GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרה כהן: לפי כל הנתונים שבאים לא רק מדוח העוני של הביטוח הלאומי אלא גם מדוחות אחרים שנעשו על ידי אדווה וגם על ידי אחרים, אנחנו רואים – ואפילו גם בנתונים האחרונים שפורסמו על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לקראת חג הסיד, בשלהי 2016 – שהשכר של העולים יוצאי אתיופיה הוא נמוך יותר וגם ההוצאות שיש להם מכלל ההוצאות, הוא נמוך יותר ביחס לאוכלוסיות אחרות.
אלי אלאלוף: ברשותך, אני אשמח שבאמת משרד הקליטה בתיאום אתנו יקיים דיון על העוני בקרב העולים החדשים למרות שאני יודע שחברי אברהם נגוסה ברגע זה מקיים דיון בנושא.
אלי אלאלוף: במקרה הזה אני מוכן לוותר לו או לקיים ישיבה משותפת עם ועדת העלייה והקליטה.
אלי אלאלוף: יש לנו שיתוף פעולה בין הוועדות.
<שרה כהן: מכיוון שזומנתי לדיון הזה, חשוב היה לי להתייחס גם לנושא הזה.
אלי אלאלוף: תודה שאת מציגה אותו.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין הבעיה המרכזית של האוכלוסיות העניות מבין העולים החדשים היא בעיית הדיור.
אלי אלאלוף: 27 אלף משפחות ממתינות לפתרון דיור, גם כאילו הן בתקופת ביניים שהיא ארוכה והיא של עשר שנים ומעלה.
אלי אלאלוף: אנשים מקבלים השתתפות בשכר דירה אבל הסכום לא מספיק.
אלי אלאלוף: הבעיה המרכזית.
אלי אלאלוף: יש גם ניצולי שואה וכולי, אבל הבעיה המרכזית היא הבעיה של הדיור.
אלי אלאלוף: הפתרון לדיור הוא פתרון כבד מאוד.
אלי אלאלוף: כל משפחה עולה בין 800 אלף למיליון שקלים אם רוצים לפתור את בעיית הדיור ולתת דיור ציבורי שיישאר במדינה ושיפסיקו למכור דיור ציבורי.
<שרה כהן: אני מבקשת עוד להעיר שבשנה האחרונה נעשו בתוך המשרד צעדים שהם הרבה יותר משמעותיים גם בהקשר הזה, גם בנושא של בנייה בקרקע חומה, פתרונות חדשים שנוספו וגם בהעלאת שכר הדירה שניתן גם למשפחות זכאיות וגם לעולים זקנים.
<רונית דודאי: ממונת שיקום בבריאות הנפש, משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: העניים קשורים בבריאות נפש?
<רונית דודאי: בהחלט.
<רונית דודאי: לגמרי.
אלי אלאלוף: אל תעשו את זה.
אלי אלאלוף: כל העניים זקוקים לבריאות הנפש?
<אבנר עורקבי: רובם כן.
אלי אלאלוף: יש ודאי אבל בפרופורציה הסבירה.
אלי אלאלוף: לקשור את האנשים שבעוני לבריאות הנפש, זאת טעות איומה.
אלי אלאלוף: שייתנו למי שרוצים את התפקיד אבל שלא יתייחסו לפי המבנה שאתם מדברים עליו.
אלי אלאלוף: עכשדיו את יכולה להמשיך את דבריך.
<קריאה: יכול להיות שהפוך זה נשמע יותר הגיוני.
<קריאה: זאת אומרת, אנשים שנזקקים לשירותי בריאות הנפש, הרבה פעמים מוצאים את עצמם גם חיים בעוני.
אלי אלאלוף: זה לגמרי משהו אחר.
<קריאה: נכון, אבל אני חושבת שזה חלק מהכיוון שצריך להציג כאן.
<קריאה: קורלציה בין אנשים עם מוגבלות לעוני, מאוד מאוד גבוהה.
<אבנר עורקבי: יכול להיות שכבוד היושב ראש לא מודע לזה.
אלי אלאלוף: לא דיברנו על אנשים עם מוגבלויות.
אלי אלאלוף: דיברנו על אוכלוסיות שנמצאות זמנית בעוני.
<קריאה: זה חידוד חשוב.
<רונית דודאי: אני רוצה לומר שני דברים.
<רונית דודאי: אני כן רשמתי במהלך הדיון הקודם נקודות מסוימות שהיו קשורות למשרד הבריאות שהן לא בתחום אחריותי אבל יועברו הלאה בנושא של נסיעות ונושא של מימון תרופות.
אלי אלאלוף: יש הצעת חוק בעניין.
אלי אלאלוף: היא מתואמת עם שר הבריאות.
<רונית דודאי: אני בהחלט אשמח להצטרף למאמץ.
<רונית דודאי: אני כן רוצה לומר משהו לגבי הנושא של האוכלוסייה שבטיפולי, אוכלוסיית בריאות הנפש, שהיא בעצם מהווה 33 אחוזים מקרב הנכים.
<רונית דודאי: אני רק רוצה לומר שבחוק שלנו יש בעצם מענה למרבית הנושאים שעלו כאן שאנחנו מממנים אותם.
