GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יהודה דוידוב: לצערי זה היו מספר פיילוטים ואחר כך הפסיקו.
<יהודה דוידוב: לרוב האוכלוסיות דוברי הרוסית עכשיו יש מנטאליות תרבותית לפנות כמה שפחת לשירותי הרווחה, והתכניות המיוחדות האלו של בתים חמים ומועדונים מאד חשובות ויש קושי להגיש ולהגיע לפתיחת בית חם לניצולי שואה דוברי השפה הרוסית או בכלל לקשישים.
<יהודה דוידוב: כי הגשת תכניות דרך לשכת הרווחה - הקשר בין ארגוני העולים ללשכת הרווחה חסר.
<יהודה דוידוב: טלי, זה מאד חשוב – אין קשר.
<יהודה דוידוב: דיברתי דרך אגב עם גלית מבורך לאחרונה.
<יהודה דוידוב: אנחנו קבענו פגישה.
<יהודה דוידוב: זה יהיה, אבל את התכניות למועדונים צריכים להגיש עכשיו, עד 1 בדצמבר.
<יהודה דוידוב: אין שום אפשרות עכשיו לארגוני העולים להתחבר ללשכות הרווחה ולהגיש אותן התכניות בשפה הרוסית.
<יהודה דוידוב: אף אחד לא יכול לעשות את זה.
<יהודה דוידוב: אז אני בשנים הקודמות הייתי ממלא ממספר רשויות – שבע, שמונה, עשר רשויות, שולח דרך נציגים, אבל אני רוצה להגיע שכל ארגון, לפחות איפה שיש ריכוז גדול של האוכלוסייה שלנו עכשיו ביישובים גדולים, כשמדובר על מאות קשישים, לעבור את המחסום הזה.
<יהודה דוידוב: איך עכשיו עד 1 בדצמבר אני רוצה 50 בתים חמים לניצולי שואה, אפשר להגיע ללשכת הרווחה?
<יהודה דוידוב: כי המנהלת בלשכת הרווחה צריכה למלא את הטפסים, לאשר ולהעביר למחוז.
<יהודה דוידוב: אז מהמחוז זה מגיע לשירות לניצולי שואה.
<יהודה דוידוב: יש לנו עם זה בעיה וקושי אחד.
<יהודה דוידוב: אני רוצה גם לפנות ביזמה.
<יהודה דוידוב: יש לנו 150 סניפים הפועלים ברחבי הארץ בהתנדבות.
<יהודה דוידוב: מה זה הסניפים האלה?
טלי פלוסקוב: זה של חזית הכבוד?
<יהודה דוידוב: שאנחנו מייצגים, ארגון חזית הכבוד.
<יהודה דוידוב: זה התאחדות אוקראינה, התאחדות בלארוס, התאחדות פליטי שואה, התאחדות מולדובה, התאחדות וטרנים וכל ההתאחדויות עכשיו ולכל אחת מהן יש 20-30-40 סניפים ברחבי הארץ.
<יהודה דוידוב: הסניפים האלה מופעלים, עושים את עבודת הקודש בהתנדבות, כולל גם ביקורי מרותקי בית.
<יהודה דוידוב: אז עכשיו יש קושי קודם כל עם שירותי הרווחה.
<יהודה דוידוב: דווקא היחידה להתנדבות, אחרי הפגישה אני מקווה שאנחנו נתקדם.
<יהודה דוידוב: יש פה משאב אנושי שאנחנו לא מנצלים אותו.
<יהודה דוידוב: בכל עיר ועיר יש עשרות אם לא יותר מתנדבים שמוכנים לבוא.
טלי פלוסקוב: אמרתם שיש מחסור במתנדבים דוברי רוסית?
<יהודה דוידוב: אז עכשיו אני פונה עם תכנית, עם יזמה.
<יהודה דוידוב: זו יזמה של חזית הכבוד והגלובל פורום.
<יהודה דוידוב: אנחנו באים ואומרים אנחנו מוכנים – 150 סניפים לטובת סיוע ועזרה לאותם הקשישים הבודדים.
<יהודה דוידוב: ברור שצריך לעבור הכשרה כמו שצריך ואת כל התהליך שאני לא רוצה לציין פה, אבל הם צריכים מקום איפה לשבת לפחות פעמיים בשבוע וגם בשביל לעשות את הטלפון הזה, קו חם או אוזן קשבת.
<יהודה דוידוב: אני מוכן עכשיו להפעיל את הפרויקט הזה בכמה רשויות – 20-30 רשויות – להפעיל את הפרויקט הזה בהתנדבות.
<יהודה דוידוב: מה צריך?
<יהודה דוידוב: מקום, טלפון וכיבוד או הוצאות נסיעות לאותו מתנדב, שום דבר אחר.
<יהודה דוידוב: שום דבר אחר.
<יהודה דוידוב: בבקשה.
<יהודה דוידוב: זה אחד מהנושאים החשובים ביותר.
<יהודה דוידוב: חברת הכנסת טלי פלוסקוב דיברה גם על נושא של לדבר בשפה הקרובה לאותם אנשים –אמהרית או קווקזית או רוסית ממדינות חבר העמים.
<יהודה דוידוב: אז עכשיו אני בא ואומר פה משהו שמאד מאד מדאיג אותי.
<יהודה דוידוב: גם בבוקר, גם אתמול קיבלתי כמה טלפונים.
