GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אם רוצים את הדחיפה, לדחוף את זה בחמש שנים, צריך לתקן את החוק של העודפים?
<ליאור בראון: אני מתייחסת לנקודה הזאת.
<ליאור בראון: ככל שרוצים לבצע דחיפה לאחר חמש שנים ולא שש שנים וחצי, כפי שנרשם כאן, יש כאן סוגיה תזרימית.
<ליאור בראון: כרגע בתקציב יש פה פער – בזמנו העבירו לנו הערכות מהקרן, אני לא זוכרת – זה איזה סכום שיש בו איזה משמעות תזרימית, שאנחנו לא יודעים לתת לה מענה.
ענת ברקו: במקום שזה יחזור לקופת המדינה זה יהיה איפה שזה צריך להיות.
אלי אלאלוף: סליחה, זה חד-פעמי ל-18 חודש, כי אחרי שעושים את זה פעם אחת - - -
<אבי סייג: כבוד היושב-ראש, יש להם עודף של עשרות מיליונים.
<אבי סייג: על מה הם מדברים?
ענת ברקו: הם לוקחים את הכסף הזה לאוצר.
<חמדה מרק: אם הכנסת תגיד לנו מתי לשים, אנחנו נשים.
<ליאור בראון: אין מחלוקת על כך שזה יועבר בדחיפה, זה מופיע בתזכיר, כולנו שותפים לדבר הזה.
אלי אלאלוף: אבל לא אחרי שש שנים וחצי.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים אחרי חמש שנים.
<ליאור בראון: צריך להבין את המשמעות התזרימית של הדבר הזה.
<ליאור בראון: ככל שאתה פורץ את מסגרת התקציב - - -
אלי אלאלוף: זה חד-פעמי, אני שוב מסביר לך.
<ליאור בראון: אני יודעת.
אלי אלאלוף: פעם אחת אתם לא יכולים על חשבון כל היתרות שהיו בעבר לעשות את התזרים הקצר הזה?
<ליאור בראון: כרגע יש תקציב לשנים 2018-2014 שאושר בכנסת.
יוליה מלינובסקי: אפשר לבדוק על מה מדובר?
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, אי-אפשר לקצר את חמש השנים?
ענת ברקו: אולי צריך לקצר את זה.
ענת ברקו: אולי צריך להגיד שאחרי שלוש שנים זה מספיק.
אלי אלאלוף: ברשותך, תשלימי ותסיימי.
<חמדה מרק: במסגרת החוק שחוקקו ב-2010 לגבי עידוד השכלה גבוהה, מה שנאמר שם שאם החייל המשוחרר לא סיים את לימודיו בתוך חמש שנים, הוא חייב להחזיר את הכסף.
אלי אלאלוף: מה פתאום.
<חמדה מרק: הוא צריך להחזיר את כל הכסף שהמדינה נתנה לו אם הוא לא סיים את לימודיו בתוך חמש שנים, שזו גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.
<חמדה מרק: זה דבר שישתנה, ושכנענו את האוצר שזה יקרה, ועל כך אני באמת מודה.
<חמדה מרק: עוד דבר חשוב מאוד.
<חמדה מרק: חייל ייחשב חייל משוחרר שלושה חודשים לפני סיום השירות, כך אנחנו יכולים בצורה מתכוננת מהצבא להסליל אותו לתהליך של לימודים או כל דבר אחר שהוא ירצה בו.
<חמדה מרק: זה דבר מדהים.
<חמדה מרק: חיילי מילואים – כולם מדברים בזכותם, וכולנו יושבים כאן בשקט כשהצבא שומר עלינו בגבולות, ואדם שעוזב את ילדיו, באמת מגיע לו.
<חמדה מרק: מה שהוחלט בקרן שנאריך את זה – זה תואם עם האוצר – מחמש שנות זכויות לעשר שנים של זכויות וכנ"ל לבודדים.
<חמדה מרק: עשיתי סקר לגבי הבודדים, הבודדים אמרו לי: עד שאני מצליח לעמוד על רגלי ואני בא ללמוד, כבר נגמרו לי חמש השנים.
<חמדה מרק: ברגע האחרון ממש קיבלתי את התוצאות של הסקר, רצתי מהר ללשכה המשפטית, אמרתי: תכניסו חיילי מילואים ובודדים, ואכן זה הוכנס.
<חמדה מרק: במקביל מתקיימת הרחבה בצו, זה מה שהחליט הייעוץ המשפטי.
<חמדה מרק: 50% ממחצית הפיקדון לבודדים, יקבלו את זה לכל מטרה, יינתן מענה לחיימ"שים שחלו, לא עלינו, במחלות חשוכות מרפא, ובית לבני המיעוטים.
<חמדה מרק: עד כאן.
<חמדה מרק: תודה לשר הביטחון - - -
ענת ברקו: למה רק לבני המיעוטים?
ענת ברקו: מישהו במושב בונה בית - - -
<חמדה מרק: הוא דיבר על בני מיעוטים, אז אמרתי - - -
ענת ברקו: זה באופן כללי.
חמד עמאר: זה באופן כללי.
חמד עמאר: החוק מדבר על כולם.
<חמדה מרק: אתם דיברתם על זה, אז התייחסתי גם לזה, אבל זה לכולם.
אלי אלאלוף: נגיע גם לנושא השכירות.
