שלנו, שהם גם לא קיבלו, לכן בפעם הבאה תעבירו לנו את החומר.
אלי אלאלוף: נראה לי שהושקעה עבודה גדולה מסביב לשולחן העגול שהמלצת עליו, ובצדק.
אלי אלאלוף: תעבירו לנו בזמן, כדי שננצל את זה.
אלי אלאלוף: תעבירו עכשיו.
אלי אלאלוף: לא נוכל להתייחס, אבל אני בטוח שנעשתה עבודה.
אברהם נגוסה: כמו שאמרתי, אדוני היושב-ראש, קיימנו כמה דיונים.
אברהם נגוסה: בדיון האחרון לאחר שהצלחנו שכולם יישבו סביב שולחן עגול אמרנו: עכשיו תכינו נייר עמדה ותגישו לנו.
אלי אלאלוף: תשתדלו להגיש לוועדה שהולכת לדון בחוק.
אברהם נגוסה: אני מסכים, אין לי התנגדות שיגישו את נייר העמדה.
אלי אלאלוף: הם עשו עבודה.
אלי אלאלוף: אני מאוד מעריך את קרן מיראז', אני באופן אישי מכיר טוב את דוד מיראז', והוא אדם יקר, במיוחד לנגב, הוא עושה הרבה מאוד, אבל בנושא הזה לו היינו מקבלים את החומר, אני בטוח שהיינו לומדים ממנו ואולי היינו כוללים כמה הערות, אבל נראה את זה בהמשך.
אלי אלאלוף: ענת ברקו, בבקשה.
ענת ברקו: תודה, אדוני היושב-ראש, אני חושבת שזה לא מקרי שיושבים מסביב לשולחן חברי הכנסת מכל המפלגות, אלה שאכפת להן מחיילים.
אלי אלאלוף: הצרפתים קוראים לזה "חצי מעגל".
ענת ברקו: זה לא מקרי שכל-כך הרבה מאתנו הגישו הצעות חוק שנוגעות לחיילים משוחררים, כי אנחנו מרגישים שמשהו לא טוב קורה עם הסיפור של הטיפול בחיילים משוחררים.
ענת ברקו: משהו לא טוב.
ענת ברקו: לא מבדלים חיילים משוחררים מאנשים שלא שירתו לצערי הרב, והפער הזה, שהיה פעם ונשמר בדור שלי לפחות, שהיה בכל מקום, שירתת, לא שירתת, היום הלך ונשחק כתוצאה מהעדפה של כל מיני אוכלוסיות.
ענת ברקו: העובדה היא שזה כן שירת או כן שירתה או לא שירתו, ושלוש השנים או השנתיים האלה או ארבע השנים האלה יכולים לתת בוסט אדיר לחיים, במובן הזה של אנשים שעשו דברים אחרים באותו זמן והם לא שירתו בצה"ל וכמובן גם לחיילים.
ענת ברקו: בראייה שלי זה כלי עזר לחיים.
ענת ברקו: אני חושבת ששר הביטחון עשה מהלך עצום, גם בטיפול באוכלוסיות מיוחדות וגם בטיפול בחיילים משוחררים, ואני רוצה להודות לו על זה.
ענת ברקו: כמו שצה"ל יודע לקרוא לחיילים לגיוס, הוא יידע איפה להפקיד להם את הכסף שמגיע להם.
ענת ברקו: הגיע הזמן לעשות סדר עם העניין הזה.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אתה צודק, אנחנו צריכים להפקיד להם את זה בחשבון, לדאוג למצוא אותם כמו שיודעים למצוא אותם כשקוראים להם להתגייס, בדיוק באותה צורה.
ענת ברקו: כשמגיע להם משהו, לדאוג לתת להם.
ענת ברקו: היו שנים שלמות שהקרן להכוונת חיילים משוחררים החזירה את התקציבים שלה לאוצר.
ענת ברקו: שנים שלמות של אי-מיצוי תקציב, בזבוז, והכול על הגב של החיילים, וצריך להגיד את זה.