<יהודה דוידוב: יש כ-100,000 - פלוס מינוס קצת פחות – ניצולי שואה דוברי השפה הרוסית ממדינות חבר העמים.
<יהודה דוידוב: לא יכול להיות מצב שהם לא מקבלים תמיכה נפשית.
<יהודה דוידוב: תמיכה נפשית שנותנים גופים מסוימים בשפה העברית זה לא מתאים להם.
<יהודה דוידוב: אין אנשי מקצוע שיכולים לעשות את זה בשפה הרוסית.
<יהודה דוידוב: אם אין תמיכה נפשית לאותם מאות ניצולי שואה עכשיו בשפה שלהם, סליחה, זה לא תמיכה.
<יהודה דוידוב: זה בולשיט.
<יהודה דוידוב: אני פונה פה גם עכשיו עם יזמה.
<יהודה דוידוב: כן, אין לנו עכשיו המון המון עם תואר שני, פסיכולוגים ורופאים עם הכשרה קלינית והכל, אבל יש לנו משאב אנושי אדיר עכשיו.
<יהודה דוידוב: רופאים מצוינים, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים שמוכנים לקחת גם את הנושא הזה ולהיות שותפים לכל גורם שיושב פה.
<יהודה דוידוב: התמיכה הנפשית או התמיכה הרגשית צריכה להיות בשפה שמדברת עליהם.
<יהודה דוידוב: ואני פונה פה גם עכשיו בנושא.
<יהודה דוידוב: עכשיו עוד נושא.
<יהודה דוידוב: אחרי השיחות שלי גם עם אשל, גם עם גלית מבורך, אני יודעת שאשל ממנה גם בתים חמים ומועדונים בסכומים אדירים.
<יהודה דוידוב: אני רוצה לפנות פה אולי גם לשר האוצר, שהיציאה של אשל מתכנית בתים חמים, שלא תפגע תקציבית - - -
טלי פלוסקוב: אני הבנתי שזה לא.
<דליה רוזניק: זה בהחלט מתוקצב במסגרת השירותים של משרד הרווחה.
<יהודה דוידוב: לא, זה מתוקצב במסגרת השירותים היומיומיים, אבל היציאה של אשל, כאילו ההפרש שלא יפגע.
<יהודה דוידוב: אני רק רוצה ואם עכשיו יש צורך בזה, אני מאד מבקש לבדוק, כי עדיין יש דיונים תקציביים.
טלי פלוסקוב: אני אבקש לבדוק ואם יש צורך בתוספת תקציבית, אני - - -
<יהודה דוידוב: דווקא גם בפנייה שלי אליך, פנינו.
טלי פלוסקוב: אני יודעת, כן.
<יהודה דוידוב: שוב, אנחנו ארגון חזית הכבוד מייצגים היום כ-180,000 קשישים, מתוכם מחצית ניצולי שואה ואנחנו מוכנים, עם כל הגורמים שיושבים פה ועושים עבודת קודש, לשיתופי פעולה בכל נושא ונושא.
טלי פלוסקוב: תודה רבה יהודה.
טלי פלוסקוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין, שגם כן מאד פעיל בנושא של קשישים, הצעות חוק, הצעות לסדר וכן הלאה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה ברשותכם באמת לשים קצת דגש על מה שעכשיו שמענו ולפנות למשרדי הממשלה שנמצאים כאן.
טלי פלוסקוב: רבותי, יש פה נכס.
טלי פלוסקוב: נכס שמשרדי הממשלה לא משתמשים בו.
טלי פלוסקוב: אני מאד שמחתי שיהודה סיפר ממש שמית על כל נציג של משרד שהוא בקשר יפה איתו, אבל אני חושבת כל משרד שנמצא כאן יכול להרוויח פי כמה אם הוא יידע לקחת את התשתית שבעצם מציעים כאן בחזית הכבוד, לשלב אותם בעבודה שלכם ואז אתם תגיעו לאותם אנשים שעדיין לא הצלחתם להגיע.
טלי פלוסקוב: ואני מבטיחה לכם – אני פשוט מכירה את העבודה של הארגון הזה, אני יודעת מה הם עושים.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שאותם אנשים שאתם רואים פה, כולם בני 80 פלוס, מסתובבים בכל הארץ, נפגשים עם אנשים, מספרים להם על זכויותיהם, מספרים להם על כל מה שקורה.
טלי פלוסקוב: אז איך לא לנצל את זה?
טלי פלוסקוב: איך לא לקחת את זה כמשהו מיוחד ואני לגמרי מסכימה עם ארגון לתת בכך שלא הכרתם אותם פשוט.
טלי פלוסקוב: אז הנה, יש לכם אפשרות להכיר אותם ולהתחיל לעבוד איתם.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שהמטרות שלכם – ואני מאד מברכת את הארגון על הפעילות שאתם עושים ואנחנו מכירים את זה ורואים את זה בכל מקום.
טלי פלוסקוב: אז הנה, תיקחו את זה.
טלי פלוסקוב: זה גם יעזור לכם והם גם יפנו אתכם לאותם אנשים שבאמת זקוקים לכם.
טלי פלוסקוב: בואו לא נשכח שלא כל קשיש קם ואומר שמצבו קשה.
טלי פלוסקוב: הם מתביישים, חברים.
טלי פלוסקוב: המנטאליות שלהם היא שונה מאותם ישראלים שאנחנו רגילים.
טלי פלוסקוב: אנחנו – אני כבר ישראלית – אני יכולה להגיד על הכל, אבל אני מכירה אותם.
