GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלישע קיפניס: ככל שיש מקרה ספציפי נקודתי שנדרש עובד מקצועי יותר או נדרש עובד בעל הכשרה מסוימת, גם לדברים האלה אנחנו יודעים לתת פתרונות וגם עם ההסתדרות דיברנו על זה לאורך כל הדרך.
<אלישע קיפניס: אני חושב שלקחת מקרה של עובד אחד במוסקבה - - -
<שרה מלצר גולן: זה לא שוויוני.
<עינת הלוי לוין: אני אתן לך עוד מקרים.
<עינת הלוי לוין: אני אתן לך כל נציגות – אתה רוצה וייטנאם, נעבור למיאנמר, נלך לנפאל, אני אלך אתך להודו – אני אתן לך מקרה מקרה, אתה נכנס פה למקום לא טוב.
<אלישע קיפניס: אני לא נכנס למקום לא טוב.
<אלישע קיפניס: להיפך.
<עינת הלוי לוין: אי-אפשר לגייס, אי-אפשר לגייס, אי-אפשר לגייס.
<אלישע קיפניס: את מדברת על המצב הנוכחי.
<אלישע קיפניס: בוודאי.
<אלישע קיפניס: בסדר, הקדמתי ואמרתי שבהרבה מאוד מקומות המצב הנוכחי דורש שיפור ואנחנו מציעים את השיפור הזה.
אלי אלאלוף: גברת שעוד לא דיברה, בבקשה תציגי את עצמך.
<לירון גל גנדלר זק: שלום.
<לירון גל גנדלר זק: קוראים לי לירון גל גנדלר זק.
<לירון גל גנדלר זק: בשביל הגילוי הנאות, יושב-ראש הוועדה, אני היועצת הפרלמנטרית של חבר הכנסת אברהם נגוסה.
<לירון גל גנדלר זק: אני עובדת עמ"י הייתי במשך 16 שנים, אני אישה של איש משרד החוץ, אני שירתתי אתו בקטמנדו, בבנגקוק, באוזבקיסטן ובסופיה, והוא עתיד לצאת בקיץ כשגריר לאחת ממדינות אפריקה.
יואל חסון: יעדים מאוד אטרקטיביים.
<קריאה: אקזוטיים.
<לירון גל גנדלר זק: תמיד קשות-שירות, כן - לייצג את המדינה, בכל המובנים.
<לירון גל גנדלר זק: אנשי משרד החוץ כמובן מכירים בשותפים של עמ"י בדרך.
<לירון גל גנדלר זק: אני הייתי שנים יושבת-ראש ועד בני זוג עובדי משרד החוץ.
<לירון גל גנדלר זק: זה התחיל כוועד של נשים, ולכן גם לאורך כל הדרך לא קיבלנו שום דבר מהנציבות.
<לירון גל גנדלר זק: יש לי התכתבויות עם הנציבות – כל מי שירצה יוכל לראות אותן – יש לי התכתבויות עם הנציבות משנת 91' בכל הנושאים שעדיין לא קיבלו פתרון: ימי חופשה, ימי מחלה, אפליה, אפליה בתוך הנציבות בין עובדי עמ"י כאלה ואחרים, כל הזמן חוסר שוויון לבני הזוג.
<לירון גל גנדלר זק: עובדי מדינה שיצאו כשליחי עמ"י קיבלו ימים אחרים.
<לירון גל גנדלר זק: כל פעם שהגיע לידי מסמך שהוציאו למען נשים, למען עובדי מדינה, אף פעם לא היינו שם.
<לירון גל גנדלר זק: אני בעלת תואר ראשון, אני בעלת תואר שני עם תזה במעמדם של בני זוג עובדי משרד החוץ, אני עורכת דין.
<לירון גל גנדלר זק: אם אני אצא עם בעלי בקיץ לשליחות, ויאשרו לי לעבוד כאשת שגריר 50% אחרי אישור ועדה מיוחדת – שוב, אפליה לבני זוג עובדי משרד החוץ – השכר שאני אקבל אולי יהיה אלף דולר לחודש.
<לירון גל גנדלר זק: אולי יהיה אלף דולר לחודש.
<לירון גל גנדלר זק: אז אם מישהו רוצה סכומים, בבקשה, אני לא מתביישת לומר את הסכומים.
<לירון גל גנדלר זק: האוצר לא רוצה להגיד, גם הנציבות אולי לא תגיד.
<לירון גל גנדלר זק: אני מחזיקה ברשותי בגלל הטיפול האישי שלי בהרבה בני זוג, ובגלל העניין האישי שלי כמובן, במסמכים שהוצאו מתקנון המדינה, מתקנון משרד החוץ, ונעלמו.
<לירון גל גנדלר זק: כמו למשל, שמירת זכויות לפנסיה של בני זוג, שהיה גולת הכותרת לפני כמה וכמה שנים – כשעבד עוד נסים בן שטרית – נעלם באופן חד-צדדי.
<לירון גל גנדלר זק: נכון?
<לירון גל גנדלר זק: יושבים כאן חבר'ה של משרד החוץ, הוועד, שכחתם להזכיר את זה.
<לירון גל גנדלר זק: גולת הכותרת זאת הייתה, שבני זוג יקבלו משהו כשהם יצאו לפנסיה.