ענת ברקו: שמעתי שיש שיפור, אני מאוד שמחה לשמוע, אני מקווה שאתם בדרך הנכונה.
ענת ברקו: הדבר המעניין הוא שאנחנו רואים שמצד אחד מדברים גבוהה-גבוהה על כך שרוצים לתת לחיילים משוחררים, ומצד שני לא באמת רוצים.
ענת ברקו: אני יכולה להביא את הדוגמה של עבודה מועדפת, אפרופו שר האוצר.
ענת ברקו: כל חייל יכול לקבל עבודה מועדפת, אבל מעדיפים שחיילים לא ייקחו עבודה מועדפת.
עודד פורר: זה לא משרד הביטחון.
ענת ברקו: אמרתי "האוצר".
ענת ברקו: לא שמעת?
ענת ברקו: אז הדגשתי.
עודד פורר: זה גם רווחה.
ענת ברקו: צריך נהגים במשק, רוצים לתת להם עבודה מועדפת, אבל לא ייתנו להם עבודה מועדפת – אנחנו ניתן להם את 9,000 השקלים האלה?
ענת ברקו: אובייקטיבית לכל חייל מגיע, מגיע להם, אבל מחפשים את הדרך איך לא לתת להם.
ענת ברקו: זאת הטעות, וזה שינוי חשיבה שאנחנו חייבים לעשות.
ענת ברקו: אני חושבת שצריך שהקרן תהיה יותר שירותית, יותר תגיע לחיילים שבאמת צריכים.
ענת ברקו: אני לא מדברת רק על הבודדים, אלא אוכלוסיות מיוחדות, עולים, יוצאי אתיופיה.
ענת ברקו: הרבה פעמים אנחנו רואים אנשים שמגיעים, וקיבלתי נתונים על זה – שמגיעים גם לפשיעה, אחרי שהם שירתו במג"ב, אחרי שהם שירתו כלוחמים, ולא מחכה להם שום דבר.
ענת ברקו: הגישה של הצבא, ואני אומרת את זה כאחת ששירתה הרבה מאוד שנים בצבא, שמפמפמים לחיילים את האגו – אתם הלוחמים, אתם השפיץ, אתם מובילים, אתם מצוינים, ואיך שהם יוצאים מהצבא, כלום לא מחכה להם.
ענת ברקו: אני קוראת את הטוקבקים ואני רואה איזה אוכלוסיות מקבלות כאן העדפה מתקנת, כל אלה שעובדים נגד המדינה, לא מוכנים לתרום כלום למען המדינה, וחיילים משוחררים מוצאים את עצמם – כלום, שום בונוס, שום דבר, שום הטבה, שום התייחסות מיוחדת.
ענת ברקו: אז מה, נתתם שלוש שנים מהחיים שלכם, לפעמים את החיים שלכם, את החיים עצמם, ולא קרה שום דבר.
ענת ברקו: אני קושרת את זה, אדוני היושב-ראש, לעוד חוקים.
ענת ברקו: אתה יודע שאני מתמקדת בחקיקה ביטחונית וחקיקה נגד טרור, אבל לעוד חוקים שנוגעים לחיילים, כמו מקבילה אזרחית למקצוע צבאי, שהם ייצאו עם תעודת מקצוע מהצבא, שהצבא לא יזדכה עליהם ולא ייתן להם שום דבר והם ילכו להתחנן למשרדי ממשלה כדי לקבל את מה שמגיע להם, שהדברים יקרו באופן אוטומטי.
ענת ברקו: החשיבות של מה שאנחנו עושים עכשיו זה שהחיילים והחיילות לא יצטרכו להתחנן על נפשם, לא לקרן, לא לצבא, לא לגופים שעוסקים בחיילים, אלא שמה שמגיע להם יגיע באופן אוטומטי, עם לב פתוח, מתוך הכרה בשירות שלהם, בתרומה שלהם למדינה, כי הם סוחבים על הגב שלהם את המדינה הזאת.