<רונית דודאי: הציוד הבסיסי לבית, טיפולי שיניים, דברים מהסוג הזה, אנחנו מממנים על פי חוק.
<רונית דודאי: עדיין האוכלוסייה שלנו מאוד מאוד ענייה משתי סיבות.
<רונית דודאי: האחת, הנושא של הדיור שאתה ציינת.
<רונית דודאי: הנושא של ההשתתפות בשכר דירה היום הוא מאוד לא ריאלי ומכיוון שמרבית האוכלוסייה שלנו, יש לנו 15 אלף אנשים בדיור מוגן, אין להם שום יכולת להשלים את הפערים בין התקציב של משרד השיכון לבין הסכום הריאלי ולכן הם מאוד מאוד עניים, ואני מאוד שמחה שציינת את זה כנושא מאוד משמעותי בוועדה הזאת.
<רונית דודאי: הדבר הנוסף שנציג האוצר דיבר עליו הוא הנושא של תעסוקה.
<רונית דודאי: אני בהחלט חושבת שתחום התעסוקה בנושא של אנשים בעלי מוגבלות הוא לגמרי המקום הנכון לתמוך וללכת בידיים שלובות כלפיו אבל לצערי אין תכנית לאומית לתעסוקה לנכים, יש חסמים מאוד גדולים בנושא של תעסוקה בקרב המעסיקים, אין תמרוץ מעסיקים נאות והדבר הגרוע ביותר הוא שחוק שכר מינימום מותאם יוצר מצב שאנשים יוצאים לעבודה אבל לא מרוויחים מספיק כדי לצאת מהעוני.
<רונית דודאי: זאת אומרת, בניגוד למדיניות העולמית לנושא של עידוד תעסוקה, אצלנו יש עידוד תעסוקה, 6,000 אנשים עובדים אצלנו בשירותים שלנו אבל הם עדיין נשארים עניים כי הנושא של שכר מינימום מותאם בעצם משאיר אותם תמיד מתחת לקו העוני.
<רונית דודאי: זה אחד החוקים שהייתי מאוד מאוד שמחה אם הכנסת הייתה באתגר המאוד גדול מורידה מעל הפרק.
איציק שמולי: איפה היית שמה את קו האיזון?
איציק שמולי: זאת דילמה שכל חברי הכנסת נקרעים בה.
איציק שמולי: מצד אחד אנחנו מבינים שהעלאת השכר לשכר המינימום עלול להדיר את האוכלוסיות האלה משוק התעסוקה.
איציק שמולי: מצד שני ברור שאי אפשר לשלם להם.
<רונית דודאי: אני רק רוצה לומר שמדינות העולם התמודדו עם זה מאוד יפה.
<רונית דודאי: בכל המדינות – גרמניה, ארצות הברית, אנגליה – יש סבסוד של הממשלה למעסיק, לשכר של אנשים בעלי מוגבלות כי הם הבינו שאנשים עובדים אלה אנשים שצורכים הרבה פחות שירותים של רפואה, של בריאות המשפחות שלהם באיזון כלכלי יותר טוב.
איציק שמולי: את בוועדת העבודה והרווחה ואת נכנסת לדלת פתוחה.
איציק שמולי: אנחנו מבינים את החשיבות.
איציק שמולי: שאלתי איפה היית שמה את קו האיזון במספרים, לא בכלים.
<רונית דודאי: קודם כל, כשאדם עובד, גם אם הוא בעל מוגבלות, אין דבר כזה שהוא ירד מתחת לשכר המינימום.
<רונית דודאי: ברגע שהוא עובד, הוא מקבל שכר מינימום.
איציק שמולי: לא משנה מה רמת השכר.
<רונית דודאי: לא משנה.
<רונית דודאי: בכלל לא משנה.
<רונית דודאי: יש התמודדות כזאת במדינות אחרות בעולם שאפשר ללמוד מהן.
אלי אלאלוף: חבר שלנו אילן גילאון הצליח להעביר החלטה בכנסת, הצעת חוק בנושא הזה.
אלי אלאלוף: שר האוצר מינה יושב ראש ועדה לנושא הזה, את פרופסור זליכה וגם אני אהיה בוועדה.
אלי אלאלוף: אנחנו נגיש תוך פחות מחודשיים-שלושה דוח מעשי אופרטיבי ששר האוצר התחייב ליישם אותו ובמקביל לחזור להשלמת החקיקה.
<רונית דודאי: נשמח לעזור בנתונים או בידע.
<נתי ביאליסטוק כהן: גם אנחנו נשמח לעזור ולתמוך.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני מזכיר לכם ששכר המינימום במפעלים מוגנים לעיוורים הוא תשעה וחצי שקלים לשעה.
אלי אלאלוף: לכן לא רציתי לתקן.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לבקש משני חברים מהפורום למלחמה בעוני לשאת דברים.
אלי אלאלוף: פתחי אבו יונס מסכנין, בבקשה.
אלי אלאלוף: אחריו מיכל יאסו.
<פתחי אבו יונס: אני מאוד מעריך את פועלה של הוועדה.
<פתחי אבו יונס: אני מנהל אגף הרווחה בעיריית סכנין.
<פתחי אבו יונס: אני חבר בוועדת התיאום במרכז השלטון המקומי ואני מייצג את מנהלי שירותי הרווחה במגזר הערבי.