<חמדה מרק: תודה ראשית לאדוני היושב-ראש, תודה לשר הביטחון שהביא את זה עד הלום ותודה לכל חברי הכנסת שתומכים בדרך כלשהי.
אלי אלאלוף: עוד לא גמרנו לעבוד.
<חמדה מרק: אני כנראה לא אדבר יותר, אז תודה לכולם ולעמותות.
אלי אלאלוף: לא תמיד יש בשורות טובות, זו לא זכות שניתנת לכל אחד מהפקידים לבוא ולתת בשורות נפלאות.
אלי אלאלוף: דן קידרון, דחוף לך משהו?
<דן קידרון: כן, כבוד היושב-ראש, זכיתי ב-36 שנות השירות שלי, בכל מקום שהגעתי, לאמץ לפחות עשרה חיילים בודדים, בכל יחידה שהייתי במשך 36 שנה, לא משנה עדה, מה-מי-מו.
<דן קידרון: היום אני עדיין בקשר עם החיילים האלה.
<דן קידרון: יש חיילים שהם עדיין במצוקה, אני עדיין עוזר להם.
<דן קידרון: בשבוע שעבר נסעתי לצפון, אני בקשר עם חיילי המילואים, נתתי להם ממשכורתי, מהפנסיה שלי, כספים שיוכלו ללמוד ולעשות קניות.
<דן קידרון: אני חושב שהאנשים האלה הם אנשים יקרים לכולנו.
<דן קידרון: כשאנחנו אומרים "לתפארת מדינת ישראל", אלה תפארת מדינת ישראל, מכובדי, היושב-ראש וכולם, ואני באמת בטוח שהוועדה הזאת עם היושב-ראש ומנהלת הוועדה – אני בטוח שנוכל לעזור להם שגם להם יהיו חיים יפים וורודים ושהם יוכלו לצמוח, כי מגיע להם.
<דן קידרון: תודה רבה לכולכם.
אלי אלאלוף: תודה, לך.
<אימבל קואס: כבוד יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת, אורחים מכובדים - - -
אלי אלאלוף: מאיפה?
<אימבל קואס: אני מהסוכנות היהודית, מתוכנית כנפיים, ואנחנו בפורום של החיילים הבודדים.
<אימבל קואס: הפורום מברך על היוזמה להצעת החוק ושמח שהיתה לו תרומה לעניין בצורת המסקנות וההמלצות של חברי הפורום, שמונה 15 ארגונים המטפלים בכל הצרכים של החיילים הבודדים, בין אם עולים ובין אם לא.
<אימבל קואס: יש לנו ההמלצות שדיברת עליהם קודם, שהוגשו לוועדת העלייה והקליטה, נשמח מאוד שגם אתה תקבל את ההמלצות האלה, יש לנו פה עותק.
<אימבל קואס: הפורום העביר מסקנות והמלצות רחבות יותר בנושא.
<אימבל קואס: הצעת החוק הזאת היא בהחלט בשורה גדולה ממש.
<אימבל קואס: גם עבורנו זה יום חג, אז המון-המון תודה.
<אימבל קואס: אנחנו באופן אישי רואים בחבר הכנסת שמולי ובחברת הכנסת מלינובסקי שותפים של אמת לפורום, אז תודה גם לכם.
<אימבל קואס: אנחנו מוצאים אצלכם בשיחותינו אוזן קשבת.
<אימבל קואס: הפעילות והצעת החוק, יש בהם ממש רוח מרעננת גם לחיילים הבודדים וגם טיפול של אמת.
<אימבל קואס: חשוב לי להזכיר שכל החברים בפורום הזה פועלים ושוקדים בהתנדבות מלאה.
<אימבל קואס: זאת אומרת, שהם לא מקבלים שום תוספת תשלום, והמטרה העיקרית היא לתת מענה לחיילים הבודדים.
<אימבל קואס: אני רוצה להודות – אומנם הוא כבר הלך – לד"ר נגוסה שבזכותו וביוזמתו הרמנו את הכפפה, בלי זה לא ניתן היה לסייע באופן שנדרש.
אלי אלאלוף: האם יש פעילות של הסוכנות היהודית בתחום הזה?
<אימבל קואס: בהחלט, כמו התוכנית "כנפיים".
אלי אלאלוף: במה זה מתבטא?
<אימבל קואס: זו תוכנית שנותנת מענה לפני השירות, במהלך השירות ולאחריו, תוכנית שבע-שנתית, לחיילים הבודדים שמגיעים לארץ, מגיעים להתגייס – אנחנו מדברים על חיילים בודדים עולים – עם קרן רש"י כמובן עם ידידנו דיויד היקר.
<אימבל קואס: הפורום שם לעצמו למטרה להמשיך ולשתף פעולה עם כל משרדי הממשלה, להגיע לכל שר, חבר כנסת ואזרח בישראל.
אלי אלאלוף: לא צריך, עכשיו יש ועדה.
<אימבל קואס: אנחנו שמחים על כל התמיכה והעזרה שלכם, אז המון-המון תודה.
<אבי סייג: אני אל"מ במילואים, אני יו"ר העמותה למען משרתי המילואים.
<אבי סייג: ראשית, תודה.
<אבי סייג: אני אקצר בברכות, אבל לכולם פה מגיעה תודה.
