GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת מימון: אנחנו נקבע שאותו אדם לא יצא למדינה שמנויה בתוספת, ובתוספת אנחנו נמנה את המדינות – לבנון, סוריה, סעודיה, עיראק, תימן ואיראן, ונאפשר לשנות את התוספת לשר הביטחון, בהסכמת השרים, כדי שאם יהיה לנו הסכם שלום בעתיד עם אחת המדינות האלה, ניתן יהיה לשנות.
<יוגב גרדוס: שלא כדין.
<ענת מימון: כן, יצא שלא כדין, ברור.
<שלומי מור: את מתכוונת לתוספת לחוק התגמולים?
<שלומי מור: לא, זה לא נראה סביר שבחוק התגמולים אנחנו נקבע תוספת.
<שלומי מור: המדינות האלה קבועות בחוק אחר שאמון על הדבר הזה.
<שלומי מור: קודם כל, הוסבר פה כבר שיציאה כדין ממילא מחריגה את המדינות הללו, דבר ראשון, אז כבר אין לנו בעיה אופרטיבית בפועל של הדבר הזה.
<שלומי מור: אבל עכשיו שבחוק התגמולים נתחיל לתקן כל מיני מדינות אויב, זה לא המומחיות שלנו, רחוק מזה.
<אוסנת כהן: אני רוצה להקריא את הסעיף בחוק בבקשה.
<אוסנת כהן: "פגיעה מנשק שהיה מיועד לפעולות איבה של כוחות אויב, או פגיעה מנשק שהיה מיועד כנגד פעולה כאמור, אף אם לא הופעל, למעט פגיעה שנפגע בה אדם בגיל 18 ומעלה כשהוא מבצע פשע או עבירה אחרת שיש בה זדון או רשלנות פושעת" – אפשר להכניס לקטגוריה הזאת את הכוונות של מי שיוצא לארץ אויב ומצטרף לכוחות אויב.
אלי אלאלוף: אבל נקרא הסעיף הנכון, אין צורך בזה.
<מאיר אינדרו: יש מאבק – סאבטקסט, נקרא לזה, שאנחנו מנהלים כבר כמה שנים נגד הזלזול שקיים בחלק מהציבור בהוראות שיוצרת מהמטה לוחמה הטרור, מה שנקרא אזהרות המסע.
<מאיר אינדרו: אזהרות המסע האלה, לצערנו, גם אי הכיבוד שלהן, גבו קורבנות בנפש באזור סיני.
<מאיר אינדרו: אני חושב בצד כל ההסתייגויות שאנחנו העלנו פה, אני חושב שדבר אחד – גם דיברתי עם שני שרים שאמרו, ודאי זה סביר, שהוועדה הזאת צריכה לכבד את אותו מטה שעובד על אזהרות מסע, וזה יהיה גם דקלרטיבי, נגיד, מקום אשר בו הייתה אזהרת מסע, ואדם יצא לשם, יישא הוא באחריות, ולא יגיד "על הבאב אללה".
יוסי יונה: כן, אבל זו קטגוריה בעייתית אדוני.
<מאיר אינדרו: הוא יבדוק אם יש אזהרת מסע, ייכתב הדבר בהסתייגויות.
אלי אלאלוף: תודה מאיר.
אלי אלאלוף: אני רוצה לחזור לסעיף של רשימת מדינת אויב, ולהוריד את השתיים שיש איתן הסכם שלום.
אלי אלאלוף: יש לנו בעיה עם זה חברים?
<יוגב גרדוס: לנו אין בעיה, צריך למצוא את הנוסח.
<ענת מימון: אין בעיה.
<ענת מימון: אז אנחנו נכתוב:
<ענת מימון: מי שיצא בניגוד להוראות סעיף 2א, ולמעט מצרים ועבר הירדן.
<שלומי מור: אני רק אבהיר, שאופרטיבית ברגע שהחוק ייכנס לתוקפו ויפורסם, אכן הוא יחול, התשלומים יהיו החל מה-1 באפריל, אבל מה שהולך לקרות הוא – אנחנו גם ננסה ליזום, אבל המשפחות תגשנה תביעות, התביעות האלה התבררו במשרד הביטחון, התקבל האישור, יבואו אלינו, ועדות רפואיות וכו', זאת אומרת, לא החל מה-1 לאפריל יתחילו להשתלם תשלומים, אבל ככל שייקח איזשהו פרק זמן של מספר חודשים, התשלומים יהיו החל מה-1 לאפריל ואילך.
<אוסנת כהן: אני יכולה להגיד שנשתדל לעשות כל מאמץ לקדם את זה.
אלי אלאלוף: איזה נכונות.
אלי אלאלוף: שמתם לב - גם אם המנכ"ל הלך הרוח נשארה.
<אוסנת כהן: אני גאה בזה לשמוע.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר חברים, שההצבעה שלנו מותנית באישור ועדת הכנסת, ואז זה יעלה לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: תודה רבה לכולם על המאמצים.
אלי אלאלוף: תודה, מאיר, שמצאת לנכון לבוא, להבהיר את העמדה שלך.
אלי אלאלוף: היום ה-18 באפריל 2017, כ"ב בניסן תשע"ז, השעה 13:10.
אלי אלאלוף: אני מבטיח להחזיר את הדקות שאיחרתי, אבל היות ואתם חלק מהדיפלומטיה, זה היה כדי לארח נציג של צרפת, של Conseil d’Etat, שבא לפה לפגישה עם ה-Court Supreme שלנו, בית-המשפט העליון.
