GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איה דביר: אם רוצים ללכת לכיוון של הבניית מכשירי חישוב, שאלה גדולה ומורכבת, אני לא אומרת שהיא לא אפשרית, אבל סביב הצומת של הורות ולידה, כל זמן הוא בעייתי לחישוב, כי יש חודשים שקשה יותר, ויש המון תמרוץ בהתנהגות איך להתנהג ערב יציאה לחופשת לידה, כדי להגדיל את הגמלה, או לא להגדיל את הגמלה, כי קשה במהלך סוף הריון לעבוד מאוד אינטנסיבי, ומשכך אם רוצים לדון בזה, אני מציעה לא להצביע, אלא לאפשר לבחון לעומק.
אלי אלאלוף: אני רוצה להצביע.
<איה דביר: לחילופין, אפשר להשאיר את זה כמו שזה היה ולאפשר פרשנות גמישה יותר של הסעיף.
אלי אלאלוף: אם תיעשה בדיקה ויש צורך לתקן את החוק, אני תמיד מוכן.
<ענת מימון: חוק עבודת נשים (תיקון מס' 56) (היקף המשרה לצורך מימוש הזכות לשעת הורות), התשע"ז–2017.
<ענת מימון: אנחנו מתקנים את סעיף 7 בחוק עבודת נשים, התשי"ג-1954, בסעיף 7(ג)3, אחרי בתנאי שהיא מועסקת במשרה מלאה, יבוא: כנהוג במקום העבודה של העובדת, או שהיא מועסקת במשרה שהיקפה 174 שעות בחודש לפחות לפי הנמוך.
<ענת מימון: בהמשך הסעיף מדובר גם על עובד שיכול לממש את הזכות לשעת הורות, לפי סעיף 4, לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, ממילא כל הזדמנות שניתנת לעובדת, ניתנת גם לעובד.
<ענת מימון: אנחנו רק נבהיר בנוסח כדי שלא יהיה פשוט הבדל שגם עובד שמועסק במשרה מלאה, כאמור, כמו שכתבנו, או ב-174 שעות, בסדר, כדי שלא יהיה ספק.
<ענת מימון: דבר נוסף, לגבי התחילה, לכאורה, החוק אמור לחול מיום פרסומו, כלומר, יחול על עובדות שכבר נמצאות גם, כלומר, אם יש לה עוד חודשיים למשש את הזכות הזאת, לכאורה זה אמור לחול.
<ענת מימון: אני חושבת שאולי כן כדאי לכתוב שזה יחול גם על עובדת שנמצאת במהלך התקופה שמנויה באותה פיסקה עם יום תחילתו של החוק.
<ענת מימון: שיהיה ברור שזה חל גם על מי שנמצאת במהלך תקופת הארבעה חודשים האלה.
אלי אלאלוף: אני שמח להעביר את זה להצבעה, אדוני.
מירב בן ארי: נפתח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מירב בן ארי: היום ה-5 לדצמבר 2016, ה' בכסלו התשע"ז.
מירב בן ארי: הוועדה עוסקת בפרק ב' כולו (חיסכון וסיוע לעצמאים), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2017 ו-2018).
מירב בן ארי: יש פה הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת אלי כהן עם חברי הכנסת רועי פולקמן, אילן גילאון ועוד חברי כנסת, שהיא הצעת חוק פרטית.
מירב בן ארי: הצבעתם על המיזוג שלה, נכון?
<ענת מימון: הצבענו על המיזוג של ההצעה הזאת עם כמה הצעות חוק פרטיות, ויש בקשת מיזוג נוספת של חבר הכנסת מיקי לוי.
מירב בן ארי: בבקשה, אדוני, חבר הכנסת מיקי לוי.
מיקי לוי: תודה רבה, גברתי.
מיקי לוי: לפי ה-פ' של הצעת החוק – הוא 670.
מיקי לוי: אני התחלתי עם זה גם בקדנציה הקודמת, וזה נחמד שאחרים לוקחים את הדגל – אני מברך על כך, אבל הפעם אני אתן לעצמי טפיחה על הכתף, כי הייתי הראשון:
מיקי לוי: גם לפי ה-פ' וגם זה התחיל מהקדנציה הקודמת.
מיקי לוי: אני רק יכול לברך על כך שהגיעו לכדי הסכמות, גם כפי שנהגנו בקדנציה הקודמת, עם הלשכות השונות.
מיקי לוי: בעיקר לשכת העצמאים.
מיקי לוי: אז באמת, אני רק יכול לברך על כך ולהגיד תודה רבה על כך שמתבצעת ההזמנה.
מיקי לוי: אם הצד השני מסכים והם באו בדברים עם משרד האוצר – אפשר לצאת אל הדרך, ובאמת שאפו ענק וברכות למהלך המאוד חשוב הזה.
<ענת מימון: אז למעשה אנחנו עושים פה הצבעה נוספת.
<ענת מימון: מיזגנו.
<ענת מימון: אנחנו עושים פה מיזוג בין הצעת חוק לקריאות שנייה ושלישית לבין הצעת חוק שעברה קריאה טרומית לפי סעיף 84 לתקנון הכנסת.
<ענת מימון: אפשר להצביע על המיזוג.
מירב בן ארי: מי בעד המיזוג?
מירב בן ארי: נגד?
מירב בן ארי: נמנע?
