GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קארין אלהרר: אני מבקשת שלדיון הבא יזומן נציג מטעם עיריית תל אביב, שם נמצא ריכוז גדול מאוד של זרים שאינם ברי הרחקה.
קארין אלהרר: אני מבקשת שלדיון יגיע גם מר יאיר פינס, שהוא סגן ממונה אגף התקציבים - - -
אלי אלאלוף: שתחתיו יש את הרווחה וגם את הבריאות.
קארין אלהרר: לנושא בריאות ורווחה גם יחד.
<קריאה: ומשרד השיכון.
קארין אלהרר: ומשרד השיכון, יגיע גם נציג.
קארין אלהרר: ואני מבהירה.
<קריאה: כי הם נותנים פתרונות דיור למי שנזרק מ - - -
קארין אלהרר: לדרי רחוב.
אלי אלאלוף: אז הרפרנט של האוצר בנושא הזה, כי זה לא ת"פ של פינס, השיכון.
קארין אלהרר: גם אוצר, אבל שיהיו דרגים בכירים.
קארין אלהרר: ואני רוצה להבהיר, כל האנשים המקצועיים שמגיעים מהמשרדים הממשלתיים, לא תתקבלנה תשובות של 'אני לא יודעת', 'נראה לי בערך', 'לא מכיר' או 'לא מכירה את הפרטים'.
אלי אלאלוף: בלי לפגוע בך, שרק הממונה שלך יבוא.
קארין אלהרר: לא, בסוף אנחנו צריכים לתת תשובות לאזרחים ולעמותות שפונות ולאנשים ואני לא רוצה לראות עוד סיטואציה כזאת כמו שהייתה עם הלן.
קארין אלהרר: לא רוצה.
קארין אלהרר: לא נעים לי.
קארין אלהרר: אני באה לעשות את העבודה שלי, אתם תעשו את העבודה שלכם.
אלי אלאלוף: אנחנו היום ב-27.2.2017, זה תאריך מצוין, זה כל היום אותו תאריך, א' באדר תשע"ז, השעה 12:16 דקות.
אלי אלאלוף: זה חודש טוב, שמרבים בו בשמחה, למרות שזה יום האזכרה של אמי היקרה.
שולי מועלם-רפאלי: אולי תגיד לנו משהו אחד ממנה.
אלי אלאלוף: לא, קשה.
אלי אלאלוף: פשוט אישה מדהימה.
אלי אלאלוף: כל האימהות היהודיות בדרך כלל, אבל זאת הייתה מיוחדת.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אתה יודע שעושים סעודה, כי יש עלייה לנשמה ביום ההילולה.
אלי אלאלוף: סליחה, מתנצל על הנימה האישית.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זה בסדר דווקא.
אלי אלאלוף: יש לנו הצעת חוק של התגמולים לנפגעי פעולות איבה בחוץ לארץ, הצעת חוק של חבר הכנסת חיים ילין ודוד ביטן.
אלי אלאלוף: אני חושב שהכי טוב היה שתציג את זה בעצמך, חיים, בבקשה.
אלי אלאלוף: למרות שיש לי דברים להגיד, אבל לא עכשיו, יותר מאוחר.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, באמת תודה ותודה על הוועדה שלך שזירזה את התהליך.
חיים ילין: אני רוצה גם להודות לענת מימון ולענבר הרשקוביץ, שהיו איתנו לאורך כל הדרך.
חיים ילין: כולנו קוראים עיתונות וכולנו מבינים שאנשים, במיוחד ישראלים, אוהבים לטייל בחוץ לארץ ותמיד אנחנו קוראים את הכותרות של אנשים שנפגעים בפיגועי טרור.
חיים ילין: החוק במהות בא וראה שיש לאקונה, זאת אומרת בתוך כל הנפגעים, מי נפגע ומי לא נפגע, ואנחנו באנו וניסינו לסגור את הדבר הזה.
חיים ילין: זה מה שהחוק מנסה לעשות.
חיים ילין: אנחנו יודעים שיש הרבה דברים שאנחנו יכולים, כשאנחנו מטיילים, לסגור את זה בביטוח, אבל יש דבר אחד שאין ביטוח עליו וזה אירוע הטרור.
חיים ילין: נפגע טרור, גם אם הוא יעשה כל ביטוח שהוא רוצה, הוא לא יקבל שום דבר כי אין ביטוח כזה ולא משנה איך.
חיים ילין: בפוליסות אין דברים כאלה.
חיים ילין: אתה יכול לעשות ביטוח אקסטרים, אתה יכול לעשות ביטוח תאונות דרכים מורחב, אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה על הנושא הזה וכשאנחנו מתמודדים עם טרור ואנחנו מבינים מה המשמעות של התפשטות הטרור בעולם אנחנו מבינים שצריך לקדם חקיקה וזאת החקיקה עצמה שאנחנו מנסים לעשות.
חיים ילין: עוד יותר, כאשר הפיגוע נעשה נגד ישות יהודית או ישראלית, הוא מוכר כפעולות איבה.
חיים ילין: זאת אומרת כשאנחנו באים ומקלפים את כל הקליפות נשארים אירועים מאוד מאוד מצומצמים, ואני מקווה מאוד שגם לא נצטרך להשתמש בחוק הזה לעולם, אבל מאוד מאוד מצומצמים שבעצם הם באים להציל משפחה והכרה במשפחה.