טלי פלוסקוב: כי ההורים שלי – אבא שלי כבר לא בחיים – אבל אמא שלי משם והיא לא תגיד.
טלי פלוסקוב: היא תתבייש.
טלי פלוסקוב: היא לא תבוא לבקש עזרה.
טלי פלוסקוב: היא לא תספר לאף אחד.
טלי פלוסקוב: אולי היא תספר לבן אדם שכבר שלוש פעמים ישב אצלה בבית ודיבר איתה בשפה שהיא מבינה, אז אולי היא תתחיל להרגיש איתו קצת יותר קרוב לעצמה.
טלי פלוסקוב: זה מה שאנחנו צריכים לעשות.
טלי פלוסקוב: זאת המטרה שלנו כמדינה, אם אנחנו באמת רוצים להגיע לאותם אנשים, שאנחנו קוראים להם פה על מושגים בודדים.
<אברהם שרנופולסקי: יש עוד דבר אחד.
טלי פלוסקוב: רגע, ארגון לתת מבקשים לדבר ויש לנו גם את הביטוח הלאומי בתור.
טלי פלוסקוב: בבקשה, ארגון לתת, אחר כך הביטוח הלאומי ואחר כך אני אתן גם לכם עוד פעם.
<מיכל דלין-פרימרמן: אני רוצה לומר בהמשך לדברים שאמרת שזה באמת היתרון של רשת מתנדבים שמצוותת ממש באופן אישי לקשישים.
<מיכל דלין-פרימרמן: במקרה שלנו יש לנו תכנית סיוע לניצולי שואה נזקקים, שממש לכל ניצול קשיש כמובן יש בין מתנדב אחד לשניים ואז הם יכולים למפות את הצרכים בצורה הכי מדויקת, כי הם נמצאים איתו בקשר השבועי, לפעמים אפילו יום יומי ויודעים בדיוק.
<מיכל דלין-פרימרמן: לצערנו הם לא רק סובלים מבדידות.
<מיכל דלין-פרימרמן: לצערנו ניצולי שואה אפילו סובלים מאי ביטחון תזונתי ו - - -
דב חנין: אגב, לא רק ניצולי שואה.
<מיכל דלין-פרימרמן: נכון, אבל אני אומרת את זה על אחת כמה וכמה על אנשים שסבלו רעב בשואה, שנאלצים לקבל סיוע במזון.
טלי פלוסקוב: היא הביאה את זה כדוגמה.
<מיכל דלין-פרימרמן: זה זועק לשמיים.
<מיכל דלין-פרימרמן: ובאמת אנחנו נותנים להם סיוע הוליסטי גם במזון, גם קרן חירום שנותנת להם סיוע אקוטי, אם זה במוצרי ספיגה או בטיפולים רפואיים, הנגשת הבית וגם בנושא של הבדידות.
<מיכל דלין-פרימרמן: באמת מתנדבים ייעודיים לזה, בגלל הקשר השוטף, יודעים בדיוק למפות, לראות מתי הם יכולים לתת את הסיוע ומתי גם צריך להכניס אנשי מקצוע לתמונה.
טלי פלוסקוב: איך נוצר הקשר ביניכם לאותו קשיש, אני רוצה להבין.
טלי פלוסקוב: הם מגיעים אליכם או אתם מגיעים אליהם?
<מיכל דלין-פרימרמן: זה בדרך כלל מההפניות של רשויות הרווחה.
טלי פלוסקוב: זה עוד פעם מה שאני אמרתי כאן: זה לא עובד.
<יהודה דוידוב: אז כמה אחוז מגיע אליכם?
טלי פלוסקוב: הם לא יבואו לבקש, אתם מבינים מה קורה פה?
<מיכל דלין-פרימרמן: אנחנו בעצם פזורים ברחבי הארץ, בקשר עם רשויות הרווחה ואנחנו מקבלים מהם את הצרכים ונותנים את המענים במקומות שהמדינה מתקשה לתת את אותו מענה הוליסטי כזה.
<מיכל דלין-פרימרמן: אנחנו חיים מכספי תרומות, כמו שאתם יודעים, לא מקבלים סיוע.
<מיכל דלין-פרימרמן: אנחנו משתדלים באמת למצוא לכל ניצול באופן ייעודי את הסיוע שמגיע לו ושהוא זקוק לו, ברמת השפה וברמת הצורך באופן כללי.
<מיכל דלין-פרימרמן: אנחנו נשמח כמובן לשיתוף פעולה עם חזית הכבוד ועם כל אחד שירצה לשתף איתנו פעולה.
<מיכל דלין-פרימרמן: המטרה שלנו היא לתת את השירות הטוב ביותר ובאמת גם נשמח לאיזה שהם שיתופי פעולה עם המדינה, כדי לתת את השירות במיוחד לאוכלוסיית השפה הרוסית, כי אנחנו רואים באמת שמבין ניצולי השואה הנזקקים שסובלים מבדידות, יש אחוז גדול של ניצולי שואה מברית המועצות לשעבר ואנחנו משתדלים ככל יכולתנו לתת את המענה ונשמח לשיתופי פעולה מגוונים בשביל לתת אותו.
טלי פלוסקוב: אני עכשיו אתן לביטוח הלאומי כי אני מבינה שיש לכם - - -
דב חנין: אולי לפני שגברתי נותנת לביטוח הלאומי, שאלה שאולי גם הביטוח הלאומי יוכלו לענות לנו.
