GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סתיו שפיר:
איזה תמריצים היום יש לאנשים, מלבד היוקרה שהיא אולי טובה לזמן מסוים אבל היא בטח לא טובה לכל החיים, כדי להישאר בתוך מצב תעסוקתי כזה, כשגם צריך איכשהו לנהל ולהביא את המשפחה שלך חלק מהעבודה הזאת?
סתיו שפיר:
הם צריכים לקבל את ההכשרה המתאימה.
סתיו שפיר:
המשרד חייב לבחון איזה תפקידים אפשר באמת להעביר לעמ"י ומה חייב להישאר בידיים של שליחים ושל עובדי משרד החוץ, כמה נציגים אנחנו צריכים בנציגויות השונות ובאיזה תפקידים הם צריכים להיות, - -
אלי אלאלוף:
יש לי פגישה עם מנכ"ל האוצר.
סתיו שפיר:
זה משמח מאוד.
סתיו שפיר:
- - ולפתור ולדאוג שאורך התפקיד שלהם הוא אורך משמעותי שמאפשר להם לעשות את העבודה שלהם.
סתיו שפיר:
אני לא מעורה בפרטי ההסכם, אבל כל זה חייב להיכלל כחלק מהשאלה הזאת, מאחר שהשאלה הזאת היא שאלה אסטרטגית לא פחות מאשר היא שאלה רק תעסוקתית.
סתיו שפיר:
אדוני, מילה אחרונה – אנחנו יושבים פה מול עובדים ושליחים של ישראל, שהם אנשים שהתגייסו לתוך התפקיד הזה מתוך רצון ומוטיבציה אדירה להגן על מדינת ישראל ועל עתידה.
סתיו שפיר:
העובדים האלה נמצאים כבר שנים במצב שבו הם מסונדלים.
סתיו שפיר:
הם רואים את הקריסה ואת החיסול של מערך החוץ.
סתיו שפיר:
הם לא יכולים לדבר על זה בציבור, כי בכל זאת הם עובדי מדינה וכפופים לחוקים ולתרבות העבודה הזאת, אבל הם רואים את הדבר הזה מתרחש, ולא בהרבה מקומות הם מקבלים את הזכות לבוא ולדון בזה.
סתיו שפיר:
אני מקווה שגם אתה כאן בוועדה, ושאולי צריך לעשות את זה בדיון משותף עם ועדת חוץ וביטחון, תביא את זה ותביא גם את העובדים לספר מבפנים מה קורה בתוך מערך החוץ, כדי שנוכל להידרש לסוגיה הזאת מהתנאים הבסיסיים של התעסוקה שלהם ועד לשאלות הגדולות של לאיפה מערך החוץ של מדינת ישראל הולך.
אלי אלאלוף:
סתיו, תודה.
אלי אלאלוף:
אני חייב לסכם, ואני מתנצל בפני כל האנשים שביקשו רשות דיבור ולא יכולנו לתת להם.
אלי אלאלוף:
תודה לחברים שיזמו את הדיון, יואל, אילן - - -
אילן גילאון:
אני בין היוזמים, ואני יוצא בתחושה מאוד קשה שכאילו הדבר זה מותר וימשיך ככה.
אילן גילאון:
אני אומר שכל העמ"י הזה זה דבר פסול מיסודו ומתחילתו, ולכן גם שאלתי מה קורה במדינות אחרות שאין להן: לא עמ"י, לא 'עמה' ולא כל הדבר הזה.
אילן גילאון:
אם למדינת ישראל יש צורך - - -
אלי אלאלוף:
אילן ידידי.
אילן גילאון:
אחרת, תראה מה יקרה פה.
אילן גילאון:
זה לא ייגמר לעולם.
אלי אלאלוף:
אילן, ידידי היקר, אני שעה ומשהו - - -
אילן גילאון:
משרד החוץ צריך אנשים – שיעסיק אותם, לא צריך – שלא יעסיק אותם.
אלי אלאלוף:
יש לי הצעה.
אלי אלאלוף:
אני מוותר על הזכות לסכם – תסכם.
אילן גילאון:
אני מצפה שאתה תסכם – שיחילו את - - -
אלי אלאלוף:
אתה רוצה לסכם בצורה קונקרטית או שאתה רוצה - -
אילן גילאון:
אני האחרון שרוצה להפריע - - -
אלי אלאלוף:
- - רק להביע את הזעם של כולנו?