ענת ברקו: בואו נודה על האמת, היום פחות מ-50% משרתים, אז ל-50% האלה תנו קצת יותר.
ענת ברקו: צריך לתת קצת יותר, אנחנו חייבים לעשות את זה, גם בעבודה מועדפת, גם במקצועות לחיים, גם בלעזור לשים אותם על המדף של האזרחות ושהם לא יחפשו את עצמם.
ענת ברקו: אני יכולה לספר לכם סיפור מזעזע שקרה לי לפני שנתיים, שישבנו כמה אנשים במסעדה בתל אביב, ומגיע בחור ששירת כמג"ד.
ענת ברקו: המלצר פתאום מחבק אותו ומנשק אותו, מסתבר שהוא היה חייל שלו בצוק איתן, נפצע ברגל, והוא מגיש לו כשהוא צולע ברגל אחת, כדי לממן את הלימודים שלו באוניברסיטת תל אביב.
ענת ברקו: בא לי לבכות כשאני שומעת את הדבר הזה.
ענת ברקו: אי-אפשר לסבול את הדבר הזה.
ענת ברקו: לכן, עם כל הפסטיבלים של השנאה שאנחנו רואים סביבנו מהרבה מאוד מגזרים, אנחנו צריכים לעשות את הדבר הנכון, האמיתי, לסייע לחיילים המשוחררים, לתת להם אפשרויות למגורים, לבנייה, לקנייה, להסתדר בחיים, להתחיל את החיים שלהם, מבלי להתחנן על נפשם ולהגיד: אבל שירתתי, נתתי למדינה הזאת.
ענת ברקו: צריך לעשות את זה עם כל הלב.
אלי אלאלוף: עודד פורר, בבקשה.
עודד פורר: אני אהיה קצר.
עודד פורר: חשוב לי שתשמעי, חברת הכנסת ברקו, בהמשך לדברים שלך, אני מסכים לגמרי עם העניין שאנחנו לא עושים מספיק, אנחנו, מדינת ישראל, גם כדי לעודד את אלה שמשרתים.
עודד פורר: רק בשבוע שעבר עלתה הצעת חוק שלי לוועדת השרים לענייני חקיקה, שקבעה שבתוך המיעוטים המשרתים, זאת אומרת, אם עכשיו באים מהמגזר הערבי או מהמגזר החרדי, אנשים שמשרתים יקבלו העדפה בתוך העדפה מתקנת.
עודד פורר: ממה נפשך?
עודד פורר: יש העדפה מתקנת במגזר הערבי לקבלה לאוניברסיטאות, כי רוצים את המוביליות החברתית הזאת, אבל אם באים שניים מאותו מגזר שזכאים להעדפה מתקנת, תנו עדיפות לזה ששירת, כי כשאני הלכתי לשרת בצה"ל - - -
עודד פורר: כשאני הלכתי לשרת בצה"ל וחזרתי הביתה, חזרתי גאה עם המדים שלי.
עודד פורר: אותו בן מיעוטים או אותו מישהו מהמגזר החרדי, כשהוא חוזר לשכונה, הוא פשט את המדים לפני שהוא חוזר לשכונה, כדי שלא ירביצו לו.
עודד פורר: וראינו את המקרים האלה.
עודד פורר: ולצערי שר החינוך, שהוא יושב-ראש המל"ג, הוריד את ההצעה הזאת מסדר-היום.
עודד פורר: אני אומר לך פה: אנחנו נילחם על ההצעה הזאת, זה לא יעזור.
עודד פורר: העדיפות למשרתים תמשיך להיות ותהיה, כפי שהיתה אגב בשנים הראשונות.
עודד פורר: פעם מי שלא שירת, לא יכול היה לקבל רישיון נהיגה.
ענת ברקו: היא לא תמשיך, כי היא לא קיימת עכשיו, ואנחנו צריכים שהיא תהיה.
עודד פורר: אני חושב שהחוק הזה, שמביא משרד הביטחון, גם בנושא של החיילים הבודדים, וכמי שעסק בזה קצת, וגם אתה מכיר את הנושא, אדוני היושב-ראש, הוא שינוי כיוון מבורך.
