GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יגאל הקסלמן: הם רק צריכים להגיע.
ישראל אייכלר: ד"ר הקסלמן, אני רוצה לשאול אותך שתי שאלות, שאולי זה יפתור את הבעיה.
ישראל אייכלר: זה נראה לי תמים מדי לחשוב שכך יפתרו את בעיה ולא צריך אפילו חקיקה.
ישראל אייכלר: אם אתם קובעים שתי נקודות – מעצמכם – א', ברגע שאדם מגיש פנייה והוא חותם כמובן על ויתור על סודיות, אתם פונים מיד במחשב למחלקה, כמו שאתם פונים באמת, ומקבלים מהם את החומר ישירות למחשב שלכם, כי לטרטר בן אדם – תביא עוד מסמך ועוד מסמך – רוב האנשים - - -
<יגאל הקסלמן: אנחנו לא מטרטרים אותם.
ישראל אייכלר: לא, לא, אני מציע כבר הצעה.
ישראל אייכלר: הצעת ייעול.
ישראל אייכלר: הצעה שנייה - - -
<יגאל הקסלמן: יש לנו פה בעיה של סודיות.
ישראל אייכלר: סודיות – אז הוא צריך לחתום על ויתור על סודיות.
ישראל אייכלר: מי שרוצה הטסה צריך לחתום על ויתור על סודיות, ברור לי.
<יגאל הקסלמן: אבל הם צריכים להעביר מסמכים - - -
ישראל אייכלר: לא, לא, פשוט מאד.
ישראל אייכלר: הוא חותם על ויתור על ויתור על סודיות בטופס הפנייה ואתם מיד מקבלים, מהמחלקה או מאיפה שאתם רוצים.
ישראל אייכלר: אתם קופת חולים מחוברים לכל בתי החולים.
<יגאל הקסלמן: שאנחנו נפנה למחלקות.
<יגאל הקסלמן: אנחנו עושים את זה.
ישראל אייכלר: יש לנו פה פנייה, אנא העבירו לנו את כל החומר במייל אחד.
ישראל אייכלר: בתוך יום אתה יכול לקבל את זה.
ישראל אייכלר: זה דבר אחד שפותר לך הרבה זמן.
ישראל אייכלר: דבר שני, אם אתם בעצמכם קובעים לנו ואומרים לנו אנחנו תוך 21 יום מתחייבים לתת לכל אחד, לפי הדחיפות – אם זה דחוף – תוך יום, אבל אם זה לא דחוף, תוך שלושה שבועות, אני חושב שחברי הכנסת יסתפקו.
ישראל אייכלר: כי עד שנעשה חקיקה זה סיפור של שנה.
<יגאל הקסלמן: יש סיכוי שזה יותר משלושה שבועות?
אורי מקלב: נראה לי שזה לא פותר, אדוני יושב הראש.
<קריאה: סליחה, הבעיה היא אחרת.
ישראל אייכלר: אני רוצה לגמור עם עוד קופות חולים, אם הם יסכימו על הדבר הזה, זה בוודאי טוב.
ישראל אייכלר: קופת חולים מכבי, מי נמצא פה?
ישראל אייכלר: ד"ר גיל טלמור נמצא, או מיכל?
ישראל אייכלר: קופת חולים מאוחדת – גברת אילנה הרשקו נמצאת?
<אילנה הרשקו: כן, שלום.
ישראל אייכלר: ההצעה שלי מקובלת עליכם, שאם יש פנייה, אתם מיד מתחברים למרכז הרפואי כדי לקבל את כל החומר וגם תוך שלושה שבועות מקסימום האיש יקבל תשובה?
<אילנה הרשקו: אני אתחיל מהחלק השני.
<אילנה הרשקו: אצלנו הוועדה מתכנסת ככלל אחת לשלושה שבועות.
<אילנה הרשקו: במקרים דחופים יש גם ועדות שמתכנסות מעכשיו להרגע.
<אילנה הרשקו: בנוהל שלנו כתוב שהתשובה יוצאת בתוך שבועיים, אבל זה תוך שבועיים מקבלת ההחלטה הסופית.
<אילנה הרשקו: זאת אומרת יש מקרים שהוועדה מתכנסת ויש חומר שחסר וצריך לפנות שוב להשלמה של חומר רפואי, אז לא תמיד הדיון הראשון הוא גם הדיון הקובע.
<אילנה הרשקו: לכן לקבוע כלל של שבועיים או שלושה שבועות, זה כלל שאפשר לקיים אותו, אבל זה לא תמיד יהיה ממועד הדיון הראשון.
<אילנה הרשקו: זה משהו שצריך להבין, לפעמים יש צורך בדיונים חוזרים.
<אילנה הרשקו: לפעמים יש איזה שהוא מעקב שצריך לעשות.
ישראל אייכלר: אז למה שתשבו פעם בשלושה שבועות?
ישראל אייכלר: תשבו פעם בשלושה ימים או פעם בשבוע.
<אילנה הרשקו: תשמע, אם יש צורך אנחנו גם יכולים להתכנס מדי יום.
איציק שמולי: נו, אז אין בעיה.
ישראל אייכלר: אז זהו, אם תתכנסו, בדיוק.
ישראל אייכלר: ולגבי התשובות – שבועיים אחרי התשובה הסופית – למה?
ישראל אייכלר: אתם שולחים את זה בדואר?