דב חנין: קודם כל באמת הערכה על הדיון החשוב הזה ולכם, כל העמותות שמפעילות, אני מאד מאד מעריך את הפעילות שלכם ואת העשייה שלכם.
דב חנין: אני אומר את זה כי אני מיד רוצה להגיד משפט שאני מקווה שלא תקבלו אותו כמופנה אליכם אלא מופנה לצד השני – המדינה.
דב חנין: כל הכבוד לעמותות.
דב חנין: אתם עושים עבודה נפלאה.
דב חנין: השאלה שלי היא איפה מדינת ישראל?
דב חנין: יש פה מדינה שבסופו של דבר צריכה לקחת על עצמה את האחריות ואני רוצה למקד את הנקודה דווקא בפרויקט שאני קצת שמעתי עליו ואני מאד מאד מברך עליו, אבל אני חושב שצריך לעשות אותו בצורה מסודרת ועל ידי המדינה.
דב חנין: יש לא מעט קשישים שחיים בבית וכמובן זה עדיף.
דב חנין: אם הקשיש חי בבית זה עדיף.
דב חנין: קודם כל זה המקום שלו, הרקמה החברתית הסובבת, הוא לא צריך להתנתק, לא צריך להכיר מקומות אחרים.
דב חנין: אם הוא יכול לחיות בבית, מה טוב.
<יהודה דוידוב: אם הוא לא לבד.
דב חנין: אבל יש לפעמים קשיים.
דב חנין: אפילו עוד לפני הבדידות יש קשיים פיזיים.
דב חנין: קורית תקלה בבית, מה יעשה הקשיש?
דב חנין: עם מי הוא ידבר?
דב חנין: אני שואל את עצמי האם לא כדאי – זו עלות, אבל זו עלות יחסית לא גדולה – להקים איזה שהוא מוקד, אגב רב לשוני, שבו כל אזרח מעל גיל מסוים יוכל לדעת שכשיש לו איזו שהיא תקלה בבית, הוא מקבל מענה, הוא מקבל ייעוץ, הוא מקבל הפניה והדבר הזה צריך להיות מופעל על ידי המדינה.
דב חנין: אני יודע שנעשים פרויקטים כאלה בהתנדבות על ידי ארגונים.
דב חנין: כל הכבוד לכם, שוב, אני מציע שהמדינה תיכנס למדינה.
טלי פלוסקוב: אני רק אבקש לפני המשרד לשוויון חברתי, לצערי וחבל שחבר הכנסת דב חנין לא היה בתחילת הדיון כי אנחנו כבר שמענו פה דיווחים של כמה משרדי ממשלה.
טלי פלוסקוב: חלק מהתשובות כבר היית מקבל ועכשיו אני אתן לביטוח הלאומי ולמשרד לשוויון חברתי – אלה שני המוסדות שעוד לא דיברו.
<איריס פרידמן: ומשרד הבריאות.
טלי פלוסקוב: ומשרד הבריאות, בוודאי.
טלי פלוסקוב: משרד הרווחה באמת נתן פה סקירה ואני חייבת להגיד לך, גם אני שמעתי דברים שלא שמעתי אותם קודם ואני מאד מברכת על זה.
טלי פלוסקוב: אולי אחר כך תקרא בפרוטוקול.
טלי פלוסקוב: אנחנו לא נחזור על זה שוב.
דב חנין: כן, כן, וודאי.
טלי פלוסקוב: אבל יש פה לא מעט פרויקטים.
טלי פלוסקוב: גם מצד מרכז המחקר והמידע של הכנסת יש סקירה של הפרויקטים.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה להגיד דבר אחד ואחר כך אני אתן לכם.
טלי פלוסקוב: כל הפרויקטים של משרדי הממשלה מופעלים דרך הרשויות.
טלי פלוסקוב: לפחוות רווחה, אני בטוחה, כי אני הייתי שם, אני יודעת.
טלי פלוסקוב: ואני חוזרת לאותו משפט שאמרתי לכם קודם – זה אומר שאנחנו לא מגיעים לפחות ל-50% מהאנשים שזקוקים לאותו טיפול, רק בגלל שהאנשים האלה לא יגיעו למשרדי הרווחה.
טלי פלוסקוב: הם לא יגיעו לא כי-.
טלי פלוסקוב: כי זו מנטאליות.
טלי פלוסקוב: כי הם חוששים מזה, כי הם שמעו סיפורים כאלה ואחרים.
טלי פלוסקוב: הם לא יגיעו.
טלי פלוסקוב: לכן – ופה אני עכשיו אתן לכם – צריך למצוא דרך להגיע אליהם.
טלי פלוסקוב: ואיך אנחנו עושים את זה?
טלי פלוסקוב: נשמע עכשיו עוד שלושה משרדים.
טלי פלוסקוב: בבקשה, המשרד לשוויון חברתי.
<רחלי פולק: שמי רחלי פולק, ממלאת מקום רכזת בכירה רשויות מקומיות.
<רחלי פולק: דבר ראשון אני באמת רוצה להצטרף לחברים מסביב לשולחן ולהודות על הדיון החשוב והמבורך הזה.
<רחלי פולק: אני אתייחס למה שעכשיו העלה חבר הכנסת חנין ואחר כך נסקור עוד פעילויות שיש לנו למען האזרחים הוותיקים הבודדים.
<רחלי פולק: יש לנו מוקד פניות ציבור *8840 עבור אזרחים ותיקים, למען מימוש ובירור זכויות.