<אבי סייג: אני רוצה לדבר על שני סעיפים בתוך הצעת החוק, אבל רק לפני זה, עם כל הכבוד פה לכולם, אף אחד כאן לא הרים את היוזמה מהצבא, או ממשרד הביטחון, או מהקרן, לעשות את זה בעצמם.
<אבי סייג: כולם חיכו שחברי הכנסת כאן יגישו את הצעות החוק לשנות את זה.
<אבי סייג: עשרות מיליונים של שקלים שוכבים בקרן סמויה, כמו שחברת הכנסת סתיו שפיר אמרה, כשאי-אפשר לעשות עם הקרן הזאת שום דבר, זה מין כספים אבודים.
<אבי סייג: על זה אני מוחה.
<אבי סייג: כולם פה מברכים ומברכים.
<אבי סייג: זו היתה צריכה להיות יוזמה של משרד הביטחון.
<חמדה מרק: זו היתה.
<אבי סייג: זאת לא יוזמה של משרד הביטחון, חד-משמעית.
<חמדה מרק: אז אתה לא מכיר.
<אבי סייג: אני מבקש להשלים.
<חמדה מרק: אבי, היחסים שלנו - - -
<אבי סייג: יושב כאן גם חבר הכנסת מוטי יוגב, הדבר הזה בא למשרד הביטחון אחרי עשרות פעמים שהצגנו את הנושא הזה שכספים הולכים לאיבוד.
<אבי סייג: נכון שהיום זו הצעת חוק ממשלתית על-ידי משרד הביטחון.
<אבי סייג: הקרן ובכלל כל החיימ"ש הוקם בזמנו, בשנת 1994, על-ידי חבר הכנסת רענן כהן, שהוא היה גם שר.
<אבי סייג: הוא הקים את כל הארגון הזה.
<אבי סייג: וכשהוא הקים את הארגון היתה אז עמותה שנקראת "החיילים המשוחררים", כשהוא יושב-ראש העמותה עד היום.
<אבי סייג: בסעיף 4(א)(1) בחוק היה כתוב שיהיה נציג של העמותה הזאת, והעמותה הזאת לא פעילה.
<אבי סייג: ביקשתי מכולכם להכניס את העמותה למען משרתי המילואים, העמותה עובדת יחד עם פורום מג"דים, מח"טים, טייסים ופורום החיילים הפשוטים מזה 22 שנה.
<אבי סייג: זאת אומרת, כל החוקים הגדולים שנעשו בנושא המילואים באו ביוזמה של חיילי מילואים – חוק הקצבאות, הביטוח לחיילי מילואים, חוק המילואים, החזרת חיילים משוחררים לעבודה.
<אבי סייג: החזרת חיילים משוחררים לעבודה – בכלל כל החוקים שאנחנו מכירים סביב המילואים.
<אבי סייג: פה הייתי מבקש שנציג שלנו ישתתף במועצה, ואם הנציג ישתתף, דברים כאלה לא יקרו בעתיד.
יוליה מלינובסקי: סליחה, אדוני, על איזה סעיף אתה מדבר?
<אבי סייג: סעיף 4(א)(1).
<ענת מימון: בהצעת החוק זה סעיף אחר, זה סעיף 2.
<אבי סייג: לגבי הרכב הוועדה.
<אבי סייג: נמחק שם נציג החיילים המשוחררים, והוכנס נציג - - -
<ענת מימון: הרשות לשירות לאומי, אבל זה לא במקום, זה בנוסף.
<אבי סייג: זה לא משנה, זה בסדר גמור, הם יכולים להיות.
<אבי סייג: כמו שאושר פה בוועדה, כבוד היושב-ראש, לפני זמנך בוועדה, שנציג שלנו ישתתף בנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, אני נציג במועצה של הביטוח הלאומי.
<אבי סייג: בכל מקום יש לנו נציגים, ואני חושב שאם היו לנו פה נציגים, המקרה הזה לא היה עובר, מראש היינו מתקנים אותו, כך גם אני מבקש לתקן את הנושא של סעיף 10א, יש תת סעיף (2) - - -
יוליה מלינובסקי: סליחה, לגבי הסעיף הזה.
יוליה מלינובסקי: אני צריכה לשאול את היועצת המשפטית.
יוליה מלינובסקי: האם בכלל נכון להכניס שם ארגון ספציפי?
יוליה מלינובסקי: הארגונים מתחלפים.
<ענת מימון: זה מה שהיה אגב בעבר.
<ענת מימון: היה נציג העמותה, תנועה לקליטת החייל המשוחרר, והעמותה הזאת כבר לא קיימת, ולכן עכשיו מבקשים לתקן ולמחוק את זה.
אלי אלאלוף: תודה, אדוני.
חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, בואו ניכנס לתיקונים בתוך הסעיפים.
<אבי סייג: הם מדברים ולא סיימתי.
אלי אלאלוף: תקצר.
<אבי סייג: לגבי סעיף 10א, תת-סעיף (2) - - -
אלי אלאלוף: תחכה לסעיפים, אדוני, ברשותך.
<ענת מימון: נעבור סעיף-סעיף.
אלי אלאלוף: אני מציע כשנגיע לסעיפים, נתייחס.
אלי אלאלוף: נציגת האוצר, האם אפשר לקבל הסבר על כל הנושא של היתרות בעבר?
אלי אלאלוף: מה נאסף?
אלי אלאלוף: מה זמין?
אלי אלאלוף: מה לא זמין?