<אילנה הרשקו: לא, זה גג שבועיים.
<אילנה הרשקו: בדרך כלל זה כבר יום למחרת.
ישראל אייכלר: יום למחרת?
<אילנה הרשקו: כן.
<אילנה הרשקו: אחרי שיש תשובה, יום למחרת זה - - - ואני אחראית על זה באופן אישי.
ישראל אייכלר: צריך גם לדבר על השאלה איפה משרד הבריאות בסיפור, אבל קודם כל לגבי קופות החולים, אם הן תעמודנה במה שהן אומרות, זה מספק אתכם?
קארין אלהרר: לא, אבל היא לא דיברה על טופס ויתור סודיות.
ישראל אייכלר: אה, על העברת החומר.
ישראל אייכלר: אמרת אחרי שמביאים חומר.
<אילנה הרשקו: תשמע, מבחינת מערכות המחשוב של מאוחדת, אני לא יכולה להתחייב שזה משהו שהוא ניתן לעשות.
<אילנה הרשקו: זה משהו ש - - -
ישראל אייכלר: מה, להעביר את החומר?
ישראל אייכלר: אני אסביר לך למה חשוב לי להעביר את החומר, כי יש מנהלי מחלקות ורופאים שכן רוצים שיעשו אצלם את הניתוח ואין להם ניסיון כל כך, אז הם לא כל כך מהר מעבירים לאזרח הפשוט את החומר.
ישראל אייכלר: הוא מביא לו איזה טופס שחרור.
<אילנה הרשקו: יש גם בעיה, כי הם הרבה פעמים הולכים ל - - -
ישראל אייכלר: אבל כשאתם תבקשו - - -
<אילנה הרשקו: רופאים פרטיים ועל המחשבים של הרופאים הפרטיים אין לנו פיקוח.
ישראל אייכלר: וכשאתם תבקשו הוא יהיה חייב להעביר לכם תוך 24 שעות.
ישראל אייכלר: לכן חשוב לי שאתם תבקשו.
<אילנה הרשקו: תשמע, אני לא מומחית כאן, אבל יש מקרים שהמשפחה לא שיתפה פעולה ולא העבירה חומר.
ישראל אייכלר: לא, לפעמים המשפחה לא מצליחה להגיע למסמכים שאתם רוצים לראות בוועדה.
ישראל אייכלר: הוא ייתן לו מכתב שחרור ומה שכתוב שם - - -
<אילנה הרשקו: אני לא נתקלתי בקושי הזה.
<אילנה הרשקו: אני לא נתקלתי.
<אילנה הרשקו: בן אדם שמשתחרר מבית חולים מקבל מכתב שחרור.
ישראל אייכלר: כי את אמרת בעצמך – עד שמשלימים מסמכים.
ישראל אייכלר: ברגע שיש לך ציר למסמך עצמו, את לא צריכה שהאזרח, שלא מבין ברפואה, ישלים לך עוד תרופה, עוד מסמך.
ישראל אייכלר: מתי לקחת, מתי היה הטיפול האחרון?
ישראל אייכלר: כל הדברים האלה.
אורי מקלב: אדוני יושב הראש, אתה כל כך צודק.
אורי מקלב: זה פשוט זריית חול בעיניים.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שמכתב השחרור הוא לא מה שנותן את הפקטור בשביל לאפשר לכם.
אורי מקלב: אתם צריכים מסמך שאי אפשר לעשות את זה בארץ.
ישראל אייכלר: אתם צריכים ללמוד את החומר הפנימי של בית החולים.
אורי מקלב: מה אומר מכתב השחרור?
אורי מקלב: מכתב השחרור אומר ככה וככה.
אורי מקלב: אתם הרי מבקשים את זה שזה מציל חיים, אולי זה נחשב, אולי זה נמצא בתוך מכתב השחרור מבית החולים, אבל הדבר השני שאתם מבקשים – שאת הניתוח הזה אי אפשר לעשות בארץ.
אורי מקלב: זה לא נמצא במכתב השחרור.
אורי מקלב: עכשיו אתם מבקשים מההורים שילכו להביא את המסמך הזה.
אורי מקלב: - - - אתם יודעים מה המשמעות של המסמך הזה כדי להביא אותו?
אורי מקלב: כאן הקושי שאני נתקל בעניין הזה.
אורי מקלב: אז לבוא ולהגיד שמבית החולים לקבל מכתב שחרור?
ישראל אייכלר: יש לי שאלה – היועצים שלכם – ברור שיש לכם – מה קורה עם יועץ חיצוני?
ישראל אייכלר: זאת אומרת המשפחה יכולה להביא חוות דעת משלה?
<אילנה הרשקו: בכירי מנהלי מחלקות בארץ - - -
ישראל אייכלר: אבל המשפחה יכולה לבוא ולהגיד יש לי רופא שאומר שחייבים לעשות את זה בחוץ לארץ?
עבדאללה אבו מערוף: זו זכותה.
<אילנה הרשקו: כן, אבל אנחנו תמיד נשלח לעוד יועץ.
ישראל אייכלר: כן, כמובן, אבל אתם מתחשבים בדעה?
<אילנה הרשקו: בוודאי, איזו שאלה?
אורי מקלב: הקופה מחליטה.
אורי מקלב: למה אתה מקבל את מה שהיא אומרת, אדוני יושב הראש?