טלי פלוסקוב: בשפות שונות.
<רחלי פולק: נכון.
<רחלי פולק: המוקד מופעל על ידינו והוא עובד בהרבה שפות – זה רוסית, זה אמהרית, זה ערבית, עברית כמובן, אנגלית.
<רחלי פולק: המוקד פעיל עד שמונה בערב, עונה להרבה מאד פניות.
<רחלי פולק: בנוסף המוקד לא רק נמצא בתוכו, אלא - - -
דב חנין: גם בעניין של לוגיסטיקה, תקלות בבית?
טלי פלוסקוב: רגע, עכשיו יגידו לך על הפרויקט של תקלות בבית.
טלי פלוסקוב: תספרו על הקהילה התומכת וכן הלאה.
<רחלי פולק: המוקד יודע להפנות את האנשים שפונים, את האזרחים הוותיקים, לאיזה גוף או איזה משרד או מי ברשות, כל רשות גם.
<רחלי פולק: הוא מאד מאד מרושת על איפה יש מענה לפניות של הקשיש.
<איריס פרידמן: הוא אומר לקשיש, הוא מקשר אותו או שהוא מתקשר?
<איריס פרידמן: המוקד מתקשר?
<יהודה דוידוב: זה כמו 106.
<קריאה: הוא אומר לקשיש.
<רחלי פולק: הוא אומר לקשיש, אבל אני חייבת לציין ש - - -
טלי פלוסקוב: זה רק אומר שעוד 15 דקות אנחנו צריכים להתחיל ישיבת מליאה.
טלי פלוסקוב: אז שימו לב שיש לנו עוד רבע שעה.
טלי פלוסקוב: בואו ננסה להצטמצם קצת, בסדר?
טלי פלוסקוב: אני אבקש לא לחזור על דברים שדיברנו עליהם, למה?
טלי פלוסקוב: נכון, חבר הכנסת דב חנין רק עכשיו נכנס, אבל הוא אחר כך יקרא את זה.
טלי פלוסקוב: מה שדובר כאן, אל תחזרו ותתנו דיווחים שעוד לא שמענו.
<רחלי פולק: אוקיי.
<רחלי פולק: המוקד לא רק מפנה את האזרח הוותיק אלא הוא גם הרבה פעמים פונה בשמו למקומות, לגופים ציבוריים ובמידה והאזרח הוותיק לא מצליח, אנחנו יודעים שהרבה פעמים אם זה בא ממישהו שהוא ממשרד ממשלתי, אז ההיענות היא גדולה יותר ולכן אנחנו עושים את זה, המוקד עושה את זה גם בשמם.
<רחלי פולק: המוקד גם יוצא החוצה, הוא מגיע.
<רחלי פולק: עכשיו למשל בחודש האזרח הוותיק, אנחנו עושים 50 הרצאות ברחבי הארץ בכלל השפות, דרך אגב.
<יהודה דוידוב: אנחנו יותר.
<רחלי פולק: זה רק החודש הזה.
<רחלי פולק: כמובן שיש עוד - - -
<יהודה דוידוב: כן, מ-30 עד 30.
<רחלי פולק: כמובן שיש עוד הרצאות ומקומות שהוא מגיע אליהם ובאמת עושה את ההרצאות האלה לבירור זכויות.
טלי פלוסקוב: האם אותו מרכז מקבל מידע ממשרדי ממשלה אחרים, כדי שתהיו באמת מלאי ידע, מידע?
<רחלי פולק: כן.
<רחלי פולק: אני יכולה להגיד שאנשים שעובדים במוקד הם בקשר עם כל המשרדים הרלבנטיים.
טלי פלוסקוב: אני מתכוונת במקום שתשלחי את הבן אדם להתקשר לרשות לזכויות ניצולי שואה, האם הנציגים שלכם במוקד יכולים כן לתת תשובות לגבי זכויות של ניצולי שואה?
<רחלי פולק: למרבית הפניות אנשי המוקד יודעים להגיד מה הרנטה שמגיעה ומה ההנחה בארנונה ואיך אפשר לנצל ולתת איזה שהוא מימוש לדבר אחר והם אוטומטית נותנים התשובה לפונה עצמו.
טלי פלוסקוב: יש לי שאלה אליך.
טלי פלוסקוב: האם כבר ידוע לכם על החוק החדש של ניצולי שואה ואתם יכולים לתת להם תשובות לגבי זה?
<רחלי פולק: על איזה חוק את מדברת?
טלי פלוסקוב: אגב, זה חוק שלי ושל דב חנין.
טלי פלוסקוב: זה חוק לגבי ניצולי שואה שעברו גטאות ומחנות, שמוסיף להם היום סדר גודל של 1,300 שקלים בחודש.
טלי פלוסקוב: זה סכום מאד משמעותי.
טלי פלוסקוב: אני מציעה לכם - - -
<רחלי פולק: אני מאמינה שבמוקד יודעים.
טלי פלוסקוב: החוק נכנס לתוקף מ-1 בספטמבר 2016, רטרואקטיבית.
<רחלי פולק: אני מאמינה ביותר שהמוקד, ואנחנו ספציפית לא יושבים שם- אבל אנשי המוקד יודעים ומעודכנים לגבי - - -
טלי פלוסקוב: צריך כל הזמן לזרוק להם מידע.
טלי פלוסקוב: כל הזמן להעביר להם מידע בהתאם גם למה שקורה כאן, בבית המחוקקים.