<ליאור בראון: מכוח חוק חיילים משוחררים, מועברים עודפים בכל שנה לטובת שני שימושים בלבד, והכול כאמור בהתאם לחוק.
<ליאור בראון: יש עודפים שנוצרים בגין פיקדונות שלא מומשו לאחר שבע שנים, שזה כאמור הוסדר במסגרת החקיקה הנוכחית, ויש עוד סוג של עודפים, שנוצרים בגלל מימוש חלקי של הקרן לסיוע נוסף.
<ליאור בראון: תקציב הקרן לסיוע נוסף הוא תקציב שגם הוא קבוע בחוק - - -
ענת ברקו: מה זה מימוש חלקי?
ענת ברקו: האם תוכלי להתייחס כמה כסף חוזר?
<ליאור בראון: תקציב הקרן לסיוע נוסף הוא סדר-גודל של 100 מיליון מוצמד, הוא בחוק, וככל שיש ביצוע נמוך יותר, הכול בהינתן שהוא גבוה מ-85%, היתרה מועברת.
<ליאור בראון: בשנה החולפת משני המקורות הללו זה היה סדר גודל של 11 מיליון, אם אני זוכרת נכון.
ענת ברקו: חזר אליכם?
<חמדה מרק: 3 מהקרן.
<ליאור בראון: לא, משני המקורות האלה.
ענת ברקו: זה חזר אליכם?
<חמדה מרק: לא חזר אלינו כלום.
<ליאור בראון: - - - הכסף הועבר.
<ליאור בראון: רק התייחסתי כרגע לצד המקורות.
<ליאור בראון: הכסף כאמור בחוק יוחזר לקרן לסיוע נוסף, כלומר, זה לא עובר לשימוש אחר, לאוצר המדינה, זה הולך אך ורק לקרן לסיוע נוסף, שהיא כאמור נועדה לתמוך בחיילים משוחררים.
ענת ברקו: את אומרת שהיא לא ממומשת.
<אייל דולב: היא ממומשת ב-95% בממוצע בארבע השנים האחרונות, כמעט 100%.
<אייל דולב: בארבע השנים האחרונות כמעט 100%.
ענת ברקו: למה לא 100%?
ענת ברקו: אין מספיק חיילים שזקוקים לסיוע נוסף?
<אייל דולב: את מכירה תקציב ממשלתי שמגיע ל-100% בדיוק?
ענת ברקו: צריך לפעול שיגיע כמה שיותר.
<חמדה מרק: הגענו גם ל-98%.
<חמדה מרק: זה תלוי כמה ביקוש - - -
<חמדה מרק: אף אחד לא נדחה.
<ליאור בראון: - - - איפה יש עוד שימושים שעכשיו נכסים לקרן.
<ליאור בראון: נכנסים עכשיו עוד שימושים.
<ליאור בראון: לגבי סוגיית העודפים, אני רק רוצה לציין שבשנה הנוכחית העודפים כבר הועברו במלואם לקרן בחודש מאי.
<ליאור בראון: הם הועברו על מנת לאפשר להם לנצל אותם ולפעול, כך שאין פה שום חסם וזה לא הועבר בסוף שנה.
אלי אלאלוף: זה אומר שיש יתרות שחוזרות לקרן.
אלי אלאלוף: ליתרות האלה יש גמישות בשימוש?
<ליאור בראון: הן מועברות לקרן לסיוע נוסף.
אלי אלאלוף: יש גמישות בשימוש?
אלי אלאלוף: אפשר לעשות משהו?
<חמדה מרק: זה מגיע ב-31 בדצמבר וב-1 בחודש בשנה העוקבת זה כבר איננו.
אלי אלאלוף: למה איננו?
אלי אלאלוף: אומרים לך - - -
סתיו שפיר: הם מעבירים להם את העודפים בסוף השנה, ואז הם לא יכולים להשתמש בזה.
<חמדה מרק: חברת הכנסת סתיו שפיר עלתה על הקאץ'.
<חמדה מרק: איך קראת לזה?
<חמדה מרק: "תקציב על?
סתיו שפיר: עודפים מתגלגלים.
אלי אלאלוף: זה עובר לקרן ולא ניתן להשתמש בזה?
<חמדה מרק: לוקחים את זה.
<ענת מימון: כתוב בחוק שאם השימוש הוא מעל 85%, זה עובר לשנה אחרי.
<חמדה מרק: שמו לי 5 מיליון שקל או 12 מיליון שקל ב-31 בדצמבר ל-2016.
<חמדה מרק: ב-1 בינואר 2017 כבר אין לי אותם.
<חמדה מרק: זה האבסורד.
סתיו שפיר: מחזירים אותם לקופת המדינה.
ענת ברקו: זו הונאה.
חמד עמאר: הם מוחזרים לאוצר.
ענת ברקו: בקיצור, לחיילים זה לא מגיע, זה מצג שווא.
אלי אלאלוף: נקשיב לאוצר, בלי להפריע לה.
אלי אלאלוף: תסבירי.
<ליאור בראון: אני מסבירה את המנגנון.
<ליאור בראון: בהתאם לחוק – אתם יכולים לפתוח, אני לא זוכרת את הסעיף, חוק חיילים משוחררים – עודפים של הקרן לסיוע נוסף, בהינתן ביצוע של יותר מ-85% מועברים לקרן לסיוע נוסף לשנה העוקבת.
ענת ברקו: נניח שיש ביצוע נמוך יותר?