חיים ילין: זה הכול, זה בפשטות.
חיים ילין: כל מי שינסה לעשות מזה מניפולציות, אני מבקש לא לעשות את זה פה כי זה דיני נפשות תרתי משמע.
חיים ילין: הנוסח הראשון דיבר על ועדת חריגים, שזה פחות או יותר מה שהסברתי, שהיא תכיר על ידי זה שהגוף שביצע את פעולת הטרור הוא אחד הארגונים שמוכרים גם על ידי מדינת ישראל והעולם כולו, בדרך כלל בקטע הזה יש שיתוף פעולה מלא בין כלל המדינות.
חיים ילין: הוא מכיר באנשים שנפגעו רטרואקטיבית, כי הוועדה רשאית לקבוע גם רטרואקטיבית, אבל הפיצוי וכל הנושא החומרי והתקציבי הוא רק מיום תחולת החוק.
חיים ילין: זה חשוב מאוד להבהיר, כי אלה דברים שבדרך כלל אנחנו מבינים שזו סוגיה כואבת גם בביטוח לאומי וגם באוצר, שבדרך כלל מתנגדים.
חיים ילין: יש פה גם דוח של הממ"מ שדווקא הוא לא מציין את אותם פיגועים שבגללם אנחנו ביקשנו וזה מה שאנחנו חווינו במאלי, בברלין ובאיסטנבול, שאלה הפיגועים האחרונים שהיו, אני הבנתי שהיה פיגוע גם בבלגיה, בבריסל, אלה פיגועים שהם מאוד מאוד טריים ומאוד עצובים.
חיים ילין: דווקא אנחנו לא מדברים, לא על תאונות דרכים ולא על סוג כזה של אירועים שעליהם יש ביטוח.
חיים ילין: לגבי אזהרת מסע, שגם התייחסנו לזה, דיברנו על זה שאם יש אזהרת מסע למדינה מסוימת ועדיין עדיין הלכו לטייל, אז ההכרה של אזהרת המסע תהיה גם מיום תחולת החוק, זאת אומרת מהיום שאנחנו קובעים שזה החוק קדימה.
חיים ילין: גם ברמות של אזהרת המסע צריך לדון.
חיים ילין: דוגמה קלאסית, שזו אזהרת מסע מאוד משמעותית, זאת אזהרת המסע שיש לסיני, היא הכי משמעותית, נקודתית, פצצה מתקתקת.
חיים ילין: לעומת זה בטורקיה יש אזהרת מסע על כל המדינה, הכול כלול מה שנקרא בסופו של דבר, אבל החוק הזה לא כלול.
חיים ילין: זאת אומרת אנחנו צריכים לנסות למצוא את הדבר הזה שמצד אחד אנחנו כמדינה בחקיקה הזאת מכירים ויש את הערבות ההדדית, ומצד שני יש גם אחריות לאזרח הישראלי שמטייל באותם מקומות.
חיים ילין: לא יכול להיות שאנחנו בעצם הולכים וסוגרים כל דבר אפשרי.
אלי אלאלוף: סליחה, חיים.
אלי אלאלוף: יש נציג האוצר פה?
אלי אלאלוף: טוב, אז בואו נחגוג.
איילת נחמיאס ורבין: כן, החתול לא בבית.
חיים ילין: פעולות איבה זה ביטוח לאומי אז - - -
אלי אלאלוף: בסדר, בודקים את זה.
חיים ילין: בגדול אלה הנקודות המשמעותיות.
חיים ילין: אני לא מאמין בחוקים שמתחילים לעשות על כל דבר ועל כל אירוע חוק.
חיים ילין: אני מאמין שיש חשיבות לוועדה בגלל שיש מיעוט של אירועים כאלה, ועדה שהיא ועדת חריגים שתוכל לטפל, ואני חושב שזה גם הדבר היפה שקרה, שבעצם השרים, ברגע שאתה לא מכתיב להם, אתה לא בא עכשיו עם פטיש בראש ואומר 'ככה צריך להיות', אלא אתה אומר להם, 'אתם אחראים על זה, אתם צריכים בוועדת חריגים לקבוע', אז זה הסיפור.
חיים ילין: בסופו של דבר לידיעה כללית יש גם ועדה שנמצאת בתוך משרד הביטחון, הוועדה הזאת תודיע האם היה פיגוע ואיזה סוג פיגוע והיא תהיה בקשר גם עם ארצות שהפיגוע בוצע שם.
חיים ילין: אנחנו יודעים שמשרד החוץ בדרך כלל רץ לכל מקום, למרות, מילה אישית, שכל הזמן מכסחים למשרד החוץ את הצורה הוא עושה עבודה בלתי רגילה, מגיע לו באמת, אני אומר לכם, כשמדברים על ערבות הדדית ועל מדינת ישראל אז אני יכול לציין את זה.
חיים ילין: מה שצריך זה פשוט שהחוק הזה יגיע בקריאה ראשונה, הוא עבר בטרומית, לוועדת שרים לחקיקה ומשם נוכל להמשיך בתהליך כמה שיותר מהר.
