GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סועאד עווד: דיברת על האינטנסיביות ואני חושבת שאינטנסיביות זה לא משקף, כי אם את רוצה לתת יחס, לפעמים באמת, בתוך השקיעה שלנו בעבודה מיון תיקים זה בסוף שנה, אולי נעריך בסוף שנה מה שהיה לי בסוף השנה, אני לא כל הזמן פנויה לשבת מול המערכות ולהגדיר לעצמי את האינטנסיביות של הטיפול שלי עם כל משפחה ומשפחה.
<סועאד עווד: יש המון טלפונים, המון פניות, שאנחנו מתוך העומס שלנו לא פנויים לתעד אותם.
<סועאד עווד: קורה, קורה, ועם המערכת הממוחשבת עכשיו קרה לנו כמה פעמים, אין לי זמן, נגמר לי היום ועדיין לא תיעדתי את מה שהיה לי מפגישות, מטלפונים, מהצפות.
<סועאד עווד: אז אני חושבת שצריך לעשות את זה בהתאם, גם לספור את התיקים לפי אחוז תקינה.
<סועאד עווד: ועוד משהו, ריבוי הכובעים בתוך המחלקות של שירותים חברתיים.
<סועאד עווד: כמו שאמרתי, אני נמצאת בשלושה כובעים עיקריים וגם מתאמת רפורמה בשלושת רבעי משרה ויש תפקידים שאין בהם תקינה וזה בא על חשבון העבודה השוטפת.
<סועאד עווד: למשל אם יש לי מקרה של חוק נוער, שהוא כל כך חזק, זה לוקח ממני המון אנרגיה ואני משביתה את העבודה שלי במקביל.
<סועאד עווד: אני לא יכולה להמשיך להשקיע עם המשפחות ולתת להם מענה בהתאם.
<סועאד עווד: ועוד משהו, מתוך כאב אני חושבת שתפקידו של עובד סוציאלי בתוך המחלקה זה גם לפתח יוזמות.
<סועאד עווד: יש צרכים, כמו שאמרה צפרא, שאנחנו מזהים ואין מענים.
<סועאד עווד: אז אולי אני אפתח לי קבוצה או מענה ואפעיל שותפים בתוך הקהילה לתת מענה מסוים עד שיתפתח לו שירות.
<סועאד עווד: לצערי הרב, עם המציאות הקיימת עכשיו, אנחנו לא יכולים לזוז לצעדים הלאה ולפתח עוד.
<סועאד עווד: אני אישית הייתי בכמה יוזמות בתוך הקהילה, היוזמה האחרונה הייתה בקבוצת יחדיו והיו תוצאות מאוד מדהימות ומאוד מרשימות ונאלצנו להפסיק את זה אחרי שנה וחצי.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאוד מצטערת - - -
<קריאה: אני הוזמנתי לפה לדבר - - -
שולי מועלם-רפאלי: חברים, יש לנו חמש דקות, אני מבקשת מחבר הכנסת מסעוד גנאים להגיד כמה מילים ואז אנחנו נתחיל לסכם.
מסעוד גנאים: תחילה אני מצדיע לכולם, לעובדות הסוציאליות, לעובדים הסוציאליים, לסטודנטים של עבודה סוציאלית.
מסעוד גנאים: אני מודה לכל חבריי על היום הזה, יום ההצדעה לעובדים הסוציאליים.
מסעוד גנאים: אני חושב שלהיות עובד סוציאלי זה לא דבר קל, עובד סוציאלי זה לא עוד פקיד, זאת לא עוד משימה, זאת עבודת קודש, זאת שליחות שצריכה אופי ואישיות שהיא מוכנה לעזור לאחר, לעזור לזה הזקוק, העני הזקוק לעזרה שלנו משום שלפעמים, אולי הרבה פעמים, דווקא ההתקפות והאיומים הם מאלה שאנחנו רוצים לעזור להם.
מסעוד גנאים: אנחנו חווינו וראינו איך שעובדות ועובדים סוציאליים הותקפו על ידי אנשים שלא אהבו מה שהם עושים.
מסעוד גנאים: אני חושב שהעובד הסוציאלי הוא חיל הרגלים, הוא חוד החנית בלטפל במחדלים של הגדולים, של הממשלה ושל הכנסת ושל כולנו.
מסעוד גנאים: לכן צריך לעשות הכול כדי לתמוך בכם, בתנאי העבודה שלכם, לשפר אותם, לשפר את השכר, את העומס הזה, כדי לייעל את העבודה שלכם משום שהצלחה שלכם זו הצלחה של מדינה שאמורה להיות מדינת רווחה, הכוונה שהחלשים לנגד עיניה ואלה שרוצים לרומם אותם, לפתור את הבעיות שלהם ולתמוך בהם.
מסעוד גנאים: אני מצטרף לתודות של דב, תודה לכם, ואנחנו כולנו מצדיעים לכם.
<קריאה: אנחנו לא צריכים - - -
<קריאה: יותר מדי הצדעות ותודות, היינו מבקשים ש - - -
שולי מועלם-רפאלי: חברים, אנחנו לא מתנהלים ככה בוועדה.
<קריאה: אנחנו רוצים שנראה שינויים, לא הצדעות.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת, דוברות אחרונות, אחת משתיכן, או מירב או אריאלה ממשרד הרווחה.