אלי אלאלוף: דיברנו על זה ובסוף גילינו שהוא גם יהודי, שיחה מאוד מעניינת, מרתקת.
אלי אלאלוף: מה שעניין אותו זה אם אנחנו בביורוקרטיה כבדה כמוהם, אז אמרתי: כמה שיש לנו ביורוקרטיה כבדה, מה שמתקן זה המגזר השלישי, הוא מתקן את הביורוקרטיה הכבדה שלנו, ואתם הסובלים של הביורוקרטיה בין היתר.
אלי אלאלוף: אני שמח לקיים את הדיון.
אלי אלאלוף: ביקשתם, ואני חושב שזה נכון מפני שקיימנו דיון בזמנו בזכות יואל חסון, אילן גילאון, חיים ילין וענת ברקו, ואני שמח באמת שנמצאת אתנו חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
אלי אלאלוף: כתבתי לנציב שירות המדינה, הוא ענה לי שהוא החליט וזה צריך להיות החלטת ממשלה, וכתבתי לראש הממשלה בתוקף תפקידו.
יואל חסון: מה הוא החליט?
אלי אלאלוף: הוא החליט שיש המלצה, צריך לתת - -
שלי יחימוביץ': יש תיקנון, רק שהוא לא מתוקצב.
אלי אלאלוף: - - איך לתקצב, ויש לו המלצה ברורה.
שלי יחימוביץ': כן, אבל יושב-ראש הוועדה הבטיח לעשות ישיבת מעקב, והוא עושה אותה עכשיו.
אלי אלאלוף: כל הפינג פונג הזה שהיה, לצערי זה לא מביא לסיום מוצלח או נכון של המצב הנוכחי.
אלי אלאלוף: לכן, מצאתי לנכון להיענות לבקשה ולקיים דיון נוסף היום והייתי רוצה לצאת מפה עם הצהרות גם מצד נציגי משרד החוץ, עד כמה שהוא קיים.
אלי אלאלוף: לצערי, אני חייב להגיד לכם, אחד הדברים שמאוד כואב לי בביקורים השונים – שניים מהם היו עם יואל – זה לשמוע את הדכדוך שיש בשגרירויות שלנו בחוץ-לארץ, גם במקומות אחרים שבהם לא הייתי עם יואל שמענו את זה, וזה כואב לראות שמשרד החוץ זה כבר לא משרד החוץ שכולנו היינו רוצים או שפעם היה.
אלי אלאלוף: אבל בואו ננסה אנחנו להתמודד עם המצב של העובדים המקומיים, שברובם הם עובדים מוזמנים בעצם מהמקום הזה למקומות אחרים, והיחס אליכם הוא באמת לא הולם ולא הגון.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לפתוח, חברי חברי הכנסת.
שלי יחימוביץ': אולי נשמע קודם את העדכון איפה זה נמצא.
אלי אלאלוף: עכשיו כשיש לי אישור מחברי הכנסת לא להתחיל איתם, אז בבקשה, מי שרוצה מטעם הוועד, מטעם ההסתדרות.
אלי אלאלוף: ההסתדרות אמורה לסגור דברים, אז תחליטו.
<עינת הלוי לוין: לי קוראים עינת הלוי לוין, בחמש שנים האחרונות שימשתי כעמ"י בווייטנאם, בת זוג של שליח.
<עינת הלוי לוין: וייטנאם זאת לא מדינה קלה.
<עינת הלוי לוין: יש לי ארבעה ילדים, שניים נולדו שם.
<עינת הלוי לוין: אני רק אגיד לכם באופן אישי שלפני שיצאנו לשליחות, בעוונותי הייתי גם דוברת הוועדה הזאת, זה היה לפני כמה וכמה שנים.
<עינת הלוי לוין: יצאתי לשליחות אחרי שסיימתי תפקיד של סמנכ"ל בחברה פרטית, ואני זוכרת שנכנסתי לתפקיד, אמרו לי – תיכנסי מהר מהר, פרס מגיע לביקור, אנחנו צריכים אותך מהר מהר, אפילו לא נתנו לי לקחת את כל חופשת הלידה, שישה חודשים, נכנסתי ישר לתפקיד.
<עינת הלוי לוין: היה דחוף, נכנסתי, ואז אני זוכרת שפתחתי את תלוש המשכורת שלי לראשונה, ואמרתי: בכנסת הייתי דרגה 17 ועוד לא סיימתי תואר ראשון, עכשיו אני דרגה 9.
<עינת הלוי לוין: זו הייתה מין סיטואציה שבכלל לא ידעתי להתמודד איתה, ואז ראיתי גם את השכר, 1,000 דולר בחודש.
<עינת הלוי לוין: בעלי ואני עשינו חישוב קצר והבנו שגם עם התפקיד שלו ועם התפקיד שלי לא נסגור את החודש בווייטנאם.
<עינת הלוי לוין: ואז התחלנו לחשוב לחזור, אבל בואו נחזיר את כל ההלוואות שלקחנו כדי להגיע לווייטנאם.
<עינת הלוי לוין: ואז אמרתי, אני חייבת ללכת להשלים הכנסה, ורציתי לעבוד, להשלים משרה, נתנו לי רק שלושת-רבעי משרה.
<עינת הלוי לוין: אמרתי, אני אלך להשלים משרה, אני אלך לעבוד בעוד הכנסה.