אלי אלאלוף: אחר כך איילת ורבין ושולי מועלם.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, קודם כל אני תומך בהצעת החוק של חבר הכנסת ילין וחברת הכנסת ורבין, כי יש פה באמת עוול נורא שאף אחד לא התכוון אליו, אבל יש שם איזה סעיף שצריך להוכיח כאילו שהכוונה הייתה נגד ישראלים, זה יצר עיוות נוראי.
ישראל אייכלר: אני רואה פה את המחקר של הממ"מ, שהוא מפרט לנו מתי כן התקבלה הבקשה להכיר כפעולות איבה ומתי לא, נראה שם אבסורדים שזועקים.
ישראל אייכלר: למשל אני רואה פה שהפיגוע במגדלי התאומים בניו יורק הוכר, ואני מסכים שזה הוכר כפיגוע טרור.
ישראל אייכלר: על ידי הוועדה לנפגעי פעולות איבה.
איילת נחמיאס ורבין: הוועדה במשרד הביטחון.
שולי מועלם-רפאלי: על ידי מדינת ישראל.
ישראל אייכלר: יש ועדה במשרד הביטחון שהיא מוסמכת לקבוע על פי החוק, ואני אגיד בשני משפטים בעל פה מה החוק אומר, שאם הדבר נעשה בישראל או על ידי גורם שפועל נגד ישראל והתכוון נגד ישראלים מכירים בזה.
ישראל אייכלר: זה מה שאומר החוק.
ישראל אייכלר: עכשיו באה מדינת ישראל, משרד הביטחון, ואומרים שהפיגוע במגדלי התאומים זה היה נגד ישראל או משהו כזה.
ישראל אייכלר: זה לא היה מפריע לי בכלל, אבל בבריסל היה פיגוע השנה וגם בטלוויזיה הצרפתית פורסם, ואני העברתי את זה לכל הגורמים, שהמחבל אמר בבית המשפט שהוא התכוון - - -
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שיש לנו פה עובדים זרים מתאילנד.
אלי אלאלוף: אני מנחש נכון?
<קריאה: אורחים מסין.
אלי אלאלוף: אורחים מסין.
אלי אלאלוף: אז אני קודם כל שמח לראות פה מסין.
<קריאה: הבעלים של נמל שנחאי.
אלי אלאלוף: בעלים של נמל?
אלי אלאלוף: וואו.
שולי מועלם-רפאלי: אפשר לקבל הצעות איך לתפעל נמל?
שולי מועלם-רפאלי: אני מסתבכת בתוך הקואליציה.
ישראל אייכלר: אני אמשיך, ברשותך, היושב ראש.
ישראל אייכלר: היה פרסום בעיתון צרפתי ובטלוויזיה הצרפתית שהמחבל אמר שהוא התכוון לדלפק של ארצות הברית ושל תל אביב.
ישראל אייכלר: ביקשתי גם ממשרד הביטחון וגם ממשרד החוץ, מהמנכ"ל עצמו, גם בוועדת חוץ וביטחון, ביקשתי דיון מהיר בוועדת חוץ וביטחון אחרי כמעט שנה שזה לא זז והיושב ראש לא אישר לי את זה.
ישראל אייכלר: זו הייתה החלטה פשוטה, לא מכירים בשני הפצועים הישראלים שנפגעו שם בפיגוע בבריסל.
ישראל אייכלר: ואני עובר פה ורואה אבסורד נוסף, פיצוץ משאית תופת בבית כנסת בטוניס, ב-2002, לא הוכר.
ישראל אייכלר: אני חושב שמשאית תופת בבית כנסת, אין דבר יותר ברור שהכוונה נגד ישראלים.
אלי אלאלוף: ובכלל באיזה מקום, בג'רבה.
ישראל אייכלר: אני רואה פה, היה בדנמרק, תיירים ישראלים, והוכר, כמובן אירוע הדקירה באומן לא הוכר.
ישראל אייכלר: למה באומן לא הוכר?
ישראל אייכלר: למה בבריסל לא הוכר?
ישראל אייכלר: ולמה שבוע לפני האירוע בבריסל, אדוני היושב ראש וחברים, ב-19.3, שלושה ימים לפני זה, היה פיגוע בטורקיה, מחבל מתאבד באיסטנבול, מאותו דאעש, מאותם ארגונים, וכן הוכר כנפגע פעולות איבה.
ישראל אייכלר: השאלה הזועקת היא למה.
ישראל אייכלר: ועכשיו היה פרסום במאקו שעשרה חודשים לאחר פיגוע הטרור הרצחני בנמל התעופה בבריסל, ממצאי חקירה ראשונים מתפרסמים, על פי דיווחים בבריסל ביקשו המחבלים לפגוע בעיקר באמריקאים ובישראלים.
ישראל אייכלר: אני שואל שאלה פשוטה, חבר הכנסת ילין שיבח את משרד החוץ, אתה יודע כמה פעמים אני ביקשתי ממשרד החוץ שיבררו את הדבר הזה?
ישראל אייכלר: שייכנסו לבית המשפט בבריסל ויביאו את הפרוטוקול?
ישראל אייכלר: כמה פעמים ביקשתי ממשרד הביטחון?
איילת נחמיאס ורבין: הוא לא אמר שמשרד החוץ מושלם, הוא אמר שהם עובדים יפה.
איילת נחמיאס ורבין: הוא לא אמר שהם מושלמים.
ישראל אייכלר: את לא צריכה לסתור את דבריי, כי זה מה שאמרתי.