אלי אלאלוף:
שוב, אני מתנצל בפני כל מי שלא קיבל רשות דיבור, ומודה ליוזמים ולחברי-הכנסת שמצאו לנכון.
אלי אלאלוף:
זו רק צורה לבטא את הדאגה שלנו ואת האהדה שלנו אליכם.
אלי אלאלוף:
אני לא חושב שמישהו פה בא כדי להפגין איזו שהיא נוכחות, אלא זה מפני שאנחנו מודאגים מהמצב של משרד החוץ בכלל, עובדי משרד החוץ, הדיפלומטים המקצועיים, משפחותיהם – ואני מכיר את הנושא שהעלית, חנן – ואת עובדי עמ"י שבכבוד רב אני מתייחס אליכם.
אלי אלאלוף:
בשבילי, אף עובד עמ"י אינו, חס וחלילה, התחתית של המערכת.
אלי אלאלוף:
אני חושב שאנחנו קיבלנו את ההזדמנות לדון בזה, ואני רוצה להמשיך את זה במעקב.
אלי אלאלוף:
אני מבקש מנציג האוצר ומנציג ההסתדרות לדווח לנו במקסימום כפי שאמר הממונה, עופר, שתוך שבועיים העסק סגור – לקבל את זה.
שלי יחימוביץ':
ונציג שירות המדינה.
אלי אלאלוף:
ונציגות שירות המדינה.
אלי אלאלוף:
את צודקת.
אלי אלאלוף:
וכן לקיים דיון פה תוך חודש.
יואל חסון:
מעולה.
יואל חסון:
לפני היציאה לפגרה.
אלי אלאלוף:
אני אשתדל.
אלי אלאלוף:
למה לא?
יואל חסון:
זה חשוב.
אלי אלאלוף:
אני רק רוצה להגיד: תבינו את מהות הדיון בוועדה.
אלי אלאלוף:
זה, קודם כל, קיום הדיון.
אלי אלאלוף:
זה דבר מאוד משמעותית.
אלי אלאלוף:
למרות ההערות של חלק מחבריי, זה דיון חשוב שמחזק אתכם, וזה נותן לכם גב במאבק שלכם.
אלי אלאלוף:
אם לא, בדיון הבא נביא את מי שחשוב.
אלי אלאלוף:
אני אומר שמי לא באה היום בעיניי היא גם לא חשובה.
אלי אלאלוף:
מי שיבוא, ויבואו אנשים חשובים – ונקיים את הדיון וניאבק יחד אתכם לטובת התנאים הנדרשים, לטובת מדינת ישראל ולא רק הטובה האישית שלכם.
<קריאה:
אנחנו מודים לכולם על ההזדמנות.
<קריאה:
באמת.
שלי יחימוביץ':
תודה רבה.
מירב בן ארי:
אנחנו מתחילים את הדיון של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מירב בן ארי:
אני אחליף את חבר הכנסת אלי אלאלוף.
מירב בן ארי:
על סדר היום הודעת הסמים המסוכנים (תיקון התוספת הראשונה), התשע"ז-2017.
מירב בן ארי:
לפני שאנחנו מתחילים בהקראה, נשמע את תגובת משרד הבריאות.
בן צור:
שלום.
בן צור:
אני מהלשכה המשפטית במשרד הבריאות.
בן צור:
אנחנו קודם כל רוצים להודות לוועדה על העלאת התיקון הזה.
מירב בן ארי:
כמעט באופן מיידי.
בן צור:
בהחלט.
בן צור:
באופן מיידי.
בן צור:
הבאנו לכאן רשימה של חומרים שאנחנו מכירים אותם שהם ברובם, לא כולם, סמי פיצוציות.
בן צור:
אנחנו מבקשים להוסיף אותם לתוספת הראשונה של פקודת הסמים המסוכנים.
בן צור:
עד היום המצב שלהם הוא שאלה חומרים שהוכרזו על ידי המנהל של משרד הבריאות בהכרזה דחופה לפי חוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים מסוכנים והיום אנחנו רוצים לכלול – אחרי שעשינו בדיקה מעמיקה וישבה ועדה בין משרדית בה היו כל מיני גורמי מקצוע, חלקם אפילו יושבים כאן סביב השולחן – ומצאנו לנכון להכליל את החומרים האלה.