מירב בן ארי: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין ההצעה למיזוג הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התשע"ה-2015 פ/670/20 עם הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, אושרה.
מירב בן ארי: עכשיו, ברשותכם נמשיך.
מירב בן ארי: הבנתי שהגעתם בפעם שעברה עד סעיף 7.
<עידו סופר: כן.
<עידו סופר: ברשותך, נגיד כמה מילים?
מירב בן ארי: תעדכן אותנו בהתפתחויות מאז.
<עידו סופר: אוקיי.
<עידו סופר: עידו סופר, רפרנט תעשייה ומסחר באגף התקציבים.
<עידו סופר: בעקבות ההערות שעלו בדיון הראשון של הוועדה, גם מצד חברי הכנסת וגם מצד הארגונים השונים המשתתפים, לקחנו לתשומת לבנו את כלל ההערות, ואחרי שיח עם צוות הוועדה, שעשה עבודה טובה מאוד, וגם עם ארגוני העצמאים, שהסתיים בשיח אינטנסיבי עם נשיא להב, רועי כהן וירון גינדי, אתמול בשעות לילה מאוחרות.
<עידו סופר: ובראשות מנכ"ל המשרד הגענו להסכמות, שלהבנתנו טובות לכלל הצדדים.
<עידו סופר: אני אגיד מה הן: לגבי סוגיית המשיכה מהרטרו – הגענו להסכמה שתהיה משיכה של שליש או 12,230 כפול שנות ההפקדה – הנמוך מבין שניהם.
<עידו סופר: מה שעלה.
<עידו סופר: פטור ומשיכה גם - - -
עודד פורר: זאת אומרת, כן משיכת רטרו.
<עידו סופר: כן, תהיה משיכת רטרו, גם לגבי הפטור.
<עידו סופר: ובמשיכה הייתה סוגיה של התניה בהכנסה החייבת, וראינו לנכון להוריד את זה.
<עידו סופר: זה חוסך בירוקרטיה.
<עידו סופר: זה פותר את הבעיה שאם עסק נמצא באיזושהי ירידת הכנסות, אז בעצם זה לא ייפגע לו בסיוע במצבי אבטלה.
<עידו סופר: כמו כן, דנו על זה שהתקנות יובאו לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כפי שהתבקש.
<עידו סופר: כמו כן, סיכמנו שהשם "סיוע במצבי אבטלה", לאחר שהסברנו את הרציונל ומדוע אנחנו חושבים שזה נכון יותר מאשר סגירת עסק.
<עידו סופר: אז ארגוני העצמאים אמרו שהם מבינים והם מקבלים.
<עידו סופר: דנו גם על סוגיית הטבות המס וראינו לנכון שאין צורך בשינוי.
<עידו סופר: ותיקון קטן נוסף – שגם בעת יציאה לגיל פרישה, ככל שלא יהיו הכנסות מהעסק, אז כן יהיה ניתן למשוך.
<עידו סופר: וכל החבילה הזאת מובאת בפניכם בנוסח המעודכן, והיא מהווה הסכמה של כלל גורמי הממשלה יחד עם ארגוני העצמאים.
<עידו סופר: תודה.
מירב בן ארי: תודה רבה, מר עידו סופר.
מירב בן ארי: חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה.
עודד פורר: עד כמה שאני הבנתי, חלק מההסכמות, לפחות כפי שהוצגו לי, היו שאתם תצהירו לפרוטוקול שלא מדובר בדמי אבטלה לעצמאים, ואין החוק הזה מחליף דמי אבטלה.
<עידו סופר: אז רק אני אומר:
<עידו סופר: אנחנו מדברים פה על סיוע במצבי אבטלה.
<עידו סופר: לא דיברנו על דמי אבטלה.
<עידו סופר: השיח של האם יהיה אפשר דמי אבטלה או האם יש צורך, ניתן להמשיך אותו וזה לא גורע.
<עידו סופר: אנחנו כן אומרים שהפתרון שאנחנו מביאים נותן מענה למצבים של אבטלה.
<עידו סופר: זה לא חלף לדמי אבטלה.
<עידו סופר: הבהרנו את זה, ואני מבהיר פעם נוספת.
<עידו סופר: בסדר?
עודד פורר: אם הוא סגר את העסק ומתחיל לעבוד במקום אחר?
מירב בן ארי: כֶּמָה – כעצמאי או שכיר?
עודד פורר: שכיר.
<עידו סופר: - - - מניעה.
<עידו סופר: אין.
מירב בן ארי: אין מניעה להעביר.
<עידו סופר: אין מניעה.
עודד פורר: זאת אומרת, איכשהו הכנסתם את המילה אבטלה בלי קשר לנושא, שזה אבטלה.
<עידו סופר: אני אסביר: קודם כל, אם אנחנו מדברים דה-פקטו, סגירת עסק דורשת הליך של בין שנה לשנתיים ואף יותר ברשות המיסים.
<עידו סופר: כדי להקל מבחינה בירוקרטית אנחנו אומרים: במידה והוא מסווג את העסק כלא פעיל ובעצם עובר למצב שהוא עצמו נמצא במצב אבטלה אבל העסק לא, אנחנו מקלים ואנחנו אומרים: האישור הזה יספיק.
<עידו סופר: כדי שיהיה אפשר לתת מענה.
<עידו סופר: אז דה-פקטו, לא מדובר בסגירת עסק.