<עינת הלוי לוין: אמרו לי, אי-אפשר, בני זוג לא יכולים לעבוד בווייטנאם.
<עינת הלוי לוין: נלחמתי במשרד החוץ ובכל מי שאפשר כדי להשיג והתחלתי לעבוד 125% משרה כדי לפרנס את עצמנו כשליחים בחו"ל, זאת הייתה סיטואציה מצחיקה.
<עינת הלוי לוין: הייתה לי ילדה בת שנה בקושי, ילד בן שנתיים, ומצאתי את עצמי עובדת להחזיק את עצמי בחו"ל כדי לייצג את המדינה.
<עינת הלוי לוין: זאת הייתה סיטואציה ממש הזויה, ובטח עם כושר ההשתכרות שלי בארץ.
<עינת הלוי לוין: וכמובן שנכנסתי להריון הבא כי אנחנו בסוף במדינה שאנחנו רוצים ילדים, אז כל המעסיקים הפרטיים שלי אמרו לי: חמודה, את בהיריון, אנחנו וייטנאם, אנחנו לא מחזיקים אותך פה ותלכי הביתה.
<עינת הלוי לוין: והלכתי הביתה ואז יצא לי באמת להיפגש עם שלי.
<עינת הלוי לוין: הגעתי אליה בחודש חמישי, הריון של תאומות, כי גיליתי, בהריון של תאומות הייתי צריכה לעשות המון בדיקות ואמרו לי, אין לך יותר ימי מחלה, נגמרו לך ימי המחלה.
<עינת הלוי לוין: אמרתי, זה לא הגיוני, איך נגמרו לי ימי המחלה?
<עינת הלוי לוין: אמרו לי, הם נגמרו לך כי את מועסקת כעמ"י, ועמ"י זה לא לפי חוקי המדינה.
<עינת הלוי לוין: עמ"י, את לא יכולה לצבור ימי מחלה, כל פעם זה נגמר לך.
<עינת הלוי לוין: אז הגעתי למצב שאני עובדת בשביל המדינה, ניסיתי להשלים הכנסה, לא סוגרת את החודש, וכשאני נכנסת להריון ואמורה לקבל את כל ההגנה לפי החוק, אומרים לי – אי-אפשר, אין לך ימי מחלה.
<עינת הלוי לוין: מצאתי את עצמי פשוט כאילו השליכו אותי לווייטנאם.
<עינת הלוי לוין: ותקשיבו, וייטנאם זו מדינה – רק תנסו לדמיין לעצמכם – ואני אומרת לעצמי מה אני עושה פה.
<עינת הלוי לוין: ואז אמרנו, אנחנו נקים ועד.
<עינת הלוי לוין: נקים ועד של עמ"י, לכל אחד היו הסיבות שלו – גם לבני הזוג במצב שלי, גם עמ"י בגפו שמממנים את הנסיעות שלהם ומממנים את החזרות שלהם ומממנים את שכר הדירה שלהם.
<עינת הלוי לוין: טיסה לווייטנאם זה 2,000 דולר, זה שתי משכורות.
<עינת הלוי לוין: אמרנו, נקים ועד.
<עינת הלוי לוין: לא משנה שלא פשוט להיות בת זוג בוועד, לא כל כך טוב לקריירה של בעלי – רמזו לנו – אבל עשינו מהלך שלם, וכרגע הגענו לאיזשהו מצב שהנציבות מכירה את המצב שלנו ומנסה לתקנן אותו לפי חוקי מדינת ישראל ובצורה הגיונית כי כרגע אנחנו העמ"י – ושרה שיושבת לידי היא כרגע עובדת בשגרירות, היא פשוט מועסקת בצורה לא באמת חוקית.
<עינת הלוי לוין: זה לא לפי חוקי המדינה אבל היא מייצגת את המדינה.
<עינת הלוי לוין: היא עושה קונסולרית, היא תטיס גופות.
<עינת הלוי לוין: עכשיו חבר שלי עמ"י בווייטנאם הטיס את הגופה של זיכרונו לברכה לארץ.
<עינת הלוי לוין: באמת, כשקורה שם משהו אז העמ"י עושים והעמ"י מחזיקים, אבל בסוף אתה לא מועסק בכלל לפי החוק של המדינה, שזה מצב אבסורד.
<עינת הלוי לוין: אז המצב מול הנציבות יכול להסתדר אבל כרגע אנחנו בני ערובה של האוצר, כי מה אומרים באוצר?
<עינת הלוי לוין: בוא נעשה הפרד ומשול, זו שיטה ידועה.
<עינת הלוי לוין: אנחנו ניטיב או נעזור לעמ"י בגפם, שבאמת יש בעיה מאוד מאוד רצינית, אבל נוריד מהשכר של העמ"י בני זוג, כשבכלל, סיפרתי לכם מה השכר.
<עינת הלוי לוין: ויש הורדות של 300 דולר.
<עינת הלוי לוין: הגיעו לאיזשהו חישוב, וזה לא שבאמת אם יורידו מהשכר אז יהיה יותר כסף וזה לא שבאמת יש בעיה תקציבית.
<עינת הלוי לוין: זה מין מגמה, מתודה – בואו נעשה הפרד ומשול.
<עינת הלוי לוין: מי פה מהאוצר בכלל?
<עינת הלוי לוין: אני לא יודעת כי כל פעם אני אומרת, אנחנו מנסים להגיע לאיזושהי סיטואציה שבאמת האוצר מתקדם אתנו במשא ומתן אבל כרגע ארבע פגישות כבר בוטלו, הכול בגרירת רגליים, בסחבת.
