GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: צריך להגיד גם מילה טובה על רוביק דנילוביץ' שבסופו של דבר לקח את באר שבע ועשה ממנה אימפריה שמרכזת בתוכה את כל השירותים לכל הסביבה.
חיים ילין: אני מאוד מקווה שנצליח להמשיך להתקדם ולא להרוס כי השלטון המקומי יודע את עבודתו אבל לא תמיד הממשלה יודעת את מקומה מול השלטון המקומי.
אבי בוחבוט: תודה לחבר הכנסת חיים ילין.
אבי בוחבוט: אני מקדם בברכה את חברת הכנסת נורית קורן שהצטרפה אלינו.
אלי אלאלוף: היא שמעה את הזמנת של חיים ילין.
אבי בוחבוט: דיברת על חורה שמשקיעה בחינוך.
אבי בוחבוט: אני יושב ראש אגודת סטודנטים במכללה לחינוך שחמישים אחוזים מהסטודנטים שלה הם סטודנטים מהמגזר הבדואי.
חיים ילין: גם בשער הנגב.
אבי בוחבוט: אחוז גבוה מהם באים מחורה.
אבי בוחבוט: רואים את זה אצלנו, את ההשקעה של המגזר הבדואי בחינוך.
אבי בוחבוט: המכללה לחינוך היחידה בבאר שבע בה לומדים חמישים אחוזים ואנחנו חיים בהרמוניה.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, אני חייב ללכת כי אני נותן הרצאה על חקלאות.
חיים ילין: ההרצאה היא בפני צעירים שבחרו את זה כנושא וזה די מפתיע שצעירים בחרו את זה כנושא אבל אני מאוד שמח על כך.
אלי אלאלוף: תגיד להם שהחוקים שעומדים אצלנו, נדון בהם בשבוע הבא.
אלי אלאלוף: את חלקם זה ישמח ואת חלקם פחות.
חיים ילין: תודה רבה וסליחה.
חיים ילין: למרות שזה נראה לא מנומס, זה חלק מהעבודה שלנו, להיות בו זמנית בשלושה-ארבעה מקומות.
אבי בוחבוט: לכן נתנו לך לדבר ראשון.
טלי פלוסקוב: זה אמור לגבי כולנו.
טלי פלוסקוב: אדוני היושב ראש ואדוני ממלא מקום היושב ראש.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם לפני שנבחרתי לכנסת הייתי ראש עיריית ערד, אחת מהערים שנמצאת בדרום והייתי קוראת לזה קצת רחוק מכל ההצלחה הגדולה שאנחנו רואים בדרום.
טלי פלוסקוב: למרות שיש לי בזמן הזה שלושה דיונים שאני רוצה להשתתף בהם, בחרתי להיות כאן כדי לחלוק אתכם את החוויה של עיר דרומית שדווקא בקדנציה שלי, לצערי הרב, חוויתי משבר מאוד מאוד גדול של סגירת שני מפעלים ביום אחד, 300 משפחות שנשארו ללא פרנסה ואין להן לאן ללכת.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, ההבדל בין ערד לעיר במרכז הארץ הוא שבעיר אחרת אפשר לעבור כביש ולחפש אלטרנטיבה, לחפש עוד מפעל בו אפשר לעבוד, אבל בעיר כמו ערד אין אלטרנטיבות.
טלי פלוסקוב: יושבים כאן נציגים של משרד העבודה – קודם משרד הכלכלה – אתם נפגשנו באין ספור פגישות, בכל הרמות, ואני כראש עיר באתי ואמרתי שאם אנחנו רוצים שהעיר הזאת תמשיך להתקיים במתכונת של היום, חייבים לשים כסף.
טלי פלוסקוב: המדינה חייבת להתערב.
טלי פלוסקוב: המדינה חייבת לתת לאותם יזמים ששוקלים אולי להגיע לערד.
טלי פלוסקוב: ברגע האחרון הם מגיעים הביתה, הם לוקחים מחשבון ועושים אחד פלוס אחד, כמה זה שווה.
טלי פלוסקוב: אם זה לא משתלם להם, הם לא יגיעו.
טלי פלוסקוב: זה מה שקרה בערד.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אתם בטח ראיתם כמה כתבות היו בתקשורת ואני אמרתי לכולם ששטח יש להם בשפע, מבנים קיימים יש להם בשפע, עובדים יש לכם בשפע כי נשארו אנשים ללא עבודה וכולם היו אצלי במשרד באין ספור פגישות ואנשים מאוד התלהבו, גם מהעיר, גם מהמקום, גם מהאנשים, מהכול אבל שבוע אחרי הפגישה, אני מקבלת טלפון ואומרים לי: התאהבנו אבל זה לא משתלם לנו.
טלי פלוסקוב: מה אפשר לעשות?
טלי פלוסקוב: מה אותו ראש עיר יכול לעשות?
טלי פלוסקוב: אני אומרת לכם שאני לא יכולתי לצאת החוצה מהמשרד כי התביישתי להסתכל לעיני התושבים שלי כי לא המדינה מתערבת וגם לי כראש עיר אין סמכויות להתערב.
טלי פלוסקוב: אולי אותו מפעל מגבות ערד לא היה נסגר אם הייתי יכולה לתת לו, בגלל המצב הקשה שלו, פטור מארנונה למשך שלוש שנים?