<ליאור בראון: זאת המשמעות לביצוע נמוך יותר.
<ליאור בראון: כלומר, ככל שהביצוע יותר נמוך מ-100%, היתרה מועברת לקרן לסיוע נוסף בשנה העוקבת.
<ליאור בראון: מה שקרה בשנה הקודמת - - -
אלי אלאלוף: זה אומר שאתם מעבירים בשנה לאחר מכן פחות כסף?
<ליאור בראון: את הפער.
אלי אלאלוף: אז לא העברתם, אתם עובדים עלינו.
ענת ברקו: הם שתו את התקציב.
אלי אלאלוף: אם מעבירים לקרן, זה לא על חשבון התקציב הבא.
<אייל דולב: לא, בנוסף.
<ליאור בראון: זה מועבר מעבר למה שמתוקצב.
אלי אלאלוף: אם יש יתרה - - -
עודד פורר: בואו נעשה תרגיל מספרי.
עודד פורר: היו 10 שקלים בקרן, ניצלו רק 8, נשארו שני שקלים.
עודד פורר: האם בשנה הבאה התקציב יהיה 12 שקלים?
סתיו שפיר: זה לא מה שקרה.
סתיו שפיר: כשבדקנו את הנתונים האלה היסטורית, הסתבר שהם לא עשו את זה ולא העבירו משנה לשנה ולא הוסיפו את התוספת.
<ליאור בראון: היתרה הזאת עוברת בפנייה תקציבית - - -
אלי אלאלוף: אני רוצה עוד שאלה.
אלי אלאלוף: יש לי שלוש שאלות בבת-אחת, כך הראש שלי מתפקד.
עודד פורר: למה אתם לא שמים תקציב - - -
אלי אלאלוף: רגע, עודד.
אלי אלאלוף: אתה מפריע.
אלי אלאלוף: כבר הפרעת לי, הפעם אני לא אתן לך, גם אם אתה חבר שלי.
אלי אלאלוף: אם יש יותר כסף בשנה לאחר מכן בזה שיש יתרה, זה אומר שהכסף "המיותר" הזה הוא לשימוש לפי ראות עיניהם של אנשי הקרן?
<ליאור בראון: לטובת השימושים שמוגדרים בחוק.
אלי אלאלוף: רק לפי זה.
אלי אלאלוף: אתם לא מדברים על יתרות כלשהן.
אלי אלאלוף: זה החלק מהתקציב לפי הפעולות המוגדרות.
<ליאור בראון: ההגדרות של הקרן לסיוע נוסף, מטרותיה מוגדרות בחוק.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים להוסיף בפעולות המוגדרות את יוזמות הקרן, אחרת אין שימושים - - -
<אייל דולב: האם אני יכול להסביר?
<אייל דולב: אני תקציבן הקרן.
<אייל דולב: אם אני אסביר, אתם תקלטו.
<אייל דולב: התקציב בגדול הוא 100 מיליון.
<אייל דולב: נניח שבשנת 2016 ניצלתי 95 מיליון, נשארו 5 מיליון.
<אייל דולב: 5 המיליון האלה מועברים בשנה אחרי זה, ב-2017.
<אייל דולב: ב-2017 התחלתי עם 100 קיבלתי 5, יש לי 105 מיליון.
<אייל דולב: ב-105 מיליון האלה, הקרן יכולה לעשות מה שהיא רוצה במסגרת השימושים בחוק.
<אייל דולב: וכך בארבע השנים האחרונות הניצול היה מעל 85%, והקרן ניצלה יותר.
<אייל דולב: מה שמנהלת הקרן אומרת שבשנים האחרונות העיתוי של העברת הכספים היה בדצמבר או בסוף השנה, ולכן ההגדלה הזאת מ-100 ל-105 קרתה ברגע האחרון של השנה, ואי-אפשר היה לנצל את זה בזמן.
ענת ברקו: זה תרגיל.
<אייל דולב: זה היה כללי לכלל תקציב המדינה.
<אייל דולב: השנה האוצר עשה מהלך לכלל תקציב המדינה, שהוא העביר את זה.
<אייל דולב: ופה המקום להודות לוועדת הכספים שאנחנו התקציב היחיד שוועדת הכספים אישרה בלי שום הסתייגויות של האופוזיציה, וקיבלנו את הכסף הזה כבר לפני חג הפסח.
<אייל דולב: השנה חל שינוי לטובה.
<אייל דולב: זאת אומרת, אותם העודפים - - -
ענת ברקו: יהיו לכם כל החודשים האלה לנצל.
<חמדה מרק: כן, זו פעם ראשונה.
<אייל דולב: השנה יש לי שני נתחים:
<אייל דולב: נתח אחד מה שבשנה שעברה לא ניצלתי, משהו כמו 4%, זה יתווסף, ונתח של הפיקדונות של השבע שנים, שזה קיבלנו השנה - - -
ענת ברקו: אז אתה מסכים עם זה שעד כה, עד השנה, האוצר שתה את התקציב של חיילים משוחררים?
ענת ברקו: זה מה שקרה עד עכשיו.
<אייל דולב: העיתוי לא אפשר לקרן - - -
ענת ברקו: זה מה שקרה שנים על גבי שנים.
<ליאור בראון: ככל שייווצר פער.
<ליאור בראון: לצורך העניין בשנת 2016, מאחר שמועד העברת העודפים היה מאוחר, זה יהיה עודף לשנה העוקבת.
