GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: הכול אנחנו יכולים לשנות.
דב חנין: מירב, הכול אנחנו יכולים לשנות.
מירב בן ארי: הכול אני יכול – יש שיר כזה.
דב חנין: לא, לא שיר.
דב חנין: לא – פרוזה.
דב חנין: אבל על מה הוויכוח?
דב חנין: הוויכוח הוא עם תפיסה, שקיימת לא רק בכנסת, שאומרת שהאנשים האלה - - -
אלי אלאלוף: דב, אני חייב להגיד לך, אני תוך שתי דקות קם - - -
דב חנין: אז אני מסיים בדקה.
דב חנין: רק אם לא תקטע אותי, תן לי דקה לסיים.
אלי אלאלוף: אל תלמד אותנו איך אנחנו מנהלים.
דב חנין: אלי, אתה לא הוגן, אתה פשוט לא הוגן.
אלי אלאלוף: לא, אתה מגיע בסוף, חלק מהדברים נאמרו.
דב חנין: אתה לא הוגן, אני מדבר חצי דקה.
דב חנין: תן לי לדבר, חצי דקה, אתה לא הוגן.
אלי אלאלוף: בבקשה, אפילו דקה יש לך.
דב חנין: יש ויכוח בנקודה הבאה: התפיסה שקיימת, גם כאן בכנסת וגם במקומות אחרים, אומרים שהאנשים האלה למשל שעובדים במזנון הם לא תחום הליבה של עבודת הכנסת.
דב חנין: ולכן הכנסת לא צריכה להתעסק בנושאים שהם לא תחום הליבה שלה.
דב חנין: אני חולק על התפיסה הזאת.
<חיים אבידור: זו לא הסיבה.
<חיים אבידור: הסברתי קודם.
עאידה תומא סלימאן: נאפשר דקה - - -
דב חנין: ולכן אומרים לנו: הכנסת לא מנהלת מזנונים – שמעתי את זה לא ממך, מהרבה אנשים אחרים – הכנסת לא יודעת לנהל מזנונים.
דב חנין: מה, אתה רוצה שהכנסת תתעסק במזנונים?
דב חנין: אם בכנסת יש כל כך הרבה אנשים שנמצאים פה, היא צריכה גם לנהל מזנון, והיא צריכה גם לנקות את הבניין.
דב חנין: וזה תחום הליבה שלה, שהבניין הזה יהיה נקי ויהיה בו אוכל לאנשים.
דב חנין: הבטחתי לך דקה, נכון?
דב חנין: עשיתי את זה ב-40 שניות.
אורלי לוי אבקסיס: ברשויות המקומיות הם מועסקים בהעסקה ישירה?
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, אורלי.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אני ממש מתנצל.
אלי אלאלוף: אני חושב שבאמת פישלנו בזה שלא הזמנו את המנכ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נעשה עוד דיון.
אלי אלאלוף: לא, אני חושב שאפשר לעשות דברים מעשיים וללכת הלאה.
אלי אלאלוף: בבקשה, חיים, תגיב, אבל אין ברירה, אנשים כבר ממתינים לדיון הבא.
<חיים אבידור: אגיב בקצרה.
אלי אלאלוף: ואחר כך אציע איזה סיכום - - -
יגאל גואטה: מישהו שמה רצה לדבר.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה, אני יודע שהיה רצוי שנשמע את נציגי נעמ"ת, שהם עושים והם נוכחים.
אלי אלאלוף: והרבה מאוד חברים שנמצאים, אני מתנצל מראש שלא היה לכם מספיק זמן, אבל לא נוותר על דעותיכם, נשב על זה.
<חיים אבידור: אדבר טלגרפית.
<חיים אבידור: דבר ראשון, חברת הכנסת גרמן אמרה: עובדי קבלן.
<חיים אבידור: אני מבקש מכם, אין לנו עובדי קבלן.
<חיים אבידור: אין לנו עובדי קבלן.
אורלי לוי אבקסיס: זה סמנטיקה.
<חיים אבידור: לא כיבוס מילים ולא כלום.
<חיים אבידור: אז אני מדגיש את זה, כי יש לזה משמעויות.
אורלי לוי אבקסיס: עובדי קבלן שירותים?
<חיים אבידור: לא עובדי קבלן.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת אורלי, אני מבקשת באמת.
<חיים אבידור: לגבי חברת הכנסת בן ארי, זה שאמרו שלא יכולים לדבר אתך במשרדך, בלשכתך.
<חיים אבידור: לא יכול להסביר את זה, אני לא יודע למה זה, פרט לעובדה, אולי הסיבה היחידה שזה במהלך שעות עבודה.
<חיים אבידור: לא יודע.
יגאל גואטה: התחלת טוב: אני לא יודע להסביר את זה זה בסדר.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני לא יכולה להתאפק: אתה יודע שאסרו עליהן לדבר אתנו.
<חיים אבידור: אני לא יודע את זה.
עאידה תומא סלימאן: ויצא מכתב של המנכ"ל, בוא נשים את הדברים - - -
מירב בן ארי: כן, היה אז עם שלי יחימוביץ.
יוסי יונה: חיים.
<חיים אבידור: הסיבות לכך שהכנסת לא מעסיקה, כמו שחברת הכנסת אורלי אמרה, זה לא עלויות, הסיבות הן תפעוליות גרידא.