<פתחי אבו יונס: אני לא אדבר במספרים ולא אמנה את היקף בעיית העוני.
<פתחי אבו יונס: רבים הזכירו כבר ודיברו על מספרים גם של ילדים וגם של משפחות.
<פתחי אבו יונס: אין חולק על כך שמדובר ברעידת אדמה.
<פתחי אבו יונס: כאשר מדברים על העוני במדינה, אנחנו מדברים על רעידת אדמה אבל לצערי רעידת האדמה הזאת לא מגיעה לבית הזה ולא מגיעה לממשלה המכהנת.
<פתחי אבו יונס: יש נתק כמעט מוחלט בין אותם ילדים עניים, בין אותן משפחות בפריפריה, לבין השלטון המרכזי.
<פתחי אבו יונס: זה מה שקורה.
<פתחי אבו יונס: זו המציאות של המדינה הזאת.
<פתחי אבו יונס: מי שהיה בהתחלה ושמע את הרב אקשטיין, הספיק לו ביקור אחד אצל משפחה בחורף כאשר ראה שלבן אדם אין מגפיים ואין לו מעיל, כדי לדעת שהבן אדם הזה צריך לספק לו צורך בסיסי.
<פתחי אבו יונס: אנחנו העובדים הסוציאליים ברשויות המקומיות, ובעיקר אלה הפריפריאליות, ובעיקר אלה המוחלשות, עושים מיליוני ביקורי בית ואלפי ביקורי בית מדי יום אבל ידינו כבולות מלתת את הפתרונות האמיתיים לאותה אוכלוסייה נזקקת.
<פתחי אבו יונס: זו המציאות.
<פתחי אבו יונס: אני לא חושב שיש בן אדם שנולד רעב, שנולד עני כי יש לו גנים של אדם עני.
<פתחי אבו יונס: אין בן אדם כזה.
<פתחי אבו יונס: עוני הוא תוצאה של כישלון של מערכות, המערכות הלאומיות.
<פתחי אבו יונס: כל המערכות ולא רק של הרווחה.
<פתחי אבו יונס: שלא נאשים רק את משרד הרווחה אבל אני מאשים אותו.
<פתחי אבו יונס: אני חושב שהכישלון הוא כישלון מערכתי.
<פתחי אבו יונס: כל משרדי הממשלה צריכים לשלב ידיים כדי לנסות לפתור את הבעיה ובין היתר גם משרד הרווחה.
<פתחי אבו יונס: אין ספק שממדי הבעיה היום הם גדולים, ותיארתי את זה כרעידת אדמה.
<פתחי אבו יונס: לכן חייבת לבוא תגובה ממשרדי הממשלה, ואני מדבר על משרד הרווחה, שתהיה בהתאם.
<פתחי אבו יונס: אם הבעיה כל כך קשה, לא יכול להיות שלמחרת אנחנו ממשיכים בשגרת העבודה הרגילה שלנו.
<פתחי אבו יונס: לכן מבחינתנו תקציב גמיש הוא הכרח והוא חייב לתת פתרונות לאותן משפחות עניות ולאותם ילדים בסיכון ולא רק ב-44 מיליון שקלים עליהם אנחנו מדברים אלא בכלל בכל תקציב משרד הרווחה.
<פתחי אבו יונס: אני טוען שלא רק שקיימת אפליה בחלוקת תקציבים אלא שהאפליה הולכת וגדלה וגם כאשר אנחנו יושבים כאן האפליה הולכת וגדלה כאשר החלשים לא מקבלים והחזקים כן מקבלים.
<פתחי אבו יונס: אותו תקציב שהחלשים צריכים לקבל אותו, העניים צריכים לקבל אותו, הולך לחברות החזקות כי המבנה התקציבי מראש נקבע כך שהחזקים יוכלו לנצל והחלשים לא יוכלו לנצל.
<פתחי אבו יונס: אני אתן דוגמה פשוטה.
<פתחי אבו יונס: מחלקים את תקציב הילדים במצוקה בהתאם למספר מכסות.
<פתחי אבו יונס: כלומר, לסדר ילדים בפנימיות כך שהם מחוץ לבית.
<פתחי אבו יונס: אצלי אני לא מסדר ילדים מחוץ לבית אלא אני מעדיף לטפל בהם בבית.
<פתחי אבו יונס: אני מעדיף לבנות להם תכניות בתוך הקהילה ומאחר ואני לא שולח ילדים מחוץ לבית, כך כל שנה עיריית סכנין מחזירה לאותה עיר חזקה שאני לא יודע בדיוק מי היא שלושה מיליון שקלים.
<פתחי אבו יונס: אותם ילדים שצריכים לקבל את הכסף ולבנות עבורם תכניות טיפול בקהילה, מחזירים את הכסף לעיר חזקה.
<פתחי אבו יונס: זו המציאות הקשה ועם זה אנחנו מתמודדים.
<פתחי אבו יונס: לכן אני חושב שאנחנו צריכים ללמוד מקרן הידידות שקיימת היום כמעט בכל רשות מקומית.
<פתחי אבו יונס: ליד כל עובדת זכאות יש מערכת ממוחשבת ליד מערכת הרווחה שהיא מערכת קרן הידידות.