<לירון גל גנדלר זק: לעומת כל המדינות שעשינו השוואות, שבני זוג קיבלו איזשהו מענה בפנסיה לפי שנים שהם שירתו עם העובדים בחו"ל - ואנחנו לא בוחרים לצאת, אנחנו לא יוצאים פעם אחת כמו נספחי צה"ל, כמו נספחים אחרים, אנחנו לא סטודנטים שעובדים פעם כשנוח לנו; אנחנו בני זוג שיוצאים וחוזרים, ויוצאים וחוזרים; אני אימא לחמישה ילדים וכל פעם יצאתי.
<לירון גל גנדלר זק: ישבתי בקטמנדו בחודש תשיעי, אמרו לי במשרד: תצאי ללדת הכי מאוחר שאת יכולה כי אין מי שיחליף אותך, אין שם אינקובטור אם אני יולדת לפני הזמן.
<לירון גל גנדלר זק: היום כשאני מסתכלת אחורה ואנשים אומרים לי איך עשיתם את זה, זאת הייתה ציונות.
<לירון גל גנדלר זק: אני לא מתביישת לומר את המילה הזאת.
<לירון גל גנדלר זק: זאת הייתה ציונות.
<לירון גל גנדלר זק: בכלל לא חשבנו פעמיים על כל דבר, תמיד יצאנו למדינות קשות-שירות כי זאת הייתה הציונות שלנו.
<לירון גל גנדלר זק: מה אנחנו מקבלים מהמדינה?
<לירון גל גנדלר זק: 16 שנים עבדתי.
<לירון גל גנדלר זק: ואם אני אצא שוב, יהיו לי 20 שנה, והנציבות, כל פעם כשפניתי אליהם אמרו לי – את לא עובדת שלנו בכלל.
<לירון גל גנדלר זק: למה, של מי אני עובדת?
<לירון גל גנדלר זק: מישהו חושב שאישה של שגריר או אישה של שליח שעונה לטלפון בערב בבית השגריר או בבית השליח, יכולה להגיד למישהו מישראל שקרוב שלו נפצע או הלך לאיבוד או צריך תרומה של מח עצמות – הבעל שלי לא נמצא, הוא בארץ בחופש או הוא בשליחות או הוא יצא לאיזה סיור, שאני לא אטפל בו?
<לירון גל גנדלר זק: בכל שעה, בשבת ובחג.
<לירון גל גנדלר זק: מתי לא טיפלנו, בני זוג?
<לירון גל גנדלר זק: בני זוג עובדים בדיוק כמו שליחים, וקיבלתם אותנו במתנה.
<לירון גל גנדלר זק: להגיד תודה, בכלל אין על מה לדבר, אבל לקבל מענה לפניות שלנו?
<לירון גל גנדלר זק: אתם יודעים על מה נלחמתי?
<לירון גל גנדלר זק: זה יהיה הסיכום שלי לעכשיו כי אני באמת מתרגשת.
<לירון גל גנדלר זק: אני אחות שכולה – אנחנו עומדים לפני יום הזיכרון – אני נלחמתי עם הנציבות שיכניסו לתקנות של משרד החוץ שביום הזיכרון כשאני הולכת לטקסים במדינות לספר להם על יום הזיכרון, שיכניסו את זה כיום חופש כי זאת החלטת ממשלה.
<לירון גל גנדלר זק: עניין קטן, החלטת ממשלה – לא מופיע.
<לירון גל גנדלר זק: אמרו לי, תבקשי מקצין המנהלה, הוא ישלח מברק לארץ, אנחנו נאשר.
<לירון גל גנדלר זק: למה אני צריכה לבקש?
<לירון גל גנדלר זק: זאת החלטת ממשלה.
<לירון גל גנדלר זק: אתם יודעים מה היה הסוף?
<לירון גל גנדלר זק: הסוף היה שאמרתי להם – הייתי כבר בארץ כי בחו"ל אין לי כוח לעשות את זה, שלא יגידו שאולי אני מחפשת יום חופש, לקחתי תמיד יום חופש ביום הזיכרון למרות שזאת החלטת ממשלה, אני יכולה תיאורטית לשבת בבית גם באותו יום או ללכת לעשות איזושהי פעילות.
<לירון גל גנדלר זק: ביקשתי שזה יופיע בתקנות לאותם אלה שזה נוגע להם.
<לירון גל גנדלר זק: מקווה שלא הרבה.
<לירון גל גנדלר זק: אמרו לי שלא - - -
<אלון שמר: אני חייב לעצור אותך.
<אלון שמר: בזכות האישה המקסימה הזו זה אושר לפני שלושה חודשים.
<לירון גל גנדלר זק: לא.
<לירון גל גנדלר זק: זה נכנס לתקנות כבר לפני.
<לירון גל גנדלר זק: לי יש את כל המסמכים אצלי.
<לירון גל גנדלר זק: זה נכנס לתקנון לפני.
<לירון גל גנדלר זק: אחרי שלפני כמה שנים אמרתי שנלך עם זה לעיתונות זה נכנס אבל האוצר לא אישר את זה.
<אלון שמר: אז עכשיו זה אושר.
<לירון גל גנדלר זק: שזה החלטת ממשלה.
אלי אלאלוף: ברשותך, את רוצה להגיד משהו, לסכם?
שלי יחימוביץ': אני צריכה ללכת לצערי אבל אני אשמע ממך.