<עידו סופר: מהותית אני יכול גם להגיד: המדינה לא צריכה לתת מענק לסגירת עסק.
<עידו סופר: המדינה צריכה לתת מענק או לא מענק, אבל סיוע בעת פעולת העסק.
<קריאה: סיוע.
<עידו סופר: בדיוק.
<עידו סופר: ואת זה חברי כנסת מכירים היטב.
<עידו סופר: אבל נקודה נוספת: בדרך כלל, כשמגיעים למצב של סגירת עסק, יש לפעמים חובות, יש לפעמים תשלומים אחרים שהיו על חשבון, הבעלים לא משך כסף מהעסק בחודשים שלפני הסגירה כי הוא ניסה להחיות את העסק.
<עידו סופר: ולכן, גם במצב הזה, שהוא יעבור, גם אם הוא יהיה שכיר אחרי שבוע – יכול להיות שיש לו חובות, יכול להיות שיש לו הוצאות אחרות – לכן ראינו לנכון לאפשר את המשיכה הזו.
עודד פורר: גברתי, ברשותך, אני רק רוצה להתייחס גם להסכמות האלה ולברך.
עודד פורר: זאת אומרת, אני חושב שיש מקום לברך על המהות.
עודד פורר: גם על העובדה שסופרים את הכספים שהופקדו רטרואקטיבית.
עודד פורר: אני חושב שזה מהלך מאוד-מאוד משמעותי.
עודד פורר: כולל גם לא לפגוע במצבי הצורך, והצורך בעצם להקל על הבירוקרטיה.
מיקי לוי: או הקשר חלקי.
עודד פורר: בהקשר של השארת המילה אבטלה, - -
מירב בן ארי: של המונח.
עודד פורר: - - מעלה קצת חיוך בעיניי במובן הזה, כי זה לא אבטלה וזה לא חלף דמי אבטלה.
עודד פורר: אבל, מבחינתי לפחות, ואני אומר את זה גם במובן הזה: - -
מירב בן ארי: הדברים הם מהותיים.
עודד פורר: - - ככל שהעניין המהותי וגם ככל שמוצהר על ידי משרדי הממשלה שזה לא חלף דמי אבטלה, תקראו לזה באיזה שם שאתם רוצים לקרוא לזה.
מירב בן ארי: העיקר - - -
עודד פורר: מצדי, תוסיפו עוד לָה.
עודד פורר: תוסיפו עוד לָה – תעשו את זה אבטלה-לה.
עודד פורר: תעשו את זה איזשהו שם אחר, אבל מבחינתי זה בסדר.
עודד פורר: אני כן אומר לפרוטוקול שאני כן אבקש להשאיר, כי הגשתי הסתייגות על העניין הזה של השם.
עודד פורר: אני כן אבקש להשאיר בהסתייגות את הנושא של להוסיף למצב הזה גם מצב של ירידה של 50% במחזור לתקופה ארוכה כדי לאפשר לו משיכה כזו על מנת שהוא לא יגיע באמת למצב של אבטלה, אלא יוכל ליהנות מהכספים האלה לפני שהוא סוגר את העסק, במידה והיו אירועי איבה מתמשכים או, למשל, עבודות תשתית, כמו בכיכר דיזינגוף או ברכבת הקלה.
מיקי לוי: אני מבקש להצטרף להסתייגות.
<עידו סופר: אפשר בבקשה להתייחס רק לרגע להסתייגות הזאת?
<עידו סופר: אני חושב שהכוונה היא מאוד מובנית ומאוד נכונה.
<עידו סופר: קודם כל, תפקידה של הממשלה להפעיל כלי סיוע שמסייעים - - - במצב הזה.
עודד פורר: היא עושה את זה היטב עכשיו.
עודד פורר: באמת, עם הרכבת הקלה היא עושה את זה נהדר בשנה האחרונה.
<עידו סופר: כן, כן.
<עידו סופר: כזכור, הקרן להלוואות בערבות מדינה הוגדלה, וכיום היא נותנת, בשנתיים - - - הלוואות - - - שישה מיליארד שקל.
עודד פורר: אתם עשיתם לעצמאים ברכבת הקלה – לקחתם קבוצה של אנשים, הודעתם להם חודש לפני, אחרי שהוא סיים שיפוץ והוא משלם הלוואה עכשיו של מאות אלפי שקלים על השיפוץ.
עודד פורר: אמרתם לו: מעכשיו העסק שלך סגור ויהיה לך פיצוי.
עודד פורר: אני הייתי פה בדיונים – פה, בוועדת הכלכלה לפני שנה – כשאמרו להם: יהיה לכם פיצוי.
עודד פורר: מאז ועד היום אף אחד לא קיבל שקל סיוע.
<עידו סופר: חבר הכנסת עודד פורר, הנקודה היא האם אנחנו רוצים לאפשר לאותו עצמאי למשוך כסף שבא על חשבון הפנסיה או בא על חשבון מצב של סגירת עסק.
<עידו סופר: אנחנו חושבים שזה לא נכון, ויש כאן פתח גם לסוגיות שהן יותר בעייתיות.
<עידו סופר: נשמח להמשיך את השיח הזה אחרי הוועדה - - -
מיקי לוי: אבל אולי איזשהו משהו חלקי.
מיקי לוי: כי אני מבין את הרצון שלכם לדאוג לעתיד שלו, אבל אנחנו מבינים את - - -
עודד פורר: אני רוצה שהוא לא יסגור את העסק.