אלי אלאלוף: אז בואו נאפשר בבקשה, ברשותך.
אלי אלאלוף: אני לא הבנתי מה עמדת האוצר.
אלי אלאלוף: נמצא פה נציג האוצר?
<אלישע קיפניס: אלישע קיפניס, אגף הממונה על השכר באוצר.
אלי אלאלוף: קוראים לך ילד.
<אלישע קיפניס: בדיוק לפני שבועיים נולדה לי ילדה, אז אני אקח את זה כמחמאה.
אלי אלאלוף: תוכיח להם שאתה ילד מאוד אחראי ויודע לקבל החלטות.
<אלישע קיפניס: אני מרכז באגף השכר.
יואל חסון: מרכז מה?
<אלישע קיפניס: מרכז תחום חו"ל.
יואל חסון: זאת אומרת, אתה בקי בנושא הזה.
יואל חסון: אתה מעורב במשא ומתן, מעורב בכול.
<אלישע קיפניס: כן.
אלי אלאלוף: הוא היה כבר בפגישה איתי.
<אלישע קיפניס: כפי שציינו, כל סוגיית ההעסקה של עמ"י עברה הסדרה.
<אלישע קיפניס: עברו הרבה מים בירדן, זאת אומרת אנחנו נמצאים בקלחת הזאת כבר הרבה זמן, בשיתוף כל הגורמים - המשרדים המעסיקים, הנציבות, כמובן גם הוועד וההסתדרות וגם אנחנו – כשהיו הרבה מאוד סוגיות שהיה נכון להסדיר, עינת נגעה בכמה מהן: סוגיות סוציאליות, סוגיות של קליטה וסיום העסקה, של הודעה על פיטורים.
<אלישע קיפניס: הרבה מאוד דברים נגענו בהם – גם סוגיית השכר, היא גם סוגיה קרדינלית בהעסקה של עמ"י.
<אלישע קיפניס: אני חושב שהושגה התקדמות במרבית המישורים, התקדמות מאוד מאוד חיובית, הגענו לתוצאות די יפות.
<אלישע קיפניס: בסוגיית השכר אני חושב שגם עשינו כברת דרך מאוד מאוד משמעותית.
<אלישע קיפניס: היינו פה בוועדה לפני כחודש, אם אני זוכר נכון.
אלי אלאלוף: אתה רוצה תאריך?
<קריאה: 20 בפברואר.
<אלישע קיפניס: כחודש במונחי ממשלה, מונחי ימי עבודה.
<אלישע קיפניס: היינו פה בוועדה והיינו בעיצומו של תהליך משא ומתן.
<אלישע קיפניס: מאז מה שקרה, הייתה נסיגה מסוימת במשא ומתן מצד ההסתדרות, מצד העובדים.
אלי אלאלוף: משא ומתן עם הממונה על השכר?
<אלישע קיפניס: בין המשרדים, הממונה על השכר כגורם ממשלתי ממונה.
אלי אלאלוף: ועם העובדים?
<אלישע קיפניס: ועם העובדים, כמובן.
אלי אלאלוף: יחד עם העובדים?
אלי אלאלוף: עם נציגות העובדים?
<אלישע קיפניס: עם נציגות העובדים, עם ההסתדרות, עם נציג עמ"י.
אלי אלאלוף: והגעתם לאיזה סיכום מקובל?
<אלישע קיפניס: אז אני אומר, הגענו לקווים מקובלים, הגענו למודל מוסכם, ואחר כך בישורת האחרונה ממש לקראת סגירה הייתה איזושהי הליכה של צעד אחורה מצד העובדים.
<אלישע קיפניס: זה אתה יכול לשאול אותם, בדיוק על מה.
<שי בירן: לא הייתה הליכה אחורה, אבל אני אענה בתורי.
שלי יחימוביץ': פשוט לא הייתה הליכה קדימה אז לא הייתה הליכה אחורה.
<אלישע קיפניס: לא מדויק.
<אלישע קיפניס: הייתה הליכה קדימה.
<אלישע קיפניס: המודל כמודל הוסכם.
שלי יחימוביץ': המודל הוסכם כבר קודם.
שלי יחימוביץ': דיברנו על המודל, הכול בסדר עם המודל, אנחנו בעדו, רק שהוא לא מתוקצב, זה הכול.
שלי יחימוביץ': עם נציבות שירות המדינה סיימנו וצריך לשבח אותם על התוצאה, אבל בסוף, תיקנון כזה צריך לתקצב, וזה כבר אתם.
<אלישע קיפניס: זה לא שאלה של תקצוב פר סה, זאת אומרת המודל הוא מודל שלוקח את כל המרכיבים ואת כל ההיבטים של העסקה של עובד, החל מהתפקיד שלו, מהבכירות של התפקיד, מהמקצועיות שנדרשת, וממשיך ונותן מענה למקום שבו הוא נמצא, לאתגרים, להתמודדויות שעובד צריך להתמודד אתם כעובד שנמצא במדינה זרה.
שלי יחימוביץ': באפס - - -
<אלישע קיפניס: לא.
<אלישע קיפניס: כל המודל הזה, אחרי שהוא לוקח את כל הדברים האלה בחשבון, נותן איזושהי תוצאה אובייקטיבית שאני יכול להגיד – לא נגענו - זאת תוצאה אובייקטיבית.