עודד פורר: לא סתם יושבים פה שורה שלמה של חברי כנסת מכל המפלגות, שהם נכנסים בתוך החוק הזה, כשכל אחד הוביל את החקיקה בצורה כזאת או אחרת, ואנחנו יודעים כמה היא היתה תקועה לאורך זמן.
עודד פורר: אני רוצה לברך היכן שצריך לברך.
עודד פורר: אני רוצה לברך את משרד הביטחון על העובדה שהם מקבלים את העניין הזה.
עודד פורר: במילה אחת על הצעת החוק שלי שמוצמדת פה, כשהבנתי שאחר-כך היא אולי תגיע בצו של שר הביטחון לעניין הזה.
עודד פורר: חייל משוחרר, ששוכב לו הפיקדון ונקלע לחובות, לא יכול היום להשתמש בפיקדון הזה כדי לפרוע את החובות.
עודד פורר: על איזה חובות אנחנו מדברים?
עודד פורר: יש חיילים שנפתח נגדם תיק בהוצאה לפועל, כי הוא דיבר בטלפון.
עודד פורר: אם הוא חייל בודד, הוא דיבר בטלפון עם המשפחה שלו בקנדה, ופתאום יש לו חוב והוא מתחיל את החיים שלו עם הוצאה לפועל, כששוכב לו פיקדון שם שהוא לא יכול להשתמש בזה כדי לפתוח דף חלק.
עודד פורר: אנחנו מתקנים פה את העוול הזה אחרי הרבה שנים.
עודד פורר: המשמעות של הפיקדון הזה היא באמת לאפשר את הדף החלק הזה.
עודד פורר: אצל אחד הוא ייצא ללימודים ואצל אחד, מה לעשות, נקלע לחובות במהלך שירותו הצבאי, תנו לו להתחיל מאפס, לא להיות עם הוצאה לפועל מפה לשם.
עודד פורר: אני מברך אותך גם על הרצון להביא את זה היום כדי שזה יעלה לקריאה שנייה ושלישית.
עודד פורר: אין טעם למרוח את העניין הזה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אגיד כחבר כנסת שניים-שלושה עקרונות בקיצור.
אלי אלאלוף: דבר אחד, אותם חיילים שצה"ל הטיל עליהם כל-כך הרבה משימות וכל-כך הרבה אחריות, פתאום הופכים ברגע שהם משתחררים לאנשים שאי-אפשר להאמין להם יותר.
אלי אלאלוף: הפטרנליזם הזה שמכתיב את הטון איך להעביר, למה להעביר, בצורה כל-כך מדויקת, לדעתי הוא לא במקום.
אלי אלאלוף: צריך להמשיך ולהאמין להם כמו שהצבא מאמין להם במשימות הקשות שהוא מטיל עליהם בתקופת השירות, ולחלק מהם גם הלוא קשות, כי הם באמת זקוקים למענק הזה.
אלי אלאלוף: דבר שני, זה באמת הכסף שלהם, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: ברגע שהפקידות משתלטת על כל העקרונות האלה, כאילו זה כבר לא כסף שלהם, הם באים כקבצנים לבקש מה שמגיע להם, וזה הסגנון שאחר-כך משתרש בהתנהגות שלהם כלפי המדינה, כל ההתנהגות שלהם בהמשך החיים.
אלי אלאלוף: אם אתה לא צועק, אם אתה לא ממלא, אם אתה לא עושה, אם אתה כך וכך, לא תקבל.
אלי אלאלוף: אחר-כך מוצאים את זה בתהליך החיים של כל אחד מאתנו, וזה נורא.
אלי אלאלוף: זה הצעד האזרחי הראשון של חייל משתחרר, לקבל את הפיקדון.
אלי אלאלוף: הוא צריך לקבל את זה בצורה הכי מכובדת, הכי קלה ולא ביורוקרטית.