<פתחי אבו יונס: ברגע שרוצים לממש איזושהי בקשה למשפחה ענייה, יכולים לממש אותה און ליין, בפרק זמן של לא יותר משעות.
<פתחי אבו יונס: אם קרן הידידות יכלה לעשות זאת ולהגיש את העזרה המבורכת הזאת, אני חושב שמשרד הרווחה צריך להשכיל ולהבין שיש עובדים סוציאליים שיושבים ברשות המקומית, באותה רשות מקומית שהיא שונה, ואנחנו חיים בחברה עם שונות מאוד גבוהה – ערבים, יהודים, דתיים, חילוניים, עולים, ותיקים, פריפריאליים, מרכז – ואנחנו צריכים להביא את אותו תקציב לאותה מחלקה כאשר אנחנו סומכים על אותו צוות מקצועי באותה רשות לתת את אותם מענים בהתאם לאותם צרכים של אותה אוכלוסייה באותו ישוב.
<פתחי אבו יונס: תודה.
אלי אלאלוף: מיכל יאסו, בבקשה.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לומר שבשעה 11:30 אנחנו מפסיקים את הדיון הזה.
אלי אלאלוף: אחר כך יושב ראש הוועדה יהיה חברי עבדאללה אבו מערוף שידון בנושא בריאות השיניים.
אלי אלאלוף: אחרי מיכל יאסו, חבר הכנסת עודד פורר.
<מיכל יאסו: שלום.
<מיכל יאסו: אני מהפורום למאבק בעוני ומאיגוד העובדים הסוציאליים.
<מיכל יאסו: אני רציתי להתייחס לסל הפרטני הגמיש.
<מיכל יאסו: הסכום הוא מאוד מאוד נמוך וזה ידוע לכולם.
<מיכל יאסו: הקרן לידידות שתורמת את הכסף הזה, זה מראה שנושא העוני הוא לא בסדר העדיפויות של הממשלה.
<מיכל יאסו: חשוב שהממשלה כן תשים קצת יותר כסף לטובת הנושא הזה.
<מיכל יאסו: 44 שקלים למשפחה, זה לא משהו שמתקבל על הדעת.
<מיכל יאסו: יש מדד מחיה בכבוד שקובע מה צורכי המשפחה.
<מיכל יאסו: אני מציעה לקחת את המדד הזה ולבדוק מה הצורך של המשפחה ובאיזה סכומים מדובר.
<מיכל יאסו: מה שצריך לעשות זה לקחת את המדד הזה ולבדוק מה הסכומים בהם מדובר עבור משפחה, ללכת לפי זה ושהממשלה תשקיע קצת יותר כסף בזה כי 44 שקלים למשפחה, זה לא משהו שאפשר לעשות אתו משהו.
אלי אלאלוף: תודה רבה, מיכל.
עודד פורר: ראשית, אני רוצה לברך על קיום הדיון.
עודד פורר: אני אגע בשתי נקודות כאשר הראשונה היא מנקודת המבט שלי, גם כמי שהיה מנכ"ל משרד העלייה והקליטה ובהקשר לדברים שנאמרו כאן קודם.
עודד פורר: ההפנמה של המגזר השלישי במגזר הציבורי היא חשובה.
עודד פורר: זאת אומרת, לא פעם ולא פעמיים הקרן לידידות הייתה משלימה מקומות שאנחנו, מפאת הנהלים, מפאת הבירוקרטיה הממשלתית שלוקח לה הרבה יותר זמן להגיב, המענה של המגזר השלישי הוא חשוב.
עודד פורר: אני חשוב שצריך לשמור על שיתוף הפעולה הזה ולמצוא גם דרכים להעמיק אותו.
עודד פורר: לא כל הזמן להגיד הוא נותן כי מה זה משנה מי נותן?
עודד פורר: בסוף זה משנה שמי שצריך לקבל ולקבל איזשהו פתרון, הוא יודע לקבל פתרון.
עודד פורר: הרבה פעמים, עוד לפני שמישהו קיבל מעמד עולה בארץ, ועד שהוא לא מקבל מעמד עולה משרד הקליטה לא יכול לגעת בו, אנחנו רוצים את הקרן לידידות כפתרון, כמי שיודע לתת את הפתרון כך שחס וחלילה אף אחד לא ימצא את עצמו לא ברחוב ולא רעב ללחם.
עודד פורר: אני כן רוצה להעלות נקודה שקשורה לדיון הבא ואני מתכוון לטיפולי השיניים.
עודד פורר: גם הנתונים והסקר שעשתה הקרן לידידות מראים שדווקא האנשים בעוני נמנעים מלקבל טיפול שיניים.
עודד פורר: אני אומר לך אדוני יושב ראש הוועדה שיש כאן איזושהי לקונה.
עודד פורר: משרד הבריאות הפריד את השיניים מגוף האדם.
עודד פורר: זאת אומרת, אם ניכנס לבית החולים אחרי תאונה, יטפלו בנו בכל הפציעות עד השיניים.
עודד פורר: זאת אומרת, זה כבר לא שייך.