<עידו סופר: זה לא פה.
מירב בן ארי: אף אחד כאן לא רוצה שהוא יסגור את העסק.
<עידו סופר: מה שאנחנו אומרים שזה לא פה.
מירב בן ארי: אני רוצה שהיועצת המשפטית תחזור על התיקונים, בהתאם להסכמות, לגבי מה שכבר קראתם.
<ענת מימון: למעשה, בישיבה הקודמת הגענו עד סעיף 7 להצעת החוק, אבל אני חוזרת אחורה כבר לעמוד הראשון ואני אציג את השינויים שנערכו לאור ההסכמות שהגיעו אליהן.
<ענת מימון: בסעיף 2, סעיף ההגדרות, בהגדרה: מצב אבטלה.
<ענת מימון: אז עד היום באמת ההגדרה דיברה על מצב שעצמאי חדל מלעסוק במשלח ידו או סגר את עסקו, וכרגע אנחנו מדגישים שזה גם מצב שבו הגיע עצמאי לגיל פרישה, כמשמעותו בחוק גיל פרישה, ואין לו הכנסה חייבת בהפקדה.
<ענת מימון: וכמו שאתם רואים, הכנסה חייבת בהפקדה זה סעיפים 2(1) ו-2(8).
<ענת מימון: ולכן אם אין הכנסה כזאת זה יהיה מצב אבטלה שיאפשר לו למשוך את אותו רכיב מהחיסכון.
<ענת מימון: הבהרה נוספת: סעיף 3(ג) קובע שעצמאי חייב להפקיד את הכספים לקופת הגמל בתום שנת המס.
<ענת מימון: עכשיו, מהשיח שערכנו עם העצמאים אנחנו מבינים שלא כל העצמאים בתום שנת המס באמת יודעים מהי ההכנסה החייבת שלהם באותה שנה, והדברים האלה נסגרים רק בשנת המס שלאחר מכן.
<ענת מימון: אז מה שלמעשה עשינו – את החובה כן השארנו להפקיד באותה שנת המס, כי אנחנו רוצים שאותו עצמאי יפקיד את הכספים באותה שנה כבר ממה שהוא מרוויח, ולא יחכה עם ההפקדות האלה, אבל כל מנגנון ההתראה והקנס שמופיע בהמשך החל מסעיף 6, הוא מנגנון שיפעל בעצם רק בשנת המס שלאחר השנה.
<ענת מימון: כלומר, אם עצמאי מפקיד בשנת המס שלאחר השנה שבה הוא היה צריך להפקיד, עדיין לא אמורה להישלח אליו ההתראה והוא עדיין לא יהיה חשוף לקנס.
<ענת מימון: רק עצמאי, בתום שנה אחת שלאחר שנת המס, יקבל בעצם את ההתראה.
<צור גינת: צור גינת, רשות המיסים.
<צור גינת: אנחנו אמורים להעביר לרשות האכיפה והגבייה את כל המידע.
<צור גינת: הוא יבוא על סמך דו"ח שייצא מהמחשב בתום השנה על פי הדיווחים של אותו עצמאי.
<צור גינת: אם הוא לא הפקיד בשנה, זה לא ייכלל בדו"ח.
<צור גינת: אנחנו נקבל רשימה של כל העצמאים במדינת ישראל לרשות האכיפה והגבייה.
<צור גינת: אני לא חושב שזה - - -
<ענת מימון: אבל מר צור גינת, הסעיף שמדבר על העברת המידע מדבר על שנה אחת אחרי.
<ענת מימון: כלומר, רשות המיסים מעבירה רק שנה אחת אחרי.
<צור גינת: אבל הדו"חות משקפים את מה ששולם באותה שנה.
<צור גינת: הם מוגשים באפריל, מאי, יוני, יולי, לא יודע, עד נובמבר, ואנחנו בדצמבר עושים הרצה במחשב ומעבירים לרשות האכיפה והגבייה.
<צור גינת: תצא רשימה של כל העצמאים במדינת ישראל.
<צור גינת: לא השגנו - - -
<כפיר בטט: למה?
<צור גינת: פעם אחת אנחנו עושים את ההרצה.
<צור גינת: זה היה הסיכום עם מנהל הרשות.
<כפיר בטט: פעם אחת, בסוף שנה.
<צור גינת: אבל אין את המידע, כי הוא שולם בשנה אחרי.
<צור גינת: הוא לא בדו"ח.
<ענת מימון: את ההרצה אתם עושים בשביל 2017, בסוף 2018.
<צור גינת: נכון, אבל הדו"חות כוללים את המידע עד ה-31 בדצמבר 2017.
<קריאה: זאת הכוונה - - -
<צור גינת: אם הוא משלם ב-2018, לא נראה את זה בדו"חות.
<צור גינת: אז כל - - -
<כפיר בטט: לא - - -
מירב בן ארי: סליחה, אדוני, סיימת?
<צור גינת: סיימתי.
מירב בן ארי: משרד האוצר, תתייחסו לזה, בבקשה.
<כפיר בטט: אנחנו נציין שוב את מה שהיועצת המשפטית, ענת מימון, הסבירה את המנגנון.
<כפיר בטט: בסופו של דבר, רשות המיסים יכולה לדעת לגבי ההפקדות שעצמאי עשה, נניח בשנת 2017.