אלי אלאלוף: דבר שלישי, בהקמת הביורוקרטיה מבזבזים הרבה כסף וזה על חשבון התקציב של הפיקדון.
אלי אלאלוף: אם תצמצמו את הביורוקרטיה, גם תצמצמו את ההוצאות המיותרות.
<אבי סייג: זו לא הכוונה.
אלי אלאלוף: זו לא הכוונה לעשות ביורוקרטיה.
אלי אלאלוף: תאמינו לי, אני בטוח, גם השר יגיד את זה, שיש מה לצמצם בכוח-אדם.
אלי אלאלוף: תתחילו בטוב.
אלי אלאלוף: ניהלתי קרנות של כמה אלפים, ותאמינו לי, לא הסכמתי שיהיה יותר מ-3% לניהול של זה.
אלי אלאלוף: עשינו עסקים של מיליארד שקל בשנה – 3%.
אלי אלאלוף: פה אנחנו הולכים ומנפחים עוד מנגנון רק כדי לעשות את המעקב אחרי חמש שנים, אחרי שנתיים, אחרי מקצוע זה וזה.
אלי אלאלוף: במקום לרשום קניית דירה או שכירות – פתרון דיור.
אלי אלאלוף: משפט אחד מספיק, ואז לא חייבים - -
ענת ברקו: שיצהירו.
אלי אלאלוף: - - להביא את החיילים למצב שהם צריכים, סליחה על הביטוי, לתחמן את המערכת.
אלי אלאלוף: מספיק, תנו אמון באותם אנשים שכל-כך האמנו להם כשהם היו חיילים וכל הביטחון שלנו בזכותם.
אלי אלאלוף: אני מציע שכל מי שמתכנן להכביד על החוק, פליז, אנחנו לא שם.
אלי אלאלוף: נקל עליהם, וזה מה שרוח החוק צריכה להיות.
אלי אלאלוף: שמתם לב שחברי הכנסת לא האריכו, אני מבקש גם מכל השאר לא להאריך.
אלי אלאלוף: אמרתי שאני מוכן אפילו להאריך את הישיבה, אבל היום אנחנו יוצאים עם חוק ביד.
אלי אלאלוף: ברשותכם, חמדה מרק.
<חמדה מרק: אני ראש אגף חיילים משוחררים, מנהלת הקרן לקליטת חיילים משוחררים.
<חמדה מרק: קודם כול, בשנים האחרונות הוכפל הפיקדון של החיילים המשוחררים.
<חמדה מרק: עשינו סקר בקרב החיילים.
<חמדה מרק: פעמיים עשינו סקר, לפני חמש שנים ולפני שנה וחצי, שאלנו אותם כל מיני שאלות.
<חמדה מרק: חברת סקרים חיצונית עשתה עבורנו את זה.
<חמדה מרק: הם מרוצים מהעובדה שיש להם פיקדון, שיש להם חיסכון.
<חמדה מרק: אם לא דאגו להם בבית, יש מישהו שדואג ושומר להם על הכסף.
<חמדה מרק: מבחינת הרעיון שיש להם פיקדון ששמור להם לכל דבר ועניין לאחר תקופה של חמש שנים ובמהלך התקופה של הלימודים, בוודאי ובוודאי זה עוזר, כאשר עכשיו בכלל יש את הנושא של תואר ומקצוע לכל חייל משוחרר, כשהמשימה הוטלה עלינו בקרן, עלי.
ענת ברקו: לכל חייל?
<חמדה מרק: הרמטכ"ל כתב באיגרת - - -
ענת ברקו: זה לא לכל חייל.
<חמדה מרק: לכל חייל משוחרר, זאת השאיפה.
ענת ברקו: שאיפה זה משהו אחר.
<חמדה מרק: קטעת אותי באמצע.
<חמדה מרק: בשלב זה לחיילים לוחמים ולאוכלוסיות מיוחדות.
<חמדה מרק: אני רוצה לומר עד כמה אנחנו רזים.