<קריאה: מה עם אתי סומך?
<קריאה: ואני הוזמנתי גם כן.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי, הוועדה לא הזמינה אף אחד, אני מתנצלת, אבל אין אפשרות שכולם ידברו, יש לנו שעה לדיון הזה אז אני - - -
<קריאה: יש משהו לגבי תכנית לאומית שקורית עכשיו, התקנים שם מראש, תקן הפך להיות שווה שלושת רבעי משרה.
<קריאה: לא ייתכן שמדברים על תקינה לא הולמת ומעמסה והולכים להוציא תכנית לאומית לצעירים במצבי סיכון שהפתיחה שלושת רבעי משרה.
שולי מועלם-רפאלי: תיכף אנחנו נשמע על זה מאנשי משרד הרווחה, מי משתיכן מדברת?
שולי מועלם-רפאלי: אריאלה, בבקשה.
<אריאלה עטרי: אני רוצה להתייחס לתקינה.
<אריאלה עטרי: אין מפתח, אנחנו לא עובדים לפי מפתח של תקינה מול מספר עובדים סוציאליים.
<אריאלה עטרי: אנחנו מוגבלים במשרות שאנחנו מקבלים מהאוצר, מה שאנחנו כן עושים, שזה חשוב מאוד שאני אציין, אנחנו נמצאים כרגע בתהליך של רפורמה.
<אריאלה עטרי: במסגרת של אותה רפורמה אנחנו עושים עכשיו מהלך של ניתוח עיסוקים שמתוכו אנחנו נוכל להגיע לתמהיל עיסוק שיגדיר מה המעמסה הנדרשת לכל אחד מהעיסוקים.
<אריאלה עטרי: זה אחד מהתהליכים של הרפורמה שאנחנו נמצאים בעיצומה ואז תהיה הגדרה מדויקת מה מספר - - -
שולי מועלם-רפאלי: אריאלה, יש דיבור בתוך המשרד על אותה הגבלת מטופלים לכל עובד סוציאלי?
<אריאלה עטרי: הדיבור הוא להגיע לתקינה באמצעות תמהיל העיסוק.
<אריאלה עטרי: תמהיל העיסוק יגדיר לכל סוג תפקיד מה המעמסה האופטימלית לכל אחד מסוגי התפקידים.
<קריאה: כמה שנים זה ייקח?
שולי מועלם-רפאלי: רגע, חברים, אני מאוד מכילה עד השלב שזה עובר איזה שהוא גבול שבעיניי הוא לא תקין.
שולי מועלם-רפאלי: אריאלה, הציגה פה סועאד קודם שיש לה ריבוי כובעים ועל חלק מהכובעים אין בכלל תקינה, אז איפה זה ייכנס בתוך אותו תמהיל עיסוק?
<אריאלה עטרי: במסגרת הרפורמה אנחנו גם הצענו תפקידים חדשים שצריך להכניס אותם להגדרות.
<אריאלה עטרי: למשל עו"ס לחוק, שהוא תפקיד נוסף של עובד והוא לא מוגדר כתפקיד נפרד.
שולי מועלם-רפאלי: איזה חוק?
שולי מועלם-רפאלי: חוק הנוער?
<אריאלה עטרי: לכל החוקים האפשריים, חוק לא מוגדר כתפקיד.
<אריאלה עטרי: הוא לא מוגדר שזה צריך להתבצע כתפקיד נפרד עם הגדרות משלו.
<אריאלה עטרי: אנחנו כן מבקשים להגדיר תפקידים נוספים וכן עושים את התהליך הזה במסגרת הרפורמה במסגרת ניתוח העיסוקים.
שולי מועלם-רפאלי: באיזה סדרי גודל של זמן אמורה הרפורמה הזאת להיכנס בסופו של דבר לעבודה?
<אריאלה עטרי: הרפורמה נמצאת בעיצומה, יש לה מגבלה של זמן, אבל - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה לוח הזמנים שנקבע לדבר הזה?
<אריאלה עטרי: אנחנו קודם כל צריכים שיתוף פעולה של האוצר והבנה מצד האוצר לתוספות ש - - -
שולי מועלם-רפאלי: גלי ממשרד האוצר פה?
<אריאלה עטרי: כי אחרת אנחנו מוגבלים.
<אריאלה עטרי: גם היום, אנחנו נותנים תקינה, קיבלנו במהלך 2014 תוספת של 1,450 תקנים, 800 מתוכם זה התקנים בנושא של כתף אל כתף, חלקם זה לבסיס וחלקם זה לנושאים מוגדרים.
<אריאלה עטרי: כלומר אנחנו מוגבלים במה שהאוצר נותן ואנחנו מחלקים לפי קריטריונים.
<אריאלה עטרי: אני שוב חוזרת, כדי שנוכל להתקדם אנחנו צריכים את ההבנה ואת שיתוף הפעולה מצד - - -
שולי מועלם-רפאלי: זה הבנתי, השאלה אם תכנית הרפורמה הזאת ממוסגרת בזמן.
<אריאלה עטרי: היא לא ממוסגרת בזמן, אבל היא אמורה במהלך השנתיים הקרובות להגיע למסקנות ול - - -
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת שעכשיו נכונו לנו עוד שנתיים של לימוד של הדבר הזה ורק אז המסקנות?