בן צור:
זאת הרשימה.
מירב בן ארי:
התייחסות המשרד לביטחון פנים.
<אודי וולף:
ראש המעבדה האנליטית במז"פ.
<אודי וולף:
בהמשך לדברים של מוריה, השינוי האחרון שנעשה בפקודת הסמים היה באוגוסט 2015.
<אודי וולף:
עברה למעלה משנה ורבע מאז עשינו את התיקון האחרון וזה אחרי תקופה ארוכה בה היינו מגיעים לכאן ומשחרים לפתחה של הוועדה מדי שלושה-ארבעה חודשים.
<אודי וולף:
זה מצב מצוין באופן יחסי וראוי לציין את זה.
<אודי וולף:
אני חושב שיש כאן שינוי מגמה גם בחוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים מסוכנים מצד אחד ומצד שני הכללה של יותר משפחות של חומרים בפקודת הסמים, כך שזה נתן לנו אפשרות לאכיפה יותר רחבה מבלי לנקוב בשמם המפורש של החומרים אלא לציין את השלדים המבניים שלהם, לרבות הנגזרות המבניות וזה כיסה לנו הרבה מאוד חומרים שהופיעו בשוק ולא היה צורך לציין אותם בצורה מפורשת כדי לכלול אותם בפקודת הסמים.
<אודי וולף:
אני אומר את הדברים האלה ואני מציין אותם כדי שהם ייכנסו לפרוטוקול כי אני יודע שביום מן הימים, וזה אפילו יכול להיות יום קרוב מאוד, יגיעו סניגורים לבתי משפט ויגידו האם כוונת המחוקק הייתה להכניס את החומר הזה והזה ולמה זה נעשה בצורה הזאת ולמה זה לא קורה בדרך אחרת.
<אודי וולף:
רק אתמול היה דיון בבית משפט בו צוטטו דברים שנאמרו כאן בוועדה הזאת לפני למעלה משלוש שנים בדיוק בעניין הזה.
<אודי וולף:
לכן חשוב להדגיש את הדברים האלה.
<אודי וולף:
הכוונה של המחוקק, כפי שאנחנו מנסים כמומחים להציג אותה בפניכם חברי הכנסת, היא מאוד מאוד ברורה והיא לתת מענה שיהיה מידתי.
<אודי וולף:
מצד אחד הוא יכלול לא רק חומרים בצורה פרטנית ומצד שני הוא יקיף מספיק חומרים שדומים במקרה הכימי שלהם, המולקולרי שלהם, לשלדים המבניים אותם אנחנו מנסים לציין.
<אודי וולף:
לכן יהיו לנו כאן ברשימה שלושה סוגים של חומרים.
מירב בן ארי:
ראיתי את הרשימות המוזרות.
<אודי וולף:
הרשימות המוזרות האלה, החומרים האלה, חלקם הם מעשה של עבודה יום יומית וחלקם הם שינויים טכניים של טעויות בכתיבה ובהדפסה.
<אודי וולף:
חלקם יהיו חומרים שכבר כלולים בפקודת הסמים בשמם ואנחנו נרצה את הנגזרות המבניות שלהם וחלקם חומרים שיופיעו כאן לראשונה, כאלה שהופיעו בשוק הסמים הישראלי לראשונה ולכן אנחנו רוצים שהם יהיו כאן.
<אודי וולף:
יש כאן שיתוף פעולה וזאת תוצאה של עבודה גם של משרד הבריאות וגם של המשטרה בזיהוי ובתפיסה של החומר.
<אודי וולף:
כלומר, יש כאן התבססות על התחלה של תופעות או חשד להתפתחות של תופעות שמדאיגות אותנו, גם את משרד הבריאות וגם אותנו במשטרה, כתוצאה מהיחשפות של שוק הסמים הישראלי לחומרים החדשים האלה.
<אודי וולף:
לכן אנחנו רוצים להכניס אותם בפקודת הסמים.
מירב בן ארי:
בסדר גמור.
מירב בן ארי:
משרד המשפטים.