שלי יחימוביץ': ששווה אפס שקלים.
<אלישע קיפניס: גם נציגי ההסתדרות יגידו שהתוצאות של המודל נותנות שיפורים מאוד מאוד מאוד יפים בתנאי העסקה במדינות רבות מאוד בעולם – לא רוצה להגיד כולן, אבל ברוב המדינות יש שיפורים ניכרים של עשרות אחוזים בשכר העמ"י.
<אלישע קיפניס: וייטנאם, אני חושב שזאת דוגמה מאוד קלסית למקום שעד היום נזנח מאחור, ובמודל – שוב, כשאני אומר, לא נגענו - לוקחים את כל הפרמטרים האובייקטיביים וזורקים אותם לקלחת, רואים את התוצאות.
<אלישע קיפניס: רואים איפה באמת צריך לשפר את השכר, ואנחנו לא מכחישים ולא עוצרים תקצוב כמו שנאמר.
אלי אלאלוף: מה חסר כדי להתחיל להפעיל את המתווה?
<אלישע קיפניס: כמו שאני אומר, המודל, כשאנחנו זורקים את הדברים, מה שיוצא אובייקטיבית, משקף לנו את תמונת המצב.
<אלישע קיפניס: משקף לנו מה רמות המחירים בעולם, מה אתגרי הדיור שצריכים עמ"י.
אלי אלאלוף: עכשיו הבנו הכול.
יואל חסון: תענה לנו על השאלה.
אלי אלאלוף: עכשיו מה חסר כדי שזה יהיה מופעל מחר?
<אלישע קיפניס: מה חסר כדי שזה יופעל מחר?
<אלישע קיפניס: לצורך העניין, הסכמה של העובדים חסרה.
<אלישע קיפניס: אני יכול להפעיל את זה באופן חד-צדדי.
יואל חסון: על מה אתם במחלוקת עם העובדים?
<קריאה: על הורדת שכר של 50% מהעובדים.
<אלישע קיפניס: לא, זה לא מדויק.
<אלישע קיפניס: זה בהחלט לא מדויק.
שלי יחימוביץ': זה שהעלאת שכר של עובדי עמ"י שאינם בני זוג תהיה כרוכה בהורדת שכר לעובדי עמ"י שהם בני זוג.
<אלישע קיפניס: לא, זה לא הורדת שכר.
שלי יחימוביץ': אתם שמעתם על דבר כזה שבהסכם מיטיב יורידו שכר לעובדים?
<אלישע קיפניס: אף אחד מעובדי עמ"י, לא יירד שכרו.
<אלישע קיפניס: המודל מציע מצב חדש, אף אחד לא יירד לעומת המצב החדש.
<אלישע קיפניס: כל עובד שיש לו תלוש שכר מסוים ימשיך עם תלוש השכר הזה כל זמן שהוא מועסק כעמ"י.
<אלישע קיפניס: באף שלב של המשא ומתן לא ביקשנו להוריד שכר לאף עובד.
<אלישע קיפניס: אני בא לפה בידיים גלויות, חברי הכנסת.
שלי יחימוביץ': בסדר - - - בכל הכבוד.
<אלישע קיפניס: המודל מציג תמונה מסוימת, שאומרת – העובדים האלה, לצורך העניין וייטנאם או במקומות מסוימים, נדפקו לאורך השנים ואנחנו רואים שיש מקום לשפר את שכרם, לעומת עובדים אחרים ששכרם מוטב יותר ואולי המודל לא נותן להם את המענה כמו שהוא נותן למקומות אחרים.
שלי יחימוביץ': השכר גבוה מדי, נשפך על גדותיו מרוב שהוא גבוה.
<אלישע קיפניס: המודל הזה חושף את המצב לאשורו.
<אלישע קיפניס: אם רוצים לבוא ולהגיד – אנחנו לא רוצים לתת את המענה "פינצטה" למקום הספציפי לפי המאפיינים הספציפיים אלא רק לשפוך את כל הכסף על כולם בבת אחת, אז מי שיש לו היום משהו מסוים יקבל עוד תוספת ומצבו ישתפר במידה מסוימת; מי שצריך לקבל שיפור גדול יותר, לא בהכרח יוכל לקבל אותו.
אלי אלאלוף: המשלחת הדיפלומטית הרשמית, יש מצבים כאלה, שונה בין מקום למקום?
<קריאה: בין מדינה למדינה.
אלי אלאלוף: זה תקציבים שונים?
אלי אלאלוף: זה שכר שונה?
<אלישע קיפניס: המודל של השכר, הוא מתחשב באיפה אתה נמצא.
<אלישע קיפניס: בהנחה שזה אותו תפקיד, אותו תפקיד קונסולרי גם פה וגם שם לדוגמה, מה שמשפיע בסופו של דבר על השכר בסוף הדרך זה איפה אתה נמצא, אם אתה נמצא בפריז או בווייטנאם או במקום אחר.
שלי יחימוביץ': זה הגיוני שיוקר המחיה ישפיע.
<אלישע קיפניס: האתגרים שאתה צריך להתמודד איתם – הן בהיבט הדיור, הן בהיבט רמת המחיה – הם שונים, ולכן המודל כן לוקח את הדברים האלה בחשבון ומביא את זה לידי ביטוי בשורת השכר.
אלי אלאלוף: שורה תחתונה, מתי יכולים להפעיל את ההסכם שהגעתם אליו לדעתך?