טלי פלוסקוב: או אולי המדינה הייתה מתערבת ונותנת לו פיצוי על כך שהיא לא הצליחה להביא גז לערד?
טלי פלוסקוב: אני אומרת שוב שלי אישית נשאר פצע מאוד עמוק ממה שחוויתי כראש עיר ולא רק לי.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שהפצע הזה נשאר לכל העיר.
טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת שוב, ויושבים כאן נציגי משרד העבודה ונציגי משרד הכלכלה.
טלי פלוסקוב: אנחנו ישבנו יחד, בנינו תכנית, יש לי את המצגת שהכנו להחלטת הממשלה, רצינו להעביר החלטת ממשלה אבל אנחנו יושבים ומדברים ובפועל קורים דברים לא כל כך רצויים.
טלי פלוסקוב: לכן אני אומרת שראיתי את התכנית, ראיתי את המצגת ששלחתם.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שמאוד התלהבתי גם מהרעיון לעבוד במרחק מסוים ולקבל פיצוי על כך.
טלי פלוסקוב: ראיתי את זה.
אלי אלאלוף: חייבים לקצר.
טלי פלוסקוב: בדרך כלל אתה יודע שאני לא מדברת הרבה אבל בגלל הנושא הזה והכאב שמלווה אותי לאורך כל השנים האלה מאז עזבתי את התפקיד – ואגב, אחת הסיבות שבאתי לכאן, לכנסת, היא כי לא הצלחתי להשפיע משם, ואולי אני אצליח להשפיע מכאן.
נורית קורן: תדעו לכם שהיא משפיעה.
טלי פלוסקוב: אני מנסה.
טלי פלוסקוב: דבר אחד לסיכום ואולי הוא לא כל כך אופטימי.
טלי פלוסקוב: עד היום, כבר שנתיים מאז עזבתי את המקום, לא קם בערד מפעל חדש.
טלי פלוסקוב: דיבורים, הבטחות, זה קיים, אבל בפועל זה לא קרה.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני חוזרת על מה שאמרתי.
טלי פלוסקוב: אם אנחנו רוצים שהמשקיעים שלנו יגיעו לערי פריפריה, לדרום, ואת ערד נתתי כדוגמה ואני בטוחה שיש עוד הרבה ערים במצב של ערד, אנחנו חייבים להכניס את היד לכיס ולהפוך את העסקה של היזמים האלה לכדאית.
טלי פלוסקוב: שום דבר אחר לא יעזור וזה כבר הוכח.
אבי בוחבוט: תודה רבה גברתי חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
אבי בוחבוט: אני רוצה להוסיף מילה.
אבי בוחבוט: אני באמת מזדהה אתך ואני רואה בערד את הבעיה החמורה.
אבי בוחבוט: יש לי הרבה חברים שגרים בערד.
אבי בוחבוט: היום הרבה תושבים בערד נשענים או על מפעלי ים המלח או על המלונות או על נסיעה במשך ארבעים דקות לבאר שבע, מה שלא הכי נעים.
טלי פלוסקוב: גם נסיעה של שעה ושעה וחצי לתל אביב, לקריית גת ולעוד מקומות.
טלי פלוסקוב: איכות חיים שיש בערד, אין באף מקום אחר.
אבי בוחבוט: העלית נקודה חשובה.
אבי בוחבוט: אני חושב שלתת אוטונומיה לראשי הערים לתת פטור מארנונה, בסופו של דבר הם מנהלים את תקציב העיר שלהם וצריך לתת להם את הסמכות הזאת.
אבי בוחבוט: לדעתי זה בסמכות משרד הפנים אבל הוא צריך להעביר את הסמכויות אולי לרשויות שיכולות.
אבי בוחבוט: שייתנו את המענה הזה לראשי הערים שיכולים להחליט האם לתת פטור מארנונה.
אבי בוחבוט: אני יודע ששנים מדברים על אזור תעשייה משותף של דימונה, ערד וירוחם.
אבי בוחבוט: יש כל כך הרבה שטח.
טלי פלוסקוב: כסייפא, ערוער, כולם היו צריכים להיכנס לזה.
אבי בוחבוט: המדינה תשקיע פעם אחת באזור תעשייה משותף סביבו יהיו מאות אלפי תושבים, מעל מאה אלף תושבים עם הפזורה, דימונה, ירוחם וערד.
אבי בוחבוט: לדעתי זה ייתן מענה הולם.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לחזק את מה שאתה אומר.
טלי פלוסקוב: נתיבות.
טלי פלוסקוב: ברגע שהחליטו לקחת את נתיבות כמוקד, החליטו לתת שם העדפות – אני רואה שאתם מסכימים עם מה שאני אומרת – אנחנו רואים את התוצאה.
טלי פלוסקוב: לכן לא יכול להיות שנתיבות, בגלל שראש העיר שלה – סליחה – מקושר למקבלי ההחלטות, זה משפט שלא תמיד נשמע טוב אבל זאת האמת, הוא קיבל את זה.
טלי פלוסקוב: בגלל שראש עיר אחר לא מקושר לשלטון, הוא לא מקבל?
טלי פלוסקוב: בעיני זאת אפליה שצריך לתקן אותה.
טלי פלוסקוב: אם מקבלים החלטה על הדרום, היא צריכה להיות רחבה ושווה לכל הישובים.