<יפעת רווה:
אני לא אתיימר לומר לגבי הכימיה.
מירב בן ארי:
שהצלחת להבין.
מירב בן ארי:
גם אני לא.
מירב בן ארי:
זה בסדר.
<יפעת רווה:
הדברים האלה נעשים במשותף מבחינת העקרונות ומבחינת הרציונל.
<יפעת רווה:
אנחנו סומכים בעניין הזה על הכימאים ועל אנשי המקצוע.
מירב בן ארי:
אם כולנו כאן לא כל כך מבינים, אני מציעה שנתחיל להקריא ואז אולי ננסה להבין.
<נעה בן שבת:
אני רק אציין שהתיקון שמוצע כאן מציע להכניס את כל החומרים שהיו מההכרזה האחרונה, מדצמבר 2015, והתוקף שלה הוארך בשנה, עד לדצמבר 2016 והוא הוארך שוב עד למרץ 2017 לפי סעיף 5(ג) לחוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים מסכנים.
<נעה בן שבת:
ברגע שאנחנו מוסיפים חומר מוכרז לפקודה ולרשימת הסמים המסוכנים בתוספת, מן הסתם פוקע תוקפה של ההכרזה.
בן צור:
תיקון אחד אמרת שהוארך פעמיים אבל הוא הוארך פעם אחת.
<קריאה:
הוא הוארך פעם אחת.
בן צור:
פעם אחת ביקשנו הארכה כי היינו בתוך התהליך של ההכללה.
מירב בן ארי:
נתחיל בהקראה.
בן צור:
הודעת הסמים המסוכנים (תיקון התוספת הראשונה), התשע"ז-2017 בתוקף סמכותי לפי סעיף 41 לפקודת הסמים המסוכנים (נוסח חדש), התשל"ג-1973 (להלן – הפקודה), ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מודיע לאמור: תיקון התוספת הראשונה בתוספת הראשונה לפקודה – בסימן ב' לחלק א' - אחרי פרט 1א1 יבוא: "1ב.
בן צור:
1 – פרופיוניל די-אתילאמיד של החומצה הליזרגית ידוע גם בשם: 1פי-אל אס די, 1פי-אל איי די".
<טל לביא:
אני מהרשות המוסמכת לסמים במשרד הבריאות.
<טל לביא:
יש לנו 1 פרופיוניל ליזרגית אסיד דיאטלמיד שהוא נגזרת של אל אס די.
<טל לביא:
ידוע גם בשם 1פי – אל אס די.
<טל לביא:
1פי – אל איי די.
<טל לביא:
בפרט 4י, במקום אינדזול 3 קרבוקסילית אסיד, הייתה שם טעות ואנחנו כותבים אינדזול 3 קרבוקסיבילית אסיד.
<נעה בן שבת:
אתם גם מוחקים את המילה אסיד.
<טל לביא:
לא.
<טל לביא:
לא מוחקים.
<טל לביא:
אותה לא צריך לתקן.
<נעה בן שבת:
זה מה שקיים עכשיו בנוסח.
<טל לביא:
צריך להוסיף את המילה אסיד.
<טל לביא:
אחרי פרט 4י1 יבוא: "4י2.
<טל לביא:
אינדזול 3 קרבוקסילית קווינוליניל אסטר.
<טל לביא:
גם שם מתקנים טעות דפוס.
<טל לביא:
אחרי פרט 4י1 יבוא: 4י3.
<טל לביא:
אינדזול 3 קרבוקסילט.
<אודי וולף:
בנוסח של הפקודה כפי שהיא היום מופיעה ליד החומרים האלה תוספת: לרבות האינדזול והנגזרות המבניות.
<אודי וולף:
שזה יישאר.
<אודי וולף:
כלומר, התיקון שלנו מתייחס אך ורק לאות אחת שתוחלף.
מירב בן ארי:
הבנו.
<טל לביא:
בפרט 6, במקום "ידוע גם בשם דמט" יבוא: "לרבות האיזומרים והנגזרות המבניות של חומר זה".
בן צור:
אנחנו משמיטים את התוספת של אלא כן מועטו במפורש.
בן צור:
לאורך כל התיקון הזה הייתה את התוספת הזאת ואנחנו לא רוצים להוסיף אותה בגלל שאנחנו רוצים לשמור על העקביות של הנוסח הקיים בפקודה היום.