סתיו שפיר: זה אומר שזה אותו עודף.
סתיו שפיר: אלי, יש פה בלבול בנתונים שצריך להסביר אותו.
אלי אלאלוף: אני לא ועדת הכספים, יש לי ראש מוגבל.
אלי אלאלוף: תבקשו את רשות הדיבור – תדברו, אין רשות דיבור – לא מדברים.
אלי אלאלוף: יש לי שאלה ליועצת המשפטית שלנו.
<ענת מימון: החוק מדבר על מימוש של מעל 85% מתקציבה של הקרן.
<ענת מימון: מה קורה אם המימוש עומד נגיד על 80%?
<ענת מימון: מה קורה עם ה-20% של היתרה במצב כזה?
<חמדה מרק: זה לא קרה.
ענת ברקו: זה קרה קודם, חמדה.
<חמדה מרק: הם לקחו.
ענת ברקו: איך זה יכול להיות שקרן לא מממשת יותר מ-80% לטובת חיילים משוחררים כשהם זקוקים לכל שקל?
<חמדה מרק: זה שייך להיסטוריה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, נציגים, אל תפריעו לנו בבקשה.
סתיו שפיר: מדברים פה כאילו מדובר בעניין טכני שפשוט העיתוי יצא בסוף דצמבר, אז צריך להסביר את זה.
סתיו שפיר: קודם כול, העיתוי נקבע על-ידי משרד האוצר - -
אלי אלאלוף: בסדר, הבנו את זה.
סתיו שפיר: - - שמעבירים את זה בסוף דצמבר, יודעים במשרד - - -
אלי אלאלוף: הם אמרו בחוק שהיתרות יהיו החל מפסח.
סתיו שפיר: רגע, אני רוצה לסיים את דבריי.
סתיו שפיר: המתנתי בסבלנות כשאחרים צעקו.
סתיו שפיר: המשמעות היא שמשרד האוצר כשהוא מעביר את זה בדצמבר הוא יודע היטב שבקרן לא יהיה אפשר להשתמש בכסף, פשוט כי זה בלתי אפשרי, ולכן הכסף יחזור לקופת המדינה.
סתיו שפיר: אמרו פה נציגי האוצר שהיתרה הזאת הושלמה.
סתיו שפיר: עברתי על הנתונים של השנים האחרונות, של חמש השנים האחרונות, וזה פשוט לא נכון, זה לא מסתדר בנתונים.
סתיו שפיר: היתרה לא הושלמה.
סתיו שפיר: אותו עודף גולגל משנה לשנה מבלי שמתווסף שם הכסף על זה שהם גלגלו אותו בסוף השנה, כך שלא נוצר שם סכום נוסף שהם יכולים להשתמש בו בעודפים שהם כבר תכננו.
סתיו שפיר: הרי הם תכננו להשתמש בהם, אבל לא יכלו להשתמש בהם, בגלל המגבלה שהטיל עליהם האוצר, ולכן מדובר בדיוק באותו סכום.
סתיו שפיר: לא היתה פה הגדלה של התקציב, לא היתה פה התווספות של עודף כפי שהיתה אמורה להיות לפי החוק, ובאמת היתה פה תרמית של האוצר כנגד החיילים המשוחררים, ולכן הצעתי את מה שהצעתי בהתחלה, וזה לא רטרואקטיבי.
אלי אלאלוף: מי שקובע תרמית זה בתי משפט, חבר'ה.
סתיו שפיר: אפשר ויכולה הוועדה הזאת אם במסגרת החוק ואם לא, להורות למשרד האוצר שהסכום שהקרן כבר תכננה להוציא והוא הולך לפרויקטים מאוד-מאוד חשובים כן יתווסף, ובמסגרת בסיס התקציב ולא במסגרת העברת עודפים.
סתיו שפיר: עכשיו זה יצטרך להיות בהעברה, כי עכשיו כבר יש תקציב, אבל להנחות את האוצר שבשנים הבאות זה ייכנס לבסיס התקציב ולא בהעברת עודפים, כי ברגע שאנחנו מכניסים את זה באותה העברת עודפים, אנחנו מאפשרים להם שוב לעשות את התרמית הזאת שלא להעביר את הכסף בזמן ולא לאפשר לקרן להשתמש בו.
סתיו שפיר: בכל פעם שלא משתמשים, זה אומר שפרויקטים שמתוכננים, אי-אפשר להוציא אותם לפועל.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר משהו שמהפך את העניין.
מרדכי יוגב: אם בהצעת החוק או בתיקונים להצעת החוק אנחנו הופכים את ברירת המחדל, שברירת המחדל זה לא שזה חוזר לקרן אחרי שבע השנים, אלא ברירת המחדל היא שרודפים אחרי החייל ומעבירים את זה לחשבונו, כפי שפתחת ואמרת, ואם אנחנו עושים עוד דבר, קובעים שהתקציב הזה הוא בגדר תב"ר (תקציב בלתי רגיל), קרי, שהוא ניתן לקרן, כי היתרות שלא ימומשו יהיו האחוזים הקטנים של החייל שלא עלינו נפטר ולא הצליחו לפתור את בעייתו, והמשפחה לא הצליחה להוציא, שזה יהיה 2%-1%, יהיו 98%, כאשר משרד הביטחון ירדוף אחרי החייל ויכניס את זה לחשבונו כעבור חמש שנים או שבע שנים, ולא יותיר את זה לקרן לסיוע נוסף.