איילת נחמיאס ורבין: לא סותרת את דבריך, אני חושבת שזה מה שהוא אמר.
ישראל אייכלר: אני אומר שזה היה מחדל של משרד החוץ מהרגע הראשון.
חיים ילין: ידידי, אני בדרך כלל מסתכל על חצי הכוס המלאה, לעולם לא על הריקה, בגלל זה אני בן אדם אופטימי ומאמין.
ישראל אייכלר: אני מצטער לומר שבמקרה, או שלא במקרה, גם באומן הדקירה שלא הוכרה וגם בבריסל, הפצועים הם חרדים.
ישראל אייכלר: ובטורקיה הפצועים לא היו חרדים.
אלי אלאלוף: הישראלים שנרצחו בבריסל הם לא היו - - -
ישראל אייכלר: לא, אני מדבר על שני הישראלים בלבד שנפצעו.
ישראל אייכלר: לא היה שום אזכור, לא על ידי ראש הממשלה, לא ממשרד החוץ, שום דבר, התנכרות מוחלטת.
אלי אלאלוף: אם זה נכון ואני מתפלל שזה לא יהיה נכון, אז זה פשוט בושה.
ישראל אייכלר: אלי, אתה מכיר אותי, אני אומר דברים - - -
אלי אלאלוף: לא יודע, לכן אני אומר, זה - - -
ישראל אייכלר: אפילו יושב ראש ועדת חוץ וביטחון אמר לי בשבוע שעבר שהוא הולך לשלוח להם מכתב שהוא רוצה נימוקים ולראות מה הסיבה שהם לא הכירו בדבר הזה.
אלי אלאלוף: אני מצטרף לכל מחאה.
אלי אלאלוף: אם זה ייבדק על ידך ותמצא שזה נכון, לכל מחאה אני מצטרף.
ישראל אייכלר: אז מה שאני מבקש, אדוני היושב ראש, החוק הזה הוא חוק חשוב מאוד, אבל שהוא יכלול, בדרך כלל לא עושים חקיקה רטרואקטיבית, שיתחיל מתחילת השנה לפחות.
ישראל אייכלר: שלא יהיה שונה פצועי איסטנבול מפצועי בריסל ופצועים אחרים, שוועדת החריגים הזאת - - -
חיים ילין: לא שמעת מה אמרתי?
חיים ילין: ההכרה היא רטרואקטיבית, הפיצוי לא רטרואקטיבי, הוא מיום החוק.
ישראל אייכלר: אז אני מבקש שהפיצוי יהיה רטרואקטיבי בדיוק כמו ההכרה.
חיים ילין: אז עכשיו אתה תפיל את החוק, זה מה שאתה הולך לעשות.
ישראל אייכלר: זה לא ייפול.
ישראל אייכלר: על שני פצועים?
שולי מועלם-רפאלי: לא, זה עניין מהותי.
שולי מועלם-רפאלי: זה עניין עקרוני.
חיים ילין: לא, ידידי, הולכים עד 2002, מה קרה לך?
איילת נחמיאס ורבין: אני ביקשתי את הכי הרבה שאפשר להכיר.
ישראל אייכלר: רבותיי - - -
חיים ילין: התנגדת לחוק, קמת ודיברת נגד החוק, זה בסדר, עכשיו אתה בא ואתה רוצה להפיל את החוק כי מה שאתה מבקש זה להפיל את החוק.
חיים ילין: אני מכיר את האוצר ואת ביטוח לאומי ואת כולם, הם לא יודעים רטרואקטיבית לבוא ולהגיד - - -
שולי מועלם-רפאלי: ישראל, אני רוצה לתת לך דוגמה שעליה לא היה ויכוח בבית הזה.
שולי מועלם-רפאלי: כשהעברנו את החוק ביחס לאלמנות צה"ל שנישאו היה ברור שאנחנו מכירים בהן, כמובן מחזירים להן את ההכרה, אבל התגמולים הכספיים שמגיעים להם, לפי כל דין והבית הזה הצביע, כולל אתה, כולו מקיר לקיר, בעד הצעת החוק הזאת, היה ברור שזה רק מאותה נקודה וקדימה.
שולי מועלם-רפאלי: עוד יותר, עוד ביקשו מאיתנו, זה היה נובמבר, ביקשו שזה יתחיל בינואר אחרי אותה שנה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה לקחת את הדבר הגדול שיקרה בעקבות החוק הזה, וזה עצם ההכרה, וקבלת הפיצוי, כיוון שמדובר על חודשים ספורים ביחס לפיגוע שאליו אתה מתייחס, אני מציעה לא להפיל את הדבר הטוב שיש בחוק הזה על עניין של חודשים ספורים של פיצוי כספי.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהדבר הגדול הטוב שקורה בחוק הזה הוא המטרה.
ישראל אייכלר: אני בכלל פה לא בוויכוח, שיהיה ברור, כשאני רואה פה שפיגוע שבוע אחרי זה, בטורקיה, בנמל התעופה באיסטנבול, הוא בתהליך הכרה ולפני יומיים זה אושר, ורק בריסל לא אושר ויש שם רק שני פצועים חרדים, אני רואה בזה עוול שלא - - -
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה הצטרפה אליך, יושב ראש הוועדה אמר דברים מאוד ברורים.