אורי מקלב: אל תקבל את מה שהיא אומרת.
<אילנה הרשקו: אבל אני נמצאת שם, אני יודעת איך זה עובד.
אורי מקלב: מגיעים הורים לילד, מביאים חוות דעת – לא אחת – שתי חוות דעת, ממיטב הרופאים בארץ.
אורי מקלב: הם כותבים את זה בלשון של הרופאים, שהם לא יכולים לכתוב לפעמים חד משמעית ניתוח מסובך, שהניסיון ככה וככה.
אורי מקלב: מה האינדיקציה שלכם, כשאתם מגיעים לפני הרופאים של הקופה, כדי להחליט אם כן לקבל או לא לקבל את ה - - -
<אילנה הרשקו: אנחנו לא מסתמכים רק על מה שהביאה המשפחה.
<אילנה הרשקו: אנחנו תמיד נפנה ליועץ.
אורי מקלב: יועץ שלכם.
אורי מקלב: יועץ של הקופה שיגיד ויבוא יועץ של הקופה - - -
ישראל אייכלר: ולכן - - -
אורי מקלב: לא באמת יקבל נתונים כמה פניות יש לכם - - -
<אילנה הרשקו: אבל זה לא עובד קופה, היועץ שלנו.
<אילנה הרשקו: זה בכירי המנהלים.
אורי מקלב: כמו העובדים החיצוניים של הביטוח הלאומי.
אורי מקלב: כמו הוועדות של ביטוח לאומי, שזה ועדות חיצוניות.
אורי מקלב: אנחנו לא טירונים פה.
אורי מקלב: אנחנו לא מכירים את הדבר?
<אילנה הרשקו: אני רוצה להגיד כמה מקרים פנו וכמה - - -
ישראל אייכלר: חבר הכנסת רוצה לשאול, אבל קודם כל תרשו לי - - -
אורי מקלב: 80% מעורכי הדין לא - - - בדיקה חיצונית - - -
ישראל אייכלר: אורי, חבר הכנסת מקלב, שאלת שאלה מאד חשובה ואני רוצה עליה תשובה.
ישראל אייכלר: כמה אנשים פנו, כמה אושרו?
<אילנה הרשקו: בשנת 2015 היו 105 פניות, 88 מתוכן אושרו.
<אילנה הרשקו: מחצית מתוכן אושרו מהסל וחלק גם אושרו מהביטוחים המשלימים.
ישראל אייכלר: חבר הכנסת שמולי, רצית לשאול משהו.
איציק שמולי: מה מהביטוחים המשלימים?
איציק שמולי: אנחנו מדברים על הסל.
<אילנה הרשקו: אז מהסל סדר גודל של בין 40 ל-50 פניות שאושרו מהסל.
איציק שמולי: תשימו לב, השב"נים זה לא חלק מהעסק.
<אילנה הרשקו: כן, אז אני עניתי.
ישראל אייכלר: אבל אם יש למישהו שב"ן, מה איכפת - - -
<אילנה הרשקו: אבל הוא מדבר על הסל.
איציק שמולי: לא על שב"ן.
ישראל אייכלר: אלה שאין להם, זו השאלה.
<אילנה הרשקו: מחצית מהפניות שאושרו אושרו מהסל.
קארין אלהרר: רגע, אבל מה את מכניסה לשב"ן?
אורי מקלב: כן, בדיוק, לפנייה.
קארין אלהרר: נשאלת השאלה האם השיקול שלכם אם לאשר או לא, תלוי בשאלה אם יש - - -
<אילנה הרשקו: לא, לא.
<אילנה הרשקו: השיקול הוא ענייני בלבד לצורך רפואי בלבד.
קארין אלהרר: אז זה היה מקרי שאלה שאושר להם מהשב"ן, פשוט כי היה להם?
<אילנה הרשקו: לא.
<אילנה הרשקו: זה בכלל ניתוחי קטרקט, שלכל הדעות ניתן לבצע בארץ.
<אילנה הרשקו: הבן אדם בחר לבצע בחו"ל, זה עניינו.
קארין אלהרר: אה, אוקיי.
<אילנה הרשקו: אבל כספי ציבור לא צריכים לממן לו את זה, זה ברור.
קארין אלהרר: הבנתי, טוב.
ישראל אייכלר: קופת חולים לאומית נמצאת פה?
<משה מוסקו: כן.
ישראל אייכלר: משה מוסקו, בבקשה.
<שלמה וינקר: פרופסור וינקר, ראש חטיבת רפואה בלאומית.
<שלמה וינקר: אני רוצה לציין לטובה את שיתוף הפעולה בין ק ופות החולים, בניגוד למה שקורה בעיתונות בנושא של המבוטחים וכו', בנושא של ביטוחי חו"ל.
<שלמה וינקר: המטרה שלנו היא לקדם את מערכת הבריאות בארץ.
<שלמה וינקר: המטרה שלנו היא שניתוחים שלא מבוצעים בארץ כן יבוצעו בארץ.
<שלמה וינקר: ואיך אנחנו עושים את זה?
<שלמה וינקר: אנחנו עושים את זה – ואולי ד"ר הקסלמן לא הדגיש את זה מספיק – על ידי ניסיון להביא מנתחים מובילים מהעולם לארץ, כדי שינתחו בארץ יחד עם הצוותים שלנו, ואני חושב שהכנסת צריכה לברך על זה, כדי שהרופאים בארץ ילמדו וירכשו ניסיון ויוכלו לעשות את הניתוחים האלה בארץ, כי זאת המטרה שלנו.