<אריאלה עטרי: אנחנו בעיצומו של לימוד הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: טוב, בסדר גמור.
<קריאה: אנחנו יכולים - - -
שולי מועלם-רפאלי: דווקא דיברו בהתחלה, גברתי, אז אני מציעה לא להגיד באמצע ולהגיד על מה לא דיברנו.
שולי מועלם-רפאלי: אריאלה, כפי שאת מבינה, גם מתנועת הגוף שלי וגם ממה שתיכף אני אגיד, יש לומר שאני חושבת שצריך לפעול ביותר מדרך אחת כדי להביא לתיקון הזה.
שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שהרפורמה הזאת היא דבר ברוך ומצוין, אבל לא נראה לי שאנחנו יכולים להמשיך לחיות במציאות הקשה שהוצגה פה והוצגה במהלך היום כולו שבעצם ממשיכה את העוד מאותו דבר, להוסיף עוד ועוד ועוד מטופלים, פונים, אני לא יודעת איך קוראים להם, ולהפחית את העובדים הסוציאליים כשהקושי הגדול, כמו שאנחנו מבינים שוב ושוב, הוא בלשכות הרווחה ברשויות המקומיות.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהדברים - - -
<קריאה: אני חושבת שהקול של שירותי הרווחה לא נשמע פה ואני באתי במיוחד ואני כל כך מאוכזבת.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי, חוץ מאיתנו, שעובדים ומוגדרים כעובדים בבית הזה, אני מניחה שכל השאר הגיעו במיוחד.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לסכם את הדיון - - -
<קריאה: מאוד חשוב שישמעו את מה שאני אומרת.
שולי מועלם-רפאלי: גברתי, מאוד מאוד חשוב לשמוע פה את כולם.
שולי מועלם-רפאלי: בשתיים וחצי - - -
<קריאה: מדובר בתכנית לאומית שהולכת ל - - -
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, אז בבקשה תעבירי את זה לוועדה, הוועדה נמצאת בנושאים האלה כל הזמן.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו צריכים לסיים, יש לנו גם אחריות ביחס להמשך הדברים וגם אחריות של הזמן שהוגדר.
שולי מועלם-רפאלי: שוב ושוב ברור לכולנו שהמציאות שבה עובדים היום העובדים הסוציאליים בכל המקומות שהוצגו פה ובמקומות רבים אחרים שלא הוצגו, יש בעיה כפולה עם התקנים, יש גם תת תקינה, כי עובדתית עובדים סוציאליים עובדים עם הרבה יותר מטופלים ממה שנכון וראוי וצריך היה לפעול ויש את מה ששמענו פה מסועאד, שיש נושאים שהם בכלל לא בתוך תהליך התקינה, באמת מה שאמרה אריאלה ממשרד הרווחה נותן התחלה של מענה, בעיניי הוא לא מספיק.
שולי מועלם-רפאלי: הנושא השני שעלה פה זה שאלת השכר של העובדים הסוציאליים, שהוא שכר ירוד, שמכריח או מחייב חלק מהעובדים או לעבוד במקומות נוספים, או להיעזר בהשלמת הכנסה כזאת או אחרת.
<קריאה: יש טבלאות שכר משנות ה-70 שלא עודכנו.
שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק הדבר.
שולי מועלם-רפאלי: לעניות דעתי המלחמה המרכזית שאנחנו נצטרך לנהל היא לעדכן את נושא השכר כי יכול להיות שתהליך עדכון התקנים דורש תהליך ארוך יותר.
שולי מועלם-רפאלי: באמת אני מקבלת את מה שאריאלה אמרה, אני לא באה מעולם התוכן הזה אבל הוא נראה הגיוני, שצריך להחליט מה התפקיד, או מה כולל כל אחד מהכובעים שדיברנו עליהם, אבל ברור לחלוטין שעדכון טבלאות שכר ושכר הוגן על עבודה מקצועית ומקצוענית שנעשית הוא לא תלוי שום תהליך, אלא הוא תלוי סדרי עדיפויות של המדינה ואני חלק מהדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: שני דברים נוספים שעלו כאן, ולדעתי משרד הרווחה חייב לתת להם מענה, זה שאלת ריבוי הכובעים.
שולי מועלם-רפאלי: זה שיש איזה שהוא חוסר אחידות, זאת אומרת אני מניחה שברשויות חזקות יותר, שיכולות לאפשר לעצמן מצ'ינג רב יותר נמצא עובדים סוציאליים במספרים גדולים יותר, ואז שוב, עוד מאותו דבר, החזקים נהיים חזקים יותר, החלשים נהיים חלשים יותר והפער הזה הולך ומתרחב.
שולי מועלם-רפאלי: לצערי, אנחנו גם פה מפספסים בגדול שוב משהו שהעלתה סועאד ועלה גם בבוקר, וזה שהחברה הישראלית היא חברה שהיא מורכבת מתתי חברות.
שולי מועלם-רפאלי: אפשר לאהוב את זה, אפשר לא לאהוב את זה, אפשר לחשוב שהשאיפה שלנו היא שיהיה פה איזה שהוא שוויון אלטרנטיבי, כרגע אנחנו לא שם ומשעה שאנחנו לא שם צריך לפתח מענים שמותאמים לקהילות.