מרדכי יוגב: כשאתה מהפך את ברירת המחדל, כפי שאתה פתחת בפתיחה הכוללת שלך, אזי צריך להעמיד את התקציב הזה כתב"ר ועל המערכת לרדוף אחרי החייל, וממילא, לא משנה מתי השר יצליח לממש, גם אם תקציב המדינה אושר רק בסוף דצמבר, אזי הקרן מקבלת את הכסף והוא הופך לכסף למימוש ל-99%-98% מהחיילים, ועל האחוז הנוסף עליו יידונו, על האחוז שלא הצליחו לבדוק איפה החייל – ירד לאוגנדה, למדינה באפריקה ולא מוצאים אותו, סגר את חשבונותיו בישראל – אותו אחוזון שקיים אולי במציאות, את האחוזון הזה הקרן תממש אחרי גמר שירות המילואים שלו וכעבור עשר שנים לסיוע נוסף.
מרדכי יוגב: בפועל ירדפו אחרי החיילים וממילא לא תיוותר בקרן יתרה.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהאוצר לקבל בכתב מה המצב של חמש השנים האחרונות של ניצול התקציב ומה נעשה בסכומים.
ענת ברקו: תאריכים.
אלי אלאלוף: את באה מהצבא, זה צריך להיות מסודר.
אלי אלאלוף: אני בא מהברדק, זה פחות מסודר.
אלי אלאלוף: אני מבקש לקבל מהאוצר בכתב דוח על הקרן לחיילים משוחררים בחמש השנים האחרונות, ניצול ביתרות ומועדי העברה.
אלי אלאלוף: אלה שלוש הנקודות החשובות.
אלי אלאלוף: אני מבקש אם אפשר לקבל את זה בשבועיים הקרובים.
אלי אלאלוף: נראה לי שזה אפשרי.
<ליאור בראון: אין שום בעיה.
סתיו שפיר: על חמש-שש השנים האחרונות.
אלי אלאלוף: חמש אמרנו.
אלי אלאלוף: אמרת שבדקת חמש שנים, אני אביא לך בכתב.
אלי אלאלוף: רק בית המשפט יקבע לגבי רשויות המדינה אם זה תרמית או לא תרמית, לא אנחנו.
אלי אלאלוף: בואו נתייחס בצורה הגונה גם כלפי המערכות שלנו.
אלי אלאלוף: זה משרד האוצר של המדינה שלנו.
אלי אלאלוף: לקרוא לעבודת הפקידים, שאני מאוד מאמין להם, תרמית, זה נראה לי לא ראוי.
סתיו שפיר: תרשה לי, כי לרוב אני לא חולקת עליך, תרשה לי פעם אחת לחלוק עליך.
אלי אלאלוף: תחלקי.
אלי אלאלוף: יש לנו מספיק סיבות.
סתיו שפיר: אחרי שמשיגים על הרבה מאוד נתונים ומצבים אחרים, משרד האוצר מנסה לצמצם את הקופה הציבורית, כנראה מסיבות אידיאולוגיות, שלא ברורות, ונוצר פה מצב שבהרבה מאוד תוכניות ממשלתיות, הרבה מאוד – פה זו נקודה מאוד-מאוד רגישה, מדובר בחיילים ובחיילים משוחררים, שכולנו פה שותפים לדאגה כלפיהם – בהרבה מאוד מצבים משרד האוצר ממש משתמש בשיטה הזאת כדי לגלגל עודפים, ומדי שנה מתגלגלים עודפים בסך של 30 מיליארד שקלים, 30 מיליארד שקלים שאפשר היה להשתמש בהם לתוכנית לטיפול בעוני, שהוועדה בראשותך עבדה עליה, היה אפשר לממן אותה חמש פעמים עם התקציב שרק מתגלגל בעודפים.
סתיו שפיר: הם פשוט החליטו שהם לא רוצים לממן אותה, ופה אנחנו רואים שזה גם נופל על חיילים משוחררים.
אלי אלאלוף: למרות שזה כאילו ישתמע פוליטית, יש לנו היום שר אוצר שלא נותן לכסף לשכב יותר מדי, הוא מוציא אותו, גם אם זה לא מוצא חן בעיני אחרים, וזה לא תמיד מוצא חן בעיני אחרים.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה להתחיל בקריאת הצעת החוק.
<ענת מימון: אנחנו מתחילים בסעיף הראשון, שזה מתקן את סעיף 1 לחוק קליטת חיילים משוחררים, שזה סעיף ההגדרות.
<ענת מימון: זו הגדרה שהיתה קיימת בחוק והיום כבר לא עושים בה שימוש, ולכן מורידים אותה.
<ענת מימון: זה קיצור להשתמש בשם החוק בהמשך.
<ענת מימון: למעשה ההגדרה של חייל בודד, אנחנו משתמשים בה בהמשך לגבי הטבות שניתנות לחייל בודד.
<ענת מימון: זה מוגדר בפקודות הצבא שהן יותר דינמיות, ולפי מה שביררתי הן מפורסמות וזה משהו שידוע ונגיש לכול.
<ענת מימון: דבר נוסף, אנחנו מוסיפים את העניין של המוסד להכשרה מקצועית, שזה כבר היה קיים היום, אבל אנחנו מאפשרים לשרים נוספים להכיר במוסדות כאלה, כל אחד בתחומו שלו.