חיים ילין: לא, אבל לא בגלל זה, אל תפיל את החוק הזה.
ישראל אייכלר: אני לא מפיל.
ישראל אייכלר: ברגע שאתה מפיל עליי - - - עוד רגע תפיל עליי את המנהרות שיש לך שם בעזה, מה הקשר?
אלי אלאלוף: תרשו לי שנייה, חבר'ה, באמת.
אלי אלאלוף: בהצעת חוק מותר להוסיף, מותר לגרוע, מותר לדון, זה לא מה שנאמר אוטומטית יתקבל בחוק.
ישראל אייכלר: אז זה מה שאני מבקש.
אלי אלאלוף: אוקיי, אז אמרת שאתה רוצה - - -
ישראל אייכלר: ואם האוצר יגיד שזה יעלה לו מיליארד שקל, אני אוכיח לו שמדובר בשני פצועים אם הוא יעשה את זה חודש קודם.
אלי אלאלוף: ברשותכם, יש פה נציגים של משפחות שכולות שנפגעו מטרור, אז האחרונה, הצעירה גם מכולם, ליאן נאסר שנהרגה בטורקיה ומשפחתה נמצאת פה ואנחנו מודים לכם שבאתם.
אלי אלאלוף: נמצא פה ירון צברי, שגם הוא בן למשפחה שנפגעה בטרור, ואבי בן הלל, שהוא בן של הרוג מפעולת טרור ויושב ראש או מנכ"ל עמותת במעגלי צדק.
אלי אלאלוף: אנחנו מודים לכם שבאתם.
אלי אלאלוף: ורותי, מה?
<רות פרמינגר: הארגון שלנו היה צריך לבוא גם, אייבי מוזס, והוא לא יכול היה להגיע ואני רוצה להעיר הערה אחת.
אלי אלאלוף: עוד מעט, בסדר?
<רות פרמינגר: כן, תודה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, איילת.
אוסאמה סעדי: אפשר, אדוני?
אוסאמה סעדי: סיימו חבריי?
שולי מועלם-רפאלי: לא, רק התחלנו.
אלי אלאלוף: קודם כל איילת.
איילת נחמיאס ורבין: אוסאמה, יש לי הרבה סיבות, בעיקר חומוס, לתת לך לדבר לפניי, אבל אני - - -
אוסאמה סעדי: דברי, דברי.
שולי מועלם-רפאלי: אוסאמה, אפשר שפעם אחת תביא גם חומוס כשר שגם אני אצליח להבין על מה אתם כל הזמן מדברים?
אוסאמה סעדי: הכול כשר.
אלי אלאלוף: חומוס לא יכול להיות לא כשר.
ישראל אייכלר: אין אפילו חשש מעשר, כי אם הוא הביא את זה, זה פטור ממעשר.
שולי מועלם-רפאלי: כן, כי זה פטור ממעשרות.
איילת נחמיאס ורבין: תראו איך פתרנו את זה יפה.
שולי מועלם-רפאלי: תראו איך אמרנו דבר תורה סביב השולחן.
איילת נחמיאס ורבין: בדיוק, על הדרך.
איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה, אדוני יושב הראש, תודה רבה לחבריי חברי הכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו מדברים בנושא באמת מאוד מאוד כאוב.
איילת נחמיאס ורבין: אני התחלתי לגעת בעניין הזה לפני נדמה לי כשנה.
איילת נחמיאס ורבין: באחד מהפיגועים שהיו בטורקיה נודע לי שהמשפחה לא מקבלת הכרה בביטוח לאומי ואז התחלתי להתגלגל עם הבירוקרטיה יחד איתם ואני חושבת ששם פעלו די במהירות.
איילת נחמיאס ורבין: פניתי אז לשר הרווחה חיים כץ שבאמת הם הובילו את המשפחה יד ביד, גם כנראה בעקבות הפנייה שלי, ולקחו אותם יד ביד והצליחו להעביר אותם את הבירוקרטיה.
איילת נחמיאס ורבין: אחד הדברים, תשימו לב בעבודה שביקשתי מהממ"מ, ובכל מיני מקומות יש 'הנפגע לא המשיך בתהליך הכרה', זאת אומרת אנשים אחרי שהם עוברים את החוויה המאוד מאוד קשה, וצריך לזכור, פיגועי הטרור בארץ הם כמובן איומים ונוראים ואני לא משווה, אבל כשאתה עובר את זה שם, מרוחק מכל מי שאתה מכיר, מהמשפחה שלך, בבית חולים זר, אחר כך היכולת שלך להתמודד עם הבירוקרטיה היא באופן טבעי יותר קשה ומסובכת ולכן אנחנו רואים פה, הרבה יותר ממה שאנחנו כולנו מכירים, נטייה של אנשים לא להמשיך בהכרה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך, באופן אידיאלי, ואנחנו יודעים שחוק זה תוצר של פשרה, גם אפרופו מה שאמר חברי חבר הכנסת אייכלר לחבר הכנסת ילין, באופן עקרוני כמדינה למודת טרור אני הייתי רוצה שכשיש ישראלי שנפגע מטרור בחו"ל בכלל לא נשאל את עצמנו שאלות, הוא יהיה זכאי להכרה, יכול להיות שצריך לדבר על גובה התגמולים, אבל אל"ף, לשמחתנו לא מדובר במאות ואלפי אנשים, ברוך ה', באמת ברוך ה', ולא הייתי רוצה שהם יצטרכו לעבור את התהליכים הקשים שהם נדרשים לעבור, כולל ועדת חריגים.