איציק שמולי: לא, לא, לא.
איציק שמולי: המטרה היא, אדוני, הצלת חיי אדם.
איציק שמולי: המטרה היא לא שיפור הרפואה בארץ.
<שלמה וינקר: נכון, נכון.
<שלמה וינקר: המטרה היא - - -
איציק שמולי: ובוא נגיד שאך ורק אם אתה יכול להבטיח את אותה רמת איכות של הניתוח בחו"ל, לא רק הרופא - - -
<שלמה וינקר: רמה יותר גבוהה - - -
איציק שמולי: אלא בכל המעטפת, אז לעשות את ה - - -
<שלמה וינקר: חבר הכנסת, יותר גבוהה, כי כל המעטפת בארץ היא מהמובילה בעולם.
<שלמה וינקר: טיפול נמרץ בארץ - - -
אורי מקלב: אם להביא את המנתח זה עולה 60,000 דולר ולשלוח את החולה 50,000 דולר - - -
<שלמה וינקר: אף פעם זה לא קורה ככה.
אורי מקלב: אני יודע שזה לא קורה.
<שלמה וינקר: זה לא קורה ככה, זה סדרי גודל, זה כסף ציבורי שגם אתם, חברי הכנסת, צריכים לשמור עליו, ואם אנחנו יכולים, ודרך אגב - - -
אורי מקלב: אם המטרה היא לקדם את הרפואה בארץ, זה - - - -
<שלמה וינקר: המטרה היא לקדם את הרפואה ולדאוג לבריאות האנשים.
אורי מקלב: עוד 10,000 דולר - - -
<שלמה וינקר: חבר הכנסת, תן לי לענות בבקשה בצורה מסודרת.
<שלמה וינקר: לא הפרעתי לך.
<שלמה וינקר: אני מבקש שלא יפריעו גם לי.
<שלמה וינקר: במקרה הזה, במקרה לגמרי שני המקרים היו אותו סוג ניתוח, אותו מנתח, שמגיע לארץ אחת למספר חודשים ומנתח.
<שלמה וינקר: אגב, המקרה שלנו – הצענו למשפחה לעבור את הניתוח יותר מחודש לפני הזמן שהם עשו אותו בחו"ל.
<שלמה וינקר: המנתח היה בארץ.
<שלמה וינקר: גם אצלנו יש מתאמת של ניתוחי חו"ל שעושה עבודת קודש ונמצאת בקשר יומיומי עם כל המשפחות האלה.
<שלמה וינקר: לא שבוע ולא שלושה שבועות, הקשר הוא יום יומי.
קארין אלהרר: הייתה שיחה רשמית עם המשפחה?
<שלמה וינקר: הציעו למשפחה את הניתוח הזה בארץ והמשפחה סירבה.
<שלמה וינקר: הציעו לה אותו עוד פעם בארץ והמשפחה סירבה.
<קריאה: זה שקר וכזב.
איציק שמולי: יש מכתב.
<שלמה וינקר: יש התכתבות איתם.
<שלמה וינקר: יש התכתבות עם המשפחה.
איציק שמולי: מכתב רשמי?
<שלמה וינקר: יצא.
<שלמה וינקר: הנה, מעדכן אותי הדובר.
<שלמה וינקר: אגב, אני מוחה על מה שאת אומרת.
<שלמה וינקר: אני מבקש שתתנצלי.
<קריאה: לי יש - - -
<שלמה וינקר: אז תגידי למיטב ידיעתי - - -
<קריאה: לא למיטב ידיעתי.
<קריאה: יש לי דברים כתובים, שאתה יודע מה, מן הראוי היה שכשהמשפחה תחזור לארץ, היא תגיש נגדכם תלונה במשטרה.
<שלמה וינקר: אוקיי, תלונה במשטרה, תודה רבה.
<קריאה: כשהם יחזרו לארץ זה יקרה.
<שלמה וינקר: בסדר.
ישראל אייכלר: גברת, אמרתי שאני אתן לך זכות דיבור ואני זוכר, למרות שהזמן רץ, אבל אני רוצה שתאפשרי לנציג קופת החולים לענות.
<שלמה וינקר: ולכן אנחנו בכל מקרה דנים בו לגופו.
<שלמה וינקר: הוועדה אצלנו היא ועדה מאד גדולה, רב ממדית.
<שלמה וינקר: לא רק רופאים יושבים בה, יושב בה גם יועץ משפטי, יושבים בה גם אנשים אחרים, דנים לעומק.
<שלמה וינקר: העלית את הנושא של השב"ן, תמיד משתדלים.
<שלמה וינקר: גם ההשתתפות של הקופות מוגבלת בסכום ולכן בונים מה שנקרא חבילה שעומדת במסגרת החוק, מהשב"ן, ביטוחים פרטיים.
<שלמה וינקר: העבודה נעשית.
<שלמה וינקר: עבודה מאד יפה וכל הגורמים, בשיתוף פעולה גם עם הביטוחים הפרטיים, גם עם השב"נים, גם כמה כסף שניתן בביטוח הממלכתי.
<שלמה וינקר: מנסים להוזיל.