אבי בוחבוט: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין.
אבי בוחבוט: ברוך הבא.
אבי בוחבוט: הדובר הבא מנכ"ל שירות התעסוקה, מר בועז הירש שייתן לנו נתונים ויספר לנו מה מתכוון לעשות שירות התעסוקה ומה הוא כבר עושה.
<בועז הירש: תודה רבה על ההזמנה לישיבה הזאת, גם בכובע המקצועי וגם כמישהו שנולד וגדל בבאר שבע.
<בועז הירש: ברשותכם, התייחסות קצרה לדברי חברת הכנסת פלוסקוב.
<בועז הירש: אנחנו היינו שם אחרי שמגבות ערד נסגר.
<בועז הירש: אנחנו עדיין שם ואנחנו כארגון נטועים חזק בערד ורואים שההשמות לטפל במפוטרי ערד – יושב כאן אתי דוד והוא מנהל מחוז דרום של שירות התעסוקה - - -
טלי פלוסקוב: יישר כוח דוד.
טלי פלוסקוב: אנחנו מכירים את העבודה והפעילות שאתה עושה בדרום.
<בועז הירש: הצוות שלו ביצע השמות באזור התעשייה עידן בנגב ברהט, בקריית גת, ואם אני זוכר, היו דיבורים על צוות של חמישה-שישה אנשים שהציעו להם עבודה בראשון לציון ולחזור הביתה בסופי שבוע כחלק מאותה מצוקה שחברת הכנסת דיברה עליה.
<בועז הירש: אני חושב שאם נדבר מלמעלה, אנחנו רואים שבשנים האחרונות המצב משתפר, שיעורי האבטלה בדרום בממוצע הגיעו לשישה אחוזים.
<בועז הירש: זה נכון שבהשוואה למרכז זה גבוה.
<בועז הירש: במרכז שיעור האבטלה בישובים של מעל אלפיים אנשים הם שישה אחוזים אבל זה שווה לצפון.
<בועז הירש: אנחנו רואים בשלוש השנים האחרונות ירידה.
<בועז הירש: אנחנו רואים שהאבטלה בעיקר מרוכזת במספרים הגבוהים בישובים הבדואים וחלקה גם – בריכוז נמוך יותר אבל עדיין גבוה מהממוצע הארצי – בעיירות הפיתוח.
<בועז הירש: עם זאת אנחנו רואים ירידה של 12 אחוזים בתובעי אבטלה וקרוב לשלושים אחוזים בתובעי הבטחת הכנסה.
<בועז הירש: גם זה חלק מפעילות השירות וגם חלק מכניסה של מפעלים חדשים.
<בועז הירש: נמצא כאן דוד שיוכל לפרט על כך.
<בועז הירש: אני חושב שלמרות השיפור שניכר למעשה כמעט בכל הישובים, יש בפנינו עדיין עבודה.
<בועז הירש: הזכיר קודם חבר הכנסת ילין את חורה.
<בועז הירש: אנחנו רואים שחורה כן מוזכרת ואנחנו רואים שאמנם שיעור האבטלה לא נמוך, 14 אחוזים בישוב, אבל זאת ירידה של חמישה אחוזים.
<בועז הירש: יש חמש נקודות האחוז מ-19 אחוזים בשנת 2015.
<בועז הירש: ברשותך, הייתי רוצה שדוד ייתן כמה דוגמאות לפעילויות מהותיות שמבצע מחוז דרום.
<דוד קלדרון: שלום לכולם.
<דוד קלדרון: אני מנהל מחוז דרום של שירות התעסקה.
<דוד קלדרון: אצלנו במחוז בנינו תכנית לליווי מפעלים בהקמה.
<דוד קלדרון: אנחנו יודעים לתת מענה.
<דוד קלדרון: יש לנו מתודה שלמה שיודעת לעשות את זה.
<דוד קלדרון: בשנים האחרונות ליווינו מפעלים חדשים ואנחנו כבר נקשרים למפעלים ברגעים שהם חושבים על מעבר דרומה וזאת מסיבה אחת פשוטה.
<דוד קלדרון: אנחנו מבינים שההיתכנות שלהם להקים מפעל בדרום היא בהכרח תלויה אם הם יצליחו לגייס עובדים בדרום.
<דוד קלדרון: אנחנו שם כדי לנסות לתת את הפתרונות היכן שיש פערים בין היצע לביקוש באנשי מקצוע.
<דוד קלדרון: אני רוצה לתת כמה דוגמאות.
<דוד קלדרון: טרה ירדה לדרום, לפארק נועם ליד נתיבות.
<דוד קלדרון: אנחנו סייענו לטרה בשלבים הראשונים שלה בגיוס עובדים וגייסנו כ-271 עובדים, שזה בערך שישים אחוז ממספר העובדים בטרה.
<דוד קלדרון: בשיתוף עם טרה הקמנו שני קורסים לחשמלאים שהיו חסרים להם.
<דוד קלדרון: עשרה חודשים לפני שהמפעל הוקם הם התחיל ללמוד בתכנית מסודרת.
<דוד קלדרון: אני רוצה לציין את הפעילות הענפה שאנחנו עושים מול סודה סטרים בהקמה של מפעל סודה סטרים בעידן בנגב.