איילת נחמיאס ורבין: שוב, כמו שאמרתי, חוק זה בסוף תוצר של איזה שהיא פשרה, אני חושבת שמה שמציע חבר הכנסת ילין היא פשרה סבירה.
איילת נחמיאס ורבין: אני הגשתי הצעת חוק אולי טיפה פחות מתפשרת בהקשר הזה, למעט דבר אחד, אני הייתי רוצה שנוותר על ועדת החריגים - - -
שולי מועלם-רפאלי: בנוסח החדש ויתרנו.
איילת נחמיאס ורבין: בנוסח החדש ויתרו על ועדת החריגים?
ישראל אייכלר: אפשר לכתוב בפירוש, אם מדובר בחרדים לא צריך להכיר, ואם לא מדובר בחרדים כן צריך להכיר.
ישראל אייכלר: רבותיי, אתם לא תשתיקו את הזעקה הזועקת מהמציאות הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו איתך.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת אייכלר, אתה יושב פה עם חברי כנסת שאתה יודע את יחסם לנושא החרדי.
ישראל אייכלר: נכון, אבל - - -
אוסאמה סעדי: אייכלר, בהצעת החוק אין אפליה.
אוסאמה סעדי: אין שום אפליה.
אלי אלאלוף: אני לא מבין, ישראל, ידידי היקר - - -
חיים ילין: עד עכשיו לא היה שום דבר, עכשיו יש משהו שצריך לתקן את זה, גם לא.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, עוד לא קרה בוועדה הזאת, ישראל, ברשותך, אנחנו מתכנסים בתדירות מאוד גבוהה יחסית, אני לא מסתכל על ועדות אחרות אבל הוועדה הזאת, לפחות עשרה דיונים בשבוע, פלוס בפגרה, עוד לא היה ולא יהיה דיון על גזענות בוועדה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: לא, להיפך, שתיטען - - -
אלי אלאלוף: לא, אל תשימי מילים בפי.
אלי אלאלוף: כל עוד שאני פה בוועדה כיושב ראש לא יהיה דיון שיבטא גזענות או יגן על גזענות כלשהי, בוודאי לא בתוך גבולות מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: כל אזרחיה, המדינה הזאת היא של כל אזרחיה, וכל מה שעשינו, כולל בדוח העוני, זו פעם ראשונה שיש דוח שלא הפריד בין ערבי וחרדי וותיק ולא יודע מה, אין דבר כזה, לא יהיה.
אלי אלאלוף: גם כשחשבו שעשינו חוק פה לטובת העלייה מצרפת, זה חוק אוניברסלי שאפשר לכל אחד לחזור לארץ.
אלי אלאלוף: מי שרוצה לחזור אנחנו מקבלים אותו בברכה כאזרח שחוזר, בכל המקצועות.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש, אל תכניס את זה פה, לא יהיה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להגן על זה.
אלי אלאלוף: לא, אבל לא יהיה חוק.
ישראל אייכלר: להגן על מה שאמרת.
אלי אלאלוף: החוק לא יבטא שום הבדל בין אף אחד.
אוסאמה סעדי: אין, גם לא ערבי ולא יהודי, לא חרדי ולא דתי.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת אלאלוף, אני רוצה לסיים את דבריי.
אלי אלאלוף: מותר כיושב ראש - - -
איילת נחמיאס ורבין: בוודאי שמותר לך, אבל לא הכנסתי לך מילים לפה.
איילת נחמיאס ורבין: חבר הכנסת קפץ עליי שוב, אבל תנו לי לסיים כדי שנוכל באמת להתקדם.
ישראל אייכלר: אני רשמתי מה שאמר היושב ראש ואני מחכה - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל היושב ראש ידוע בהתנהלותו זו.
איילת נחמיאס ורבין: ולכן אני לא הכנסתי לך מילים לפה, חברי חבר הכנסת אלאלוף, כל מה שאמרתי זה שלא יהיה דיון על גזענות שנטען כלפי הוועדה.
איילת נחמיאס ורבין: אז סליחה, לא אמרתי שום דבר נורא.
איילת נחמיאס ורבין: כל מה שאני מבקשת זה לסיים את דבריי בעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שכן יש דיון ראוי בשאלה מה המשמעות של אזהרת מסע.
איילת נחמיאס ורבין: זה דיון שאני לא ממהרת להוציא אותו מחוץ לחדר, למרות שהזכיר חבר הכנסת ילין את הפיגוע במאלי ובנו של שמואל בן הלל, שנרצח בפיגוע, היה כאן קודם - - -
שולי מועלם-רפאלי: הוא פה עדיין.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני מתנצלת, אני לא רואה בלי משקפיים, אני גם לא שומעת בלי משקפיים.
אלי אלאלוף: ועדת הבריאות תעניק לך משקפיים.
איילת נחמיאס ורבין: אני מודה מראש.