מירב בן ארי:
מה השינוי?
בן צור:
מקום שרשום "למעט" זה ממעט את החומר.
בן צור:
אנחנו משאירים את "לרבות האיזומרים והנגזרות המבניות של חומר זה" ללא התוספת של אלא אם כן וכולי.
<טל לביא:
את הסוף כן משאירים.
<טל לביא:
"ידוע בשם די אמ טי".
בן צור:
ודאי.
בן צור:
כן.
מירב בן ארי:
מה זה איזומרים?
מירב בן ארי:
מה ההבדל בין איזומרים לבין נגזרות?
<אודי וולף:
איזומרים מסודרים במרחב אחרת.
<אודי וולף:
זאת מולקולה שמסודרת אחרת במרחב ונגזרת היא מולקולה קצת אחרת שיש לה זנב מסוג אחר.
מירב בן ארי:
נגזרת זה משהו שיוצא מתוך זה.
מירב בן ארי:
הבנתי.
<אודי וולף:
לגבי ה-דמט.
<אודי וולף:
דמט הוא חומר שמופק ממוצרים צמחיים.
<אודי וולף:
כמובן אפשר גם לייצר אותו באופן סינתטי.
<אודי וולף:
הוא גדל בדרום אמריקה, משמש במשקה שם בשם איווסקה כפי שהוא נקרא בעולם המערבי.
<אודי וולף:
בזמן האחרון מתנהלים משפטים בארץ על ידי אנשים שמחשיבים את עצמם כחשובים וכולי על כך שהשימוש הוא לכאורה צריך להיות לגיטימי.
<אודי וולף:
כאן אנחנו רואים שלא זו בלבד שה-דמט הוא אסור אלא מנסים להתחכם אתנו ולהביא לארץ כל מיני נגזרות של החומר הזה בתואנה שהנה, זה לא כלול בפקודת הסמים.
<אודי וולף:
כאן התשובה לאותם מתחכמים.
מירב בן ארי:
היום זה בכלל לא נמצא?
<אודי וולף:
לא, הוא נמצא.
<אודי וולף:
ה-דמט כלול בפקודה.
<אודי וולף:
זאת הדוגמה שאמרתי של תוספת של הנגזרות המבניות על המבנה הקיים כיום.
<טל לביא:
חשוב לציין שמדובר בחומר הזייתי.
מירב בן ארי:
שמעתי על זה.
<אודי וולף:
אני בא אחרי עיסוק בתיק של ניסיון להברחה של נגזרת של דמט.
<אודי וולף:
אמרתי להם שיחכו חמש דקות ושלא יתפסו אותו.
<טל לביא:
בפרט 11ב, בסופו יבוא "לרבות נגזרותיו המבניות".
<אודי וולף:
11ב זה בי סי פי ואי.
<טל לביא:
בפרט 11ז, אחרי "אלפא פירולידינופנטיופנון" יבוא "לרבות נגזרותיו המבניות".
<אודי וולף:
שוב, זה אלפה פי וי פי.
<אודי וולף:
חומר ידוע ומפורסם.
<אודי וולף:
לאחרונה קצת דעך בין 2009 ל-2014 אבל פרח מחדש גם באירופה וגם בארצות הברית, כנראה בעקבות בקשה של סין או ההסכמה של הסינים לאסור את השיווק וההפצה שלו על ידי אמנות בין לאומיות.
<אודי וולף:
כנראה ניסו להיפטר ממלאים או דברים כאלה והייתה לזה פריחה, בין השאר גם בארץ.
מירב בן ארי:
זה סם בפני עצמו?
<אודי וולף:
אל.
<אודי וולף:
אלפה פי וי פי הוא סם שנתפס די הרבה ואנשים גם נשפטו עליו.
<אודי וולף:
עכשיו אנחנו רוצים גם להכניס את הנגזרות המבניות שלו.
<טל לביא:
בפרט 11ח, אחרי "אלפא פירולידינו פנטיוטיופנון" יבוא "לרבות נגזרותיו המבניות".
<אודי וולף:
זה יבוא בתור אלפא פי וי טי.
<אודי וולף:
סיפור דומה.
<אודי וולף:
מבנה דומה.