אלי אלאלוף: אני חושב שהסעיף האחרון של הכשרה מקצועית מאוד-מאוד מהפכני, כי הוא מאפשר לכל אחד ללמוד לפי רצונו במסגרות מוכרות.
ענת ברקו: מה אם זה לא פורמלי?
אלי אלאלוף: לצערנו יש הרבה מאוד מתחזים היום שכאילו נותנים הכשרה ונותנים ישראבלוף.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת הערה מרכזית מאוד, ודאי לאלה שבקשר עם החיילים המשוחררים.
אלי אלאלוף: תסבירו להם את זה.
אלי אלאלוף: יש יותר מדי כאלה, אני לא אגיד שמות, כדי לא לפגוע באף אחד, אבל יש היום הרבה מאוד מסגרות שכאילו מוכרות, תחת פיקוח משרד זה או אחר, וזה רמייה אחת גדולה לאלה שהולכים ללמוד בהן.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, שירות לאומי-אזרחי זוכה לאותן הטבות כמו חייל משוחרר?
<דרור גרנית: חוק חיילים משוחררים נותן שתי זכאויות מרכזיות: מענק ופיקדון.
<דרור גרנית: ובשתי הזכאויות גודל הזכאות תלוי בשני פרמטרים, האחד למשך השירות והשני לסוג השירות.
<דרור גרנית: חייל קרבי מקבל יותר מאשר חייל עורפי למשל, וחייל קרבי מקבל יותר מאשר משרת שירות לאומי.
ענת ברקו: וחייל עורפי מקבל יותר מאשר שירות לאומי?
<דרור גרנית: אותו דבר.
ענת ברקו: בעיני זה לא הוגן.
ענת ברקו: שירות בצבא לא מקביל לשירות לאומי.
אלי אלאלוף: זו הדרישה של צה"ל, שתמיד ההטבות לחיילים יהיו הטבות טובות יותר מאשר לשירות האזרחי.
ענת ברקו: שהטבות לחיילים יהיו יותר מאשר לשירות האזרחי.
אלי אלאלוף: זה מה שהוא אומר.
ענת ברקו: זה לא נשמר כשמדובר על חייל עורפי.
ענת ברקו: אני לא יכולה להשוות שירות לאומי לשירות בצבא.
ענת ברקו: זו לא אותה מסגרת טוטלית, זו לא אותה תובענות, זו לא אותה רמה של תרומה.
ענת ברקו: אני לא מזלזלת, בשירות לאומי עושים דברים מדהימים, אבל זה לא שירות צבאי, נקודה.
ענת ברקו: אנחנו חייבים לשמור על היתרון של השירות הצבאי.
ענת ברקו: חייבים, גם לחיילים עורפיים.
ענת ברקו: בטח שלחיילים קרביים, אבל גם לחיילים עורפיים.
ענת ברקו: אי-אפשר שזה יהיה אותו דבר.
<דרור גרנית: השוויון בסכום הניתן הוא פר חודש.
<דרור גרנית: זאת אומרת, שירות לאומי נעשה בדרך כלל לתקופה של 12 חודשים, בדרך כלל זה שנה.
<יואב ארבל: גם שנתיים.
<דרור גרנית: יש גם שנתיים, נכון, יש אפשרות.
<דרור גרנית: הכלל הוא שנה בעוד ששירות צבאי לגברים הוא כידוע 32 חודשים ולנשים שנתיים.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, זה אומר - - -
אלי אלאלוף: ענת, תעצרי בבקשה.
אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיף הזה נמשיך.
ענת ברקו: אני רוצה להגיד משהו כדי להשלים את הרעיון.
ענת ברקו: אפשר?
ענת ברקו: משפט?
אלי אלאלוף: נחכה לסעיף.
אלי אלאלוף: הסעיף כתוב.
ענת ברקו: זה מוגדר בהגדרות.
אלי אלאלוף: אתם רוצים להתקדם לקבלת החוק?
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, זה בהגדרות.
ענת ברקו: אני רוצה לתת דוגמה על הנושא של השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: בהגדרות כרגע זה לא מופיע.
ענת ברקו: זה מופיע בהגדרות, בגלל זה העליתי את זה.
ענת ברקו: אדוני היושב-ראש, למשל ניקח מדריכה ביחידות השדה, שזה מדריכת שריון, מדריכת הנדסה, מדריכת חי"ר, היא מקבלת אותו הדבר כמו מישהו שעבד בבית חולים, פעמיים בשבוע, שלוש פעמים בשבוע, חמש שעות ביום.
אלי אלאלוף: זו דוגמה לא טובה.
אלי אלאלוף: זה תומך לחימה.
ענת ברקו: זה תומך לחימה, אבל זה לא לוחם.
<ענת מימון: תומך לחימה זו גם מדרגה שמקבלת יותר.
<דרור גרנית: יש שלוש מדרגות.
ענת ברקו: יש מספיק דוגמאות של אנשים שעובדים בחיל המודיעין, זה לא אותו דבר.
ענת ברקו: תשמרו על היתרון היחסי של חיילים.
אלי אלאלוף: ענת, נגיע לסעיף ותוכלי להתייחס.
<יואב ארבל: אני מהרשות לשירות לאומי אזרחי, הערה קטנה לגבי המונחים.