<דוד קלדרון: עד לרגע זה גייסנו כ-650 עובדים במקום וזה רק ממה שעשה שירות התעסוקה, מהנתונים שלנו.
<דוד קלדרון: בנוסף אפשר לדבר על עוף עוז בשגב שלום, מפעל שהיום מעסיק מעל 1,200 עובדים.
<דוד קלדרון: אין לי כאן מספר לציין אותו אבל אנחנו שותפים לתהליך אתם כבר כמעט שבע שנים ובכל התפתחות אנחנו מגייסים עוד ועוד עובדים.
<דוד קלדרון: אני מעריך שמעל אלף עובדים עברו דרך שירות התעסוקה והופנו לעוף עוז.
<דוד קלדרון: אנחנו גם יכולים לראות איך זה השפיע על הישוב שגב שלום שהוא סמוך אליו.
<דוד קלדרון: בשגב שלום אנחנו רואים שהירידה באבטלה היא משמעותית מאוד.
<דוד קלדרון: הם ירדו בערך בשישה אחוזים בשלוש השנים האחרונות באחוז האבטלה.
<דוד קלדרון: כלומר, הם עמדו על עשרים אחוזי אבטלה והיום הם עומדים על 14 אחוזים.
<דוד קלדרון: כלומר, רואים שתעשייה מסוימת ליד הישובים הבדואים סייעה בכך.
אבי בוחבוט: דיברת על מפעל עוף עוז שסמוך לשגב שלום.
אבי בוחבוט: האם אתה יודע כמה משתכרים העובדים במפעל?
אבי בוחבוט: האם מדובר במשכורת מינימום או במשכורת גבוהה יותר?
<דוד קלדרון: זה מאוד דומה.
<דוד קלדרון: זה כמו בכל התעשייה בכלל כתפיסה תעשייתית.
<דוד קלדרון: יש אנשי מקצוע מהרמה הבכירה ואלה מהנדסים ומפעילי מכונות.
<דוד קלדרון: זה יורד עד לאורזים ועד לעבודות פשוטות.
<דוד קלדרון: ברור שאין פחות משכר מינימום אבל זה מאפיין כמו שזה מאופיין בכל תעשייה אחרת.
<דוד קלדרון: כלומר, אני לא רואה הבדל בין עוף עוז לטרה.
<דוד קלדרון: מה שיפה זה שלדוגמה בעוף עוז, הם עושים שחיטה במקום ואנחנו רואים שם עבודה של שיתוף פעולה ואינטגרציה כל כך יפה בין החרדים שעושים שם את עבודת השחיטה לדוגמה לבין העובדים הבדואים בדרום.
<דוד קלדרון: זה אחד המקומות בו אנחנו רואים אינטגרציה יפה.
<דוד קלדרון: יש עובדים שמגיעים מאזור באר שבע ויש עובדים שבהחלט מגיעים מתוך הישובים עצמם.
<דוד קלדרון: שגב שלום לא מסוגלת לספק את כל הצרכים של עוף עוז בגלל הגודל ולכן מסיעים עובדים מכסייפה, מערוער, מתל שבע וממקומות אחרים.
אבי בוחבוט: שאלתי את השאלה כי אני ראיתי – גם הנתונים מראים – שהרבה מפעלים שמנסים להעתיק אותם לדרום או לפריפריה בכלל, אלה מפעלים שעדיין השכר הממוצע שלהם הוא דומה לשכר המינימום.
אבי בוחבוט: אנחנו לא רוצים להביא רק את כוח העבודה הזול, ואני אומר את זה במירכאות.
אבי בוחבוט: להביא את זה לדרום שבו יהיו העובדים השחורים שישתכרו שכר מינימום, 5,000 שקלים בחודש, והטכנולוגיה, ההיי-טק והמשרות עם השכר הגבוה באמת, נשאיר באזור המרכז.
אבי בוחבוט: אני חושב שצריך לפעול לכך שתבוא תעשייה ותעסוקה לנגב, שגם תהיה תעסוקה הולמת.
אבי בוחבוט: בסופו של דבר מי שנשאר בנגב והולך לעבוד במפעלים האלה, אלה אנשים שאולי קשה להם לעזוב.
אבי בוחבוט: הטובים באמת הולכים לעבוד בתעסוקה הולמת.
<דוד קלדרון: אני רוצה לומר כאן שלושה דברים מרכזיים.
<דוד קלדרון: יש את כוחות השוק וכוחות השוק עושים את שלהם.
<דוד קלדרון: היכן שיהיה מחסור של עובדים, השכר יעלה ואנחנו יודעים את זה.
<דוד קלדרון: כלומר, היכן שיהיה עודף ביקושים לעובדים.
<דוד קלדרון: אני חווה את זה יום יום.
<דוד קלדרון: אני רואה שהשכר כן עולה, גם בסודה סטרים וגם במקומות אחרים.
<דוד קלדרון: נכון שבהתחלה הציעו שכר יותר נמוך לכאורה בגלל שהם יורדים לדרום, אבל כוחות השוק כן עושים את שלהם ואנחנו רואים את זה יום יום.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאני גאה על כך שהישיבות של הוועדה שלנו מתנהלות בצורה שקטה ועניינית.
אלי אלאלוף: גם את הדברים הקשים אנחנו יודעים לקבל.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין, ברשותך דוד, שיש תעשייה מאוד מתקדמת בארץ שלנו ובאזור שלנו ואתה רואה את זה בסייבר, בהיי-טק, בפרמצבטיקה, בכימיה, בכור האטומי בדימונה.