<אלישע קיפניס: אם אני לוקח את המצב שבו אנחנו נמצאים - לפי סימולציות שראינו מההסתדרות גם, סימולציות שהם ערכו – יש שיפור דו-ספרתי.
אלי אלאלוף: למה לא להפעיל את זה מחר?
<אלישע קיפניס: יש שיפור דו-ספרתי בשכרם.
אלי אלאלוף: אתם מוכנים שזה יופעל מחר?
<אלישע קיפניס: אנחנו מוכנים לשלם את זה - -
שלי יחימוביץ': או לא לשלם.
<אלישע קיפניס: - - זאת אומרת אין פה בעיה שחסר פה התקציב.
<אלישע קיפניס: אנחנו לא נמצאים שם.
<אלישע קיפניס: יגיע אולי ידידי מאגף תקציבים ויסביר גם מה הוא עשה לטובת העניין, אבל שם אנחנו לא נמצאים.
אלי אלאלוף: את רוצה עכשיו?
שלי יחימוביץ': אני צריכה לצאת לכמה דקות ולחזור.
שלי יחימוביץ': קודם כול, אנחנו באמת מדברים על שני צירים מקבילים – על הציר של נציבות שירות המדינה, שגם לטעמי עבדה על זה הרבה הרבה הרבה יותר מדי זמן, זה נמשך שנים, ועל הציר של האחריות של האוצר.
שלי יחימוביץ': אז עם הנציבות באמת סיימנו, לשביעות רצון כל הצדדים, אבל כרגע אנחנו מחכים להחלטת ממשלה שתאשר את המתווה של הנציבות, אבל בעצם האוצר לא מסכים על התקצוב של מתווה הנציבות, ולכן גם ההחלטה הזאת לא עוברת בממשלה.
אלי אלאלוף: אני חייב לדייק.
אלי אלאלוף: בעקבות התשובה שקיבלתי מנציבות שירות המדינה, אומר – זה עומד על פתחו של שולחן הממשלה, על פתחה של ישיבת ממשלה – וכתבנו את זה ערב החג.
אלי אלאלוף: והבטיחו לנו שיקיימו על זה דיון בקרוב.
אלי אלאלוף: אני מאמין שאם זה יבוא לדיון בממשלה, אז האוצר, לא תהיה לו התנגדות.
שלי יחימוביץ': השאלה היא לא ההתנגדות.
שלי יחימוביץ': השאלה היא האם האוצר יכול לתקצב.
אלי אלאלוף: אני מדבר על המתווה המוצע.
אלי אלאלוף: אני לא מדבר על שינויים.
יואל חסון: אבל איזה מתווה.
שלי יחימוביץ': סליחה, ברשותכם, אני רוצה להגיד על זה מילה.
שלי יחימוביץ': על כל פנים, ההצעה של האוצר כן מרעה תנאים של עובדי עמ"י קיימים לעומת שיפור מסוים קטן בתנאים של עובדי עמ"י שהם לא בנות ובני זוג של.
שלי יחימוביץ': ודבר נוסף, היא לא כוללת דברים בסיסיים כמו החזרי טיסות – תקנו אותי אם אני טועה.
<עינת הלוי לוין: את לא טועה.
שלי יחימוביץ': דיברה עינת על טיסה לווייטנאם הלוך וחזור שזה 2,000 דולר.
שלי יחימוביץ': זה לא כולל החזרי טיסות.
<שי בירן: ובכלל הוצאות מעבר.
<עינת הלוי לוין: שזה הרבה כסף.
שלי יחימוביץ': איפה נשמע כדבר הזה ששליח של מדינת ישראל, פורמלי, יצטרך לממן מכיסו את הטיסות?
שלי יחימוביץ': מה, מדינת ישראל עושה טובה לעובדי עמ"י בזה שהיא נותנת להם לשרת, עד כדי כך שהם צריכים לממן מכספם את הטיסות?
שלי יחימוביץ': איך דבר כל כך בסיסי אתם לא מוכנים לתקצב בהסכם הזה?
שלי יחימוביץ': אחרי זה אתם מתפלאים שהם מתנגדים לתת תקצוב של ההסכם?
שלי יחימוביץ': זה גם עובדים שלא יכולים לשבות.
שלי יחימוביץ': הם כן נקטו עיצומים יומיים אבל הם לא מקבלים דמי שביתה מקרן שביתה של ההסתדרות, לצערי הרב, ולכן גם היכולת שלהם לנקוט אמצעים ארגוניים היא מאוד מאוד דלה, ואני בטוחה שאם הם היו שובתים אז היה מובן עד כמה הם חיוניים והכרחיים לעבודה הדיפלומטית בחו"ל.
שלי יחימוביץ': ודיברה כאן עינת גם – אחרי שאנחנו נפגשנו כשהיא הייתה בהריון, אני חייבת להגיד לכם בלי להסגיר שמות כי זה היה טיפול אישי ופרטני שלי בעובדת עמ"י ספציפית בשבועות האחרונים, שקיבלה מכתב פיטורים בחודש תשיעי, דבר - -
<עינת הלוי לוין: לא נדיר.
שלי יחימוביץ': - - שלא היה ולא נשמע כמוהו ביחסי עבודה תקינים בכלל, ובשירות המדינה בפרט, אבל כיוון שמדובר בעבד, בשפחה ולא בעובד ממש, אז היא קיבלה את אותו מכתב פיטורים בחודש תשיעי.