אלי אלאלוף: יואל, אתה רוצה לסכם?
יואל חסון: כן, אני רוצה להגיב.
יואל חסון: הכול נאמר והכול ברור.
יואל חסון: אני פשוט מנסה להבין מה לוח הזמנים לחזור לשולחן המשא ומתן.
<שי בירן: בשבוע הבא יש ישיבת משא ומתן.
<אלון שמר: 26.
יואל חסון: ויש סיכוי להגיע למשהו?
<עינת הלוי לוין: שלא יהיה ביטול כי כבר היו ארבע דחיות וביטולים.
יואל חסון: מי ביטל?
<עינת הלוי לוין: כל פעם האוצר ביטל לנו.
<עינת הלוי לוין: נכון?
<עינת הלוי לוין: אנחנו כבר אחרי ארבע דחיות וביטולים – יוני, יולי – יש לי תאריכים אפילו כי כל פעם עמדתי לבוא לארץ.
יואל חסון: אז אני אגיד ככה, מבחינתי, והיושב-ראש יסכם כיושב-ראש.
יואל חסון: ההעסקה הזאת היא העסקה פוגענית, לא חוקית, לא ראויה למדינת ישראל, נקודה.
יואל חסון: אדוני האוצר, אתה נורא חייכן אבל כדאי שתקשיב למה שאני אומר עכשיו.
יואל חסון: ההעסקה הזאת היא העסקה פוגענית, לא ראויה.
יואל חסון: אנחנו בכנסת לא מוכנים לקבל את ההעסקה הזאת בדרך הזאת.
יואל חסון: אנחנו שמחים מאוד שיש מגמה ורצון להגיע להידברות ולהגיע לסוג של מודל הרבה יותר מכובד, ראוי וכזה שגם באמת יאפשר לבחור את האנשים הטובים.
יואל חסון: אני מדבר על עמ"י שהם לא בני זוג, שזה 80%, 70%, כנראה שזה הרוב – פה במספרים לשום דבר לא יכולנו לקבל תשובה ברורה – אבל בעניין הזה זה ברור.
יואל חסון: כשאתה רואה ש-15 איש או 14 לא רוצים לצאת לדרך הזאת, אז בסוף יוציאו מישהו שהוא פחות טוב, מישהו שאין לו מה להפסיד אבל זה מישהו עשיר שרק רוצה להיות במוסקבה או לא יודע מה.
יואל חסון: ואלה שיקולים שהם גרועים למדינה, הם גרועים לאינטרס הלאומי, זה משהו שהכנסת לא יכולה לקבל אותו.
יואל חסון: אז אנחנו צריכים, אדוני היושב-ראש, לדעתי להמשיך לעקוב אחרי המשא ומתן ואם אכן יש חזרה לנוהל ביטולים כזה, נא להודיע לנו על הדבר הזה כי אנחנו לא מוכנים שיהיו פה ביטולים.
יואל חסון: דבר נוסף, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש.
יואל חסון: אתה, יש לך גישה באמת לשר אוצר שאני מאוד מאוד מכבד ואני חושב שהוא אחד משרי האוצר הטובים שהיו במדינה הזאת, באמת.
יואל חסון: הרבה שנים לא היה שר אוצר כל כך טוב במדינה הזאת, שכל כך ידע לרדת לדברים ולטפל בנושאים ששנים לא טיפלו בהם.
יואל חסון: אם לא תהיה בררה ולא תגיעו למשא ומתן, אני אומר לכם, אנחנו נניח במושב הבא הצעת חוק שפשוט תבטל את היכולת שלכם להעסיק בהעסקה כזאת, פשוט להפוך את ההעסקה הזאת ללא חוקית.
יואל חסון: אנחנו כבר עבדנו על נוסח של הצעת חוק כזאת, אנחנו יודעים איך לבנות הצעת חוק כזאת.
יואל חסון: אני אומר לכם, אני אעבור חבר כנסת, חבר כנסת, אני אחתים פה למעלה מ-61 חברי כנסת שפשוט יקבעו שההעסקה הזאת אינה חוקית, נקודה, ואז תשברו את הראש מה אתם עושים.
יואל חסון: לא יהיה קל להעביר את הצעת החוק הזאת, אבל אני אשים אותה על השולחן ואני אשים אותה מול הפרצוף של כולם, גם מול הפרצוף של שר האוצר ושל הממשלה הזאת, כי ההעסקה הזאת היא פוגענית, במיוחד היא פוגענית כשאני יודע, אדוני, ואני שמח שביקשת את הנייר הזה.
יואל חסון: בסוף מדובר פה בעפר של כסף במושגי תקציב מדינה כדי לתקן פה עוול של שנים.
יואל חסון: זה כמה מיליונים בודדים בשנה, שיכולים באמת – אתם יודעים, עובדי משרד הביטחון, אדוני, מדינת ישראל הגדירה הגדרה, שמה את הביטחון כנושא שאסור שיהיו בו שביתות, אסור לעצור אותו, אסור לפגוע בו.
יואל חסון: לכן, עובדי משרד הביטחון ועוד עובדי מערכת הביטחון בכלל, מוגנים במיליון הגנות ותוספות ודברים רק כדי שלא ישבתו ורק כדי שלא יהיו שם משברים כאלה ואחרים.
יואל חסון: וזה בצדק, אני שמח.