איילת נחמיאס ורבין: זה כן דיון שראוי לקיים אותו, אבל באמת אני רוצה להודות ולהוקיר את זה שמרגע שוויתרו על ועדת חריגים אני חושבת שאנחנו כן נכנסים למציאות אחרת שבה אנחנו נראה אנשים בשעתם הנוראית ביותר מקבלים מענה מהמדינה, שגם אם היא לא שלחה אותם היא באמת אותה מדינה למודת טרור שיודעת איך לגשת לטרגדיות האיומות האלה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע, חבר הכנסת אלאלוף, הסתכלתי פה על הרשימה המאוד מאוד ארוכה פה, יש 479 נפגעים ישראלים באירוע מאז 2002, 44 הרוגים, 258 פצועים, מחוץ למדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין: זה מספר מאוד מאוד גדול, שוב, בהקשר של מדינת ישראל, ואני נזכרתי, דווקא אפרופו מה שאתה אמרת, חבר הכנסת אייכלר, בפיגוע הנוראי במומביי, בבית חב"ד.
איילת נחמיאס ורבין: יש אירועים שהם נרשמים לך כישראלי, כישראלית.
איילת נחמיאס ורבין: וכדי לסיים את זה, חבר הכנסת אייכלר, חבר הכנסת ילין, חברת הכנסת מועלם, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, זה רק בני אדם ברגעים האלה, שום דבר אחר.
אלי אלאלוף: שולי, תרשי לי לבקש ממך זכות לתת קודם כל רשות דיבור למשפחה.
איילת נחמיאס ורבין: של ליאן נאסר ז"ל, האבא יישא את הדברים.
איילת נחמיאס ורבין: זאהר, בבקשה.
<זאהר נאסר: דבר ראשון אני מודה לכולם פה באולם.
<זאהר נאסר: אין לי הרבה מילים, אין לי הרבה מה להגיד, לא יודעים מה לעשות, האמת, זו כל הבעיה שלנו, לא יודעים מול מי לעמוד, עם מי לדבר.
<זאהר נאסר: אנחנו קיבלנו מכתב מטורקיה על ידי משרד החוץ ותרגמתי את זה, שילמתי לתרגם את זה, אבל אני לא יודע לאן לפנות עם ארבעת הדפים האלה.
<זאהר נאסר: אנחנו לא יודעים מול מי לעמוד, עם מי לדבר, למי לפנות.
אלי אלאלוף: ביטוח לאומי לא נכנס לתמונה הזאת?
אוסאמה סעדי: הוא לא מכיר.
חיים ילין: משרד הביטחון צריך - - -
אלי אלאלוף: אני שואל את מי שפה.
אלי אלאלוף: תרשו לי, שלומי, אתם פה.
<שלמה מור: אדוני, כדי שחוק התגמולים והביטוח הלאומי ייכנס לתמונה נדרש שהרשות המאשרת במשרד הביטחון תכיר באירוע כאירוע - - -
אוסאמה סעדי: פעולת איבה.
אלי אלאלוף: יש פה נציג משרד הביטחון שהגיע?
<אביטל שנבל: שלום.
<אביטל שנבל: שמי עורכת דין אביטל שנבל, אני נציגת הרשות המאשרת ורק לתקן איזה שהיא טעות שאני חושבת שאנשים לא מכירים, הרשות המאשרת זה לא איזה בניין עם שלוש קומות, זה בן אדם אחד, ראש חטיבת תביעות לביטוח במשרד הביטחון, אני מסייעת לו ברוב התביעות היותר מורכבות, כשיש הרבה חומר לקרוא.
<אביטל שנבל: הרשות תמיד רוצה לקבל עוד עין ביקורתית לפני שהיא מקבלת החלטה, אז אני גם עוברת על החומר ואני מתעסקת בזה הרבה שנים.
<אביטל שנבל: זה תיקון אחד.
<אביטל שנבל: אם אני כבר אדבר, ברשותך, אין דומה - - -
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להבין, גברתי, ברשותך, תרשי לי שאלת הבהרה.
אלי אלאלוף: אתם פניתם אולי למשפחה?
<אביטל שנבל: אנחנו לא יכולים לפנות למשפחה.
אלי אלאלוף: אז מה התפקיד שלך?
אלי אלאלוף: המשפחה הייתה צריכה להגיע אליכם?
<אביטל שנבל: אני אסביר.
<אביטל שנבל: המסלול הוא שהמשפחה מגישה תביעה למוסד לביטוח לאומי להכרה כנפגעי פעולות איבה, ביטוח לאומי אוסף בדרך כלל את החומר הרפואי, לפעמים גם התייחסות משטרת ישראל והחומר מועבר אלינו.
<אביטל שנבל: משרד הביטחון בכלים ובהתאם למערכות היחסים עם גורמי אכיפת החוק והחקירה השונים פונה לקבל עוד חומר כדי להשלים את התמונה.
<אביטל שנבל: אבל כן היה חשוב לי לומר משפט אחד - - -
אלי אלאלוף: הוא פונה למי?
אלי אלאלוף: למערכות בארץ או בחו"ל?
<אביטל שנבל: למערכות בארץ ודרכן למערכות בחו"ל.
<אביטל שנבל: גם המערכות בחו"ל, בדרך כלל יש להן אנשי קשר למשטרת ישראל, למוסד, יש אנשי קשר.
<אביטל שנבל: לא אני פונה למשטרת ברלין, יש תקשורת מוסדרת.