שולי מועלם-רפאלי: אני בטח לא זאת שצריכה ללמד פה את יושבי החדר הזה שהמענה לעולים חדשים הוא לא מענה לעולים ותיקים והמענה לאימהות חד הוריות הוא לא מענה למשפחה שעכשיו הילד שלה חולה בסרטן וכן הלאה וכן הלאה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לסיים ולהגיד שאני, שוב, בצער גדול, לא רואה פה את אנשי משרד האוצר - - -
<גלי אמיר: למה לא?
שולי מועלם-רפאלי: כי שאלתי פעמיים, אז אני אשמח, גלי, את גלי?
<גלי אמיר: אני גלי.
שולי מועלם-רפאלי: מעולה, גלי.
שולי מועלם-רפאלי: אז אני שמחה שאת פה, לכבודך אני אעצור את הסיכום שלי ואני אשמח לשמוע ממך איך משרד האוצר רואה את סיפור תת התקינה ותת השכר ואותן טבלאות שכר משנות ה-70, איפה זה בסדר העדיפויות של מדינת ישראל בכסף, לא בדיבור.
<גלי אמיר: אוקיי.
<גלי אמיר: מבחינת נושאי התקינה, זה אני לא יכולה להתייחס, לזה צריך להתייחס אגף התקציבים והנציבות.
<גלי אמיר: אני שייכת לאגף השכר ונושא התקינה הוא לא בסמכויות שלנו.
<גלי אמיר: מבחינת השכר, נזכיר שהיו לעובדים הסוציאליים שני הסכמי שכר, הסכם 2011 שעשה תיקון ונתן תוספת שהייתה כפולה מאשר לשאר המגזר הציבורי.
<קריאה: על בסיס מאוד נמוך.
<גלי אמיר: וההסכם הנוכחי שנותן כרגע תוספת של 7.75 ועוד 2% לעובדים הסוציאליים במערכת הבריאות ועוד - - -
<קריאה: בפעימות ו - - -
<גלי אמיר: כל המגזר הציבורי מקבל את ההסכם בפעימות, אף אחד לא קיבל את הכול במכה אחת לכיס, אתם לא שונים ולא הופליתם - - -
<קריאה: אבל זה מתוך שכר בסיס מאוד נמוך.
<גלי אמיר: רגע, תני לי בבקשה לסיים את דבריי.
<גלי אמיר: ולשלטון המקומי תהיה תוספת, הוסכם על תוספת, עוד לא נחתם הסכם, של 2% לעובדים הסוציאליים.
<גלי אמיר: זה בשם - - -
שולי מועלם-רפאלי: רגע, גלי, כשאת מדברת על העובדים הסוציאליים של הרשויות המקומיות, שוב ושוב אנחנו שומעים על המציאות הקשה שברשויות המקומיות חלק ניכר מהעובדים הסוציאליים הם עובדי קבלן, האם הדבר הזה יחול עליהם?
<גלי אמיר: עובדי קבלן, אמור לחול עליהם צו ההרחבה ומכוח צו ההרחבה, ברגע שייחתם הסכם לגבי ה-2% לעובדים הסוציאליים הוא אמור להיות - - -
שולי מועלם-רפאלי: אוקיי, אוטומטית לחול דרך הצו.
<גלי אמיר: בהתאם, דרך השרשור של צו ההרחבה.
<גלי אמיר: לעניין השכר, אני רוצה לומר כמה נתונים, הנתונים הם נתונים מ-2016, נתונים ממוצעים של שנה שלמה של כל העובדים הסוציאליים בשירות המדינה בלבד.
<גלי אמיר: השכר למשרה מלאה - - -
שולי מועלם-רפאלי: שזה, אני מניחה, רוב רובם של העובדים הסוציאליים, לא?
<גלי אמיר: לא, יש גם בשלטון המקומי לא מעט עובדים, יש בקופות החולים.
<גלי אמיר: השכר עד עבודה נוספת בממוצע למשרה מלאה עומד על 10,528 שקלים.
שולי מועלם-רפאלי: שואלות העובדים והעובדים הסוציאליים - - -
<גלי אמיר: למשרה מלאה.
<קריאה: אני מנהלת שירות סוציאלי, 9,500 שקל, על מה את מדברת?
<קריאה: יש אמת אלטרנטיבית, כנראה.
שולי מועלם-רפאלי: גלי, תמשיכי.
<גלי אמיר: הנתונים הם נתונים ממוצעים של הדירוג.
שולי מועלם-רפאלי: ממוצעים, יקיריי, למי שלא זוכר, אני אמנם עשיתי 3 יחידות במתמטיקה, קיבלתי 70, אמרתי תודה לאל, אבל ממוצע אני עוד זוכרת, ממוצע זה אומר שיש מי שמקבל מאוד גבוה ויש מי שמקבל מאוד נמוך, אז חברים - - -
<גלי אמיר: העובדים הסוציאליים בדרגות הגבוהות זה יחסית מעט עובדים, זאת אומרת ש - - -
שולי מועלם-רפאלי: ברור, זה אנחנו יודעים, זה לא היה - - -
<גלי אמיר: - - - באמצע ומטה של הדירוג, אז קשה להגיד שזה שכר מאוד גבוה עם שכר מאוד נמוך, השכר כולל שעות נוספות, החזרי הוצאות ותשלומים שנתיים אחרים ומגיע ל-12,948 שקלים.