שלי יחימוביץ': היא הייתה צריכה לארוז עם הבטן, עם הכול, ולנסוע חזרה על חשבונה חזרה לארץ בתום כהונה.
שלי יחימוביץ': בסוף הצלחנו למנוע את הגזירה הספציפית הזאת אבל אנחנו פה לא בענייני פילנתרופיה, אנחנו לא רוצים לעזור לעובד עובד, אנחנו רוצים שהבעיה הזאת תיפתר אחת ולתמיד ושלא יהיו עבדים סוג ב'.
שלי יחימוביץ': ושוב, אני באמת לא מאשימה אותך, אתה השליח, ברור לי שאתה לא קובע – סליחה, אני לא רוצה לפגוע במעמדך חלילה – אבל כל עוד האוצר לא ייתן פתרון, וזה פתרון שהוא לא בשמים, מדובר בתקצוב שהוא מאוד מינימליסטי, זה לא איזה עול נוראי שייפול לפתע על האוצר, אז כן אנחנו מצפים לפתרון שהוא פתרון הוגן ונורמלי.
שלי יחימוביץ': ואני אגיד עוד דבר – אני מאוד נזהרת שלא להיות פוליטית פה, אבל בכל זאת אני אומר כך.
שלי יחימוביץ': מדובר ב-1,200 עובדים שאני מבטיחה לכם שאם הייתה לכם זכות הצבעה בבחירות להסתדרות, הדבר הזה היה נגמר בחודש הזה, כמו שהרבה דברים נגמרים עכשיו לפני הבחירות.
אלי אלאלוף: יש לכם זכות הצבעה.
שלי יחימוביץ': הם מאוגדים אבל הם לא בספר הבוחרים.
שלי יחימוביץ': זה מאוד מאוד משפיע על מעמדם.
<עינת הלוי לוין: אנחנו בחו"ל.
<יעקב ליבנה: דרגת שליחי המדינה בחו"ל לא זכאים להצביע, לצערנו.
<עינת הלוי לוין: אנחנו בחו"ל, לכן אנחנו מוחלשים.
אלי אלאלוף: לכנסת כן?
<יעקב ליבנה: לכנסת כן, להסתדרות לא.
<עינת הלוי לוין: גם לכנסת, לעמ"י לא תמיד מותר.
אלי אלאלוף: אני חי בלי הצבעה להסתדרות מאז שאני מכיר את עצמי.
שלי יחימוביץ': זה הפסד שלך, אתה צריך להיות חבר.
אלי אלאלוף: אני אוהב את ההסתדרות.
<שי בירן: למען הסדר הטוב, ההסתדרות מטפלת בעניינם כבר הרבה מאוד זמן, עם ובלי זכות הבחירה.
שלי יחימוביץ': או ליתר דיוק, לא מטפלת.
שלי יחימוביץ': או ליתר דיוק, שי מטפל בעניינם.
אלי אלאלוף: אז מה היה השיקול לא להחזיר את הוצאות הנסיעה?
אלי אלאלוף: מגייסים אותו פה בארץ, מכשירים אותו ואז אומרים לו, תגיע ברגל למקום העבודה?
אלי אלאלוף: מה היה ההיגיון לבטל להם הוצאות נסיעה?
<אלישע קיפניס: לא ביטלו הוצאות נסיעה.
<אלישע קיפניס: בתוך הסדר השכר, אחת החלופות שהעובדים ביקשו הייתה הסדרי נסיעה.
<אלישע קיפניס: זה משהו שלא נסגר, אני לא יכול להגיד שזה כן או לא.
<אלישע קיפניס: בסופו של דבר בתוך משא ומתן יש דינמיקה מסוימת, יש דברים חשובים יותר ויש דברים חשובים פחות לעובדים וגם לנו.
<אלישע קיפניס: חשוב גם לציין שחלק ניכר מהעמ"י שהם בני זוג גם כן מקבלים את כל הוצאות המעבר.
<אלישע קיפניס: אם יש בן זוג של שליח, הוא מקבל את כל הוצאות המעבר בתור בן זוג של שליח, יחד עם משפחתו.
יואל חסון: כל המתווה הזה שלכם, מה המשמעות מבחינה תקציבית?
יואל חסון: כמה כסף בנוסף עולה לכם ההסכם הזה?
<אלישע קיפניס: יש לנו כרגע סימולציות מסוימות, דברים נורא טנטטיביים כי הדברים לא סגורים.
יואל חסון: מה לחשו לך?
יואל חסון: לא לתת לי את הנתונים?
<אלישע קיפניס: לא, זה מאגף תקציבים.
יואל חסון: זה שהוא מאגף תקציבים מדאיג אותי עוד יותר.
יואל חסון: אני רוצה לדעת, אני רוצה שתגיד לי - - -
אלי אלאלוף: זה נקרא תקציב שקוף.
יואל חסון: הם יודעים הכול והם ראו את המספרים, אני לא חדש פה.
יואל חסון: אני רוצה לדעת כמה אתם מעריכים עולה לכם ההסכם הזה מהמציאות של היום, כמה כסף אתם צריכים לשים בנוסף.
<אלישע קיפניס: מה שאנחנו בחנו – אני אומר, אלה דברים שמשתנים – אין לנו בדיוק הערכה מדויקת.
יואל חסון: בערך.
<אלישע קיפניס: אין לי הערכה ספציפית.
יואל חסון: יש לך ידיעה.
יואל חסון: אין מצב שאין לך ידיעה.