יואל חסון: בעיני, עובדי משרד החוץ הם לא פחות ממערכת הביטחון, נקודה.
יואל חסון: אני רואה איזה דברים הם עושים, הם לא פחות, שלא נדבר על זה שהשגרירויות, אדוני, הנספחויות והקונסוליות, גם מייצרות כסף למדינה.
<עינת הלוי לוין: הרבה כסף.
יואל חסון: המון כסף.
יואל חסון: המון עסקאות, המון דברים טובים שהם צריכים לעשות, בדין.
יואל חסון: אז אנחנו צריכים להתייחס אליהם כמו אנשי מערכת הביטחון – לא יודע אם נגיע לרמה הזאת אבל בואו נתקרב לשם, וקצת יותר בכבוד.
יואל חסון: ואני אומר לכם, אני לא הולך לעזוב את הנושא הזה.
יואל חסון: אם המשא ומתן הזה לא יתקדם בזמן סביר, אנחנו פשוט נביא הצעת חוק לביטול ההעסקה הזאת.
אלי אלאלוף: תודה רבה, יואל.
אלי אלאלוף: הדיון הזה מאוד קשה למרות שהוא נראה רגוע.
אלי אלאלוף: הוא דיון קשה כי יש פה מצד אחד מערכת לא מתפקדת - משרד החוץ לא מתפקד, אני אומר לכם.
אלי אלאלוף: החלק המנהלי שלו, כנראה גם הוא חלש.
אלי אלאלוף: זה שהשארתם שנים רבות ללא בדיקה של מצב ההעסקה של העובדים שלו, זו רשלנות ניהולית של המשרד הזה.
אלי אלאלוף: לצערי, כשאנחנו יוצאים לחו"ל - ובלי השגרירויות - אנחנו סתם מסתובבים, אנחנו רואים את החולשה בשטח.
אלי אלאלוף: וכל מי שמתנדב מטעם הכנסת לצאת לחו"ל, זה כבר לא תענוג.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם, אני באופן אישי סובל מזה.
אלי אלאלוף: אז אומרים לי: אוי ואבוי, אם לא תגיע לא תהיה זכות דיבור לאף אחד במועצת אירופה.
אלי אלאלוף: אפילו מצאנו בסוף רק פראייר אחד כמוני שיצא בשבוע הבא לשם, וזה תענוג לא גדול להיות בשטרסבורג ארבעה ימים.
אלי אלאלוף: אז קודם כול הטענה הכי גדולה שלי זה נגד משרד החוץ עצמו והמנהל שלו והראש שלו.
אלי אלאלוף: מצד שני, אי-אפשר להוציא לשליחות אנשים ללא תנאים הולמים כדי שיעשו את עבודתם בצורה נאותה, ברמה נדרשת, בתנאים שמגיעים להם, כולל – ואני שמח אם מצאתם תשובה כשהם חזרו; כשאני חזרתי היה לי מזל, מצאתי עבודה לבד – אבל לצאת, לחזור ככה, כולם באוויר, או לפחות בן הזוג באוויר, אני חושב שזה באמת חוסר אחריות לבקש מאנשים לצאת, למרות הציונות שלהם.
אלי אלאלוף: אני מבקש – אם ב-26 באפריל הישיבה הזאת לא תתקיים, אני מבקש לקבל מייל אישי מטעם נציג האוצר למה זה התבטל.
אלי אלאלוף: אנחנו במחצית מאי נקיים דיון סופי.
אלי אלאלוף: אני באופן אישי מוכן להירתם, ביקשתי שתעבירו לי מספרים.
אלי אלאלוף: לא שאני אומר המספרים יקבעו, אבל המספרים לפחות יתנו תמונה על מה להילחם, את התנאים אני משאיר ביניכם, תמצאו את הנוסחה.
אלי אלאלוף: אי-אפשר להוציא אנשים חצי שליח, חצי עובד, חצי לא מתפקד, אין טעם לזה.
אלי אלאלוף: תוציאו אותו עם כל הכלים הנדרשים כדי שימלא את תפקידו כי זה בסוף לטובת המדינה.
אלי אלאלוף: להוציא אנשים לחוץ-לארץ לייצג את המדינה בצורה של שירות עני לעני זה לא הולם, לא מתאים לנו.
אלי אלאלוף: ולכן אני חוזר להנהלה הפוליטית, אני לא מתבייש להגיד את זה.
אלי אלאלוף: אם לא רוצים משרד חוץ רציני, שיסגרו אותו, אם חושבים שזה מיותר.
אלי אלאלוף: אבל אם לא, שייתנו לו את התנאים הנדרשים.
אלי אלאלוף: עובדי עמ"י בעיני זה קודם כול עובדי מדינה לכל דבר.
יואל חסון: זה אזרחים שלנו.
אלי אלאלוף: אבל אני שמח שנציבות שירות המדינה הסכימה לקבל אותם כעובדים.
אלי אלאלוף: כעובדים מועסקים על-ידי נציבות שירות המדינה.
<אילת קדוש: הכוונה היא שהם יוכרו כעובדי מדינה.
אלי אלאלוף: הנה, זה ברור.
אלי אלאלוף: אז תסגרו את התנאים האלה, תחזרו לדיון אתנו.