<אביטל שנבל: אבל חשוב לי לומר, אין דינו של פיגוע משנת 2002 כדינו של פיגוע בשנת 2012, כי נעשו כאן השוואות, איך בזה הכירו ובזה לא.
<אביטל שנבל: החיים, לצערנו, דינמיים במובן הרע של המילה והמציאות עם השנים פשוט מתחדשת לנו, אחת לכמה שנים יש איזה שהוא אירוע שמי חשב בכלל שיכול לקרות ולשון החוק, כפי שהייתה, לא מתאימה כרגע.
אלי אלאלוף: בעברית פשוטה, אני יכולה לעזור לך, בשבילכם כל עוד שהמשפחה לא פונה אליכם אתם לא יודעים שזה קרה.
<אביטל שנבל: המשפחה פונה למוסד לביטוח לאומי - - -
אלי אלאלוף: אז זה מה ששאלתי.
<אביטל שנבל: תראה, כולם קוראים עיתונים אז - - -
אוסאמה סעדי: סליחה, אתם בדקתם את האירוע הזה באיסטנבול?
אוסאמה סעדי: בעניין הפיגוע הספציפי הזה באיסטנבול.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אבל אם אין פנייה של המשפחה לביטוח לאומי זה בכלל לא מגיע אליהם לבדיקה, אוסאמה.
אוסאמה סעדי: הם מחכים ל - - -
אלי אלאלוף: שולי, ברשותך, השארת לי - - -
אוסאמה סעדי: אבל יש הוצאות, יש זה, למה צריך לחכות למשפחה הזאת שהיא תפנה על מנת לקבל - - -
אלי אלאלוף: אתם רוצים דיון מסודר או שאנחנו בעצמנו נתבלבל?
אלי אלאלוף: שוב, הביטוח הלאומי לא ראה בעיתון שיש אירוע כזה?
<אסנת כהן: אני רוצה להגיב.
<אסנת כהן: שמי אסנת כהן ואני מנהלת אגף נפגעי פעולות איבה - - -
אוסאמה סעדי: הם הגישו בקשה, אדוני היושב ראש.
אלי אלאלוף: רגע, אוסאמה, תן לי לנהל את זה.
<ירון צברי: גם אליקים הגישו בקשה.
אלי אלאלוף: גברת - - -
<אסנת כהן: אסנת כהן, מנהלת אגף נפגעי פעולות איבה.
<אסנת כהן: כאשר יש פיגוע אנחנו כבר פונים, בלי שהמשפחה פונה או לא פונה, אנחנו פונים למשרד הביטחון כדי להכיר באירוע כאירוע, האם הוא אירוע על רקע לאומני או לא על רקע לאומני, כדי שנדע אם אנחנו נכנסים מיידית.
<אסנת כהן: בדרך כלל כשיש פיגוע איבה אחרי שלוש דקות אנחנו נמצאים שם אם האירוע מוכר ואין בעיה, עובדים ברגישות, יד ביד, כמו שאמרתם, אנחנו עושים את מקסימום המאמץ.
<אסנת כהן: כאשר מראש אנחנו מקבלים ממשרד הביטחון סבירות, בדיקה, ואומרים לנו שזה לא מוכר, אני חושבת שאין טעם להשלות את המשפחה ולהגיד להם 'בואו תגישו תביעה ואנחנו נדחה אתכם'.
<אסנת כהן: זה קצת נראה רע, זה קצת נראה לא טוב ואני חושבת שאנחנו צריכים להיות - - -
אוסאמה סעדי: אתם פניתם למשרד הביטחון בעניין הפיגוע באיסטנבול?
אוסאמה סעדי: פניתם?
<אסנת כהן: בוודאי, איזו שאלה, פנינו למשרד הביטחון - - -
אוסאמה סעדי: לא, אבל היא אומרת שעד שלא פונים אנחנו לא - - -
<אסנת כהן: אז אני אומרת, אנחנו פונים, זה בדיוק העניין.
<אסנת כהן: אני פונה, זה יכול לקחת אפילו ארבע דקות אחרי האירוע, כשאני שומעת שיש אירוע אני מרימה טלפון ושואלת, בואו ננסה לחשוב מה המניע לאירוע, האם זה נכלל בתוך החוק או לא נכלל.
אוסאמה סעדי: האירוע הספציפי הזה, אתם פניתם?
אוסאמה סעדי: קיבלתם תשובה?
<אסנת כהן: כן, כן.
שולי מועלם-רפאלי: הם קיבלו תשובה שלילית.
<אסנת כהן: קיבלנו תשובה שלילית בעל פה, בוודאי.
אלי אלאלוף: כי כרגע החוק, כפי שהוא, אין להם פתרון.
ישראל אייכלר: אני יכול לשאול שאלה את משרד הביטחון?
אוסאמה סעדי: אין לכם ועדת חריגים במשרד הביטחון?
ישראל אייכלר: מ-2012 - - -
אלי אלאלוף: לא, אני מבקש, ישראל.
ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול אותה שאלה, פעם ראשונה ש - - -
אלי אלאלוף: אני שאלתי ספציפית, בוא נכבד את המשפחה.
אלי אלאלוף: רגע, קצת סדר אפשר לבקש מכם?
אלי אלאלוף: חברי הכנסת ונציגי משרדי הממשלה, בואו ניתן קצת תמונה רגועה למשפחה, שתי דקות.