<גלי אמיר: זה ממוצע לשנת 2016.
<גלי אמיר: אני רוצה להתייחס לנושא של השלמת הכנסה.
<גלי אמיר: רכיב השלמת הכנסה לשכר מינימום הוא רכיב שקיים בעוד דירוגים רבים ואחרים בדירוגי ההסתדרות השונים.
<גלי אמיר: זה לא משהו שהוא ייחודי לעובדים הסוציאליים.
<גלי אמיר: כל תוספות השכר של ההסכמים בשנים, לא מעט שנים אחורה, ניתנות מעל ל - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז את מציעה שנתנחם נחמת רבים?
<גלי אמיר: לא, אני רוצה להגיד שהשלמה לשכר מינימום לא בהכרח מעידה על שכר נמוך.
<גלי אמיר: יש רכיב של השלמה לשכר מינימום, הוא גם גדל, זה נכון שוויזואלית בתלושים הוא גדל כי גם שכר המינימום עלה בשנה-שנתיים האחרונות, אבל זה רכיב שהוא קיים גם לדירוגים אחרים, בזה העובדים הסוציאליים לא נבדלים - - -
<קריאה: מה עם אחזקת רכב, מה עם - - -
שולי מועלם-רפאלי: האמת שהייתי שמחה אם לא היית אומרת את המשפט האחרון.
שולי מועלם-רפאלי: כי בעיניי אנשי מקצוע שהם אקדמאים במדינת ישראל, איזה אופק אני נותנת עכשיו למי שמקשיב לי בחוץ ושואל את עצמו, אני אלך ללמוד, אני אעשה את זה הכי טוב שאני יכול, אני אלמד עבודה סוציאלית, ואז בסוף אני אקבל השלמת הכנסה בדירוג?
<גלי אמיר: אבל יש הרבה רכיבים שהם משולמים כי זה מבנה השכר בשירות המדינה באופן כללי בצורה גסה, יש הרבה רכיבים שמשולמים מעל ההשלמה לשכר מינימום, מה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז אולי, גלי, אני רוצה לסיים, אולי תיקחי את המסר מפה, שזה הזמן לתקן.
שולי מועלם-רפאלי: זה הזמן לתקן - - -
<גלי אמיר: - - - הסכם שכר שנחתם עד סוף שנת 2017 - - -
<קריאה: ולא רק לשרוד, להתפרנס בכבוד.
<גלי אמיר: יש הסכם שכר חתום עד סוף השנה הזאת.
<קריאה: אז אנחנו לא נלך לוועדות חריגים ולא נעשה ועדות חריגים בשביתה הבאה שנעשה, שלא יהיו ועדות חריגים.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה, גלי.
שולי מועלם-רפאלי: אני מסיימת כי אני חושבת שיש עוד הרבה מה לתקן, גם הדברים החשובים שאמרה פה גלי, חלקם מספקים, חלקם דורשים תיקון מן היסוד בכל השאלה של השלמת הכנסה לאנשי מקצוע.
שולי מועלם-רפאלי: בעיניי זה שם אותנו במקום מאוד מאוד בעייתי כמדינה, כחברה, הדברים שנאמרו פה יועברו על ידי יושב ראש הוועדה לשרים הרלוונטיים.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא דיון אחד שהוועדה הזאת מקיימת, הוועדה הזאת מקיימת דיונים קבועים בנושאים שקשורים לעובדים סוציאליים ואנחנו ממשיכים.
אלי אלאלוף: היום ה-14 בפברואר 2017, י"ח בשבט התשע"ז, השעה 10:05 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: במסגרת ציון יום הכנסת הצעירה נבחר על ידי היושב ראש שהולך מיד להחליף אותי נושא של תעסוקה בדרום, הנושא שאמור כל הזמן להיות טיפול המערכת כי זה לא דבר שמסתיים בזבנג וגמרנו אלא יש כאן מערך אדיר, יש כאן צרכים אדירים, יש כאן אוכלוסייה מיוחדת, אוכלוסיות מיוחדות וכולם אזרחי מדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אולי זה היתרון שיש לנו בנגב, שכולם אזרחי המדינה ולכן צריך לספק להם שירותים, לכולם, באותה רמה כפי שהיינו רוצים שיהיו לנו.
אלי אלאלוף: אני גאה על כך שיש לנו היום את האפשרות להעביר את ניהול מערכת החקיקה, אבל לא רק חקיקה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר לכם שאחד התפקידים המרכזיים – ואני שמח שבוועדה שלנו מיישמים את זה – זאת גם אחריות ופיקוח על עשיית הממשלה.
אלי אלאלוף: זה לא קל, לא תמיד יש שיתוף פעולה נאה, אבל לפחות אני יכול להגיד שבאים – לא תמיד ברמה הנדרשת, לא כמו היום ואני רואה כאן את הממונה על שירות התעסוקה ואת הממונה על ההכשרה המקצועית ברמה הגבוהה ביותר במשרד העבודה אבל בדרך כלל לא תמיד אנחנו זוכים לשיתוף פעולה מלא.
אלי אלאלוף: התפקיד הזה של פיקוח על עבודת הממשלה הוא פיקוח מרכזי.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לראות דברים מתקדמים.