אלי אלאלוף: חברים, האזור הזה הוא אחד האזורים הטכנולוגיים המתקדם ביותר במדינה.
אלי אלאלוף: צריכה להיות עבודה בשביל האנשים שאין להם הכשרה והשכלה לצערי, אבל יש בדרום ריכוז אדיר של טכנולוגיות מתקדמות מאוד בתחומי הכימיה וכולי.
אלי אלאלוף: אבי, הבעיה שלנו היא שהם עוזבים אותנו.
אלי אלאלוף: תרשו לי לקחת את השרביט לכמה דקות.
אלי אלאלוף: אני מצטער מאוד על האנגלית שלי.
אלי אלאלוף: אני ממרוקו ולכן האנגלית שלי לא טובה אלא טובה רק עבור דוברי הצרפתית.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אעבור לחברי חיליק בר שהוא ראש השדולה לאנגליה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לברך את יושב ראש הפרלמנט הבריטי מר ג'ון ברקו על הביקור שלו דווקא היום, יום הכנסת.
אלי אלאלוף: זה יום מיוחד כי הצעירים הם העתיד שלנו לכן זה יום הצעירים בכנסת.
אלי אלאלוף: אבי הוא היושב ראש אני רק ממלא מקום שלו.
אלי אלאלוף: מילה קצרה עלי.
אלי אלאלוף: אני הגעתי לפוליטיקה רק לפני שנתיים זה בא אחרי ששר הרווחה הקודם מאיר כהן איש הדרום ביקש ממני להכין דוח על העוני.
אלי אלאלוף: נסעתי אליכם, לאנגליה, ללמוד כי שם הייתה התמודדות די מוצלחת עם הנושא.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שזה הביא אותי להיות יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה, הבריאות והתעסוקה והיום אנחנו דנים – הצעירים בחרו – בנושא תעסוקה בנגב.
אלי אלאלוף: הנגב הוא האזור היחיד בארץ שאין עליו שום ויכוח בינלאומי.
אלי אלאלוף: לכן החשיבות הגדולה ביותר היא באחריות הממשלה ובנו, בהתמודדות עם הבעיות של האזור הזה.
אלי אלאלוף: יש לנו באזור הזה אוכלוסייה שהולכת וגדלה בצורה מרשימה מאוד, גידול האוכלוסייה הגדול ביותר במדינה, אבל זאת האוכלוסייה החלשה ביותר במדינה.
אלי אלאלוף: לכן האחרית המלאה היא עלינו.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לפתור את הבעיות שלה.
אלי אלאלוף: המדינה, הממשלה וכל הגורמים הממלכתיים עושים הרבה לקידום הנגב.
אלי אלאלוף: אנחנו רואים את העולם של הסייבר, את העולם של המדע והמחקר והביצוע של הטכנולוגיות באזור הנגב אבל אנחנו גם חייבים להתמודד עם הבעיות ואנחנו יודעים – ודאי היושב ראש יודע – שאין אזור ללא בעיות והאתגר הוא לפתור אותן.
אלי אלאלוף: ברשותך, ניתן לבעל הבית האמיתי היום – אבי שהוא מדימונה – לומר כמה דברים.
אבי בוחבוט: ברוך הבא אדוני היושב ראש.
אבי בוחבוט: גם אני אמשיך את דבריי בעברית.
אבי בוחבוט: אני היום יושב ראש הוועדה לצד חבר הכנסת אלי אלאלוף במסגרת כנסת צעירה.
אבי בוחבוט: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים של מכללת קיי במסגרת כנסת צעירה אני רוצה לברך אותך על בואך.
אבי בוחבוט: אנחנו הצעירים מגיעים היום לכנסת כדי להשמיע את הקול שלנו מהדרום.
אבי בוחבוט: אנחנו מדברים על מצב התעסוקה בדרום ועל כך דנה הוועדה.
אבי בוחבוט: כמו שנאמר, אני מדימונה, גר בנגב ובאמת הנושא הזה מאוד חשוב.
נורית קורן: אני מקדמת אותך בברכה.
נורית קורן: אני מאוד שמחה שבאת לבקר כאן
נורית קורן: בכנסת ביום החשוב הזה של יום הולדת הכנסת.
נורית קורן: מאוד מאוד חשוב היום במיוחד שראש הממשלה שלנו נמצא בארצות הברית בביקור אצל הנשיא ולאור העובדה שבריטניה אמרה כרגע שבעצם אנחנו צריכים לעשות שיתוף פעולה הרבה יותר פורה בתקופה כל כך קשה שאתה מגיע לבקר כאן בישראל, אחרי שאומרים כל מיני דברים נוראיים על מדינת ישראל.
נורית קורן: אנחנו מדברים כאן על הנגב ואני מאוד מקווה שיהיה לך היום שעה או שעתיים ללכת ולראות את הנגב הפורח שלנו.
אלי אלאלוף: הוא עמד על כך שנדע שהוא עשה בר מצווה.
אלי אלאלוף: אנחנו מדינה שהייתה תחת שלטון אנגלי.
אלי אלאלוף: תראו כמה העולם משתנה.
אלי אלאלוף: לא חשובות הדעות האישיות שלנו.