עודד פורר: עשה טוב השר ליצמן גם בקדנציה הקודמת שלו כשר וגם עכשיו שהוא הרחיב את זה וניתנים טיפולי שיניים חינם לילדים עד גיל 15.
אלי אלאלוף: לפי דוח העוני.
עודד פורר: יש כאן בעיה בביצוע.
עודד פורר: כי איך עושה את זה משרד הבריאות?
עודד פורר: הוא נותן לכל קופה פר קפיטה תקציב.
עודד פורר: לא משנה אם קיבלו טיפול או לא קיבלו טיפול.
עודד פורר: יוצא שאין שום אינסנטיב לקופות לתת את הטיפול הזה כי את הכסף הן יקבלו בכל מקרה.
עודד פורר: להפך, יש להן אינטרס שכמה שפחות טיפולים יינתנו על ידי הקופה כדי שהן תוכלנה להרוויח.
עודד פורר: לכן אני חושב שצריך לעשות כאן שינוי כיוון.
עודד פורר: טיפולי השיניים כרפואת מומחים צריכה להיות כמו שאני הולך לרופא אורתופד או לרופא עור ומשלם רק את הסכום של ההתחייבות וכל השאר כבר נסגר בהתקשרויות אחרות.
עודד פורר: כך זה צריך להיות.
עודד פורר: אנחנו מובילים היום הצעת חוק בעניין הזה עליה חתמו כבר ארבעים חברי כנסת ואני מקווה שנצליח להעביר אותה כמובן בשיתוף פעולה של הוועדה.
עודד פורר: צריך להחזיר את השיניים לגוף האדם ולעשות כאן איזשהו שינוי חשיבה במובן הזה.
אלי אלאלוף: אני כבר חתום על החוק.
אלי אלאלוף: בוא נבדוק את הנושא של הקשישים.
אלי אלאלוף: בדוח שלנו יש המלצה שקשישים מגיל 75 יקבלו גם הם טיפולי שיניים.
אלי אלאלוף: תבדוק אם כללנו את זה בהצעת החוק.
אלי אלאלוף: נציגת העובדים הסוציאליים.
<חנה סלוצקי: אני רוצה לומר כמה דברים.
<חנה סלוצקי: אני עובדת סוציאלית כ-44 שנים במשרד הרווחה.
<חנה סלוצקי: אני מברכת על חקיקה כי מתוך הניסיון וההתנסות במשך שנים, ללא חקיקה לא נוכל לקדם ולא נוכל לעשות מה שהדוח חייב לעשות.
<חנה סלוצקי: בשנות ה-70 לי הייתה קופה קטנה כעובדת סוציאלית והייתי יכולה מהקופה הקטנה הזאת להעניק למשפחות ולתת לילדים במצבי מצוקה מידיים, מהקופה הקטנה שהיום אין דבר כזה.
<חנה סלוצקי: כלומר, בעשר, בעשרים השנים האחרונות אין דבר כזה.
<חנה סלוצקי: כלומר, מעמידים אותי מול המשפחות, מעמידים אותי מול המצב הזה אבל לתת אפשרות להעביר מסעיף לסעיף, לא.
<חנה סלוצקי: נאמר כאן במפורש שמי שנכנס לתכנית מסוימת, נמצא בתכנית אבל מה קורה עם המשפחות שלא נמצאות בתכנית הזאת והן כן במשבר וכן צריך לעזור להן?
<חנה סלוצקי: אם לא יהיה סל גמיש לילדים, למשפחות, במחלקות לשירותים חברתיים – אנחנו כעובדים סוציאליים נמשיך להיות מותקפים כל הזמן ונמשיך לעמוד מול שוקת שבורה.
<חנה סלוצקי: אני חושבת שיכול להיות שצריך ללכת בשלבים, אדוני.
<חנה סלוצקי: יכול להיות שכן צריכים להחליט.
<חנה סלוצקי: יצא מכאן איש משרד החינוך.
<חנה סלוצקי: ברשת ב' כל בוקר מביאים מקרים.
<חנה סלוצקי: ילדה בת 15 עם הפרעות התנהגות מאוד מאוד קשות, לא נמצאה לה כיתה והיא לא יכולה להשתלב בבית הספר.
<חנה סלוצקי: אי אפשר גם לתת לה נסיעות כי אין משרד שלוקח על עצמו את האחריות איך להסיע את הילדה הזאת ממקום למקום.
<חנה סלוצקי: לכן האימא אומרת שהיא לא רוצה שיוציאו אותה מהבית אלא היא רוצה שהיא תישאר בבית, היא רוצה לטפל בה, היא לא ענייה אבל מבקשת שיעזרו לה.
<חנה סלוצקי: כאן הבעיה.
<חנה סלוצקי: גם הבעיה של גמישות בין המשרדים, שיתופי פעולה בין המשרדים, ולמצוא פתרונות מיידיים.
<חנה סלוצקי: לא יכול להיות שלא יהיה תקציב גמיש לרשות מקומית, למחלקה לשירותים חברתיים, שיכולה לתת את הטיפול המיידי.
<אבנר עורקבי: לא דיברו כאן על הילדים עם המוגבלות.
אלי אלאלוף: באופן אישי אני מכיר את הרגישות שלך אבל היום הדיון הוא בנושא ספציפי, על הצורך בתקציבים גמישים כדי להתמודד עם משפחות שבעוני.