<כפיר בטט: בסוף 2018, מתי שהעצמאים מגישים את הדו"ח – באותו מועד רשות המיסים עושה בדיקה לגבי ההפקדות שהיו בשנת 2017.
<כפיר בטט: עצמאים שהפקידו כחובה לפי החוק, הפקידו את חובתם בשנת 2017, לא יופיעו בהרצה של רשות המיסים, כי היא מעבירה רק את הנתונים לגבי עצמאים מעל שכר מינימום שלא הפקידו את חובתם.
<כפיר בטט: ולכן המועד או מה שבעצם הובהר גם כן בשיחות עם להב – המועד היחיד שבו רשות המיסים יכולה לדעת מי הפקיד או לא הפקיד לגבי שנת המס הקודמת, זה בסוף שנת המס הבאה.
<כפיר בטט: זאת אומרת, לסוף שנת 2018 על מי שהפקיד בשנת 2017.
<ענת מימון: אז אני אחדד:
<ענת מימון: אם העצמאי מפקיד את מלוא ההפקדה שלו רק ב-2018, אז הוא כן יופיע ותישלח לו התראה, למרות שהוא כבר הפקיד את הכספים.
<כפיר בטט: אז הוא כן - - -.
<כפיר בטט: הוא יפקיד אותם ב-2018 או להפקיד לשנת 2017.
<ענת מימון: בגין 2017.
<אפרת פרוקצ'יה: אבל אז הוא יוכל להוכיח בפני הרשות שהוא באמת הפקיד את הדלתא, ואז הוא בעצם פטור מהקנס.
<אפרת פרוקצ'יה: הקנס לא יחול לגביו.
<אפרת פרוקצ'יה: זה הכול.
<ענת מימון: זה לא מונע את משלוח ההתראה.
<אפרת פרוקצ'יה: אבל משלוח ההתראה כשלעצמו הוא לא בעייתי.
<אפרת פרוקצ'יה: רק מי שלא משלם או לא מוכיח שהוא שילם בעקבות ההתראה עצמה, רק אז הוא מחויב בקנס.
<אפרת פרוקצ'יה: הקנס לא יוצא עד לאחר שעברו 90 ימים ולא הוכחת ששילמת.
<אפרת פרוקצ'יה: הוכחת ששילמת או הצגת אסמכתא ששילמת את הדלתא, את ההפרש – אתה פטור.
<אפרת פרוקצ'יה: לא יהיה חיוב.
מירב בן ארי: תגיד רק את השם והתפקיד שלך.
<ירון גינדי: ירון גינדי, נשיא לשכת יועצי המס.
<ירון גינדי: אני לא רוצה להתייחס לכל הדברים, אלא רק לסעיף הזה, ספציפית, למרות שאני מקבל את כל מה שמר עידו סופר אמר.
<ירון גינדי: אנחנו נגענו באמת להסכמות, וכל ההסכמות שמר עידו סופר העלה כאן על השולחן, אכן מוסכמות עלינו ונמשיך אחר כך.
<ירון גינדי: אבל רק לעניין הזה: תראו, אנחנו רוצים להגיע למצב וצריכים למצוא את המנגנון שבו אני לא צריך לחכות להתראה.
<ירון גינדי: סיימתי את 2017.
<ירון גינדי: אני יודע כבר ביוני 2018 כמה הרווח שלי, כי כבר קיבלתי שומה ביוני 2018.
<ירון גינדי: אני רוצה לעשות את ההשלמה.
<ירון גינדי: אני לא רוצה מכתבים בדואר רשום, אני לא רוצה התראות, אני לא רוצה קנסות.
<ירון גינדי: אני רוצה בבקשה שנמצא את המנגנון שבו אני אוכל להשלים עבור השנה הקודמת וייתר את הצורך מלשלוח לי התראות.
<ירון גינדי: אני גר במושב, אני לא מקבל דואר, עברתי דירה.
<ירון גינדי: בואו נמצא את הדרך – איך אני עושה הפקדה מבלי לקבל את ההתראה.
<ירון גינדי: עבור השנה הקודמת, כמובן.
מירב בן ארי: משום מה, יש הרבה צדק בדברים שהוא אומר, ואני חושבת שרשות המיסים פה צריכה להתערב ולמצוא - - - מה אתה אומר, אדוני?
<צור גינת: זה שינוי חקיקה.
<צור גינת: אני לא יודע.
<צור גינת: זה לא קיים היום.
<צור גינת: בדו"חות זה לא מופיע.
<ירון גינדי: לא, אנחנו לא רוצים הטבות מס בגין זה.
<צור גינת: לא, לא, לא קשור להטבות.
<צור גינת: השאלה: הדו"חות.
<ענת מימון: אני חושבת שהוא לא ייחשב כמי שלא הפקיד.
<קריאה: אבל השאלה אם יש דרך לבדוק את זה.
מירב בן ארי: בגלל שהוא לא יצטרך להתעסק עם כל ההתראות האלה.
<אפרת פרוקצ'יה: - - - מה שעצמאי נתן לך ועל פי זה אתה מושך?
<צור גינת: הוא מקבל בסביבות דצמבר 2017, ורק את מה שהיה בדצמבר 2017.
<צור גינת: הוא לא מקבל נתונים של 2018 בשנת 2018.