מירב בן ארי:
זה נשמע אותו הדבר אבל אתה אומר שזה לא אותו סם.
<אודי וולף:
לא.
<טל לביא:
אחרי פרט 11ט יבוא: "11י.
<טל לביא:
מתוקסיפינידין".
בן צור:
אמרנו להערת הוועדה שנעלה את השם הידוע גם בשם מתוקסיפינידין, נעלה את זה למעלה, לשורה העליונה ונכתוב גם את התעתיק של זה בעברית - מתוקסיפינידין.
מירב בן ארי:
זה לא סוג של משככי כאבים?
<ברק שפירא:
לא.
<ברק שפירא:
זה בעצם חומר דיסוציאטיבי.
<ברק שפירא:
אני רוקח במשרד הבריאות ואני חבר בוועדת הפסיכו-אקטיבים.
<ברק שפירא:
החומרים האפנידינים, אם את מכירה את ה-פי סי פי שהוא חומר דיסוציאטיבי, הוא חומר שדומה לו.
<ברק שפירא:
בעצם הנטילה שלו גורמת לתחושת ניתוק ובגלל זה תחושת הניתוק לעתים גורמת לשיכוך אותו כאב, אותו מצב של כאב, אבל זה לא חומר משכך כאבים וגם לא תרופה.
בן צור:
זה לא משמש כתרופה.
מירב בן ארי:
זה משהו חדש לגמרי שהכנסתם כאן?
<ברק שפירא:
זה חומר חדש.
<אתי כהנא:
אסור בהפצה והיום אנחנו מבקשים להכליל אותו בפקודה.
<אתי כהנא:
אולי הוא אפילו ברשימה המוארכת.
<אתי כהנא:
הוא מהחומרים שביקשנו להאריך את תחולת ההכרזה עליהם.
<טל לביא:
11יא.
<טל לביא:
דיפנידין.
<טל לביא:
גם הוא נגזרת של הקודם.
בן צור:
אחרי פרט 13ט(נא) יבוא: "(נב).
בן צור:
נבילון".
בן צור:
אנחנו נוריד אותו לחלק ב'.
בן צור:
זה בעצם חומר שהוא תכשיר.
<טל לביא:
זה תכשיר.
<טל לביא:
זאת תרופה ולכן הוא צריך להיות בחלק ב' של הרשימה.
מירב בן ארי:
תרופה של מה?
<טל לביא:
תרופה שניתן להחזיק במרשם רופא.
מירב בן ארי:
אנחנו לא מתייחסים אליו כאן כ-(ט).
בן צור:
אנחנו נוריד אותו למטה.
<טל לביא:
אנחנו שמים אותו בחלק ב', היכן שנמצאות כל התרופות שמותר להחזיק אותן עם מרשם רופא.
בן צור:
בסימן ב' לחלק ב' - בפרט 4, בסופו יבוא "לרבות האיזומרים והנגזרות המבניות של חומר זה אלא אם מועטו במפורש".
<אודי וולף:
ב-(2)(1) לפרט 4, זה מטילפנידד.
<אודי וולף:
זה ריטלין והוא חומר שהוא סם מסוכן אבל אנשים לא יודעים את זה.
<אודי וולף:
אמנם הרבה ילדים נוטלים את זה לפי מרשם רופא, אבל זה סם מסוכן שכלול בפקודת הסמים.
<אודי וולף:
בשנתיים-שלוש האחרונות אנחנו עדים לתופעה שמנסים להבריח לארץ נגזרות מבניות של החומר הזה כמו שיש מטילפינידד, יש אתילפנידד שאלה חומרים אחרים ולכן פעם אחת צריך להכניס אותו, את האתילפנידד, בצורה ספציפית ועכשיו להכניס את כל הנגזרות המבניות בגלל שאנחנו חוששים מהתופעה הכוללת.
בן צור:
בפרט 5, בסופו יבוא "לרבות נגזרותיו המבניות אלא אם מועטו במפורש".
בן צור:
אחרי פרט 6ו יבוא: "6ז.
בן צור:
3-פלואורו-פנמטראזין".
<אודי וולף:
זה חומר ממריץ.
<ברק שפירא:
חומר שבמקור פותח לדיאטה אבל יש לו תופעת לוואי של המרצה.