<שלמה וינקר: אנחנו כקופה עושים משאים ומתנים - - -
ישראל אייכלר: היות ונגמר לי הזמן של הדיון, אז החשיבות של הדברים שאתם עושים ברורה מאליה.
ישראל אייכלר: תגיד לי רק אם אתה מוכן לקבל מה שהתחייבו לאומית ומאוחדת - - -
<שלמה וינקר: כללית.
ישראל אייכלר: כללית ומאוחדת.
ישראל אייכלר: מה אמרתי?
<קריאה: אצלנו זה כבר בנוהל.
<שלמה וינקר: אנחנו מוכנים אפילו יותר מהר.
ישראל אייכלר: ואתם מוכנים גם להתחבר למערכות בתי החולים, כדי שהאזרח לא יצטרך להטרטר?
<שלמה וינקר: אנחנו מחוברים, רק חשוב להבין שבמקרים האלה זה באמת מקרי קיצון.
<שלמה וינקר: מה שמגיע - אין לנו איזה מקרים מאד מורכבים, ולכן יש הרבה מאד פעמים חוות דעת פרטיות, שאינן נמצאות במערכת הציבורית.
ישראל אייכלר: לא על הפרטיות.
ישראל אייכלר: אני מדבר על חוות הדעת ה - - -
<שלמה וינקר: כל מה שציבורי אנחנו לא צריכים את החולה.
<שלמה וינקר: אנחנו יודעים להגיד עליו לבד.
ישראל אייכלר: אתם תעבירו בעצמכם.
<שלמה וינקר: יודעים להגיע לבד.
ישראל אייכלר: עכשיו אני מגיע למשרד הבריאות, ולמה משרד הבריאות – כל מה שאצלכם כבר סגרנו פחות או יותר, אבל אני רוצה שתהיה רגולציה מטעם המדינה על החלטות הוועדות שלהם, אבל לפני זה אני רוצה לשמוע את הגברת שהעלתה את הנושא, מה השם?
<רינה עידן: רינה עידן.
ישראל אייכלר: רינה עידן מטעם?
<רינה עידן: אני מנכ"לית עמותת קו לחיים ואני 14 שנה עוסקת בתחום הזה.
<רינה עידן: לאחרונה, במקרה של דוד יפה, שמצבו
ישראל אייכלר: לא דיברנו על שמות פה ואני מניח שזה - - -
<רינה עידן: זה בסדר.
<רינה עידן: יש לי אישור מהמשפחה לדבר היום, גם בשם המשפחה.
<רינה עידן: מצבו של ד' מאד קשה.
<רינה עידן: הוא הגיע במצב קשה לבוסטון והוא נותח במשך 17 שעות.
ישראל אייכלר: זה ילד?
<קריאה: בן שנה.
<רינה עידן: כן.
ישראל אייכלר: אומרת המנהלת שאסור להזכיר שמות של ילדים.
<רינה עידן: אוקיי.
ישראל אייכלר: את לא יודעת אם בעוד 18 שנה מישהו יוציא את הפרוטוקול שהוא היה ילד חולה.
ישראל אייכלר: למה צריך?
<רינה עידן: אני פניתי לתקשורת בבקשה, אחרי שגייסתי את כל הכסף לניתוח של ד'.
ישראל אייכלר: למה את אומרת את השם?
ישראל אייכלר: ביקשתי בלי שמות.
<רינה עידן: סליחה.
<רינה עידן: אחרי שגייסתי את כל הכסף להצלת חייו של התינוק ונקבע תאריך לניתוח, ביקשתי מהתקשורת להתערב, משום שזאת לא פעם ראשונה שאני נאלצת.
<רינה עידן: אני חייבת לומר בהגינות וביושר שיש קופות שיותר קל איתן.
<רינה עידן: הייתי ממליצה לקופות הקטנות ללמוד מהקופה הגדולה, מקופת חולים כללית, משום שהאינסטנציה שנקראת "סמדר" למשל לא קיימת בקופות האחרות, שהאדם יכול באופן ישיר לפנות לסמדר.
<שלמה וינקר: זה ממש לא נכון.
<קריאה: למה את אומרת?
ישראל אייכלר: יש לכם מתאמת?
<שלמה וינקר: בוודאי.
<שלמה וינקר: אמרתי.
<רינה עידן: התהליך בקופות הקטנות מתחיל בקופת החולים בה רשום הילד ולא מאפשרים למשפחה לדלג על כל המשוכות.
<רינה עידן: במקרה של קופת החולים כללית, אני נותנת למשפחה את הטפסים והם פונים ישירות לסמדר, מדברים איתה ותוך יום עד 14 יום מתקיימת ועדה.
<רינה עידן: לאחרונה אנחנו עדים, לא לאחרונה, זה כבר שנים רבות, נקעה נפשי מזה שאני נאלצת כל פעם לצאת לציבור ולתת לציבור לשאת בעול ובעלויות, לצד זה שאנחנו אחר כך מנהלים מאבקים משפטיים שנמשכים שנים רבות.
<רינה עידן: אתם צריכים להבין שאני כמנכ"לית של עמותה לא נותנת פלטפורמה למשפחה כדי שהיא תאפשר לעצמה לקבל איזה שהוא טיפול פרטי שהיא רוצה, אוקיי?