<אבנר עורקבי: מי הכי הרבה בעוני?
<אבנר עורקבי: אנשים עם מוגבלות.
אלי אלאלוף: אתה חושב שאתה צריך לשכנע אותי?
אלי אלאלוף: תנו לי לסיים את הדיון.
אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת יעל כהן פארן.
אלי אלאלוף: בדרך כלל את מטפלת בסביבה ואולי בזכותך כבר לא יהיה לנו מכל אמוניה.
יעל כהן-פארן: גם בצדק.
יעל כהן-פארן: צדק וסביבה הולכים בידח.
יעל כהן-פארן: צדק ושוויון.
אלי אלאלוף: פרופסור מיכל נבו, אוניברסיטת בן גוריון, יש לך שתי דקות.
אלי אלאלוף: את רוצה לנצל אותן או אני עובר לחברי הכנסת?
אלי אלאלוף: אני אוהב לשמוע אותה ואני ממליץ לכם לשמוע אותה.
<מיכל קרומר נבו: לא הייתי כאן בתחילת הדיון, אני מצטערת אבל היה תור ארוך ועמדנו יותר משעה בכניסה לכנסת.
<מיכל קרומר נבו: הגענו ב-9:05 ולא הצלחנו להיכנס.
<מיכל קרומר נבו: אני לא יודעת אם הדברים כבר נאמרו אבל מה שחשוב לי להגיד זה שהנושא הזה הוא נושא מטריד מאוד מאוד את העובדים הסוציאליים ואת העובדים במחלקות לשירותים חברתיים כי הוא נוגע במגע הישיר ובמפגש הישיר עם אנשים שחיים בעוני.
<מיכל קרומר נבו: צריך לזכור שבאופן היסטורי באמת היה תקציב גמיש שעמד לרשותם של העובדים הסוציאליים אבל משנת 1982, עם חקיקת חוק הבטחת הכנסה, בעצם התקציב הגמיש הזה יצא מהמחלקות לשירותים חברתיים.
<מיכל קרומר נבו: היום משרד הרווחה מוצא את עצמו יותר ויותר עושה את זה, מכניס את זה באמצעות תכניות כמו שאת אמרת, באמצעות נושמים לרווחה, באמצעות משפחה קבועה מיטיבה, באמצעות תכנית בשביל עצמך, באמצעות תכנית מפה וכל מיני תכניות ייחודיות שנכנסות היום והמשרד מפעיל אותן היום כאשר הוא בעצם מעמיד בכל תכנית כזאת לכל משפחה שנמצאת בתוך התכנית סל גמיש מתוך הבנה שיש בזה צורך, שזה מאוד מאוד מקדם את המשפחות.
<מיכל קרומר נבו: השאלה הגדולה היא איך אפשר באמת להפוך את זה למדיניות.
<מיכל קרומר נבו: זאת אומרת, להפוך את זה ממשהו שהיום נהנה ממנו מספר קטן של משפחות, אחוז אפסי של משפחות, למשהו שהוא משותף ועומד לרשותם של העובדים הסוציאליים לכלל המשפחות בהן הם מטפלים לפי הצורך.
<מיכל קרומר נבו: זה כמובן מעלה שאלות רבות.
<מיכל קרומר נבו: זה מעלה המון שאלות איך באמת להפוך את התקציב הזה לגמיש כי היום התקציב, שלא כמו שקרן הידידות מצליחה לעשות ובאמת להפוך את התקציב למאוד מאוד גמיש ומאוד נגיש וזמין ומיידי, המחלקות לשירותים חברתיים עדיין מתחבטות בשאלה איך לעשות את זה.
<מיכל קרומר נבו: המנגנונים, הבירוקרטיה של משרד הרווחה לא מאפשרת לעשות את זה באותה רמה של נגישות וגמישות.
<מיכל קרומר נבו: זה דבר מאוד מאוד חשוב.
<קריאה: גם האוצר.
<מיכל קרומר נבו: כמובן.
<מיכל קרומר נבו: אני חושבת שזאת שאלה אחת גדולה.
<מיכל קרומר נבו: אני חושבת שבאמת יש מקום לעשות דיון גדול של משרד הרווחה יחד עם קרן הידידות ויחד עם גופים נוספים שתומכים ויחד עם משרד האוצר כדי לבחון באמת את האפשרות לקדם את זה ברמת מדיניות ולא ברמה של תכניות קטנות ומקומיות.
אלי אלאלוף: אני יודע שיש הרבה בקשות לדבר אבל לא יכולנו לעמוד בכולן.
<אבנר עורקבי: אני התכוננתי ליום הזה.
<אבנר עורקבי: יש הרבה מה להגיד בנושא.
אלי אלאלוף: יש דיונים נוספים.
אלי אלאלוף: אבנר, זה לא נושא בלעדי.
אלי אלאלוף: זה יום שמאפשר לגשת להרבה מאוד נושאים.
<אבנר עורקבי: זה היה חשוב שזה יבוא במסגרת הזאת.
אלי אלאלוף: אתה יודע כמה פעמים אתה כאן.