אלי אלאלוף: אנחנו עושים את זה בצורה שיטתית בזכות מנהלת הוועדה שכל פעם כשאומרים שלוקחים על עצמנו משימה כלשהי, היא לא מוותרת.
אלי אלאלוף: כך עובדת מערכת הוועדה.
אלי אלאלוף: הוועדה, כפי שאתם יודעים, מורכבת משלושה גופים מרכזיים: בריאות, תעסוקה ורווחה.
אלי אלאלוף: בתוך זה יש גם אחריות על כל החקיקה הנדרשת לביטוח לאומי ולא לשכוח שהביטוח הלאומי הוא המערכת התקציבית הגדולה ביותר במדינה, יותר מביטחון, כאשר השנה מדובר מעל ל-84 מיליארד שקלים.
אלי אלאלוף: זה רק אומר לכם כמה המערכת כבדה ואנחנו חייבים להיות מאוד מאוד אחראיים כלפיה, במיוחד כשהיא אמורה לתת שירות לכל אזרחי המדינה ובמיוחד לחלשים בתוכנו.
חיים ילין: יש מדינות שביטוח לאומי יחד עם משרד הבריאות, הם תחת שר.
חיים ילין: זה תיק ולא כמו אצלנו.
חיים ילין: ממש נותנים לזה חשיבות.
אלי אלאלוף: חברי אומר לכם שלא תמיד הממשלה רצה לקבל אחריות על עצמה במשימות מסוימות.
חיים ילין: אני מודה על כך שתרגמת את דבריי ואמרת אותם יותר בעדינות ממני.
אלי אלאלוף: אני גם גאה להגיד לכם שאני שכן שלו.
אלי אלאלוף: הוא בדימונה ואני מבאר שבע כבר שלושים ומשהו שנים אני גר באותו רחוב, באותו מקום, באותה שכונה בבאר שבע בהנאה מלאה יחד עם אשתי ובני.
אלי אלאלוף: אני איש הדרום כמוכם, כמו חלק מכם.
אלי אלאלוף: אבי, סיימתי את תפקידי, מעכשיו אני מתערב רק אם אתה צריך אותי.
אבי בוחבוט: בוקר טוב לכולם.
אבי בוחבוט: תודה לאדוני היושב ראש מר אלי אלאלוף על המלים ועל המקום לבוא לכאן ולנהל את הוועדה לצדך.
אבי בוחבוט: תודה על שנתת לדיון כה חשוב להגיע לוועדה.
אבי בוחבוט: אני רוצה לברך את הכנסת ליום הולדתה ה-68 כאשר אנחנו חוגגים כאן את כנסת צעירה.
אבי בוחבוט: אני סטודנט לחינוך בן 26, יושב ראש אגודת הסטודנטים של מכללת קיי, מכללה להוראה וחינוך בבאר שבע.
אבי בוחבוט: כמו שאמר אלי, אני גדלתי בדימונה, נולדתי בדימונה וגדלתי בה ואני עדיין מתגורר בדימונה.
אלי אלאלוף: הדגש על ה-עדיין.
אבי בוחבוט: עדיין ואמשיך להתגורר בדימונה.
אבי בוחבוט: נדבר על זה גם בהמשך.
אבי בוחבוט: אנחנו נדון היום במצב התעסוקה בדרום.
אבי בוחבוט: אנחנו יודעים שיש פערים לא קטנים בין הפריפריה למרכז הארץ ועל כך אנחנו נדבר.
אבי בוחבוט: האנשים המקצועיים שנמצאים כאן ינסו לתת לנו תשובות לדברים.
אבי בוחבוט: אני בטוח שלא תופתעו מהנתונים שנציג בהמשך לפיהם אחוזי האבטלה בדרום ובעיירות הפיתוח גבוהים כמעט פי שתיים מהממוצע הארצי.
אבי בוחבוט: יש בעיה חמורה של הגירה שלילית של צעירים מהדרום לכיוון מרכז הארץ וכשאני אומר עדיין, אני מתכוון להישאר לגור בדימונה ולעזור ולפתח את העיר ואת הדרום.
אבי בוחבוט: כשהחברים שלי הצעירים אומרים לי שהם רכשו השכלה – בהרבה מקצועות יש ריכוזיות במרכז הארץ של מקצועות טכנולוגיים ומקצועות היי-טק – בתחום הזה והם רצו לעבור למרכז הארץ כדי למצוא תעסוקה הולמת, אמרנו – ותכף גם יציגו לנו את הדברים – למה יש את הפערים האלה בין המרכז לדרום.
אבי בוחבוט: דיברנו על שיעורי אבטלה כאשר בעיירות הפיתוח שיעורי האבטלה נעים בין תשעה לעשרה אחוזים לעומת הממוצע הארצי.
אלי אלאלוף: סביב שישה אחוזים.
אבי בוחבוט: שישה אחוזים.
אבי בוחבוט: תסלחו לי, אני מתרגש.
אלי אלאלוף: אני כאן כדי לעזור.
אבי בוחבוט: אני לא ארבה במלים.
אבי בוחבוט: אנחנו נמשיך לדבר על זה בהמשך הדיון אבל אני באמת רוצה לדבר על הפוטנציאל הגלום בנגב ובדרום.