<רינה עידן: אלא במקרה שאנחנו באמת בודקים ורואים שהמשפחה נתנה את כל הצ'אנסים האפשריים בעולם, כדוגמת הילד האחרון, שנותח שלוש פעמים והוא רק בן 11 חודשים, והמשפחה רוצה לצאת למרכז מתקדם בעולם.
<רינה עידן: מותר להגיד לה לא, אגב.
<רינה עידן: מותר להגיד לה לא, זה בסדר, אבל לא לתת תשובה - - -
ישראל אייכלר: כמה זמן סחבו את התשובה?
<רינה עידן: חודשיים וחצי.
עבדאללה אבו מערוף: והניתוח הזה הוא לא דחוף, דרך אגב.
<רינה עידן: באופן מאד מפתיע, כבוד יושב ראש הוועדה, רק אחרי שהתקשורת התערבה, פתאום הקופה מצאה איזה שהוא מסמך, שלא הגיע למשפחה, שהיא לכאורה שלחה אותו.
<רינה עידן: ובעניין הזה אני אומרת לכם, אני מבטיחה כאן בוועדה, כשהמשפחה תחזור עם הילד בידיה ובריא, אנחנו נגיש תלונה במשטרה, משום שזה לא יעלה על הדעת.
<רינה עידן: זה לא יעלה על הדעת.
<רינה עידן: המשפחה גם 24 שעות לפני שהיא יצאה עדיין בדקה בקופה ועדיין נאמר לה שאין תשובה.
<רינה עידן: עדיין נאמר.
<רינה עידן: גם מול מנכ"ל הקופה הדברים התבררו.
<רינה עידן: עכשיו תראו, בסופו של יום יש משפחה עם ילד שסובל, ילד חולה, שחייו תלויים על חוט השערה ויש איזו שהיא תחושה שזה לא מעניין אף אחד.
<רינה עידן: מה זה?
<רינה עידן: אני באמת שואלת, הרי - - -
ישראל אייכלר: את רואה כמה חברי כנסת התגייסו לבקש דיון.
ישראל אייכלר: את רואה שזה כן מעניין.
<רינה עידן: לא, ברור, אני אומרת.
<רינה עידן: לא הייתה ברירה אלא לצאת לתקשורת בעניין הזה.
ישראל אייכלר: כל השאלות שלך בעצם זה למשרד הבריאות, כי עם הקופות יש לך דין ודברים, אבל מי שצריך לפקח מטעמנו על הדברים האלה זה משרד הבריאות ואני רוצה שמשרד הבריאות יספר לנו על הרגולציה שלכם על החלטות הוועדות האלה.
<רינה עידן: רק שנייה, ברשותך.
<רינה עידן: אני מאד מבקשת שחלק מההחלטות יהיו שבמקרים מן הסוג הזה תהיה אינסטנציה בכל קופה, שהיא כדוגמת האינסטנציה בקופת חולים כללית, שאדם יוכל לפנות ישר אליה.
ישראל אייכלר: זה צריך להיות במשרד הבריאות.
<שלמה וינקר: אבל תגידי את זה 10 פעמים וזה לא יעזור, כי יש כזאת.
<שלמה וינקר: היא יושבת לידך.
<רינה עידן: אומרים להם שהמשפחה תגיע דרך ה - - -
ישראל אייכלר: הבקשה שלך ברורה ואני מפנה אותה ישירות לגברת ד"ר זהבה רומנו, ממינהל רפואה.
ישראל אייכלר: מה הפיקוח שלכם על החלטות הוועדות האלה.
<זהבה רומנו: אני חייבת לתקן, אני לא ד"ר זהבה רומנו.
<זהבה רומנו: אני גברת זהבה רומנו, אני לא רופאה במקצועי.
ישראל אייכלר: אם ועדה בכנסת רשמה אותך כדוקטור, זה לא יעזור לך.
<קריאה: גמרנו.
<קריאה: את נחשבת כדוקטור.
<זהבה רומנו: זה בסדר, אני עובדת על זה.
<זהבה רומנו: רק אם יורשה לי להעיר על דבריה של הגברת.
<זהבה רומנו: אם היא באמת נתקלת בקשיים מול קופת החולים, היא יכולה לפנות אלינו בוועדות ערר.
<רינה עידן: פניתי אלייך.
<זהבה רומנו: הפנית לי מקרה ואנחנו טיפלנו והמקרה אושר.
<רינה עידן: לא.
<רינה עידן: פניתי אלייך ואת עדיין אמרת לי שאתם חייבים לקבל מכתב כתוב.
ישראל אייכלר: אני רוצה לדעת את הפרוצדורה.
ישראל אייכלר: אני לא רוצה שתדברי על המקרה הפרטי הזה, אלא על הפרוצדורה.
<זהבה רומנו: לא, לא, אני לא מדברת על המקרה הפרטי, פשוט חבל, אנחנו שוחחנו - - -
ישראל אייכלר: כי כבר דובר על הנושא.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נשאל מתי כן מאשרים.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נתחיל מתי הם כן מאשרים.
ישראל אייכלר: לא, את לא היית פה.
אורלי לוי אבקסיס: אה, ענו על זה?
ישראל אייכלר: אני רוצה כשהם לא מאשרים, מה משרד הבריאות עושה, איזו רגולציה יש לכם לבדוק את ההחלטות של קופות החולים – האם הן נעשו באמת בצורה הכי מקצועית או שיש פה שיקולים כלכליים שכדאי להם להחליט כך או אחרת.