<חיים אבידור: ואת לא היית פה, אבל היה פה אפילו יועץ מקצועי חיצוני – לא היית פה כשאמרתי את הדברים האלה.
אלי אלאלוף: טוב, אל תחזור על מה שנאמר.
<חיים אבידור: זה לא עלויות.
<חיים אבידור: עלויות הן אחרונות בסולם העדיפויות.
<חיים אבידור: שירה לא פוטרה על-ידי המעסיק שלה, שירה אחרי שהיא פוטרה, אחרי שהיא עזבה את המעסיק, היא עברה לעבוד בכנסת, אם את זוכרת.
אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לתקופה קצרה, ואז פיטרו אותה.
אורלי לוי אבקסיס: ואז פיטרו אותה.
אורלי לוי אבקסיס: אל תשחקו אותה.
אורלי לוי אבקסיס: כי נלחמנו עליה, החזרתם אותה לחודש ואז פיטרתם אותה.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: אתם יכולים להיתמם - - - יש פה עובדות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אני מבקשת.
אורלי לוי אבקסיס: החזירו אותה לחודש ואז פיטרו אותה.
<חיים אבידור: אני רוצה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני מבקשת - - -
<חיים אבידור: תני לי עוד משפט.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבדרך כלל התגובה אמורה להיות בעניין מדיניות, בעניין דברים שעלו.
עאידה תומא סלימאן: בואו לא ניכנס לכל מיני דקויות, ולמה פוטרה ואיך פוטרה וזה.
עאידה תומא סלימאן: היא פוטרה, נקודה.
<חיים אבידור: אז אמרו בעניין מדיניות, ואמרו: מנכ"ל הכנסת קובע וככה מבצעים.
יגאל גואטה: יש לך איזשהן פתרונות למה שהעלינו פה?
<חיים אבידור: נעשים פה תהליכים סדורים של קבלת החלטות.
יגאל גואטה: בשטויות מתעסקים פה.
<חיים אבידור: דיונים, התייעצויות.
אורלי לוי אבקסיס: מי מקבל את ההחלטות?
<חיים אבידור: הנהלת הכנסת בסופו של דבר.
אורלי לוי אבקסיס: מנכ"ל הכנסת, יושב-ראש הכנסת?
אורלי לוי אבקסיס: מי מקבל את ההחלטות שאותן אתה צריך לבצע?
<חיים אבידור: מנכ"ל הכנסת הוא שותף לקבלת ההחלטות.
אורלי לוי אבקסיס: מנכ"ל הכנסת מקבל את ההחלטות?
<חיים אבידור: הוא מתווה במה – אבל נעשים תהליכים סדורים.
<חיים אבידור: זה לא שפתאום מישהו קם בבוקר - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה בסדר, אתה יכול להציע הצעות.
אורלי לוי אבקסיס: הוא יכול להגיד לך: המדיניות - - -
<חיים אבידור: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד.
<חיים אבידור: מטרת הנהלת הכנסת היא לתת לכם את השירותים הכי טובים שאתם יכולים לקבל על מנת - -
אורלי לוי אבקסיס: דרך עובדי הקבלן?
<חיים אבידור: - - על מנת שאתם תוכלו לעשות את עבודתכם.
יוסי יונה: אבל לא על הגב של העובדים.
<חיים אבידור: ללכת ולהעלות – התכנסו פה לגבי - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז אני כבר אומרת לך: תורידו לנו את הקפה, תעסיקו אותם העסקה ישירה, תורידו שעות, אנחנו נחיה עם זה בטוב.
אורלי לוי אבקסיס: אל תפילו את זה על הגב שלנו.
עאידה תומא סלימאן: אורלי, זה לא יכול להיות - - -
<חיים אבידור: ללכת ולקחת דיון - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מבקשת, אנחנו לא בשיח עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: תגיב בלי להתריס לחברי הכנסת, בלי להגיב לחברי הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: תגיב לוועדה, אני מאוד מבקשת.
<חיים אבידור: אני מגיב לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: וקצר ולעניין.
<חיים אבידור: אני רק מבקש דבר אחד: מה שעשיתם פה זה רק דבר אחד, להעלות את מינהל הכנסת על המוקד.
אורלי לוי אבקסיס: כי מגיע להם לעלות על דבר כזה על מוקד.
אלי אלאלוף: אורלי.
אורלי לוי אבקסיס: מדובר על משפחות עם ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: מה יש לכם?
אורלי לוי אבקסיס: מה, איבדתם כולכם צלם אנוש?
אלי אלאלוף: אורלי, אני לא מבין את ההתנהגות הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: לא, כי זה מטריף אותי - - - מתנצלת.
<חיים אבידור: אורלי, באת באמצע הדיון, לא שמעת את מה שנאמר בהתחלה.
אורלי לוי אבקסיס: אל תדאג, העוזרת שלי פה און-ליין, קיבלתי את זה ב-live.
אורלי לוי אבקסיס: וזה עצבן אותי בדרך כמו שזה מעצבן אותי כשאני פה.
אורלי לוי אבקסיס: באתי טעונה מהדיווחים שקיבלתי משם.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסכם, חברים.
אלי אלאלוף: לצערנו, לא קיבלנו תשובות, למה העובדים - - -
יוסי יונה: וגם לא נכונות אפילו.