אלי אלאלוף: יש תקווה.
אבי בוחבוט: חברת הכנסת נורית קורן.
אבי בוחבוט: אחר כך נחזור לצעירים.
נורית קורן: אדוני היושב ראש הצעיר שלנו, אתה עושה עבודה נהדרת.
נורית קורן: קלטת את התפקיד אבל לא להתרשם.
נורית קורן: צריך לעבוד קשה מאוד כדי להיבחר.
נורית קורן: יש כאן הרבה דיונים במשך השנה על נושאים של תעסוקה ובמיוחד על הנגב ובמיוחד על המגזר הבדואי וכל מה שקשור בחינוך.
נורית קורן: בשנה שעברה אני הייתי בישובים הבדואים במסגרת ועדת החינוך ואני שמחה שדווקא בחינוך נעשים הרבה מאוד פרויקטים.
נורית קורן: המפקחת על החינוך שם עושה דברים מצוינים.
נורית קורן: אנחנו באמת צריכים לדבר על התעסוקה ולגרום לכך שתהיה תעסוקה כדי שאנשים לא ייסעו כל כך רחוק בשעות הבוקר, עד ראשון לציון.
נורית קורן: אני מתארת לעצמי שאולי רק כשהם מגיעים קרוב לראשון, יש פקקים או באזור של באר שבע כי אנחנו במרכז חווים פקקים נוראיים.
נורית קורן: חשוב לפתח ולתת לצעירים תקווה.
נורית קורן: אני חושבת שיש כאן אנשים בגילי, אנחנו עבדנו מאוד קשה כדי להגיע, לרכוש השכלה ולעשות כל דבר, אבל צריך לתת לצעירים לראות שהעתיד טמון בהשכלה.
נורית קורן: חברים, יושבים כאן הרבה צעירים, אני רוצה לומר לכם שאני התחלתי ללמוד בגיל 38 עם ארבעה ילדים.
נורית קורן: לא צריך לחקות אותי, לא צריך לעשות את זה אלא צריך ללמוד עכשיו.
אלי אלאלוף: את אומרת שיש לי זמן.
נורית קורן: יש לך הרבה זמן.
נורית קורן: אני ראיתי גם מישהו שבגיל תשעים הלך ללמוד באוניברסיטה ולעשות תואר ראשון.
<דניאלה אסתר ליזמי: בפתוחה.
נורית קורן: לא בפתוחה.
נורית קורן: אני למדתי בפתוחה.
נורית קורן: אני מציעה לשבת וללמוד.
נורית קורן: אני עשיתי שלושה תארים בעשר שנים.
נורית קורן: אני גם הייתי צריכה להוציא חסכונות כדי לשלם.
נורית קורן: לכן אני אומרת שהעתיד שלנו טמון בצעירים ואנחנו צריכים לראות במדינה שיש לנו את הדור הצעיר כי זה העתיד שלנו.
נורית קורן: השכלה לרכוש גם מיומנויות של כישורים מבחינת עבודה, רק זה מה שיוביל אותנו הלאה.
נורית קורן: רק הדברים האלה, זאת המוביליות בחברה ואלה לא שטויות אלא זה משהו שנעשה.
נורית קורן: תדעו לכם שאני לילדים שלי לא ויתרתי.
נורית קורן: כולם סיימו את הצבא ולכולם שילמתי השכלה והשכלה גבוהה היא חשובה ביותר כי היא מפתחת אותנו והיא מביאה אותנו להישגים.
נורית קורן: היום אנחנו נמצאים בזמן שאפשר לרכוש את ההשכלה די בקלות למרות שהיא עולה כסף רב, אבל הכול פתוח, הכול נגיש ואפשר להגיע לכל מקום.
נורית קורן: זאת התקווה שלנו.
נורית קורן: אני חושבת שגם נצליח להביא יותר משקיעים כשהם יראו שיש כאן אנשים שבאמת רוצים לבוד ולתת מעצמם.
נורית קורן: כך אנחנו נוכל לפתח גם את הצפון.
נורית קורן: כמו שהדרום עשה קפיצה, אני מאוד מקווה שגם הצפון יעשה כך.
נורית קורן: לא צריך לגור במרכז.
נורית קורן: לא כולם צריכים לגור במרכז אלא צריך לפתח עוד מקומות.
<דניאלה אסתר ליזמי: לא כולם רוצים לגור במרכז.
נורית קורן: נהדר.
אבי בוחבוט: תודה רבה לחברת הכנסת נורית קורן.
אבי בוחבוט: הדובר הבא שלנו יהיה חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: רבותיי יושבי הראש.
דב חנין: הנושא שאנחנו עוסקים בו הוא נושא מאוד חשוב ויש הרבה הרבה מה לשנות בתחום הזה.
דב חנין: אני רוצה לומר כמה מלים על הסוגיה של ערד שגם אני מלווה אותה מרחוק.
דב חנין: אני לא תושב ערד אבל אני מלווה את מה שקורה שם.
דב חנין: אני רוצה רבותיי יושבי הראש לברך את שר הכלכלה החדש על כך שההחלטה הראשונה שהוא קיבל בכניסתו לתפקיד הייתה לשים תשומת לב על נושא התעסוקה באזור הנגב המזרחי ובמיוחד לשחרר את האזור הזה מאיזושהי תלות מאוד קיצונית במקור פרנסה אחד ובחברה אחת שקשורה למפעלי ים המלח שבעצם היום היא מקור התעסוקה המרכזי באזור ובעצם כל האזור תלוי בה.