<חמדה מרק: רק כדי לסבר את האוזן, אנחנו מנהלים יותר מ-2.2 מיליארד שקלים.
<חמדה מרק: הקרן מוציאה כ-12 מיליון שקל בשנה, שזה פחות מחצי אחוז, כך שמבחינת הניהול שלנו והתקורה אנחנו יכולים להוות דוגמה לכל גוף שמנהל מהלך.
<חמדה מרק: כשנפל עלינו בשמחה הרעיון של תואר ומקצוע לכל חייל, ואנחנו נערכים לזה בעתיד, לא ביקשנו תוספת של כוח-אדם.
<חמדה מרק: בכל פעם שיש תוספת, אנחנו לא מבקשים.
<חמדה מרק: בסך-הכול עובדי הקרן זה 24 עובדים עם ארבעה קצינים מושאלים מצה"ל.
<חמדה מרק: זה הכול.
<חמדה מרק: יחסית זה עור ועצמות אם אני מסתכלת על ארגונים גדולים.
<חמדה מרק: בזמנו סיפרו לי שרצו לתת את הקרן לניהול הביטוח הלאומי, והביטוח הלאומי ביקשו 80 מיליון שקלים ו-80 תקנים.
ענת ברקו: - - - הקרן מצליחה להגיע לחיילים ובהרבה מאוד מקרים לא, לצערנו הרב.
<חמדה מרק: קודם כול, אדוני היושב-ראש, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברי כנסת, נכבדים ומוזמנים, בוקר טוב לכולם, כי באמת זה בוקר מאושר עבורנו, עבורי כמנהלת הקרן ומובילה, ובטח עבור יושבת-ראש הקרן, תא"ל במיל' דבורה חסיד, שהיא היושבת-ראש שלי, אישה מדהימה, שעושה עבורנו המון.
<חמדה מרק: נעשתה עבודה ארוכה על התיקון הזה, חמש שנים, זה ממש תהליך ארוך, כי בכל פעם שמתחלף שר אתה לא יכול להגיש.
<חמדה מרק: השר הנוכחי לקח את הנושא הזה ברצינות, והראיה היא שזה עבר החלטת ממשלה, זה יושב פה אחרי הקריאה הראשונה.
<חמדה מרק: אני יכולה להגיד רק שאפו לעניין הזה.
<חמדה מרק: זה חוק שראשיתו ב-1994, זאת אומרת, 23 שנה עברו מאז.
<חמדה מרק: הוא תוקן תיקונים קלים.
<חמדה מרק: ב-2010 היה נושא עידוד השכלה גבוהה, אבל אני חושבת שהיום אנחנו כולנו פה שותפים למהלך היסטורי, ואני רואה זכות גדולה לכולנו שבאמת אפשר לתת לאותו אחד שנתן למדינה ולומר לו: נתת – קיבלת.
<חמדה מרק: מבחינתי יום-יום שעה-שעה, כשאני קמה בבוקר אני אומרת לעצמי, נתתי או לא נתתי.
<חמדה מרק: למענם צריך לעשות את זה.
<חמדה מרק: מה שקרה פה שכולם הזיזו את טרדות היום, את כל הוויכוחים, ואני רואה את כולם חזית אחת, אפילו אם פה יש הערה כזאת, איזו עקיצה נזרקת באוויר לכאן או לכאן.
<חמדה מרק: אני לא מתייחסת לזה, כי אני מסתכלת על המטרה.
<חמדה מרק: אם מחר בבוקר אני יכולה להביא בשורה לחיילים המשוחררים – דייני, ולאותם אנשים שיושבים שם בתל השומר ומשרתים ויושבים בכמה נקודות שלנו במרחב הארץ לתת ייעוץ והכוונה, להביא להם את הבשורה שהנה, יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות העביר את הצעת החוק הזאת.
<חמדה מרק: אני חושבת שזו בשורה ענקית.
<חמדה מרק: מה יש לנו היום בכל החבילה הזאת?
<חמדה מרק: קודם כול, מה שנלחמנו במשך הזמן ואי-אפשר היה לעשות.