אלי אלאלוף: חבר'ה, או שמישהו יסכם או שאסכם.
יוסי יונה: סליחה, אדוני היושב-ראש.
אלי אלאלוף: וכשאני מסכם, אני אוהב את הפררוגטיבה הזאת, שמפילה עלי את כל האחריות, אבל נתמודד בשמכם גם.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לך, אדוני, נציג של ההנהלה בעיני, גם אם פישלנו ולא הזמנו את המנכ"ל: לא קיבלנו תשובות מספקות לגבי היחס לגבי העובדים, לא אכפת לי איזו הגדרה, אני לא מבין אותה.
אלי אלאלוף: יש פה עובדים דרגה ג', במקום שאמור להיות סמל הדמוקרטיה, סמל הניהול התקין, סמל הרגישות החברתית והאנושית ביותר.
אלי אלאלוף: ואמרתי את זה בפתח דברי, לא העלינו אף אחד על המוקד.
אלי אלאלוף: ההיפך, העלינו את העבודה המדהימה, המסירות, השירות שאנחנו מקבלים כחברי כנסת, כי באמת, דב צודק, אנחנו קובעים את הטון פה בכנסת.
אלי אלאלוף: אבל אנחנו לא יכולים להגיד שיצאנו עם הרגשה שהמסר שלנו עבר.
אלי אלאלוף: הוא לא עבר.
אלי אלאלוף: לא עבר.
אלי אלאלוף: אם יש עובדים, וכל אחד מאתנו יכול להתגאות באחד או בחמישה, אני אומר לכם, אנשים מפחדים לדבר.
אלי אלאלוף: ויש כאלה אפילו שעושים את זה, אז אזכיר, כאלה שעשו את זה בערבית מרוקאית, אתה יודע, שהשכן לא יבין אותם.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד לכם, חברים: אני ממליץ, אם תסכימו לסיכום שלי, ששלושה מביננו ינהלו משא ומתן עם יושב-ראש הכנסת והמנכ"ל של הכנסת בפגישות נפרדות, שנוכל להגיע לסיכומים.
אלי אלאלוף: מטרתנו היא לראות את כל העובדים שמשרתים את המתקן הזה.
אלי אלאלוף: לא רק כלפינו, שתבינו, העובדים האלה מקבלים את האורחים רמי המעלה שמגיעים לכנסת.
אלי אלאלוף: וזו בושה לנו, שכשאיש מחוץ לארץ מגיע, הוא ירגיש שהאיש שמשרת אותו הוא לשייך לבניין, הוא דרגה ג' במערכת המינהלית.
אלי אלאלוף: לכן אני מציע ששלושה מתוכנו.
אלי אלאלוף: כל מי שרוצה, יירשם.
אלי אלאלוף: שלושה או ארבעה.
אלי אלאלוף: ננהל משא ומתן, דיון ענייני עם היושב-ראש והמנכ"ל – בהשתתפותך כמובן, אין לי שום עניין לפסול אף אחד – כדי שנגיע לסיכום, שעד עכשיו במערכת הבריאות מנסים, ועושים את זה, בכמה בתי-חולים העבירו עובדים מקבלן - -
<קריאה: זה אפשרי.
אלי אלאלוף: - - או נותני שירות, לא יודע מה ההגדרה הזאת, לעובדים מן המניין.
אלי אלאלוף: גם אם זה צריך להיות בהדרגה, אנחנו חייבים להגיע ולהעביר את המסר הזה, שהוא כל כך מהותי, כדי שישתנה.
אלי אלאלוף: אמר בן גוריון פעם, כשהביאו לו אנשים שאמורים היו לתכנן את הנגב, שאי-אפשר לעשות כלום בנגב.
אלי אלאלוף: אז אני כתושב באר-שבע, אז אני מבין אותו, שהוא אמר ליועצים האלה: תחליפו אותם, שלא יבואו לתת לכם פתרונות שאי-אפשר.
אלי אלאלוף: כאלה יש הרבה ברחוב, ולצערי מרוויחים הרבה כסף.
אלי אלאלוף: אבל כדאי שתמצאו מי שיגיד לכם איך עושים את זה.
אלי אלאלוף: ואין דבר בלתי אפשרי.
אלי אלאלוף: מערכת הכנסת היא מדהימה.
אלי אלאלוף: אני אומר לך, אני חוזר ואומר מה שאמרתי בפתיח שלי: היא מדהימה, היא משרתת אלפים ביום.
אלי אלאלוף: הפקות, הוועדות שלנו מנוהלות בצורה – היועצים המשפטיים.
אלי אלאלוף: מה זה, זו מערכת אדירה.
אלי אלאלוף: ממ"מ, כל הגופים שמשרתים.
אלי אלאלוף: אני מלא הערצה אליכם לזה.
אלי אלאלוף: אבל חסר לכם את הפתח הזה.
אלי אלאלוף: ולא במקרה אנחנו מדברים על האנשים הכי מוחלשים של המערכת שלנו.
אלי אלאלוף: ואנחנו ביחד אתכם רוצים לתקן את העוול הזה.
אלי אלאלוף: ואנא, תעבירו.
אלי אלאלוף: אם יצא מכתב כזה, לצערי לא ראיתי, מהמנכ"ל שאומר: אסור לדבר, אז כדאי שיוציא כבר לפני הפגישה מכתב מתקן את זה.