אבי בוחבוט: דוד בן גוריון שראה ביישוב הנגב ובהפרחתו משימה לאומית, ביטחונית וכלכלית חשובה ביותר אמר שבלי ישוב הדרום והנגב, לא יתכן ביטחון המדינה ולא נגיע לעצמאות כלכלית.
אבי בוחבוט: אני אומר שוב שאם ישקיעו בנגב, גם במשאבים, גם בתחבורה, גם בתשתיות, הנהירה למרכז הארץ ולריכוזיות תיפסק.
אבי בוחבוט: הנהירה גרמה גם לעליית המחירים של הדירות במרכז, גם לצפיפות בתחבורה, אנחנו רואים את יוקר המחיה וזה כשיש חבל ארץ כל כך גדול שמהווה מעל חמישים אחוזים ממדינת ישראל, בדרום, שהוא כמעט ולא מיושב.
אבי בוחבוט: יש קרקעות שרק צועקות שיבואו להתיישב עליהן.
אבי בוחבוט: אני רואה אצלי בדימונה לפחות שיש חינוך מדהים, יש חממה, יש את הכול למעט התעסוקה.
אבי בוחבוט: יש גם דיור בר השגה, משהו שאנחנו לא רואים במרכז הארץ.
אבי בוחבוט: היום צעירים כבר לא יכולים לקנות דירה אבל בדרום אנחנו רואים שאפשר לעשות את זה.
אבי בוחבוט: אני חושב שעם פתרונות תעסוקה הולמים נצליח ליישב גם את חבל ארץ הכול כך חשוב הזה וגם להביא את הצעירים דרומה ולהפסיק עם ההגירה השלילית.
אבי בוחבוט: אני רוצה לסיים באמירה חיובית.
אבי בוחבוט: אנחנו לא מסכנים.
אבי בוחבוט: בדרום יש המון דברים טובים.
אבי בוחבוט: יש עכשיו מפעלים חדשים שקמים, עומדת להיפתח שלוחה של סייבר בדימונה בשנה הבאה בעזרת השם, יש הרבה דברים.
אבי בוחבוט: אני אומר לממשלה שהיא חייבת להשקיע בנגב לא כי הנגב זקוק לזה וכי אנחנו צריכים את זה בגללנו אלא בשביל המדינה כי בלי השקעה בנגב, אין היתכנות כלכלית למדינה.
אבי בוחבוט: אנחנו רואים מה המצב כיום.
אבי בוחבוט: כמו שראינו הייתה חשיבות, המדינה התחילה לראות חשיבות ואני מתייחס למעבר צה"ל דרומה אבל זה עדיין לא מספיק וצריך לעשות עוד דברים.
אבי בוחבוט: אני אציג את הנוכחים שנמצאים אתנו, את חבריי הסטודנטים והתלמידים.
<דניאלה אסתר ליזמי: אתה רוצה שאנחנו נציג את עצמנו?
<דניאלה אסתר ליזמי: בוקר טוב לכולם.
<דניאלה אסתר ליזמי: אני סטודנטית לביו טכנולוגיה, סגנית נשיא אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה, האוניברסיטה הגדולה ביותר במדינת ישראל.
<דניאלה אסתר ליזמי: אנחנו פרוסים בכל מקום בארץ וגם בחוץ לארץ.
<דניאלה אסתר ליזמי: אני באתי לכאן במסגרת חבריי ועמיתיי לפרויקט הכנסת הצעירה.
<דניאלה אסתר ליזמי: במקביל לזה אני לוקחת חלק פעיל בארגון מודל האו"מ בישראל, שהוא גם מי שהנגיש לנו את הפרויקט הזה כאן היום.
<דניאלה אסתר ליזמי: שיהיה לכולנו בהצלחה.
<טל וקנין: שלום לכולם.
<טל וקנין: אני ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
<טל וקנין: אני מנהלת את הרשתות החברתיות, את כל הניו מדיה.
<טל וקנין: אני מאשדוד.
<טל וקנין: אני באתי לייצג בכבוד את חבריי ואת כל בני הנוער בישראל, ובמיוחד כמובן את מחוז דרום.
<טל וקנין: אני הדוברת של המחוז.
<טל וקנין: מועצת התלמידים והנוער הארצית מאחלת לכם בהצלחה בהמשך היום.
<שאכר אבו סמחאן: אני ממחוז דרום, נציג במועצה הארצית בקהילה של מחוז דרום, מתמודד לתפקיד הדובר של הרשות.
אלי אלאלוף: מאיזה ישוב אתה?
<שאכר אבו סמחאן: אני מאבו קווידר זרנוק ליד באר שבע.
<שאכר אבו סמחאן: באתי היום לייצג את כל הנוער במדינה, לא רק של מחוז דרום.
<שאכר אבו סמחאן: אנחנו במועצה הארצית 67 נציגים שמייצגים את כל הנוער במדינה ובאתי לומר את הדעה שלהם ולייצג אותם.
<שאכר אבו סמחאן: תודה רבה.
<אסף כהן: אני סטודנט ליחסים בינלאומיים ומזרח תיכון.
<אסף כהן: אני מקיבוץ רעים.
אבי בוחבוט: נתחיל עם חבר הכנסת חיים ילין.
חיים ילין: מעניין שאף אחד מהצפונים לא הגיע לכאן.