מירב בן ארי: יש כאן בעיה והוא צודק במה שהוא אומר, ואנחנו בנפרד מרשות המיסים נצטרך למצוא לזה פתרון, ואגף שוק ההון גם.
<רונית כהן: אפשר, בבקשה?
<רונית כהן: רונית כהן מרשות המיסים.
<רונית כהן: לגבי ההכרה בהפקדות.
<רונית כהן: ההכרה בהפקדות, גם לגבי הביטוח הלאומי שמשלם העצמאי – הניכוי שמותר לו זה בשנה שבה הוא שילם.
<רונית כהן: כלומר, לא מעניין אותי לאיזו שנה זה מתייחס.
<רונית כהן: בשנה שבה נעשה התשלום, בה מוכרים הניכויים האלה.
<רונית כהן: מה שאנחנו בעצם מבקשים: שזה ייעשה אותו מנגנון גם בהפקדות לקופת גמל.
<ירון גינדי: לא דיברנו על ההכרה.
<ירון גינדי: ממש לא על ההכרה.
<ענת מימון: ההטבות - - -
<רונית כהן: גם ההכרה וגם התשלום.
<רונית כהן: וגם התשלום.
<רונית כהן: כשעצמאי משלם למוסד לביטוח לאומי, זה מתייחס לאותה שנה.
<ירון גינדי: אני לא הבנתי.
<ירון גינדי: לא הבנתי.
מירב בן ארי: תשמעי, יש כאן איזשהו חוסר הבנה בסיסי.
מירב בן ארי: אני מבקשת, בגלל שזו נקודה חשובה, להשאיר את זה רגע - - -, ואנחנו נפתור את הנושא הזה ביניכם בלי כל הפורום הזה.
מירב בן ארי: זה נושא שאפשר לפתור אותו.
<עידו סופר: טוב.
<עידו סופר: אנחנו נביא פתרון ליום רביעי, ככל שיהיה אפשרי.
מירב בן ארי: הנה, מר עידו סופר התגייס לזה.
מירב בן ארי: אנחנו ממשיכים עם התיקונים לאחר ההסכמות.
מירב בן ארי: כן, גברתי.
<ענת מימון: עכשיו, סעיף 6.
<ענת מימון: אני אעיר הערה כללית: מנגנון האכיפה שמוצע פה במסגרת הצעת החוק זה מנגנון שקובע שמי שגובה את הקנס זה המרכז לגביית קנסות ואגרות במשרד המשפטים.
<ענת מימון: אני רק מעירה שמבחינה של כל החקיקה שעשינו וניסינו לבדוק, לא מצאנו דוגמאות שהמרכז לגביית קנסות הוא זה שגובה חוב ראשוני.
<ענת מימון: חוב שמוטל בצורה ראשונית על אזרח בגין משהו שהוא לא עשה, איזשהו קנס מנהלי.
<ענת מימון: זה לא התפקיד של המרכז לגביית קנסות.
<ענת מימון: זה תפקיד שמוטל עליו לראשונה במסגרת הצעת החוק הזאת.
<ענת מימון: בדרך כלל, מי שגובה קנס מנהלי בחקיקה זו הרשות או אותו משרד שבאמת אמון על הנושא הזה, ולא אמורים להעביר את זה למרכז לגביית קנסות.
<ענת מימון: מה שכרוך בזה, הסיכון שכרוך בזה זה העברת מידע על אזרחים בין רשויות שונות.
<ענת מימון: כלומר, מה שלמעשה אנחנו אומרים פה, ואפילו הדיון שהיה פה, עכשיו, קודם, מחדד את זה ביתר שאת: שאדם שמשלם באיחור, נגיד, בגלל ההפרשים – המידע עליו עובר מרשות המיסים למשרד המשפטים, למרכז שלא מתעסק במידע הזה בדרך כלל, ואותו מרכז מקבל מידע על אדם שלא שילם ומה גובה ההפרש בין מה שהוא היה אמור לשלם למה שהוא לא אמור היה לשלם.
<ענת מימון: אנחנו, בייעוץ המשפטי, סבורים שמנגנון נכון היה או שרשות המיסים או משרד הכלכלה והתעשייה, המרכז לאכיפה שם, היה גובה את הקנס הזה ולא להעביר את זה לגוף שלא אמור לעשות את הגבייה הזאת.
<ענת מימון: זו ההערה שלנו.
מירב בן ארי: אין לנו יותר מדי פתרונות, כי כולם הסירו אחריות מהעניין.
מירב בן ארי: זאת אומרת, חוץ מהגוף הזה.
עודד פורר: למה לא לוותר על האכיפה הזאת ולתת במקום זה הטבה למי שהפקיד?
מירב בן ארי: הטבה למי שלא הפקיד?
עודד פורר: אני אומר: למי שהפקיד.
עודד פורר: זאת אומרת, מישהו שמפקיד הרי - - -
מירב בן ארי: אבל מה עם אלה שלא?
<אפרת פרוקצ'יה: הטבות גם יש היום וזה לא עזר.
עודד פורר: יש הטבות, אז יש אינטרס להפקיד.
עודד פורר: למה - - -?
<קריאה: לא, אבל לא מפקידים.
מירב בן ארי: חבר הכנסת עודד פורר, תיכף יתייחסו לזה ממשרד האוצר, אבל העניין פה זו הסנקציה, זו לא הטבה.
מירב בן ארי: זה אלה שלא.