<אבנר עורקבי: צריך להכין את זה מרא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושב ראש, היות והזמן קצר אני רוצה לדבר רק על נקודה אחת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אולי ידוע לחלק מהאנשים שאני הייתי ראש עיר וטיפלתי במחלקת הרווחה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במחלקות הרווחה, יש לנו בעיה באוכלוסייה הערבית שם יש לנו את האחוז הגבוה ביותר בעוני, 53.2 אחוזים, ועדיין המצ'ינג בכל הפרויקטים, אפילו במשרות שדל מחלקות הרווחה, הורג אותנו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לי היו אישורים להעסיק עוד עובדים סוציאליים אבל בגלל המצ'ינג לא הצלחתי לקלוט אותם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כך הדבר לגבי פרויקטים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כל עוד לא מבטלים את המצ'ינג לגבי האוכלוסיות החלשות, גם העניים, גם המוגבלים, גם אותם אנשים שצריכים את הרווחה – לא יקבלו אותה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתה אלי פנייה מאחד והשופטים השרעים שאמר שיותר משנה הוא מחכה עד שהוא מקבל תזכיר רווחה במקרה שהולכים לגירושין וצריך לפסוק היכן יהיו הילדים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: במקרה כזה צריך לקבל תזכיר מבחן ממחלקת הרווחה אבל יותר משנה מחכים לכך והמצב הזה יכול להכניס עוד אלימות בתוך המשפחה ויכול לגרום להרבה בעיות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני פניתי במכתב לשר הרווחה אבל אפילו לא קיבלתי מענה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הוא יכול להגיד שאין לו תקציב, אבל אפילו תשובה כזאת לא קיבלתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן יש הרבה בעיות בנושא הזה של המצ'ינג שצריך לפתור אותן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עוד משפט אחד לגבי הקצבה של אנשים בעלי מוגבלויות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שזאת צריכה להיות התחייבות מוסרית של המדינה לתת את הקצבה הזאת לאנשים בעלי מוגבלויות ללא שום קשר עם ההכנסה שלהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: יש אנשים שהולכים לעבוד, עובדים מספר מצומצם של שעות כדי לא לפגוע בקצבה שלהם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ממשיך לדבר כבר שנה שנייה – ואני לא מוותר – על כך שאנשים צריכים לקבל את הקצבה ללא שום קשר להכנסה שלהם ואסור להוריד את הקצבה ולו בשקל אחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זאת צריכה להיות ההתחייבות המוסרית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבעיה של בעלי המוגבלויות היא שאם אותו אדם לא עובד, יש לו בעיה נוספת והיא הבדידות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן, כדי להוציא אותו מהבדידות, אנחנו צריכים לעודד אותו לצאת לעבודה ואם הוא עובד, הוא מקבל גם את ההכנסה שלו והוא חי ביותר כבוד וממלא את הזמן שלו.
אלי אלאלוף: בתיאום עם חברי עבדאללה אבו מערוף, אני אמשיך לנהל את הישיבה ואנחנו נעבור לנושא של רפואת השיניים.
אלי אלאלוף: תרשו לי לסכם את הדיון הנוכחי.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שבאתי בהססנות מסוימת לקיים את הדיון הזה כי לא הייתי מספיק משוכנע כמה הוא חשוב.
אלי אלאלוף: אני רואה כמה הנושא הזה הוא מאוד מאוד חשוב וזה קורה בזכות ההסברים.
אלי אלאלוף: במיוחד אני מודה לך חברי הרב אקשטיין ולקרן הידידות על כך שעשיתם את זה בשיטתיות הנדרשת – ברשותך, אני מצטט אותך הרב אקשטיין – ואמר לי הרב שהוא מוכן להעמיד את המערכת הזאת לרשות משרד הרווחה כדי שינצל אותה ויוכל לעבוד בצורה שיטתית.
אלי אלאלוף: מה שברור הוא שהתקציבים הגמישים שיש בתכניות, גם הם צריכים לגדול אבל זה לא מספיק.
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על אוכלוסיות שמתקרבות לעוני או נופלות לעוני או מזדמנות למצבי עוני ולהן אין תכניות וזה הזמן לעזור להן.
אלי אלאלוף: לכן התקציב הגמיש, כשמו הוא, הוא לא צריך להיות מוגדר וסגור בקופסה ובסעיף תקציבי כזה או אחר מפני שאת לא המטרה.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן הוכחות בזכות ההתערבויות השונות עליהן שמענו.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר.
אלי אלאלוף: יש צעדים שנעשו בתחום הזה של ההתמודדות עם העוני אבל זה לא מספיק במועד הנוכחי.
אלי אלאלוף: אני אומר את הדבר האישי ומי שהיה בוועדה בוודאי זוכר את זה.
אלי אלאלוף: לא היינו מאמינים ש-15 מיליארד שקלים מתוקצבים בשלוש שנים בבסיס התקציב.
אלי אלאלוף: אלה לא פעולות חד פעמיות אלא זה בבסיס התקציב.
אלי אלאלוף: הממשלה הזאת יחסית בתחום הזה היא חברתית.
אלי אלאלוף: אני לא מתבייש להגיד שזאת גם הסיבה שאני הגעתי לפוליטיקה.
אלי אלאלוף: אין לי שום סיבה אחרת, השאר זה רק תסכול אחד גדול ואני אומר את זה באופן אישי.