<זהבה רומנו: אז ככה, במקרה שקופת החולים אינה מאשרת, אז זכותו של המטופל לפנות לוועדת ערר של משרד הבריאות.
<זהבה רומנו: במשרד הבריאות יש צוות - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אפשר להגיע למשרד הבריאות רק אחרי שמקבלים תשובה שלילית מהקופה.
<זהבה רומנו: גם כשמקבלים תשובה - - -
אורלי לוי אבקסיס: כתובה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם אתם מעכבים את זה, אתם גם לא נותנים להם את האופציה הזו.
<זהבה רומנו: סליחה, תרשי לי.
<זהבה רומנו: גם כשמגיעה תשובה, גם כשפונים אלינו והתשובה היא תשובה בעל פה, אנחנו עדיין מטפלים במקרה.
<זהבה רומנו: אנחנו פונים אל הקופה ומבקשים תשובה בכתב ובדרך כלל אנחנו נענים מיידית.
ישראל אייכלר: אולי אפשר לעשות את התיקון הבא, ואני חושב שזה יספק את חברי הכנסת – שתהיה אפשרית בו זמנית להגיש לוועדה, להגיש למשרד הבריאות ושאתם תעכבו אחרי ההחלטות של הוועדות האלה, כי לא יתכן שאנחנו נחכה עד שהם ישיבו תשובה רשמית ואז לפנות אליכם.
ישראל אייכלר: זה מה שחברי הכנסת רוצים כולם, אני חושב.
איציק שמולי: גברתי, הוויכוח הוא לא מה קורה בערר או באיזה מקרים מאשרים או לא מאשרים.
איציק שמולי: אנחנו בסך הכל דורשים דבר פשוט: שגם אם הקופה מסרבת, שתיתן את זה בכתב תוך שבועיים-שלושה, ואם זה לא קורה – אתם תיכנסו לתמונה.
איציק שמולי: זה הכל.
ישראל אייכלר: אבל אתה ביקשת שאפשר יהיה מלכתחילה, כי אם מחכים - - -
עבדאללה אבו מערוף: זה מה שקורה היום.
אורלי לוי אבקסיס: לפעמים זה עניין של הצלת חיים.
<זהבה רומנו: יש לנו מקרים, לא הרבה פעמים, אבל מקרים שפונים אלינו עוד לפני שמיצו את הזכאות מול הקופה ועדיין זה נמצא בבירור.
<זהבה רומנו: אנחנו עוזרים למטופלים לומר להם איך לאסוף את החומרים, אנחנו נותנים לנו מידע.
<זהבה רומנו: יש גם מידע באתר.
קארין אלהרר: במה זה עונה לשאלה שנשאלתם?
קארין אלהרר: לא ברור.
<זהבה רומנו: אני אומרת, גם אם המטופלים לא מיצו את הזכאות שלהם מול הקופה, עדיין לא קיבלו את התשובה, אנחנו פונים אל הקופה ואנחנו מסייעים להם באיסוף המסמכים.
ישראל אייכלר: למה צריך לסייע להם באיסוף המסמכים?
ישראל אייכלר: אולי תקבלו את הצעת הוועדה שהתקופה - - -
קארין אלהרר: למה צריך לעזור להם לעשות את הדבר הפשוט?
ישראל אייכלר: רק שנייה אחת.
ישראל אייכלר: שהקופה עצמה תתחבר למחשבים של מרכזי הרפואה, שהילד או האיש מטופל, באופן עצמי.
ישראל אייכלר: לא צריך לטרטר את המשפחה בסיפור הזה בכלל.
ישראל אייכלר: היום הכל ממוחשב.
אורלי לוי אבקסיס: אולי לקבוע סעד זמן, שאם הם לא עומדים בו, כלומר אנחנו צריכים להבין, נגיד שבועיים.
ישראל אייכלר: זה קרה כבר.
ישראל אייכלר: הם אומרים שלושה שבועות.
אורי מקלב: לא, אם יצטרכו לשלם את הניתוח, זה - - - אם לא - - -
ישראל אייכלר: אני חושב שהכיוון יהיה שמשרד הבריאות יהיה יותר אקטיבי בשלב שעדיין אין תשובות, לא שאתם תחליטו במקום הקופות, אבל שתהיו בעניין, שברגע שעבר התאריך והם לא ענו תשובה, אתם בשטח ויודעים בדיוק מה קורה ואומרים לקופה - רבותי, אתם עכשיו שולחים את הילד או משלמים מחיר מלא.
אורלי לוי אבקסיס: אדוני יושב הראש, אני רוצה להציע חלופה שקיימת היום כבר בחוק, אוקיי?
אורלי לוי אבקסיס: כאשר מנסים, למשל לפעוט, לילד קטן, לקבוע תור לטיפול פרא-רפואיים או משהו כזה ולא מצליחים דרך הקופה תוך שלושה חודשים, מה שקורה יכולים ללכת לכל טיפול פרטי אחר ולקבל עד 80% החזרים.
אורלי לוי אבקסיס: אולי זה יהיה איזו שהיא חרב באמת להשתמש בנוהל או נוהג שכבר קיים בתוך המערכת, פשוט להכיל אותו גם במקרים האלה ואז זה יהווה איזה שהוא זרז שיבטיח שיתייחסו כמו שצריך ובזמן.