אלי אלאלוף: אם תמצאו, אני אשמח שזה יהיה רק דיווח על כך שהצלחתם למצוא קונצנזוס לכל הנקודות שהן במחלוקת.
אלי אלאלוף: אנחנו במחצית מאי עומדים לרשותכם כדי לסכם את הדברים.
יואל חסון: נעשה דיון במחצית מאי.
אלי אלאלוף: אני מזכיר לכם שלפי תקנון הכנסת, אני חייב לסגור את הישיבה ב-11:00, אז יש לנו 50 דקות – באו ננצל אותן לטובה.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, אנחנו היום ב-10.5.2017, י"ד באייר התשע"ז, השעה 10:11.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לחבריי חברי הכנסת, בוקר טוב למנכ"ל משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
אלי אלאלוף: תודה שהצלחת להגיע למרות האילוצים השונים.
אלי אלאלוף: אני רואה שיש פה הרבה מאוד חברים.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר שהדיון הזה – חסרה לנו חברת כנסת שהיא לא פה, אבל הרוח שלה והחשיבות שהיא מעניקה לנושא הזה מאוד חשוב לנו – זו חברת הכנסת קארין אלהרר.
אלי אלאלוף: אנחנו מאחלים לה מזל טוב להולדת הילד השני שלה.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים בשבילה על האירוע המשמח.
אלי אלאלוף: ברשותכם, מביאים לידיעתנו – בעיניי, אני חייב לומר שזה אחד המהלכים המאוד-מאוד חשובים של משרד הרווחה.
אלי אלאלוף: באמת תודה לך, אדוני המנכ"ל, שמצאת לנכון לבוא אבל גם להביא את הרפורמה הזאת - הנושא של השירותים השונים לנכים, אנחנו יודעים כמה הם גדולים ורבים, אבל אני גם יודע כמה הם לא מתואמים.
אלי אלאלוף: היוזמה של משרד העבודה והרווחה, שלקח על עצמו לפחות לעשות תיאום – לפחות זו מילה קלה למצב הקשה – לעשות תיאום בין המערכת השונות בתוך המשרד הוא מהלך בעיני אדיר, גם אם הוא בעוד זמן סביר, זה ייחשב כדבר טבעי ומובן מאליו.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש לנו פה הזדמנות לראות מהלך ראשוני לאור הנתונים שהוצגו, היתה לי הזכות לקבל את המסמך כבר אתמול ועברתי עליו, אבל שנבין שזו רק התחלת הדרך.
אלי אלאלוף: זו התחלת דרך, כי יש הרבה מה לעשות בתוך התוכנית הפנים-משרדית, אבל דרך ארוכה עוד יותר בתיאום בין המשרדים השונים.
אלי אלאלוף: לא לשכוח, שהאוכלוסייה שזקוקה לכל מיני שירותים, האוכלוסייה עם הצרכים המיוחדים, עם המוגבלויות, זו אוכלוסייה שאמורה לקבל שירותים מהמדינה, מכל שירותי המדינה, והיא צריכה לקבל שירותים מתואמים, כי גם לכל אדם רגיל קשה היום להתמודד עם הבירוקרטיה, עם הפיצול והשירותים השונים, על אחת כמה וכמה אנשים עם מוגבלויות, שזקוקים לעוד יותר שירותים.
אלי אלאלוף: לכן, אדוני המנכ"ל, זו פנייה אליך ולשר.
אלי אלאלוף: גם אנחנו כוועדת העבודה והרווחה, נשמח לעשות את זה, ולהעביר עוד משרדים למהלכים מסוג זה כדי שיהיה תיאום בכל הנושא של האוכלוסיות עם הצרכים והמוגבלות.
אלי אלאלוף: ברשותך, אשמח שתפתח, או שמישהו מטעמך, ואחר כך נקיים דיון.
אלי אלאלוף: אני אומר מראש - דיון עם הערות מאוד קצרות.
<אביגדור קפלן: כמה מילות הקדמה, ובהמשך גדעון שלום, שהוא ראש המינהל, יסקור את המהלך כולו.
<אביגדור קפלן: למעשה הרעיון הזה במשרד העבודה והרווחה כבר קיים עוד לפני הגעתי.
<אביגדור קפלן: הגה אותי קודמי ז"ל ביחד עם גדעון שלום.
<אביגדור קפלן: כשהגעתי, הבנתי את העניין ומצאתי לנכון לקדם את זה.
<אביגדור קפלן: בשלושה וחצי חודשים שאני במערכת, הצלחנו למנות את גדעון כראש המינהל, באישור נציבות שירות המדינה, ולפתוח את המהלך של מיזוג של שלושה גופים תחת מסגרת ארגונית אחת.
<אביגדור קפלן: מבנה ארגוני זה לא המטרה; המטרה היא כמובן השירות הטוב ביותר שאנחנו יכולים לתת לכל האנשים עם כל המוגבלויות, ושלא ייפלו בין הכיסאות, כאשר יש להם מצבים רב-נכותיים, אלא יזכו לטיפול הנאות והמהיר והטוב ביותר שרק אפשר.
<אביגדור קפלן: אני חושב שהמהלך הוא נכון.
<אביגדור קפלן: הוא מהלך שצריך להתניע אותו כמה שיותר מהר.
<אביגדור קפלן: יש לנו היום שלוש מסגרות: מסגרת אחת של אגף אנשים עם פיגור שכלי, אגף השיקום ואגף תחום של אוטיזם.