אלי אלאלוף: אוי ואבוי אם לא נאפשר לכל עובד לדבר, כי זה גם מתבטא ביכולת אחר כך שלו לעשות טוב יותר, וליהנות טוב יותר כשהוא חוזר הביתה ומתסכל על הילדים שלו.
אלי אלאלוף: הוא עובד במקום שכולם מסתכלים עליו, מחפשים אותו.
אלי אלאלוף: הכנסת משקיעה כל כך הרבה כדי לשנות תדמיתנו, ופנימה אנחנו מקלקלים אותה?
אלי אלאלוף: אז אני מודה לכל חברי הכנסת - -
אלי אלאלוף: - - שבאמת מצאו לנכון להגיע מרחוק ובזמן, למרות שהישיבה אתמול בלילה נגמרה מאוד מאוחר.
אלי אלאלוף: תודה לך, אדוני החשב, שבאת, ולכל הצוות.
<חיים אבידור: תודה לכם.
אלי אלאלוף: ותודה לנציגת נעמ"ת, למרות שלא קיבלת רשות הדיבור.
<קריאה: אולי תעשה ישיבה על מיקור חוץ בכל הארץ, לא רק בכנסת, זה מצב מאוד מאוד בעייתי.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נתחיל לשדר את זה מהכנסת.
אלי אלאלוף: זה מה שאמרו עלי - - - תודה, היושבת-ראש המשותפת.
אלי אלאלוף: אני שמח לפתוח את הדיון שהוא ביוזמתי.
אלי אלאלוף: היום ה-30 בינואר 2017, ג' בשבט התשע"ז, השעה 11:35.
אלי אלאלוף: בעקבות כתבה שהייתה בערוץ 2 בנושא של מעגלי תעסוקה ובעקבות מספר פניות, מצאתי לנכון לכנס דיון בנושא הזה כדי שנלמד אותו.
אלי אלאלוף: הרגשתי הראשונה מהדיווחים שקיבלנו היא שזאת תכנית טובה שיש להמשיך אותה ולהגדיל אותה.
אלי אלאלוף: היו כ-16 מרכזים, היו אמורים להיות יותר, יש היערכות גם תקציבית וגם פיזית עם המשרדים ועם הצוותים מוכנים.
אלי אלאלוף: אני מזכיר שהתכנית הזאת תוכננה להיות מ-2014 פתאום אני רואה שיש בלימה.
אלי אלאלוף: הוועדה לא קיבלה כל דיווח על הבלימה הזאת ועל הרצון לבלום.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שזה בא במקום תכנית שכבר נסגרה, שזאת תכנית ויסקונסין.
אלי אלאלוף: אני חושב שהיינו רוצים לדעת יותר על התכנית ולדעת מה הדרך להמשיך להפעיל אותה או לשנות את הכיוון.
אלי אלאלוף: אנחנו כאן כדי לעזור.
אלי אלאלוף: אתם לא באתם לבית משפט חס ושלום אלא באתם לוועדה שהתחום שלה הוא תעסוקה.
אלי אלאלוף: אני מבין שטבעי שחלק מהדברים נובעים מהשינוי המבני של שירות התעסוקה שעבר ממשרד הכלכלה למשרד הרווחה ועכשיו הוא משרד העבודה.
אלי אלאלוף: שלום חברת הכנסת חנין זועבי.
אלי אלאלוף: נשמח לשמוע מה קורה.
<בועז הירש: תודה רבה אדוני היושב ראש.
<בועז הירש: אכן, כפי שציינת, התכנית החלה לפעול במרץ 2014 כפיילוט בשש לשכות וכאשר הצגנו לאחרונה בפני הוועדה, היא פעלה ב-16 לשכות.
<בועז הירש: כפי שעדכנתי אותך אחרי, באחד המפגשים, לא בוועדה, חתמנו באפריל 2016 על הסכם קיבוצי עם ועד העובדים וההסתדרות שגם ההסכם הקיבוצי כלל את תכנית מעגלי תעסוקה.
<בועז הירש: בחודש יולי 2016 התכנית התרחבה לעוד עשר לשכות וכיום היא פועלת ב-26 לשכות.
<בועז הירש: ההרחבה לעוד כשלושים לשכות תוכננה במספר גלים שהיו אמורים להיות במהלך הרבעון הראשון של 2014.
<בועז הירש: הגל הראשון היה אמור להיות בתחילת ינואר 2017.
<בועז הירש: אנחנו הצגנו את התכנית לשר.
<בועז הירש: היא נדונה אצלו במספר דיונים והוא ביקש לבחון את התכנית.
אלי אלאלוף: את התכנית בכללותה?
<בועז הירש: עברנו על התכנית בכללותה.
<בועז הירש: אחד הדברים שנתבקשנו טרם קבלת החלטה של השר היה להציג לו הכנסה של אלמנטים של הכשרות מקצועיות לתכנית.
חנין זועבי: התכנית לא כללה הכשרה מקצועית?
<בועז הירש: התכנית כללה בעיקר נושאים של העצמות אישיות וקבוצתיות, מספר אלמנטים כגון עברית תעסוקתית, אוריינות דיגיטלית וגם הסתמכות על כלים קיימים של הכשרה מקצועית.
<בועז הירש: אבל השר ביקש לראות הרחבה של הכלים האלו או כלים ייעודיים עבור התכנית וזה כרגע על שולחנו.