מירב בן ארי:
זה קיים גם כתרופה?
<ברק שפירא:
כן.
<ברק שפירא:
הפנמטראזין קיים כתרופה, 3 פלואורו פנמטראזין אינו קיים כתרופה למרות שהוא נגזרת שלה.
<ברק שפירא:
לכן אנחנו צפויים להשפעות דומות.
בן צור:
גם כי החומר פנמטראזין עצמו מופיע בסימן ובחלק הזה.
בן צור:
הוא מופיע כ-6 בסימן ב' של חלק ב'.
מירב בן ארי:
זאת אומרת שסימן ב', חלק ב', אלה תרופות.
<ברק שפירא:
נכון.
מירב בן ארי:
ולא סמים מסוכנים.
בן צור:
סמים מסוכנים שמשמשים גם כתרופות.
<אתי כהנא:
ההחזקה שלהם לפי סעיף 11 לפקודה מותרת באישור לצרכים רפואיים.
מירב בן ארי:
בפקודה כתוב שזה מותר אם אתה מחזיק את זה עם מרשם רופא.
מירב בן ארי:
אנחנו רק מוסיפים את זה לקיים.
בן צור:
נכון.
בן צור:
בעצם עכשיו מה שאנחנו מוסיפים מיד אחרי ה-6ז זה 6ח שזה ה-נבילון.
בן צור:
החומר שראינו למעלה מוסף כאן.
<טל לביא:
החומר הוא תרופה שרשומה והיא משמשת לטיפול בבחילות והקאות מאוד קשים ולפעמים גם בכאבים מחוץ להתוויה.
בן צור:
היא מסווגת גם כסם מסוכן.
<טל לביא:
היא מסווגת כסם מסוכן בארצות הברית, באנגליה, בכל העולם המפותח ועכשיו גם אצלנו.
<אתי כהנא:
אני לא בטוחה שזה נכון להכניס את הפלואורו פנמטראזין לחלק ב'.
<אתי כהנא:
זה נכון שהפנמטראזין עצמו משמש כתרופה ולכן הוא נמצא בחלק ב' אבל אם לגבי הנגזרת שלו כל מה שיש זה בעצם שימוש לרעה באביוז, הוא לא צריך לזכות באותו מקום כמו הפנמטראזין.
בן צור:
היא מדברת על 6ז.
<אתי כהנא:
אני רק אציין שאני מרכזת את הוועדה לבחינת חומרים פסיכו-אקטיביים שכל האנשים כאן חברים בה והגוף הזה הוא הגוף שממליץ לשר הבריאות לעשות את התיקון הזה לפקודת הסמים ולתוספת של חומרים חדשים בפקודת הסמים.
<אתי כהנא:
כל החומרים האלה בעצם נדונו בוועדה שלנו ואלה ההמלצות שאנחנו נתנו לשר ובסופו של יום מובאות לכאן לאישור הוועדה.
<אתי כהנא:
אני אומר בצורה מפורשת שאת הנושא של הסידור בתוך הפקודה, אני לא זוכרת שנכנסנו אליו בתוך דיוני הוועדה.
<אתי כהנא:
המלצנו על הכללת החומר בפקודת הסמים.
<אתי כהנא:
על המיקום שלו בפרק ב' או בפרק א', לא היה על כך דיון וזאת באמת יותר שאלה של האם החומר הזה מתוך מה שאומרים לנו אנשי המקצוע, שהוא לא משמש כתרופה, נכון שמבחינת הדמיון והקשר בין החומרים זה נשמע הגיוני להכניס אותו לחלק ב' כי הוא בעצם נגזרת של חומר שנמצא בחלק ב'.
<אתי כהנא:
אני מפנה את השאלה לחבריי המומחים.
<טל לביא:
אני אתייחס לשאלה שלך.
<טל לביא:
הפקודה מסודרת ברובה לפי מבנים של חומרים.
<טל לביא:
לפי המבנים של החומר.
<טל לביא:
לכן חשבנו לנכון לשים את זה אחרי חומר שיש לו מבנה דומה כדי שיוכלו גם למצוא את זה יותר בקלות.
<טל לביא:
לאו דווקא כל התרופות שנמצאות בחלק ב' יש להן שימוש רפואי.