<אביגדור קפלן: שלושת התחומים האלה נכנסים תחת אותה מסגרת ארגונית אחת.
<אביגדור קפלן: יש לנו כאן מצגת שגדעון יציג אותה.
<אביגדור קפלן: אחר כך כמובן נשמע.
<אביגדור קפלן: אנחנו מזמינים – אם יש הערות למישהו, לא רק בישיבה הזאת, ורוצה להשמיע את קולו – דלתותינו פתוחות לשמוע את כל מה שיש למי מכם להשמיע.
<אביגדור קפלן: כמובן, נתחשב ונראה מה כואב ואיפה צריך לתקן אם בכלל, ואיזו תשומת לב צריך לתת.
<אביגדור קפלן: גדעון, בבקשה.
<גדעון שלום: תודה רבה.
<גדעון שלום: גדעון שלום, סמנכ"ל בכיר במשרד הרווחה והשירותים החברתיים, משרד העבודה והרווחה, וראש מינהל מוגבלויות.
<גדעון שלום: עובד במשרד 37 שנים – בערך 20 שנה בתחום של מוגבלות שכלית התפתחותית כמנהל אגף, כמנהל שירות, ועכשיו בתפקיד החדש.
<גדעון שלום: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על ההזדמנות להציג בצורה שיטתית ומסודרת את עניין המוגבלויות.
<גדעון שלום: אנחנו כבר שלושים שנה במשרד מדברים על האיחוד הזה, ואנחנו סוף-סוף בכיוון הנכון.
<גדעון שלום: הקמנו את המינהל בקיץ האחרון, ואנחנו נמצאים בשנתיים של עבודה מאומצת, של 150 אנשים – גם אנשי מקצוע, גם מתוך המשרד וגם מחוצה לו, כולל ארגוני לקוחות, רשויות מקומיות ואחרים, שבעצם בנינו יחד את המתווה שאני כרגע אציג בפניכם.
<גדעון שלום: אנחנו מדברים על שינוי של פרדיגמה של העבודה שלנו במשרד בעניין של מוגבלויות.
<גדעון שלום: עד היום המשרד תמיד טיפל גם באוכלוסיות אחרות כמו ילדים וזקנים, גם בתחום של המוגבלויות טיפל באנשים עם מוגבלות שכלית בנפרד, אנשים עם מוגבלויות פיזיות בנפרד, אנשים על הספקטרום האוטיסטי בנפרד, וכרגע אנחנו רוצים להיות במקום שאנחנו מטפלים באנשים עם מוגבלויות בקטע שאני אחראי עליו בצורה הבאה – שהמוגבלות תהיה קיימת, הלקות תהיה קיימת, אבל אנחנו מתייחסים קודם כל לאדם עצמו.
<גדעון שלום: אנחנו אחרי זה מתייחסים למוגבלות שלו וללקות שלו, אבל בד בבד אנחנו מתייחסים ורוצים להתייחס לחוזקות של כל אדם, לצרכים שלו, לתפקוד שלו ולמה שהוא רוצה.
<גדעון שלום: אנחנו רוצים יותר ויותר לקחת בחשבון את מה שאנשים מעוניינים על-מנת לשפר את איכות חייהם.
<גדעון שלום: אנחנו מדברים גם על מערך של הגדרות שונה, גם מדברים על מערך של זכאויות שונה, גם מדברים על מערך של שירותים ומענים שאנחנו רוצים לתת לאוכלוסייה בצורה שונה מהיום.
<גדעון שלום: אני כבר אומר מההתחלה – אנחנו לא הולכים לבטל שום דבר.
<גדעון שלום: אנחנו לא הולכים להוריד שים דבר אלא רק הולכים להוסיף, וכל התוספות תהיינה בכיוון של שירותים רב-נכותיים, ובסופו של דבר אנשים יחליטו מה הם רוצים ואילו שירותים הם רוצים לקבל.
<גדעון שלום: המינהל מוגבלויות מבחינתנו זה שינוי מדיניות אסטרטגי של המשרד.
<גדעון שלום: מטרתו להעניק שירותים ומענים מיטביים יותר לאנשים, כאשר אנחנו פתוחים לכל הצעה ולכל רעיון.
<גדעון שלום: אוכלוסיות היעד כאמור, הן אוכלוסיות שכוללות את כל המוגבלויות חוץ מנכי נפש, שנמצאים באחריות משרד הבריאות.
<גדעון שלום: הרציונל של השינוי מבוסס על עקרונות שמבוססים בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, על אמנת האו"ם; כמובן על המדיניות המקצועית של המשרד שלנו ועל סטנדרטים מקצועיים וטיפוליים בארץ ובעולם.
<גדעון שלום: עשינו בדיקה גם איך הדברים מתנהלים בעולם, היתה לנו ועדת מומחים שליוותה אותנו, ואנחנו עובדים יחד גם עם גורמים באקדמיה.
<גדעון שלום: השינוי המוצע מיועד להיות במקום שהוא מאחד שלושה אגפים שעבדו עד כה בנפרד מול האוכלוסייה שלו, מאחד אותם למינהל משותף אחד, כאשר המבנה הארגוני הוא שבמקום שיהיה אגף שיקום משה ואוטיסטים, ואוטיסטים, יהיה שירותי קהילה, שיהיו לכל שלוש האוכלוסיות, שירותי דיור לכל שלוש האוכלוסיות ושירותים של תוכניות בריאות ותעסוקה לכולם.