אלי אלאלוף: מהכתבה – וסליחה שאני מתבסס עליה כי לא הספקנו לעשות בדיקה באמצעות מרכז המחקר והמידע – אנחנו למדים שיש מרכזים מוכנים כולל צוות והם לא מופעלים.
<בועז הירש: יש שבעה.
<בועז הירש: אנחנו היינו אמורים, כמו שאמרתי, להתרחב בעוד כשלושים לשכות בשלושה-ארבעה גלים.
<בועז הירש: זאת מסה להעלות את זה במכה ולכן פרסתי את זה.
<בועז הירש: ההתחלה הייתה אמורה להיות בתחילת ינואר.
<בועז הירש: דחיתי את זה ל-15 בינואר.
<בועז הירש: חשבתי שאני אעמוד בדבר הזה אבל אני מקווה שזה עניין של ימים לפני שאני מגיע שוב לשר עם הדבר שהוא ביקש.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, הכוונה היא גם לפתוח את השבעה האלה.
<בועז הירש: לחלוטין.
<בועז הירש: אני מקווה שברגע שהשר יאשר, הכוונה היא לפתוח את כל הנותרים.
חנין זועבי: למה השר ביקר להרחיב את האלמנט של ההכשרה המקצועית?
חנין זועבי: שם הוא זיהה את הבעיה?
חנין זועבי: למה לא למשל בהשמה במקומות העבודה?
חנין זועבי: זיהוי הבעיה היה שיש בעיה בהכשרה ולא במקומות עבודה?
<בועז הירש: הזיהוי של השר היה הרצון שלו להגביל את מגוון האפשרויות התעסוקתיות שעומדות בפני האוכלוסיות האלה.
<בועז הירש: לתת להן כלים.
<בועז הירש: אנחנו עוסקים באנשים שהממוצע ההשכלתי של האוכלוסייה המשתתפת במעגלי תעסוקה הוא כשמונה שנות לימוד.
<בועז הירש: זה לא פותח הרבה אופציות בשוק העבודה.
<בועז הירש: הכוונה הייתה לראות איך אפשר לעשות מהלך מבחינת השר שייתן עוד מגוון אפשרויות.
חנין זועבי: כאשר אני ביקרתי בחיפה, הם זיהו שיש בעיה דווקא בקורסים שהם יותר מתקדמים, יותר איכותיים, והם אמרו שאין להם תקציבים לקורסים של הכשרה שהם יותר משנה ויש צורך בהכשרה יותר מתקדמת שמצריכה סבסוד של יותר משנה.
חנין זועבי: הם פנו למשרד הכלכלה אבל אין הסכמה לכיוון הזה שירחיבו את ההכשרה לא בכיוון של ממוצע השכלתי של שמונה שנים אלא דווקא של יותר הכשרה מקצועית, טכנולוגיה יותר מתקדמת.
<בועז הירש: איפה זה היה?
חנין זועבי: בחיפה.
חנין זועבי: הלשכה בחיפה.
<בועז הירש: לשכת התעסוקה?
חנין זועבי: לשכת התעסוקה בחיפה.
<בועז הירש: בדרך כלל אנחנו לא נוהגים לשלוח להכשרות מקצועיות שמעל לשנה.
חנין זועבי: גם אם יש צורך.
<בועז הירש: יש צורך, אני לא אומר שלא, אבל בדרך כלל הכשרות שמעל שנה, אם אלה לא לימודים אקדמיים שאנחנו לא שם, אלה לימודים כמו לימודי הנדסאים וזה גם דורש דרישות קבלה מסוימות.
חנין זועבי: יש להם.
חנין זועבי: כלומר, יש להם אוכלוסייה שמתאימה לכישורים האלה.
חנין זועבי: לכן הם הציגו את החוסר הזה.
<בועז הירש: אני לא נציג האגף להכשרה מקצועית אבל אני יודע שהאגף להכשרה מקצועית עבר עכשיו רביזיה מאוד גדולה ואנחנו אמורים - לפי מה שהיה כאן בדיון בוועדה, ושמעתי את ראש האגף להכשרה מקצועית – לראות במהלך שנת 2017 מגוון והיקף הרבה יותר גדול של קורסים להכשרה מקצועית.
<בועז הירש: אבל חלק מהמאמצים שאנחנו מבצעים היום לדוגמה ביחד עם משרד החינוך – ודיברנו על כך אצלך בוועדה – לדוגמה נושא של השלמת השכלה.
<בועז הירש: אני יכול להגיד שכיום קיבלנו ממשרד החינוך במחוז דרום הקצאה של 19 כיתות לשנת 2017 להשלמת השכלה.
<בועז הירש: אנחנו מחכים לקבל הקצאה בשאר המחוזות.
<בועז הירש: אני יכול להבטיח שאנחנו נעמוד ונמלא את כל ה-19 כיתות האלה.
<בועז הירש: חלק מהאנשים שאנחנו שמים, אחרי שהם מסיימים את השלמת ההשכלה, מקבלים מאתנו המשך כגון שובר או הפניה להכשרה מקצועית כי יש להם כבר את הבסיס ההשכלתי להמשיך הלאה.
חנין זועבי: בכל זאת אני רוצה להדגיש, וזה משפט אחרון שלי, שיש צורך בהכשרה יותר משנה, פחות מהנדסאי, ויש אוכלוסייה שצריכה את ההכשרה הזאת ושם אין מענה לצורך הזה.