מירב בן ארי: מה מנגנון הפיקוח.
מירב בן ארי: עכשיו, אם - - - לוקח אחריות על כל הסיפור של העצמאים, היה המשרד הרלוונטי אמור לפקח.
מירב בן ארי: גם לתת הטבה וגם לתת אכיפה.
מירב בן ארי: לצורך העניין שלא היו קופצים על הסיפור, נשארנו עם המרכז לגביית קנסות.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע מה אתם מציעים במשרד האוצר.
<אפרת פרוקצ'יה: קודם כל, לעניין של העצמאים: אין איזשהו גוף רגולטורי שהוא בעצם האבא והאימא, הוא הגוף המאסדר של העצמאים.
<אפרת פרוקצ'יה: לכן, בניגוד למקרים אחרים, כמו, למשל, סוכני ביטוח או בעלי רישיון אחרים, שיש להם גוף מסוים, שהוא נותן את הרישיון והוא שולל את הרישיון, ואז הוא גם יכול לתת עיצומים כספיים.
<אפרת פרוקצ'יה: פה אין את הגוף הזה.
<אפרת פרוקצ'יה: אין איזשהו גוף טבעי שיכולנו לסמן אותו ולהגיד: זה הגוף, ולכן הוא גם צריך - - -
מירב בן ארי: כן, זו הבעיה.
מירב בן ארי: את לא פותרת לי את הבעיה.
מירב בן ארי: את אומרת לי את מה שאמרנו.
<אפרת פרוקצ'יה: נכון.
<אפרת פרוקצ'יה: עכשיו, מה שאנחנו אומרים: יש המון גופים שהם יכולים להיות רלוונטיים.
<אפרת פרוקצ'יה: באותה מידה, באמת רשות המיסים עשויה להיות רלוונטית, בדיוק כמו שהרשות לגביית קנסות עשויה להיות רלוונטית.
<אפרת פרוקצ'יה: עכשיו, בגלל שמדובר פה בעצם בפרט טכני, בסופו של יום של גביית הקנס, כן?
<אפרת פרוקצ'יה: הרי כל הפן הזה הוא מאוד-מאוד טכני.
<אפרת פרוקצ'יה: אם לא שילמת בתוך 90 ימים ולא ענית על התנאים, אתה פשוט מקבל הודעת קנס ואתה אמור לשלם אותה.
<אפרת פרוקצ'יה: עכשיו, זה דבר שהוא לחלוטין טכני.
<אפרת פרוקצ'יה: הוא לחלוטין דבר שהרשות הזאת מסוגלת - - -
עודד פורר: שאם לא תשלם את הקנס?
<אפרת פרוקצ'יה: עכשיו, אם אתה לא משלם את הקנס, זה בדיוק הגוף שיודע איך לטפל באנשים שלא משלמים את הקנס.
מירב בן ארי: הם בדיוק הגוף - - -
<אפרת פרוקצ'יה: זה בדיוק הגוף שעושה את זה.
<אפרת פרוקצ'יה: בדיוק.
<אפרת פרוקצ'יה: בדיוק - - -
מירב בן ארי: זה מה שהיא דיברה, היועצת המשפטית, שזה לא - - -
<אפרת פרוקצ'יה: ולכן, מבחינתנו, זה היה תפקיד, להיכנס בעצם לרובריקה הזאת ולמלא את החסר.
מירב בן ארי: כן, בבקשה, חבר הכנסת עודד פורר.
עודד פורר: אני התבטאתי גם בדיון הקודם שאני קצת מתנגד לקנסות האלה.
עודד פורר: אני חושב שבסוף זה עלול ליצור יותר נזק מתועלת.
עודד פורר: אני רוצה להציע בהקשר הזה, ואני מבין שצריכה להיות איזושהי סנקציה או איזושהי רמת אכיפה.
עודד פורר: אני חושב שהקימו – אני לא יודע בדיוק איך לקרוא להם מבחינת השם – הרשות לעסקים קטנים או הסוכנות לעסקים קטנים במשרד הכלכלה והתעשייה.
עודד פורר: אני בדעה שלא צריכה להיות פה סנקציה שהיא סנקציה כספית שמוציאה קנסות, אלא המידע הזה יועבר לאותה רשות ואותה רשות תוציא מכתב, גם לכל הגורמים הרלוונטיים וגם לאותו עצמאי, שהוא לא זכאי לקבל שום הטבה שזכאים לה עצמאים מהמדינה: אם זה בקרנות, אם זה בהלוואות, אם זה בתוספות כאלה או אחרות, כל זמן שהחוב הזה הוא חוב צבור.
עודד פורר: ואז יש סנקציה על הטבה שהוא לא מקבל.
עודד פורר: תראו, הקנס הזה של 500 השקלים זה כאילו היינו חייבים לתת סנקציה, נתנו איזושהי סנקציה.
עודד פורר: אני אומר: במובן הזה, אני חושב שמכתב כזה גם יהווה עוד איזשהו תמריץ וגם אני לא מחפש עכשיו לשלוח את העסקים להתחיל להתמודד עם רשות האכיפה והגבייה על העניין הזה.
אלי כהן: יושבת ראש הוועדה, צריך לבוא ולזכור שעבור מעסיקים שלא מפקידים הסנקציה היא פלילית.
אלי כהן: אבל שם הסנקציה היא עבירה פלילית.