<רחלי פולק: הם יודעים, הם מעודכנים.
<רחלי פולק: הם בעצמם עושים את הפנייה ומבררים ומגיעים אליהם גם.
<רחלי פולק: הם לגמרי בעניינים ומרושתים על הדבר הזה.
טלי פלוסקוב: אני מבטיחה לך לעשות שיחת בדיקה.
<רחלי פולק: אין שום בעיה.
<רחלי פולק: אנחנו גם נעשה את השיחה הזאת.
<רחלי פולק: המוקד עובד ואתם שאלתם איך פונים ואיך מגיעים, וזו באמת שאלה שאנחנו גם ממודדים איתה הרבה.
<רחלי פולק: יש לנו פרויקט יחד אם התאחדות הסטודנטים, שנקרא סטודנטים למשל אזרחים ותיקים, מפעילים מלגות של כ-400 סטודנטים שחלק מהמלגות הולכות לסטודנטים שמגיעים למרכזי יום ומרכזים קהילתיים ועושים שם פעילות של תיאטרון, מוסיקה והעשרה באמת למען האזרחים הוותיקים ומתוך זה כ-150 סטודנטים מופנים לבירור זכויות אצל ניצולי שואה ואוכלוסיות שונות – אתיופים, אוכלוסיית המיעוטים.
טלי פלוסקוב: יוצאי אתיופיה.
<רחלי פולק: יוצאי אתיופיה, אוכלוסיית המיעוטים, חרדים ואנחנו גם מתחילים עכשיו עם מדינות חבר העמים, להגיע באופן יזום אל בתי ניצולי השואה ואזרחים ותיקים.
<רחלי פולק: להגיע אליהם ולשאול אותם איך אפשר לעזור ומה אתם לא יודעים, איך אנחנו יכולים לעזור לכם למלא את הטופס וכמובן לעשות מעקב אחרי זה.
<רחלי פולק: הדבר הזה הוא בשיתוף פעולה ישיר עם המוקד שלנו ועם הסטודנטים ואנחנו נותנים.
<רחלי פולק: בשנה האחרונה ניתן מענה לכ-5,000 אזרחים ותיקים בכל הפרויקט הזה.
טלי פלוסקוב: כן ירבו, מה שנקרא.
טלי פלוסקוב: תגיעו לכמה שיותר.
<רחלי פולק: אנחנו עובדים על זה.
טלי פלוסקוב: אני מבקשת לסכם כי אני מאד רוצה לשמוע את משרד הבריאות ואת הביטוח הלאומי, כי גם להם יש תפקיד מאד חשוב.
<רחלי פולק: אז אני אגיד רק על פרויקטים.
<רחלי פולק: הדיון הזה מדבר על בדידות, אז אני אספר על פרויקט והדרת שאנחנו מפעילים עם מטב, בשיתוף פעולה באמת טוב.
טלי פלוסקוב: שבזמנו דיברנו והוא היה בסכנת סגירה.
<רחלי פולק: נכון, והשנה אני שמחה לציין שאנחנו חוגגים לו עשור.
<רחלי פולק: אז טוב שבאמת הוא לא נסגר.
<רחלי פולק: יש לנו גם פרויקט עם המגזר הכללי, גם עם אוכלוסיית המיעוטים וגם עם החרדים.
<רחלי פולק: אנחנו עובדים על זה, מגיעים אליהם הביתה.
<רחלי פולק: לכל אזרח ותיק מגיעים הביתה אחת לשבוע למשך כשעתיים ומדברים ומפיגים את הבדידות ועוזרים לו בכל הדברים שמסביב והרבה פעמים זו באמת עזרה למימוש זכויות, עזרה בבית ובאמת לכל מה שצריך.
<רחלי פולק: מקבלים את השירות הזה כ-5,300 אזרחים ותיקים בכל רחבי הארץ, ב-49 רשויות.
טלי פלוסקוב: איך אפשר להרחיב?
טלי פלוסקוב: אנחנו מדברים על 900,000 קשישים.
טלי פלוסקוב: איך אנחנו מדברים רק על 5,300?
<רחלי פולק: נכון, אנחנו צריכים.
<רחלי פולק: זה עניין באמת תקציבי שאני יכולה להגיד שבשנה שעברה גדלנו.
<רחלי פולק: השנה יש לנו 600 מתנדבים, בשנה שעברה היו לנו קצת פחות, אז אנחנו כן עולים וגדלים.
<רחלי פולק: אנחנו מנסים להרחיב את הפרויקט.
<רחלי פולק: הכל באמת עניין תקציבי.
<רחלי פולק: פרויקט אחרון שיש לנו, בקצרה, אתם בטח שומעים על זה הרבה ברדיו, זה פרויקט כאן גרים שאנחנו עושים יחד עם משרד הבינוי והשיכון והתאחדות הסטודנטים.
<רחלי פולק: השנה יוצאים לפרויקט הזה כ-200 זוגות של אזרח ותיק וסטודנט שגר אצל האזרח הוותיק, מבצע איתו 5 שעות פעילות חברתית.
<רחלי פולק: בשנתיים האחרונות שהפרויקט קם - - -
טלי פלוסקוב: 5 שעות בשבוע?
<רחלי פולק: 5 שעות שבועיות, כן, זה המינימום.