חנין זועבי: שם לשכות התעסוקה עצמן מייצגות את הצורך הזה.
<בועז הירש: אני מסכים.
אלי אלאלוף: באיזה כיוון בעיקר ההכשרה המקצועית תלך?
אלי אלאלוף: לפי הצרכים שלכם?
<בועז הירש: אנחנו כרגע עוד רוצים לגבש את המודלים שלפנינו אבל אני יכול להגיד שכרגע זה עוד ברמה של מחשבות.
<בועז הירש: היינו רוצים לראות אולי הפשטה או הקלה בנגישות לשוברים שכיום בתהליך של שובר - - -
אלי אלאלוף: אבל השובר לא מכוון לאיזה מקצוע.
אלי אלאלוף: זאת החלטה אישית.
<בועז הירש: השובר הוא החלטה אישית לאחר הכוון תעסוקתי שמקבלים בלשכה.
<בועז הירש: אבל אנחנו מדברים על אוכלוסיות מוחלשות שצריכות לשים סכום כסף מכיסן ולא תמיד הדבר עולה.
אלי אלאלוף: ולשלם מראש.
<בועז הירש: ולשלם מראש.
אלי אלאלוף: אתם יכולים להתמודד עם זה?
<בועז הירש: זה אחד הדברים שאנחנו כרגע שוקלים.
<בועז הירש: הייתי מבקש קודם כל לגבש את המסקנות לפני שאני מדבר עליהן.
אלי אלאלוף: אתם מרגישים שזה באמת מפריע.
אלי אלאלוף: מימון ביניים על ידי האדם החלש.
<בועז הירש: אני מדבר על אדם שהוא זכאי להבטחת הכנסה.
<בועז הירש: אנחנו מחלקים מאות, אם לא יותר, שוברים בהבטחת הכנסה אבל אני חושב שאין ספק שזה משהו שיכול להרחיב את הנגישות.
אלי אלאלוף: אם היינו יכולים לקבל את הנתונים האלה, אנחנו נשמח לעזור ולשכנע את המערכת.
אלי אלאלוף: אני בטוח שמשרד העבודה משוכנע שזה טוב.
אלי אלאלוף: אנחנו בדרכים שלנו כוועדה יכולים לחפש פתרון כי בסוף זה לא נעשה כדי לחסוך כסף אלא כדי להבטיח את ההשתתפות של הצעירים או הצעירה או הצעיר בלימודים.
אלי אלאלוף: צריך למצוא את הנוסחה שמאפשרת את זה ולא בולמת כי מישהו שבא מאבטלה, כמעט אבטלה, וצריך לממן מימון ביניים ולקבל את זה אחרי כמה חודשים, לא לכל אחד יש את האבא הנכון במקרה זה.
<בועז הירש: זה אחד הכיוונים.
אלי אלאלוף: כמה אנשים יש היום במעגלי תעסוקה בנקודת זמן אחת?
<בועז הירש: במהלך שנת 2016 טיפלנו בכ-13,400 אנשים.
<בועז הירש: במהלך השנה.
<חגי לוין: בנקודת זמן – אם אתה רוצה, אני אבדוק – אלה אלפים בודדים.
<חגי לוין: אלה 3,000, 4,000.
<חגי לוין: אנשים נכנסים ויוצאים מהתכנית.
<חגי לוין: מספר מדויק, נבדוק אותו.
אלי אלאלוף: אבל בשנה זה 13 אלף.
<בועז הירש: עם פריסה ארצית כמובן.
אלי אלאלוף: זאת אומרת שאם פותחים עוד שבעה מרכזים, אפשר להעריך שיהיו עוד כמה אלפי אנשים.
אלי אלאלוף: אתם רוצים לספר לנו עוד משהו?
<נעם זוסמן: אני מבנק ישראל, חטיבת המחקר.
<נעם זוסמן: אני רוצה להתייחס קצת לאפקטיביות של התכנית.
<נעם זוסמן: יש לנו כאן דוגמה מוצלחת לתכנית שנערך אחריה מעקב שיטתי באמצעות מה שנקרא קבוצות טיפול, אלה שהשתתפו בתכנית, ביקורת, אנשים שלא השתתפו בתכנית ואשר הבחירה בטיפול הייתה באופן מקרי.
<נעם זוסמן: לכן התוצאות שתכף אני אספר עליהן הן בעלות מהימנות גבוהה מאוד.
<נעם זוסמן: לדוגמה, מאוד יוצא דופן וצריך לומר לזכות שירות התעסוקה שיזם את בדיקת חקר ביצועים כפי שאני קורא לו.
<נעם זוסמן: מה שמסתבר זה שהתכנית העלתה את שיעור התעסוקה.
<נעם זוסמן: זאת אומרת, השתתפות של אנשים בשוק העבודה, בפרט התעסוקה שלהם, ב-8 שמונה נקודות אחוז, שזאת תוספת של 25 אחוזים בשיעור האנשים שהגיעו לשירות התעסוקה ובעקבות התכנית נכנסו למעגל העבודה.
אלי אלאלוף: תחזור על הסטטיסטיקה.
<נעם זוסמן: היה גידול בשיעור של האנשים שעובדים בזכות התכנית בשמונה נקודות אחוז, שזאת עלייה מאוד מאוד גדולה, עלייה של 25 אחוזים.