<אלישע קיפניס: מה שאנחנו יודעים זה שהמתווה הזה נותן מענה בסדר גודל של תוספת דו-ספרתית לשכר נטו של העובדים, בממוצע.
יואל חסון: אני שאלתי למדינה, כמה כסף זה יעלה.
אלי אלאלוף: פחות מ-100 דולר?
אלי אלאלוף: 100 שקל?
<עינת הלוי לוין: זה peanuts.
<עינת הלוי לוין: זה לא חשוב.
יואל חסון: סליחה, היושב-ראש, תן לי רגע למצות את העניין הזה, זה חשוב לי.
יואל חסון: כמה כסף עולה לכם התוספות הללו?
יואל חסון: כמה זה עולה לאוצר המדינה בנוסף למה שאתם משלמים עד היום?
<אלישע קיפניס: אני אומר, זה לא רלוונטי בדיוק כמה זה עולה כי זה לא הנקודה של כמה זה עולה או כמה זה לא עולה.
יואל חסון: אבל זו הנקודה.
<אלישע קיפניס: לא, זה ממש לא הנקודה.
<אלישע קיפניס: יש לי עובד אחד, אני יכול לשלם לו עשרה מיליון שקל, זה לא עולה כלום לאוצר המדינה.
<אלישע קיפניס: זה עובד אחד, מה זה שייך.
יואל חסון: אבל זה כן שייך.
יואל חסון: יש פה כמות של עובדים.
יואל חסון: אם אתה במתווה שבנית הגעת למסקנה שבגלל שהורדת פה והוספת פה אתה נשאר פחות או יותר באותם סכומים - - -
<אלישע קיפניס: ממש לא.
יואל חסון: אז תגיד לי מה.
<אלישע קיפניס: יש תוספת מסוימת.
<אלישע קיפניס: אני לא יודע להגיד.
יואל חסון: אתה לא אומר לוועדה בכנסת כמה?
יואל חסון: אתה רוצה שאני אברר בוועדת הכספים שתגיד לי כמה?
אלי אלאלוף: יואל, אני חושב שיש פה התחייבות יותר גדולה, ואני מעדיף את ההתחייבות הזאת מאשר יגיד לך, הוספנו מיליון שקל.
אלי אלאלוף: האם נתנו את התנאים הרלוונטיים לעובדים האלה או לא נתנו.
אלי אלאלוף: הבעיה של התקצוב זה בעיה שלהם, שילכו לעבוד.
יואל חסון: לא, אני לא מדבר על כמה תוספת הם נתנו לעובדים.
אלי אלאלוף: אני מעדיף שנתבע מהם את התנאים הרלוונטיים לעובדים האלה.
יואל חסון: זה ברור לי אבל אני רוצה לדעת.
יואל חסון: יש פה עניין של תוספת תקציבית שהם כנראה לא מוכנים לשלם אותה, כולל הטיסות וכולל כל הדברים, אני רוצה לדעת מה זה.
אלי אלאלוף: אני מכיר הרבה סעיפים תקציביים שלא מנוצלים.
אלי אלאלוף: זרקו בישיבה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה, יש לנו נושא – להבדיל אלף הבדלות – קדחת מלטה.
אלי אלאלוף: אמרו, כדי להציל ככה וככה – 50 מיליון שקלים, כל ה-50 מיליון שקלים בקופה.
אלי אלאלוף: לא נתנו את תנאי העבודה.
אלי אלאלוף: אני מעדיף פה לקבל תנאי עבודה ברורים כדי לכבד את העובדים.
יואל חסון: זה ברור, אבל כמה עולים תנאי העבודה האלה?
יואל חסון: כדי להגיע לתנאים שאנחנו רוצים, כמה התוספת?
אלי אלאלוף: אני מוותר לגפני על הנתון הזה.
אלי אלאלוף: באמת, יואל.
יואל חסון: חבל שאתה לא מבין אותי.
אלי אלאלוף: אני מבין אותך בדיוק.
<שי בירן: אדוני, אני יכול לנסות לעזור לענות למה הם לא יכולים לענות לך, אם זה מעניין אותך.
אלי אלאלוף: בבקשה, תענה לו אם אתה יודע, אבל זה לא חשוב, אני לא הייתי נתקע שם.
<שי בירן: שי בירן, מנכ"ל אגף כלכלה בהסתדרות.
אלי אלאלוף: אגף זה גם מנכ"ל?
<שי בירן: זה היה תואר התפקיד.
אלי אלאלוף: אל תיתן רעיונות כאלה לאוצר.
<שי בירן: שיהיו עוד מנכ"לים?
<שי בירן: ולמען הגילוי הנאות, חברת הכנסת מיכל בירן היא אחותי.
<שי בירן: כמה נקודות שאעבור עליהן בקצרה.
<שי בירן: נתחיל משכר יסוד נמוך.
<שי בירן: מנגנון שכר חו"ל, כשלעצמו הוא מנגנון טוב.
<שי בירן: הוא לוקח איזשהו שכר ארץ – נניח אתה אמור להרוויח 10,000 שקל בארץ – כמה אתה צריך להרוויח כדי לשמור על אותה רמת חיים בחו"ל, במדינה א', ב' ו-ג'.
<שי בירן: המנגנון הוא טוב והוא מוסכם, אבל יש פרמטר מאוד חשוב שהוא לא מוסכם במנגנון הזה – מהו השכר ארץ שאליו אתה מתייחס.