חיים ילין: כשיש בעיה בצפון, אנחנו מגיעים.
חיים ילין: כנראה בדרום יש משהו שהוא הרבה יותר חם ואנושי.
חיים ילין: כך זה נראה.
חיים ילין: כבוד היושב ראש, גם ממלא מקום היושב ראש, הדרום מאופיין – ואני אגיד את מה שאני חושב בכמה מלים – בהתפתחות מאוד מואצת ובפער מאוד גדול בין הצרכים לבין המקצועות שקיימים וצריכים אותם.
חיים ילין: מי שהתקרב היום לכל אזור התעשייה החדש, ההיי-טק, של באר שבע, ישמע רק משפט אחד: תביאו לי 600 מהנדסים ואני חוטף אותם.
חיים ילין: היינו בסיור ושמענו את הדברים.
חיים ילין: אנחנו גם מבינים שבסופו של דבר אם לא יהיו קיימים, הם ימצאו תחליפים והתחליף יכול להיות לא טוב והוא פשוט להעתיק את המקום למקום בו יש מהנדסים.
חיים ילין: אני לא מאמין ואני לא רוצה להאמין שבסופו של דבר מדינת ישראל תביא מהנדסים מחוץ לארץ.
חיים ילין: אני מתנגד לכך בכל תוקף.
חיים ילין: אני חושב שהמדינה צריכה להשקיע ולתת את התנאים האופטימליים כדי שיהיו עוד מהנדסים.
חיים ילין: לא חסר מוח במדינת ישראל ולא חסרים אנשים שיכולים ללמוד ואני חושב ששם אנחנו צריכים להיות.
חיים ילין: הסוגיה הכאובה ביותר שקיימת בנגב היא נושא הבדואים.
חיים ילין: אם אנחנו לא נשים את זה על השולחן, אנחנו נמצא את עצמנו ברמת אבטלה ורמת עוני כל כך גבוהות שהפערים החברתיים יביאו אותנו לידי כך שנמצא את עצמנו בדרום שלא נעים להיות בו.
חיים ילין: פשוט לא נעים להיות בו.
חיים ילין: כולם מנסים לטפל בבעיה אבל אף אחד לא נוגע בבעיה האמיתית והבעיה האמיתית היא עניין של דו שיח ותרבות.
חיים ילין: יש פערי תרבות ואם אנחנו לא נצליח לסגור את הפערים האלה, אנחנו לא נצליח לקדם את הקהילה הבדואית להיות שווה בין שווים.
חיים ילין: זה לא שהם לא שווים אלא שצריך לתת להם את התנאים האלה.
חיים ילין: כמו שאני תמיד אומר, השינוי הוא להבין, כמו שהבינו הרבה מאוד אנשים, שחלק מהחקלאות הופך להיות היי-טק וחלק מהמרעה צריך להפוך למשהו אחר והמשהו האחר הזה הוא מאוד קשה בחברה הבדואית.
חיים ילין: מאוד קשה.
חיים ילין: למרות שכאשר אתה בא ואתה מסתכל על בית חולים סורוקה כדוגמה, רוב הרופאים והאחיות באים מחורה.
חיים ילין: דך אגב, לא ראיתי בדוח את חורה.
חיים ילין: רוב הרופאים, האחיות ובעלי המקצועות החופשיים – שהלוואי היו במדינת ישראל – הייתי לוקח כדוגמה את חורה כי בזמנו הם קיבלו החלטה אסטרטגית, ואנחנו מכירים את ראש העיר שמשקיע את רוב התקציב בחינוך ובהשכלה.
חיים ילין: זה בעצם התפקיד שלנו.
חיים ילין: התפקיד שלנו הוא שחלק מהמשאבים של ממשלת ישראל לא יהיו רק בכותרת אלא יהיו משאבים שיביאו לחינוך ולסגירת פערים.
חיים ילין: אם נצליח לתת את הכלים האלה, אין לי ספק שאנחנו נהיה בדרום עם רמת אבטלה יותר נמוכה, עם תל"ג בדרום – עם תפוקות לנפש – הרבה יותר גדולות ועם תרומה למדינה ושותפות אמיתית כאשר מרגישים שהמדינה היא חלק מהם ולא מתנכלת להם.
חיים ילין: זה שינוי שצריך לעשות אותו.
חיים ילין: זה שינוי שהוא בעייתי פוליטית כי הפוליטיקאים רוצים מחר בבוקר וזה נושא של חינוך לטווח ארוך.
חיים ילין: גם אם ייקח עשור, גם אם ייקח דור חדש, 25 שנים, צריך להתחיל אותו ואני מאוד מקווה שכולנו נבין שזה המאפיין העיקרי בדרום.
חיים ילין: הערת ביניים.
חיים ילין: אני כל הזמן אומר שפעם הסתכלנו על הצפון כדוגמה והיום הצפון מסתכל על הדרום כדוגמה לעשייה, לנחישות, לא נשברים גם בגלל עוטף עזה אבל גם בגלל שהצלחנו להביא את הצבא לשם, הצלחנו להביא לשם את כביש 6, הצלחנו להביא הרבה מאוד דברים במלחמה ובאחדות בין כל הרשויות כשיש מטרה אחת והיא הדרום הוא הדבר הכי חשוב.
חיים ילין: לא מועצה או עיר מסוימת.