חנין זועבי: מתי אתה בודק?
חנין זועבי: שנה אחרי?
חנין זועבי: חודשים אחרי?
<נעם זוסמן: קצת פחות משנה אחרי.
<נעם זוסמן: התכנית נבדקה וזאת הצלחה גדולה מאוד, בפרט באוכלוסיות חלשות שמשתתפות.
<נעם זוסמן: אמנם המשרות הן בחלקן משרות חלקיות, אבל זאת תוצאה שאיננה מפתיעה בהתחשב בהרכב האוכלוסייה.
<נעם זוסמן: מדובר על אוכלוסייה חלשה.
<נעם זוסמן: צריך להגיד שההצלחה של התכנית בהשמה בעבודה הייתה גבוהה יותר בקרב האוכלוסיות החלשות ביותר.
<נעם זוסמן: זאת אומרת, בקרב האנשים הפחות משכילים מבין האוכלוסייה הכללית שבאופן כללי כמובן לא מאוד משכילה.
<נעם זוסמן: גם באוכלוסייה הערבית הייתה הצלחה יחסית נאה.
<נעם זוסמן: זאת הצלחה שהיא עולה על ההצלחה שהייתה בתכניות הקודמות, מה שנקרא תכנית ויסקונסין, מהל"ב ואורות לתעסוקה, ובעלות מאוד מאוד נמוכה.
<נעם זוסמן: זאת אומרת, אם אנחנו עושים חשבון של עלות תועלת, התכנית מאוד מאוד זולה וההצלחה שלה עולה על זו שהייתה בתכניות הקודמות שהעלות הייתה בסדר גודל של פי עשרה יותר גבוהה.
אלי אלאלוף: ויסקונסין הייתה פי עשר לעומת התכנית הזאת?
<נעם זוסמן: העלות?
<נעם זוסמן: כן.
<נעם זוסמן: פר משתתף.
<נעם זוסמן: ההצלחה במונחי שילוב בשוק העבודה הייתה יותר משמעותית.
<נעם זוסמן: אם עושים חשבון עלות תועלת פשוט, מדובר בהצלחה נאה.
<נעם זוסמן: צריך להגיד עוד דבר.
<נעם זוסמן: כל בן אדם שנכנס לעבודה, כמובן יש לזה השפעה רחבה מאוד גם קדימה עליו וגם על המעגל שמקיף אותו, על המשפחה שלו, על הילדים שלו וכיוצא בזה.
<נעם זוסמן: זאת אומרת, אם אנחנו אוספים את כל התועלות ולא רק מסתכלים על התועלת הישירה מהעובדה שהבן אדם נסמך פחות על קצבאות ויותר משתתף בשוק העבודה, שזאת פנקסנות פשוטה, יש כאן השפעה הוליסטית רחבה מאוד על כל המעגל סביבו.
חנין זועבי: יש לכם סטטיסטיקה על סוגי המשרות שהם נכנסים אליהן?
<נעם זוסמן: אני לא יודע את הפרטים אבל ברור שבאופן כללי, מכיוון שהאוכלוסייה היא חלשה יחסית, מדובר כאן על משרות בדרגים לא מאוד גבוהים, בלשון המעטה.
חנין זועבי: אבל יש באיזשהו מקום נתונים כאלה?
<בועז הירש: יש נתונים.
<בועז הירש: הם לא מול עיני כרגע.
חנין זועבי: אנחנו יכולים לבקש.
<נעם זוסמן: בשורה התחתונה, אם אני צריך לסכם את הממצאים, התכנית הוכיחה את עצמה מעל ומעבר ואנחנו מדברים כאן כרגע על השפעה של טווח קצר.
<נעם זוסמן: הנתונים שעמדו לרשות החוקרים, וצריך להעיר הערה והיא שהמחקר הזה בוצע בעצם על ידי גורם חיצוני לשירות התעסוקה, לכן הממצאים היו אובייקטיבים.
<נעם זוסמן: בראש תכנית המחקר עמדה דוקטור אנליה שלוסר מאוניברסיטת תל אביב והיו שותפים לה גורמים שונים לרבות חוקרת מבנק ישראל.
<נעם זוסמן: לכן הממצאים האלה הם של גורמים אובייקטיביים.
<נעם זוסמן: הם תוצאות מאוד נאמנות בגלל שיטת המחקר ובנוסף חשוב מאוד להדגיש, אלה השפעות של טווח קצר.
<נעם זוסמן: אם הייתי צריך להעריך – כמובן אין עדיין נתונים כדי להעריך את זה – בטווח הארוך, זה גם מה שרואים בהרבה מאוד מחקרים בעולם, יש שיפור על פני זמן.
<נעם זוסמן: יש כאן איזה אלמנט של ריבית דריבית.
חנין זועבי: אתה זוכר אחוז נשים?
<נעם זוסמן: אין הבדל גדול.
<נעם זוסמן: ההשפעה לא הייתה דיפרנציאלית בין גברים לנשים אבל היא הייתה הרבה יותר חזקה לאוכלוסיות החלשות ביותר, שזה הרובד של האנשים שבאופן טבעי קשה מאוד לייצר עבורם השמה בשוק העבודה ואם נצליח לפצח את האגוז הקשה הזה, אני חושב שהדרך סלולה.