יעל כהן-פארן: אבל גם זה תסכול אחד גדול, לא?
אלי אלאלוף: אפשר להזיז ויש מודעות.
יעל כהן-פארן: למה הממשלה לא אימצה את הדוח של הוועדה בראשותך?
אלי אלאלוף: סליחה על החוק בהשכלה שלך אבל הממשלה, בישיבתה השלישית, אימצה פה אחד את דוח אלאלוף.
אלי אלאלוף: זה דוח שהוגש על ידי ארבעים אנשים נפלאים שעבדו בהתנדבות.
אלי אלאלוף: לא נעים לי להגיד לחברים שלי, חברי הכנסת, שיעשו שיעורי בית לפני שבאים לוועדה.
אלי אלאלוף: כדאי.
יעל כהן-פארן: על כמה תקציב אתה המלצת בוועדה?
אלי אלאלוף: 15 מיליארד שקלים שהם מתוקצבים בשנה שעברה ובשנה זאת וכבר יצא לדרך יותר מחצי מהסכום הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו חושבים על קצבת ילדים.
אלי אלאלוף: יש מלחמה ואני למשל, בניגוד לחברים שלי מהאוניברסיטה, נגד קצבאות אוניברסליות.
אלי אלאלוף: אני חושב שהנכד של סטף ורטהיימר לא צריך לקבל קצבת ילדים או שהנינה שלו שתקבל מענק לידה.
אלי אלאלוף: לעומת זאת, אני רוצה שהאוכלוסיות הכי חלשות יקבלו מענק לידה כפול, אם לא יותר, והייתי רוצה שקצבאות הילדים ילכו לילדים שבאמת נזקקים.
אלי אלאלוף: תכנית החיסכון, זה לא מה שהגדרנו בדוח העוני.
אלי אלאלוף: יש לנו מלחמות.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב שתמשיכו, כולם, כל השולחן הזה, להיאבק כדי שזה ייושם בקצב מהיר יותר.
אלי אלאלוף: החברים שמלווים אותי בהרבה מאוד סיורים רואים איך נלחמים על כל דבר.
אלי אלאלוף: עבדאללה, חאג' יחיא ושמולי, אנחנו עושים עבודה אבל לא מספיק.
אלי אלאלוף: להגיד לכם שפוליטיקה היא מפתח לכל?
אלי אלאלוף: זה בקושי מגרד את התחלת המפתח אבל בואו נמשיך לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אני מודה לכל מי שבא ליום הזה.
אלי אלאלוף: תמשיכו ללמוד מהדיונים שמתקיימים ואני שמח כי ההיענות היא אדירה בוועדות.
אלי אלאלוף: בדרך כלל האנשים לא באים ואני שמח שבאתם כי זה נעים לראות אתכם ולהמשיך במאבק.
אלי אלאלוף: העוני הוא מאבק מתמיד.
אלי אלאלוף: תמיד יהיו עניים, שלא יהיו אשליות.
אלי אלאלוף: אבנר, תזכור את התפילה שלך הבוקר.
אלי אלאלוף: נוציא אנשים ממעגל העוני אבל לצערי יהיו אנשים שהם בעוני.
אלי אלאלוף: החלק הזה של הדיון נעול וברשות
אלי אלאלוף: כם אנחנו ממשיכים בנושא טיפול שיניים.
אלי אלאלוף: אני ממשיך בדיון בהסכמתו של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים ביום העוני דווקא לדבר על נושא של טיפולי שיניים.
אלי אלאלוף: עבדאללה, אני מציע שאתה תפתח כי התכוננת כרגיל בצורה רצינית.
עבדאללה אבו מערוף: בוקר טוב ויום טוב לכולם.
עבדאללה אבו מערוף: לא במקרה אנחנו העלינו את הנושא הזה של טיפולי שיניים.
עבדאללה אבו מערוף: לפני שנעלה את הנושא, אני חייב להודות לפורום המלחמה בעוני, לכל מי שהכין את היום הזה.
עבדאללה אבו מערוף: הם עשו עבודה מצוינת ואני מאוד מודה להם.
עבדאללה אבו מערוף: אני מודה למג'די העוזר שלי שלא רק תרם אלא היה פעיל ביותר בהכנת היום הזה עם כל העוזרים האחרים אבל במשך כל הזמן הוא לא הפסיק להכין את הנושא ואפילו הציע לפורום למלחמה בעוני שהנושא יעלה כי הנושא הוא מודחק וכאילו מוזנח וכאיל שוכחים אותו.
עבדאללה אבו מערוף: טיפולי שיניים הם חשובים מאוד והנושא חשוב מאוד לאוכלוסייה, במיוחד לאוכלוסיית העוני.
עבדאללה אבו מערוף: לכן שוב אני מודה למג'די ולכולם.
עבדאללה אבו מערוף: הנושא - לא נשווה את עצמנו למדינות אחרות – עד עכשיו לא נכלל בסל הבריאות.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים כמה חשוב לבן אדם, לא רק לבן אדם עני, שאכן יהיו לו שיניים רגילות.
עבדאללה אבו מערוף: זה מצב ביולוגי, פיזיולוגי, רגיל.