<גדעון שלום: הרציונל של כל השירותים הוא ששירותים מוכווני אדם, והתקציב מיועד לתת מענה לכל שלוש סוגי האוכלוסיות.
<גדעון שלום: זה לא אומר שבשטח עצמו יהיה רק סוג מסוים של אוכלוסייה; יהיו גם שירותים רב-נכותיים, יהיו שירותים הטרוגניים, יהיו שירותים משולבים.
<גדעון שלום: יהיו גם שירותים ייחודיים, אם מישהו ירצה להיות רק בקבוצת הלקות שלו.
<גדעון שלום: השינוי מתבטא בראש ובראשונה ברמה של האדם שמקבל את השירות.
<גדעון שלום: הוא המרכז מבחינת התפישה שלנו.
<גדעון שלום: השינוי מתבטא ברמת היערכות המשרד, ברמת המענים והתמיכות בשטח, שהם מה שהאדם מקבל בתכל'ס.
<גדעון שלום: בתפישה שלנו אנחנו גם מדברים על תפישה שמתייחסת אחרת גם למשפחות, גם לציבור וגם לקהילה ולחברה.
<גדעון שלום: ברמה של עקרונות, קודם כל טובת האדם היא המשתנה הראשי והעיקרי בכל שירות שאנחנו נותנים.
<גדעון שלום: שנית, אנחנו רוצים לעבור למקום שאנחנו כמערכת לוקחים על עצמנו את האחרת לתת את השירות.
<גדעון שלום: זה לא שהאדם אחראי לקבל את השירות בעצמו, אלא אנחנו צריכים לתת לו את השירות, ולתת לו אותו ברמה הכי טובה.
<גדעון שלום: כמובן שחלק מהעניין זה תהליך של מיצוי זכויות והרחבת מענים שהם לא רק באחריות משרד הרווחה – יש פה גם שותפים אחרים למהלך הזה, וכפי שאמרתי, אנחנו לא רוצים לפגוע בשום שירות שניתן היום לאוכלוסיות.
<גדעון שלום: בסופו של דבר האדם הוא המוטו העיקרי של הפעילות שלנו.
<גדעון שלום: כל מה שעשינו, מיועד לתת לו את המענים הכי טובים.
<גדעון שלום: כאמור, יכולות וחוזקות של האדם, תפקודו, מוכוון אדם, בחירה של האנשים, חליפה אישית – כל המושגים האלה מוכרים כמעט לכל אנשי המקצוע וכמובן לאנשים עצמם.
אלי אלאלוף: תוכל לשים דגש על החלק המעשי?
אלי אלאלוף: הידע, התיאוריה, הצרכים – כולם יודעים.
אלי אלאלוף: מה שחשוב פה הוא המהלך הארגוני שמתוכנן להיעשות.
<גדעון שלום: אקפוץ עכשיו למהלך הארגוני.
<גדעון שלום: אתחיל ברמת המדיניות, ואז אכנס לשטח.
<גדעון שלום: ברמת המדיניות, קודם כל אנחנו מדברים שזו אחריות המדינה לתת שירותים לאנשים עם מוגבלויות.
<גדעון שלום: זה שיש עוד עמותות וארגונים וכו' זו רק תוספת – תוספת מבורכת, אבל היא לא צריכה לפטור את המדינה מאחריות ולא צריכה לפטור את המדינה מהובלה של הנושא של מתן שירותים לאנשים עם מוגלבויות.
<גדעון שלום: הייעוד והתפקוד של משרד הרווחה בעניין הזה – אנחנו רואים אותו כמרכזי וכקריטי להצלחת העניין.
אלי אלאלוף: הצטרפו אלינו חברי הכנסת דב חנין ומאיר כהן.
<גדעון שלום: שלום לשר שלנו לשעבר.
<גדעון שלום: אנחנו מדברים על תהליכים שחלקם יהיו בחקיקה, חלקם יהיו בהסדרה, חלקם יהוי ברגולציה כזו או אחרת, אבל בסופו של דבר השותפויות והממשקים שאנחנו מדברים עליהם צריכים להיות כאלה שחותכים את כל המערכות, ומבחינתנו, אנחנו מזמינים אותם, רוצים בהם, ויודעים שמשרד הרווחה ודאי לא יכול לעשות את המטלה הענקית הזאת לבד.
<גדעון שלום: בסופו של דבר המשמעות של השינוי מבחינתנו היא להגיע למקום שאנחנו נותנים גם שירותים ייחודיים לאנשים לפי הלקות שלהם, לפי המוגבלות שלהם, לפי המצב שלהם, אבל אנחנו גם נותנים שירותים שמתייחסים בתפישה שלנו כמשרד לכלל האנשים עם מוגבלויות, כי יש היום, לפי כל הנתונים שלנו יש, קרוב ל-40% מהאנשים שיש להם יותר ממוגבלות אחת, יש אנשים שנופלים בין הכיסאות.
<גדעון שלום: יש מורכבות מאוד גדולה בעניין הזה, ובסופו של דבר, כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים להגיע למקום שאנחנו מתרגמים את המשאבים שלנו לשטח עצמו.