<חמדה מרק: כשאתה עושה הכשרה מקצועית, אתה לא יכול לתת דמי קיום לאותו אחד.
<חמדה מרק: אותו צעיר, חסר כול, שהולך ללמוד הכשרה מקצועית זקוק לדמי הקיום כמו אוויר לנשימה, לפעמים הוא לא שורד את הדבר הזה.
<חמדה מרק: ניסינו דרך האפוטרופוס ולאחרונה אחרי שביקשנו והתחננו על הברכיים קיבלנו קצת כספים מהם לתת כדמי קיום, אבל עכשיו, משיעבור החוק הזה, ואני יכולה לתת לו דמי קיום, היכולת שלנו שהם יישרדו, תהיה מקפצה.
<חמדה מרק: זה צמצום הפערים בחברה.
<חמדה מרק: כל הנושא של שכר הדירה שנכנס.
<חמדה מרק: כאן תודה באמת לשר האוצר שנתן את תרומתו, וליאור פה שתרמה לכל העניין הזה, וכל מי שמסביב לשולחן שהיו לו יד ורגל.
<חמדה מרק: אנחנו לא תמיד יודעים מי דחף מה, אבל בסופו של דבר זו בשורה ענקית לחיילים הבודדים, וזה נכנס בתיקון החוק.
<חמדה מרק: הסיפור של הפיקדון.
<חמדה מרק: יותר מאשר אתם סבלתם לשמוע את הדברים האלה שהפיקדון לא מגיע אליהם, אני סובלת את זה ביום-יום, זה באמת מדיר שינה מעיני, כי מה אני צריכה את הכסף הזה, לכפרות, הוא לא מגיע אלי, הוא לא ניתן אחר-כך לחיילים, אני אפילו לא יכולה למחזר אותו במצב שהתנהל כמו שהסבירה חברת הכנסת סתיו שפיר.
<חמדה מרק: החוק הזה, וזה החוק שקבע לי, החוק אמר לי שאני לא יכולה לתת לו את זה בדחיפה, אני חייבת שהוא יבקש את זה ממני, אז התחלתי לחפש אותם.
<חמדה מרק: זה תהליך ארוך, הקציתי אנשים לזה, אנחנו עסוקים בזה באמת יומם ולילה.
אלי אלאלוף: זה לא תהליך ארוך אם זה פה על השולחן.
<חמדה מרק: הדבר הכי חשוב שהכנסת תאשר שהקרן תוכל לתת את זה בדחיפה.
<חמדה מרק: בדחיפה כמו שאמרתם, כמו הכסף שהוא קיבל לדמי הקיום שלו, מדי חודש בחודשו, אותו חשבון, לשם נדחף את זה, וגמרנו.
<חמדה מרק: חסל סדר הדבר הזה, נגמר הסיפור.
<חמדה מרק: אם תיאותו מחר בבוקר להגיד הן להצעת החוק הזאת, אני ממחר בבוקר מתחילה עבודה מסביב לשעון לדבר הזה.
<חמדה מרק: זה יהיה 24/7 לסגור את הפינה הזאת.
אלי אלאלוף: אם זה בדחיפה, את לא צריכה שנה וחצי נוספות.
<חמדה מרק: זה מה שהגיעו עם האוצר.
<חמדה מרק: אם תגיעו למשהו אחר, מה שתגידו.
<חמדה מרק: אני מבחינתי קבלן הביצוע של העניין.
אלי אלאלוף: מה אומר האוצר בנושא הדחיפה?
<ליאור בראון: היום, לאחר שבע שנים, כספים של פיקדון שלא מומשו מוחזרים לקרן לסיוע נוסף, כדי שלא יהיה כאן - - -
אלי אלאלוף: רטרואקטיבית?
<ליאור בראון: זה מועבר בעודפים מכוח חוק.
<ליאור בראון: לפי החוק, כספים שלא נמשכו לאחר שבע שנים מועברים בשנה העוקבת לקרן לסיוע נוסף.