<רחלי פולק: כמובן שהדבר הזה מקיף הרבה יותר ונוצרים קשרים מאד מאד יפים וחברתיים ושיתופי פעולה מאד גדולים בין האזרח הוותיק לבין הסטודנט, כשבשנתיים האחרונות שהמיזם פעל היו כ-400 זוגות ואנחנו כמובן פועלים להרחיב.
<רחלי פולק: קצרה היריעה בגלל קוצר הזמן.
<רחלי פולק: יש לנו עוד הרבה מאד פרויקטים, גם שממש פועלים וגם במחשבות ופיתוח.
<רחלי פולק: אני אשמח, ושמענו פה הרבה עמותות – אני מאד אשמח לשתף פעולה, אז אחר כך אנחנו - - -
טלי פלוסקוב: אז אנחנו נארגן לכם פגישות עם העמותות כדי שבאמת יהיה לכם יותר זמן לדווח על הפרויקטים.
<יהודה דוידוב: אנחנו רוצים מיזם משותף.
טלי פלוסקוב: ביטוח לאומי, בבקשה.
<דפנה כהן: תודה רבה.
<דפנה כהן: שלום, שמי דפנה כהן, סגנית מנהלת אגף הייעוץ לקשיש במוסד לביטוח לאומי ואני אתחבר לכל הסוגיות שעלו כאן, בפרט באמת לחבר הכנסת חנין שדיבר על העניין שהמדינה צריכה לקחת אחריות ואנחנו כמוסד לביטוח לאומי בהחלט מסכימים.
<דפנה כהן: זה מה שמלווה אותנו לאורך כל השנים.
<דפנה כהן: השירות הזה למעשה קיים משנות ה -70 המוקדמות, כאשר כבר אז המוסד לביטוח לאומי השכיל להבין שמצב הזקן מצריך התייחסות מעבר למתן גמלאות או בעצם לקבל את הנושא הזה של הגבייה, כיוון שאנחנו רוצים להתייחס למכלול הצרכים של הזקן.
<דפנה כהן: ומהמקום הזה פיתחנו לאורך כל השנים הרבה מאד שירותים למען הקשיש.
<דפנה כהן: מפאת קוצר הזמן אני אעבור על הדברים בסקירה מהירה.
<דפנה כהן: אני כן יכולה להגיד שרוב ככל הפעילויות שלנו הן פעילויות יזומות, שוב, מטעם המדינה, כיוון שיש לנו, בשירות שלנו, בכל רחבי הארץ, בכל סניפי המוסד לביטוח הלאומי, בכל סעיפי המשנה, בעצם מהמקום האוניברסאלי.
<דפנה כהן: כלומר אנחנו בהחלט לא מתייחסים לסקטור מסוים, אנחנו מתייחסים לזקן באשר הוא בהתאם למצב המעבר או המשבר או האובדן שהוא חווה כרגע.
<דפנה כהן: ולמה הכוונה?
<דפנה כהן: אם אנחנו יודעים שאישה התאלמנה, היא תקבל מאיתנו שיחת טלפון שתזמין אותה ליום מידע ולקבוצת תמיכה.
<דפנה כהן: אם אנחנו יודעים שזקן התחיל לקבל סיעוד, הוא יקבל מאיתנו הזמנה ובקשה ל - - -
טלי פלוסקוב: לכם יש יתרון על כל אלה, יש לכם בידיים מידע.
<דפנה כהן: בוודאי, וזה היתרון.
<דפנה כהן: מרכז המידע, בוודאי בהתאם למצבו העכשווי ואנחנו יודעים להגיד שלאורך כל חייו של הזקן יש מצבי מעבר, אובדן, משבר שהוא חווה לאורך הדרך, החל מזמן הפרישה ועד אחרי 120 אפילו ואנחנו שם, בצמתים הללו.
<דפנה כהן: זה מתחיל מימי מידע לפורשים גמלאים, כאשר כל גמלאי, מספר חודשים לפני שהוא יוצא לגמלאות, הוא יקבל מאיתנו הזמנה - יש לנו מערכת ממוחשבת מאד משוכללת - הוא יקבל מאיתנו הזמנה להגיע ליום מידע וכבר ביום המידע הוא מבין - - -
טלי פלוסקוב: לאן?
טלי פלוסקוב: איפה יום המידע הזה?
<דפנה כהן: הוא מתקיים בכל הסניפים, בכל סניפי המשנה.
טלי פלוסקוב: ממש בסניפים של הביטוח הלאומי?
<דפנה כהן: כן.
<דפנה כהן: כיום אין גמלאי לפני יציאתו לגמלאות שלא יקבל את אותה הזמנה.
<דפנה כהן: לא יגיע אלינו, לייעוץ לקשיש, אם הוא רוצה כמובן, ליום המידע, ויש לנו סניפים גדולים שמקיימים אפילו יומיים בחודש.
<דפנה כהן: כלומר, כיוון שיום אחד אפילו לא מספיק ואז בעצם המסר, מעבר ללדבר איתו על הזכויות שלו, על כל סל השירותים, הוא בעצם מבין שיש פה כתובת שיכולה ללוות אותה.
<דפנה כהן: הרבה מאד אגב הם בעצמם עדיין מטפלים בהורים זקנים, כי את גיל הזקנה היום אנחנו מחלקים למספר גילאים.
<דפנה כהן: אנחנו רואים אפילו כבר שלושה דורות בזקנה.
<דפנה כהן: ואז הוא מבין בעצם ששירות הייעוץ לקשיש עשוי או אמור ויהיה נכון ללוות אותו לאורך כל שנות זקנתו, עד 120.