<גדעון שלום: לכן בשטח עצמו אנחנו עובדים – הקמנו פורומים של הידברות גם עם ארגוני הלקוחות, גם עם הרשויות המקומיות, גם עם ביטוח לאומי, גם עם משרדי ממשלה אחרים, ובסופו של דבר אנחנו רוצים להיות במקום, שאנחנו נותנים יותר תוכניות ממה שיש היום, מציעים מגוון יותר גדול של מקומות ומסגרות.
<גדעון שלום: השר, שתומך מאוד במהלך הזה, התחייב שברגע שנציג תוכניות, נקבל גם גיבוי תקציבי נוסף מעבר למה שניתן לנו היום.
<גדעון שלום: מדובר במהלך מאוד גדול.
<גדעון שלום: ההיקף של שלושת האגפים האלה במינהל החדש הוא תקציב של 3.5 מיליארד שקל, שזה המון-המון כסף לכל עניין, ואנונו בטוחים שכתוצאה מהתהליך של יכולת שלנו לעשות איגום משאבים, יכולת שלנו לעשות סדרי עדיפויות ביחד ויכולת שלנו לעשות קיצורים ופישוטים כאלה ואחרים, נוכל לנצל את הכסף הזה בצורה המיטבית.
<גדעון שלום: בסופו של דבר העיקרון שלנו, שהשירותים שלנו יהיו כמה שיותר זמינים, כמה שיותר מותאמים וכמה שיותר נגישים לאוכלוסיות.
<גדעון שלום: אנחנו חושבים שכתוצאה מהמלך הזה אנחנו נהיה במקום שאנחנו נוכל לתת שירותים יותר מגוונים וטובים בפריפריה, כי המסה העיקרית של האנשים עם המוגבלויות יש לה השפעה, במקומות קטנים, כמובן, ואנחנו במקום שבתפישה המינהלית שלנו אנחנו רוצים כאמור להוריד חסמים, לקצר ולפשט תהליכים בירוקרטיים, עם כל מה שקשור בכך.
אלי אלאלוף: יש לי ניסיון קודם בתפקיד של שנינו, למנכ"ל ולי – יש לנו היכרות מוקדמות בתחומים שונים של חייו הקודמים ושלי, אז אני יודע שהוא ידרוש ממך עבודה שיטתית, ברורה, יישומית וכו' .
אלי אלאלוף: היות שעברתי על המצגת, שהיא מרשימה לעצמה, חסר לה המהלך הזה, היישומי, הטכני, המעשי, שמביא את השירות בזריזות – לא פזיזות – הנדרשת, ואת זה חסר.
אלי אלאלוף: אני לא מבקש עכשיו להמציא את זה, כי אנחנו גם רוצים לוח זמנים – כמה זמן ייקח להקים את זה, מה המשאבים שעומדים לרשות המהלך הזה.
אלי אלאלוף: היות שיהיה דיון המשך – אני בטוח, כי זה מהלך אדיר, אנחנו מבקשים לדיון הבא לבוא עם מצגת מעשית; לא רק תיאורית, שהיא מבחינת העקרונות.
אלי אלאלוף: אני מעיז להגיד שזה נכון, אבל מבחינה מעשית אנחנו צמאים לדעת.
<גדעון שלום: היות שאדוני מכיר את שירות המדינה לפחות טוב כמוני, אני אגיד שאנחנו עכשיו עסוקים בעיקר במיצוב הארגוני של המערכת שלנו בפנים - לא שזה הכי חשוב, אבל זה שלב הכרחי, כי כל אדם שואל עצמו מתוך ה-200 אנשים שנמצאים במטה ובפיקוח: מה הוא יעשה?
<גדעון שלום: איך הוא יעשה?
<גדעון שלום: חלק מהאנשים התקדמו.
<גדעון שלום: אני שמח לבשר שהשר השיג מנציבות שירות המדינה - וזו בשורה גדולה – עוד 3% בכירים לתוך המהלך הזה.
<גדעון שלום: זה מאפשר לנו לנייד את כולם קדימה.
אלי אלאלוף: אל תשכח מה שאמרת – הכול נעשה לטובת מקבל השירות.
<גדעון שלום: לחלוטין.
אלי אלאלוף: לא נותני השירות.
אלי אלאלוף: תודה רבה, גדעון.
אילן גילאון: ודאי שאני מברך על הכיוון הזה.
אילן גילאון: עיקרון הרצף הוא עיקרון נכון, היה צריך להתקבל מזמן.
אילן גילאון: אני בכלל בא מאסכולה שצמצום סוגריים וכינוס איברים הוא הנכון, כאשר האדם נמצא במרכז, וכל השירות צריך להגיע אליו – לא הוא צריך להגיע לשירות.
אילן גילאון: בעיני רוחי, לוח הייתי יכול באופן אוניברסלי לגמרי, על-פי רמת המוגבלות ולא על-פי שם המחלה שיביך אותנו מאוד, כי היו כאן קבוצות עם שם מחלה יותר מקושרות ופחות מקושרות, וזה קרה בעבר.
אילן גילאון: תמיד היתה ברירת המחדל הזאת, שלא רצינו להשאיר אף אחד מאחור.
אילן גילאון: רעיון הרצף והתכלול הגדול, המטריצה הרב-ממדית הזאת, היא המטריצה הנכונה.