<נעם זוסמן: לכן אם היו צריכים לשאול אותי כחוקר, חד משמעית יש מקום להרחיב את התכנית לפריסה ארצית.
<נעם זוסמן: דבר נוסף חשוב להגיד הוא שהיום – והתייחס לכך בועז קודם לכן – יש צורך להשקיע משאבים נוספים במה שנקרא בכל מיני אלמנטים תומכי עבודה.
<נעם זוסמן: כאשר מדובר על הכשרה מקצועית עליה הוא דיבר, אפשר לחשוב על מעונות יום ועל כלים נוספים שבוודאי האפקט שלהם במשולב עם התכנית יכול לתת השפעה הרבה יותר חזקה.
חנין זועבי: בכל זאת, למה אין שום המלצה או כיוון לתת הכשרות יותר איכותיות ולא ממוצע של שמונה שנות לימוד אלא ממוצע של 12 שנות לימוד?
חנין זועבי: כלומר, מתחת להנדסאים, יותר מאשר הכשרות שניתנות היום.
<נעם זוסמן: הנושא הזה לא נבדק במחקר כיוון שגם לא ניתן להבחין שם בין הטיפולים השונים שאנשים במעגלי תעסוקה קיבלו.
<נעם זוסמן: ברור בכל מקרה שיש צורך במחקרי מעקב אחרי הכשרות מקצועיות וזאת אופרה אחרת.
<נעם זוסמן: גם ברור שיש צורך לחזק את האלמנט של הכשרה מקצועית ושאר הגורמים שהם תומכי עבודה כמו מעונות יום וכולי, כדי להעצים את האפקטיביות של תכנית מעגלי תעסוקה.
אלי אלאלוף: דיווחתם או היו לכם מפגשים עם המשרדים הרלוונטיים?
<נעם זוסמן: קודם כל, הממצאים, את זה צריך להגיד שוב לזכות שירות התעסוקה שנוהג בשקיפות.
<נעם זוסמן: העובדה שהוא הוציא את זה למחקר על ידי גורם חיצוני כדי שלא יגידו שהממצאים הם מטעם, ושנית, כל הממצאים מתפרסמים באתר שירות התעסוקה.
<נעם זוסמן: בלחיצת כפתור אתם יכולים לקבל את דוח הביניים.
<נעם זוסמן: הוא ביניים מכיוון שצריך עוד לבצע מעקב ארוך טווח אחרי האפקטיביות.
אלי אלאלוף: מה התפקיד של בנק ישראל?
<נעם זוסמן: בנק ישראל היה מעורב.
<נעם זוסמן: אחד מהחוקרים שהשתתף במחקר הזה תחת החסות של אנליה שלוסר מהחוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב, היה מבנק ישראל.
<נעם זוסמן: בנק ישראל גם פרסם באתר שלו את תוצאות המחקר לפחות ברכיב שקשור להשפעה של התכנית על קצבאות.
<נעם זוסמן: גם זה שקוף וכל אחד יכול להיכנס.
<נעם זוסמן: הממצאים מופיעים בסוף בדוח המסכם שיש שם ריכוז של הממצאים גם בהקשר של השפעה על קצבאות, גם בהקשר של השפעה על שוק העבודה וגם בהקשר לסוגיה נוספת שאני לא ציינתי אותה והיא שמהסקר שערך שירות התעסוקה עולה שאנשים שהשתתפו בתכנית דיווחו על עלייה משמעותית במסוגלות שלהם, באמונה שלהם ביכולת למצוא עבודה וכולי, כאשר בסך הכול, אם אני מחלק את העולם לשבעי רצון ולא שבעי רצון, חצי היו שבעי רצון מאוד ועוד בערך חמישית היו שבעי רצון במידה בינונית, מהתכנית.
<נעם זוסמן: זאת אומרת, זה שיעור לא מבוטל מאנשים שדיווחו על שביעות רצון מהתכנית.
<נעם זוסמן: זה כאשר אנחנו מביאים עוד בחשבון שזה מחייב אותם להתייצבות וכולי.
<נעם זוסמן: זאת אומרת, התכנית הזאת, יש בה גם דרישות.
<נעם זוסמן: השורה התחתונה, גם במובן הסובייקטיבי של התחושות של האנשים לגבי האפקטיביות של התכנית והתחושות האישיות שלהם בנוגע להעצמה אישית שלהם והמסוגלות שלהם להשתלב בשוק העבודה, השורה התחתונה היא חיובית.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שלא קראתם את דוח העוני אבל זה כתוב שם.
אלי אלאלוף: בדוח העוני יש מרכיב של הכשרות מקצועיות לצורך השמה.
אלי אלאלוף: מי שניהלה את הוועדה הזאת היא מבנק ישראל.
אלי אלאלוף: אתם יורים טוב לכל הכיווניים.
<טלי ניר: אנחנו ליווינו את תכנית ויסקונסין בזמנו ואת התכניות שניסו להעביר מאז ומלווים גם את התכנית הזו.
<טלי ניר: קודם כל, לתכניות הקודמות התנגדנו ופעלנו נגד והבאנו גם בסיוע הוועדה לסיום התכנית הקודמת.
<טלי ניר: התכנית הזו, לא פעלנו נגד כי למעשה זו תכנית שקיבלנו עליה תלונות שהיו מאוד נקודתיות.