עבדאללה אבו מערוף: זה יהיה משהו כללי שזה לא המקרה הספציפי שאנחנו דנים בו.
ישראל אייכלר: רבותי, אני חייב לסיים.
ישראל אייכלר: יושבת הראש הבאה, חברת הכנסת בן ארי - - -
איציק שמולי: רק עוד הערה קטנה, אדוני יושב הראש.
איציק שמולי: אני יכול עוד הערה קטנה, בהתייחס למה שאמרה נציגת קופת החולים מאוחדת?
איציק שמולי: לגבי מה שאמרת, לגבי העניין של התשובה המתארכת והמתמשכת, בגלל שלפעמים יש מקרים של יותר מדיון אחד, אני חושב שאי אפשר להצמיד את העניין של השבועיים שלושה למועד האחרון, כי אם הולכים לפי הפורמט הזה, אז בשם ההליכים שמתמשכים, ההליך המתמשך במצב מסכן חיים כן עלול להימשך גם שנה.
<זהבה רומנו: במצב מסכן חיים זה לא מתמשך.
איציק שמולי: על הכיפאק, אז לא צריכה להיות לכם בעיה עם שינוי החוק.
איציק שמולי: כל קופות החולים – אלה שפה ואלה שלא פה הסכימו למועד הזמן שבין שבועיים-שלושה.
איציק שמולי: זה מה שאני מבין מכם, ולכן יש מקום שאנחנו נכניס את הדבר הזה בתוך החוק.
ישראל אייכלר: בסדר, חבר הכנסת שמולי, בעל האולם כבר רוצה שנפנה את האולם, החתונה נגמרה.
ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון בכמה דברים שאני חושב שאני מייצג – ואם לא, תתקנו אותי – את מה שרצו חברי הכנסת.
ישראל אייכלר: א', שלא ייקח יותר משלושה שבועות במקרה הכי ארוך לקבל תשובה בכתב לכל פנייה לגבי טיסה, אבל במקרים דחופים שלא ייקח יותר מ-48 שעות או כל זמן מבחינת הדחיפות.
ישראל אייכלר: בין שבועיים לשלושה זה סביר.
ישראל אייכלר: אחרי שלושה שבועות אנחנו רוצים שמשרד הבריאות ייכנס לא כדי לבדוק מחדש, אלא שהוא כבר יהיה בעניין מלפני זה, שיגיד לקופות – אתם חייבים לעשות את הדבר הזה כי עברו שלושה שבועות, לא הייתה תשובה - - -
אורלי לוי אבקסיס: יש סנקציה בצד, כדי להבטיח שזה יקרה.
ישראל אייכלר: צריכה להיות סנקציה גם, כן.
ישראל אייכלר: דבר שני, אנחנו מבקשים מקופות החולים, על דעת כל חברי הכנסת – אדם מגיש פנייה, בפנייה שיהיה כבר ויתור על סודיות.
ישראל אייכלר: אתם מביאים את כל החומרים שנמצאים בבתי החולים, במרכזי הרפואה, בלי לטרטר את האזרח להביא מסמכים, אלא אם כן הוא רוצה להביא מסמכים מבחוץ, שאין לכם במערכת.
ישראל אייכלר: זה הדבר השני.
ישראל אייכלר: אם שני הדברים האלה ייעשו, יש דבר שלישי שאנחנו רוצים שמשרד הבריאות יעשה רגולציה על החלטות הוועדות ולתת לוועדה תוך חודש את הנוהל שקיים – איך אתם מבקרים את החלטות הוועדות הרפואיות של קופות החולים – האם הן היו סבירות בעיניכם או לא.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכולכם ולחברי הכנסת.
עבדאללה אבו מערוף: איסוף המסמכים הוא לא רק באחריות קופות החולים, לפעמים אם החולה הולך לאיזה שהוא מקום, הם לא יודעים.
ישראל אייכלר: אמרתי, אמרתי.
ישראל אייכלר: אם החולה יש לו משהו פרטי שהוא רוצה להביא – הוא צריך להביא.
עבדאללה אבו מערוף: שתהיה אחריות גם על החולה עצמו.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעות חוק של חבר הכנסת יאיר לפיד, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, חבר הכנסת יואב קיש, חבר הכנסת יאיר לפיד יחד עם חבר הכנסת מאיר כהן.
אלי אלאלוף: אנחנו בדיון אחרי הדיון במליאה, השר כץ ביקש למשוך את הצעות החוק הפרטיות כדי שהוא יביא הצעת חוק ממשלתית.
אלי אלאלוף: עד לפני מספר ימים לא קיבלנו שום הצעה, וקיבלנו אותה רק ביום חמישי בערב.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שהיא לא מוצאת חן בעיניי, לכן אני לא מביא אותה היום לדיון למרות שיש פה נציגים של המשרד שאם הם רוצים להתייחס אליה, אנחנו ניתן להם רק בסוף את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: הצעות החוק שהובאו, יוצעו על-ידי המציעים הראשיים שלהם.
אלי אלאלוף: אחר כך ניתן לקהל, ומשרד הרווחה יוכל אם הוא רוצה לומר את דברו.
אלי אלאלוף: בבקשה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת יאיר לפיד, פעם ראשונה שאתה בוועדה שלנו.
יאיר לפיד: לכבוד הוא לי.