<דפנה כהן: עכשיו, כשאני אומרת שירות יזום למה אני מתכוונת?
<דפנה כהן: אז דיברתי על ימי המידע לגמלאים.
<דפנה כהן: אנחנו גם מקיימים ודובר כאן קודם על הנושא של הבדידות בקרב נשים אלמנות, אז שוב, לא תהיה אלמנה, חודש-חודשיים לאחר ההתאלמנות שלה שלא תקבל מאיתנו הזמנה להגיע ליום מידע, כאשר ביום המידע - - -
טלי פלוסקוב: יום מידע כזה הוא פתוח?
טלי פלוסקוב: כל אחד יכול להגיע?
<דפנה כהן: הוא פתוח.
<דפנה כהן: זה היתרון הגדול שלנו כמוסד שזה בעצם אחד הערכים שלו המאד מרכזיים, ואני שוב מתחברת לחבר הכנסת חנין, שדיבר על כלל הזקנים במדינת ישראל.
<דפנה כהן: האוניברסאליות זה ערך עליון בשירות שלנו, כאשר האפשרות - - -
טלי פלוסקוב: אני רוצה לבקש מכם הזמנה ליום העיון הקרוב.
<דפנה כהן: בוודאי, בשמחה רבה.
<דפנה כהן: כאשר השירות שלנו ניתן גם בשפות שונות, כלומר יש לנו מתנדבים מכל המגזרים, בכל השפות.
<דפנה כהן: אגב, מי שמנהל את השירות שלנו זה עובדים סוציאליים.
<דפנה כהן: זה גם היתרון האדיר, 51 עובדים סוציאליים.
<דפנה כהן: אפרופו, כאשר חלקם יש לנו גם דוברי רוסית וגם דוברי ערבית מהמגזרים השונים, גם לא ערבים.
<דפנה כהן: ואני שמחה להגיד שיש לנו מאות של מתנדבים ששייכים לסקטורים השונים, ואז בהתאם למה שאת אמרת למעשה, הם נותנים מענה לא רק בהקשר של מיצוי זכויות ושפה, אלא בהקשר התרבותי.
<דפנה כהן: מהמקום הזה שאני בא מהתרבות הזו, אני מכיר אותה ומהמקום הזה יוצא ויוצר קשר עם הזקן.
<דפנה כהן: אז בנוסף לימי המידע לאלמנות, שאנחנו פוגשים אותן במקום המאד מאד משברי שלהן, הן תוזמנה אחר כך לקבוצות תמיכה לאלמנות.
<דפנה כהן: זה גם פרויקט שהוא ידוע בכל הארץ, כאשר בכל סניף מתקיימות לפחות קבוצה אם לא שתיים, של אלמנות שהתאלמנו בחודשים האחרונים וניתן להן מענה רגשי, חברתי וכו', והן בעניין התמיכתי כל כך.
<דפנה כהן: כל מי שדיבר כאן למעשה, אין שירות שאנחנו לא מכירים אותו.
<דפנה כהן: אין שירות שאנחנו לא משתפים איתו פעולה.
<דפנה כהן: העובדים שלנו, שוב, כמו שאני אומרת, יושבים בכל ועדות ההיגוי המקומיות, בכל השולחנות העגולים.
<דפנה כהן: גם אנחנו יושבות ברמה הארצית ושיתופי הפעולה הם זורמים וקיימים בכל.
<דפנה כהן: זאת אומרת אין דבר כזה שמתנדב שלנו ירים טלפון לזקן ולא יידע על כל השירותים הללו, כיוון שכל מתנדב שייך גם לקבוצת הדרכה.
<דפנה כהן: הוא חייב להגיע כדי שנצייד אותו כל הזמן במידע השוטף.
<דפנה כהן: בוודאי שברמה המקומית זה המידע הכי מעודן, און ליין וכל זקן, כלומר כל מתנדב שלנו שיוצר קשר עם זקן, אם זה במסגרת חברתית קבועה – ואני אדבר על זה – אם זה במסגרת טלפון יזום – הוא יידע מהמקום של מה שהזקן מספר לו על הצרכים שלו, להפנות אותו לשירותים השונים ששמענו כאן.
טלי פלוסקוב: אני חייבת שתסיימי.
<דפנה כהן: גם ברמה הארצית אנחנו מקיימים שיתופי פעולה וזה כתוב גם במסמך שחילקתם לנו, שלמשל המשרד לשוויון חברתי במוקד הארצי יודע להפנות אלינו, אם זה לצורך ביקור חברתי קבוע, אם זה לצורך מיצוי זכויות בביטוח הלאומי וצרכים נוספים.
<דפנה כהן: שירות נוסף שאנחנו נותנים זה לאלפי קשישים בודדים, ביקור חברתי קבוע פעם בשבוע, כאשר מגיע אליו מתנדב דובר השפה שלו ונוצר שם קשר חברתי קרוב.
<דפנה כהן: כשעשינו מחקר באמצעות מכון ברוקדייל על מהות הקשר בין הזקן לבין המתנדב שמגיע אליו מטעם הביטוח הלאומי, אז ראינו איך הזקנים רואים את המתנדבים שלנו.
<דפנה כהן: הם דיברו על זה שהם כמו עובדים סוציאליים שלהם, כמו פסיכולוגים שלהם, כמו בני המשפחה הכי קרובים להם.
<דפנה כהן: אגב, אתם דיברתם על הנושא של האוכלוסייה האתיופית.