דב חנין: אני ליוויתי את המאבק של מגבות ערד וזו הייתה טרגדיה.
דב חנין: המפעל הזה בעצם לא היה צריך להיסגר.
דב חנין: הוא נסגר בגלל שלא הגיע אליו חיבור גז ובגלל שלא הגיע חיבור גז, שולי הרווח שלו הצטמצמו לרמה כזאת שלא היה כדאי להמשיך ולהחזיק אותו.
דב חנין: מפעל מגבות ערד לא יכול להיות במקום שמחזיק עיר או כמה מפעלים בודדים כאלה.
דב חנין: מה שקורה בערד זו דוגמה למקום שסוגיית התעסוקה בו היא סוגיה קריטית.
דב חנין: אנשים לא יגורו בערד אם לא תהיה להם תעסוקה ותעסוקה לא חייבת להיות דווקא מפעלים אלא תעסוקה יכולה להיות גם תיירות ויש היום לא מעט אנשים שרוצים לעשות תיירות בערד ולפתח תיירות בערד אבל זה מחייב חשיבה רב תחומית והתייחסות כוללת.
דב חנין: לעבור בזינוק חד מהנגב המזרחי לנגב המערבי.
דב חנין: אחד הבנים שלי למד במכללת ספיר בשדרות, מאוד אהב את הלימודים, מאוד אהב את המגורים בשדרות אבל לאחר שהוא סיים ללמוד, הוא ובת זוגו לא מצאו עבודה.
דב חנין: הם עברו לתל אביב ותוך שבוע מצאו עבודה.
דב חנין: לא היה להם שום סיכוי למצוא עבודה כזו בשדרות.
דב חנין: יש לנו כאן בעיה.
דב חנין: אם אנחנו רוצים שאנשים כאלה לא רק ילמדו במכללת ספיר אלא גם יוכלו להמשיך לגור שם כמו שהם רצו, אנחנו צריכים לתת להם פתרונות תעסוקה מאד מגוונים.
דב חנין: משפט אחרון על מה שקורה בנושא של הבדואים.
דב חנין: זאת סוגיה פשוט בלתי נתפסת.
דב חנין: כאן התפקיד של ההכשרה המקצועית הוא מאוד מאוד חשוב ומאוד חיוני.
דב חנין: אנחנו מדברים על אוכלוסייה מאוד ענייה ועל אנשים שהם צריכים להתפרנס כדי לחיות.
דב חנין: אבל צריך לתת את הכלים הבסיסיים שלפעמים חסרים מכיוון שאנשים לא קיבלו אותם בבתי הספר או לא רכשו אותם במהלך השנים, וזה התפקיד של מערכת ההכשרה המקצועית.
דב חנין: אני חושב שזה צריך להיות יעד מאוד מרכזי, לייצר מערכות אפקטיביות של הכשרה מקצועית לערבים-בדואים בנגב.
דב חנין: אני חושב שזה המפתח לעתיד של כל האזור הזה.
אבי בוחבוט: תודה.
אבי בוחבוט: אני חייב להוסיף על דבריך גם לגבי ביקור שר הכלכלה הנכנס אלי כהן.
אבי בוחבוט: אני במקרה או לא במקרה נכחתי בביקור הזה.
אבי בוחבוט: הוא הגיע לדימונה שבוע אחרי שהוא נבחר ועשינו יחד סיור עם ראש העיר בשלושה מפעלים חדשים שנפתחים עכשיו בדימונה.
אבי בוחבוט: באמת רואים את הרצון של השר לפתח את הנגב המזרחי.
אבי בוחבוט: הוא דיבר על זה כל כך הרבה וגם זה שהוא בחר לבוא לדימונה מספר ימים אחרי שהוא נבחר, אני רואה בזה חשיבות גדולה.
אבי בוחבוט: נגעת בנושא נוסף, נושא התיירות.
אבי בוחבוט: אני חושב שהתיירות בנגב ובדרום, כמעט ואין תיירות.
אבי בוחבוט: יש חבל ארץ כל כך יפה – ליד ערד, בערבה, בכל אזור הנגב, אזור ים המלח – והתיירות היא נושא כל כך מינורי לעומת הצפון, שם יש כל כך הרבה תיירות.
אבי בוחבוט: אני חושב שאנחנו דווקא צריכים ללמוד משם.
אבי בוחבוט: המדינה צריכה להשקיע הרבה כסף בתיירות בדרום כי זה יכול ליצור הרבה תעסוקה ודברים נוספים כמו הכנסות לאזור.
אבי בוחבוט: זה נושא שכלל לא מפותח.
אבי בוחבוט: הנושא האחרון בו נגעת, המגזר הבדואי.
אבי בוחבוט: ידוע שיש בעיה חמורה במגזר הבדואי.
אבי בוחבוט: מכאן אני רוצה לבקש משאכר שידבר גם על המצב במגזר הבדואי.
<שאכר אבו סמחאן: שלום לכולם.
<שאכר אבו סמחאן: יש לנו בדרום הרבה בעיות.
<שאכר אבו סמחאן: במגזר הבדואי הבעיות בתעסוקה הן גדולות.