אלי כהן: וכאן יש גם מהלך מאוד משמעותי, שבאה המדינה ונותנת דרבון, וכולנו רוצים לראות - - -.
אלי כהן: אפשר לתת, אתה יודע, אולי grace, אולי תקופה מסוימת, עד שהסנקציה מופעלת או משהו כזה, אולי להפחית - - -
מירב בן ארי: זה 90 יום, לא?
<נירית איבי: 90 יום, כן.
<עידו סופר: אני אסביר.
אלי כהן: חבר הכנסת עודד פורר, - - - חובה.
עודד פורר: אני הולך איתך, אבל לחילופין הייתי מעביר את זה.
עודד פורר: יכול להיות שכדאי להעביר את זה בכל זאת לסוכנות, והסוכנות, כשהיא תצטרך לגבות, היא יכולה לבקש מרשות האכיפה והגבייה, כמו שמשרדי ממשלה שונים מבקשים מרשות האכיפה והגבייה לעשות עבורם גבייה על כל מיני חובות.
עודד פורר: גם משרד העלייה והקליטה הייתה לו גבייה.
עודד פורר: היו לוקחים הלוואות סל קליטה, ובאיזשהו שלב זה עבר, אחרי שאנשים לא החזירו הרבה שנים, לרשות האכיפה והגבייה.
עודד פורר: רשות האכיפה והגבייה היא כלי שהממשלה יכולה להפעיל אותו, ואני לא בטוח שצריך לשלוח לשם את העצמאים.
עודד פורר: אני גם חושב שאם הקמנו סוכנות לעסקים קטנים, בואו ניתן לה קצת - - -
מירב בן ארי: בסדר, הנקודה ברורה.
<עידו סופר: אני מבקש להתייחס.
<עידו סופר: הקדשנו מספר רב של חודשים לפיתוח המנגנון הזה, ואני אסביר מה עמד לנגד עינינו.
<עידו סופר: קודם כל, את הסוגיה אני אשאיר לחבריי להסביר מדוע יש צורך בסנקציה והטבת המס לא מספיקה, וזה נשים רגע בצד.
<עידו סופר: אנחנו באנו ואמרנו דבר כזה, וזה גם בא יותר מכיוון של איזושהי פסיכולוגיה כלכלית: למרות שאתה יכול לקבל קנס, אגב, על חנייה באדום-לבן, קיבלת קנס, אתה אומר: בסדר, זה רק 250 שקלים.
<עידו סופר: זה משהו שאתה לא עושה ומשהו שמפריע לך ומשהו שמתווה את ההתנהגות שלך, למרות שזה סכום קטן.
<עידו סופר: בניגוד להטבת מס שאתה אומר: טוב, אז לא קיבלתי, שכחתי וכולי.
<עידו סופר: עכשיו, כשאנחנו מסתכלים על אדם שההכנסה שלו היא 5,000 שקלים, שזה פחות או יותר - - - של החוק הזה – מסתכלים על בעל הכנסה נמוכה; עדיין, אחרי כל המהלך עם הפחתת שיעורי הביטוח הלאומי, גם אם הוא ישלם את הקנס, הוא יוטב ב-1,500 שקלים מהמצב הקיים, אבל זה - - -
עודד פורר: אני הולך אתכם.
עודד פורר: אז אני לא אריב על העניין הזה.
<עידו סופר: אז אני אתייחס לרשות האכיפה והגבייה.
<עידו סופר: רשות האכיפה והגבייה, ופה זה גם המקום לבוא ולהגיד כשמשרד הכלכלה והתעשייה אמר:
<עידו סופר: זה לא אנחנו וגופים נוספים אמרו: זה לא אנחנו, רשות האכיפה והגבייה אמרה: לאור חשיבות הדבר אנחנו פה.
<עידו סופר: אנחנו פה ואנחנו מוכנים.
<עידו סופר: עכשיו, הכלי שיצרנו הוא כלי שהוא נתון בירוקרטיה, הוא כלי טכני.
<עידו סופר: בעצם, אפשר לומר שהחוק מטיל את העיצום ורשות האכיפה והגבייה היא רק זו שהיא האימא והאבא מבחינת: אני גובה ואני מוודאת שהייתה גבייה.
<עידו סופר: וזה מודל, אני חושב, שבהינתן הנסיבות ובהינתן עבודת המטה שנעשתה, הוא הכי טוב שהיה אפשר לעשות אותו לעת זו.
<עידו סופר: יש כאן הרבה מורכבויות.
<עידו סופר: אני מבין בהחלט את הדברים שנאמרו, אבל צריך גם להבין מאיפה אנחנו באים בנקודה הזו.
מירב בן ארי: אני רוצה להמשיך בבקשה.
<ענת מימון: דבר נוסף שאספנו בסעיף 6: ההתראה של המרכז לגביית קנסות תישלח לאחר קבלת מידע מרשות המיסים, לפי סעיף 9, ולאחר המועד הנקוב בו, שאמרנו שזה שנה אחרי.
<ענת מימון: אנחנו נבדוק כרגע איך אנחנו עושים שכל המידע יהיה בתוך אותה הודעה.
<ענת מימון: נראה איך אנחנו עושים את זה ואם זה אפשרי.
<ענת מימון: אנחנו מגיעים לסעיף 7, שזה סעיף שמדבר על אי הפקדת תשלומים לקופת גמל לקצבה לאחר קבלת התראה – עבירה.