<שאכר אבו סמחאן: הייתה לאבי ולי שיחה ואמרתי לו שיש תעסוקה אבל האנשים לא הולכים לתעסוקה עליה מדברים אלא יש אנשים שהולכים לכיוון הסמים.
<שאכר אבו סמחאן: יש תעסוקה אבל צריך להראות במצגות ושאנשים שגדלים במדינה ירצו על הדבר הזה לנערים הבדואים בבתי הספר הבדואים.
<שאכר אבו סמחאן: לעשות פרויקט ענק בגדול למחוז דרום או לכל המחוזות בכפרים הבדואים שהנערים, אחרי שהם מסיימים כיתה י"ב, יש להם מקום בתעסוקה והם יכולים לעבוד, אם הם לא רוצים ללמוד.
<שאכר אבו סמחאן: הוא מסיים כיתה י"ב ואין לו תעסוקה, הוא הולך לכיוונים האלו ואז, ישירות אחרי שיסיים כיתה י"ב, הוא צריך שתהיה לו תעסוקה שהוא יוכל לעסוק בה ולא לחשוב על דברים אחרים.
<שאכר אבו סמחאן: תודה לכולכם.
אלי אלאלוף: מה אתה לומד?
<שאכר אבו סמחאן: אני בכיתה י"ב בתיכון אורט אבו טלול.
אלי אלאלוף: בבית הספר אין לך הדרכה לכיוון מה יכול להיות אחרי הבגרות?
<שאכר אבו סמחאן: לא.
אלי אלאלוף: הבעיה המרכזית של הנגב היא השילוב של המערכות.
אלי אלאלוף: כל אחד עובד, סליחה על הביטוי, בשביל עצמו ואף אחד לא עובד בראייה מספיק משולבת עם שאר המערכות.
<שאכר אבו סמחאן: לכן אמרתי שצריך להיות פרויקט ענק לכל האנשים.
אלי אלאלוף: אני למשל לוקח כדוגמה את בית הספר שלך.
אלי אלאלוף: למה שירות התעסוקה וההכשרה המקצועית לא באים ובודקים ורואים איך אפשר להדריך את התלמידים כבר שם?
<שולי אייל: משרד החינוך לא נותן לי להיכנס לשם.
אלי אלאלוף: תביא לי תשובה אחת כזאת ואני באופן אישי הולך אתך עם כמה בריונים ופותר את הבעיה, אם צריך.
אלי אלאלוף: אני לא סובל שבמדינת ישראל שני משרדים, אחד אוסר על השני לתפקד.
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד, אני לא מסכים לזה.
אלי אלאלוף: אני לא בולע שטות כזאת.
אלי אלאלוף: אני אלך אתך ביום שתרצה ונראה שמישהו לא יפתח לנו את בית הספר.
<שאכר אבו סמחאן: אתם מוזמנים כל הזמן.
אלי אלאלוף: אני אומר לך, שולי, זה לא יכול להיות.
אלי אלאלוף: אני מכיר מספיק את הנפשות הפועלות במשרד החינוך ברמה הארצית, המקומית, האזורית ומה שאתה רוצה.
אלי אלאלוף: באורט.
<שולי אייל: אני אשמח.
אלי אלאלוף: אני אומר לך שולי, בוא נרים את הכפפה ביחד.
אלי אלאלוף: אני לוקח משימה, מותר לי, נכון?
אלי אלאלוף: אתה מרשה לי.
אלי אלאלוף: אני לוקח משימה.
אלי אלאלוף: תקבע את היום שאתה רוצה, לא אני, ואני אבוא.
<שולי אייל: אני אשמח גם להתייחס בכלל לבתי הספר.
אלי אלאלוף: הנגב, אל תמכרו אותו בזול.
אלי אלאלוף: הוא העתיד של המדינה.
אלי אלאלוף: אין לנו קרקעות פנויות.
אלי אלאלוף: לוקחים לנו את הקרקעות ואנחנו לא מקבלים כלום בתמורה.
אלי אלאלוף: תארו לכם כמה מיליארדי שקלים המדינה הכניסה מפינוי מחנות צה"ל במרכז הארץ וכמה מזה הושקע בדרום.
אלי אלאלוף: כי לקחו את הקרקעות.
אלי אלאלוף: אז אל תוותרו, אתם הדור שאמור להפעיל את האזור הזה אחרינו.
אלי אלאלוף: אל תוותרו בקלות על קרקע.
אלי אלאלוף: קרקע יקרה מאוד.
אלי אלאלוף: תלמד מהבדואים.
אלי אלאלוף: הם יודעים שקרקע היא קרקע והיא נכס לעולמים.
אלי אלאלוף: להיפטר מקרקע, זה להיפטר מהנכס הכי חזק שיש לאדם.
אלי אלאלוף: האזור שלנו, יש לו יתרון אדיר.
אלי אלאלוף: הוא נקי, ללא סכסוך, אפשר לפתח אותו, אבל לצערי, או לא לצערי, לשמחתי לפעמים, לוקחים אותו בצורה הכי זולה.
אלי אלאלוף: לכן, אל תוותרו על זה.
אלי אלאלוף: אחד הדברים שאני עשיתי בחיים היחסית עמוסים שהיו לי, זה תמיד לשלב מישהו עם מישהו אחר שעד עכשיו לא שיתפו פעולה.