<טל לביא:
אני ראיתי שם הרבה תרופות שהוספו אמנם במשך השנים שאין להן שימוש רפואי בחלק ב'.
<טל לביא:
חשבנו שיהיה נכון לשים את זה בצורה של מבנים כשהמבנים דומים ושהם יהיו אחד אחרי השני.
<טל לביא:
זה מה שעשינו גם בחלק גדול מהחומרים האחרים.
מירב בן ארי:
זה מקובל עליך?
<אתי כהנא:
כן.
<אתי כהנא:
זה מקובל.
<אתי כהנא:
הרי אם זאת לא תרופה, גם לא יהיה על זה מרשם כך שזה בעצם לא פוגע בשום צורה משמעותית באכיפה.
<אתי כהנא:
אם זה הסדר המבני, אני העליתי את זה בגלל הדיון שעלה כאן אבל אני בהחלט מקבלת את זה.
מירב בן ארי:
זה גם לגבי ה-נבילון?
מירב בן ארי:
עוד הערות?
מירב בן ארי:
אין.
<נעה בן שבת:
ההודעה היא מיידית מהפרסום.
<אתי כהנא:
אין שום סיבה לתת זמן לגבי החומרים האלה.
<אתי כהנא:
אין צורך במתן זמן היערכות והתארגנות.
מירב בן ארי:
מוריה, אתם תעבירו לוועדה את הנוסח המתוקן.
מירב בן ארי:
התחולה היא מיידית אבל היא מיידית אחרי שתוציאי את הנוסח.
בן צור:
מיידית מיום הפרסום.
מירב בן ארי:
מוריה תעביר אלינו את הנוסח המתוקן.
מירב בן ארי:
מי בעד אישור הודעת הסמים המסוכנים (תיקון התוספת הראשונה), התשע"ז-2017?
מירב בן ארי:
מי גנד?
מירב בן ארי:
בעד – פה אחד <הודעת הסמים המסוכנים (תיקון התוספת הראשונה), התשע"ז-2017, נתקבלה.
מירב בן ארי:
>
מירב בן ארי:
ההודעה אושרה פה אחד.
מירב בן ארי:
תודה רבה לכולכם.
מירב בן ארי:
אנחנו מחכים לנוסח המתוקן.
אלי אלאלוף:
ברשותכם, אנחנו נתחיל.
אלי אלאלוף:
סעיפים מיוחדים שקשורים להערות של אילן גילאון, אנחנו נעבור עליהם עד שהוא יגיע.
אלי אלאלוף:
בוקר טוב.
אלי אלאלוף:
היום ה-30 בינואר 2017, ג' בשבט תשע"ז, השעה 09:11.
אלי אלאלוף:
אנחנו אמורים להמשיך לקרוא את תקנות התכנון והבניה הקשורות למשרד החינוך ולמשרד הפנים.
אלי אלאלוף:
אייל, בבקשה.
<אייל לב ארי:
נעבור במהרה על תיקונים שנעשו בנוסח.
<אייל לב ארי:
בדיון הראשון שינינו את ההגדרה של "בניין מרכזי".
<אייל לב ארי:
לאור ההערה של משרד המשפטים העברנו את ההגדרה לתקנה מהותית: "בניין מרכזי" – בניין במוסד חינוך שנקבע כבניין המרכזי לפי תקנה 4א;" תקנה 4א בעצם מפרטת את מה שהיה בהגדרה, קביעת בניין מרכזי, עמוד 3: "4א.
<אייל לב ארי:
בניין מרכזי במוסד חינוך ייקבע על ידי עורך הבקשה להיתר ומנהל מחלקת חינוך ברשות המקומית, כמשמעותו בתקנות לימוד חובה וחינוך ממלכתי (רישום), התשי"ט-1959; לפי הפרמטרים העיקריים שמופיעים בתקנות מוסד חינוך קיים, בניין מרכזי יצוין בבקשה.
<אייל לב ארי:
"
אלי אלאלוף:
אין הערה לחלק הראשון?
<נאוה אושר:
נאוה אושר, משרד הפנים.
<נאוה אושר:
אנחנו מבקשים שתקנת משנה (ג), עם ההפניה - - -
<אייל לב ארי:
תסבירי גם למה.
<נאוה אושר:
כל הנושא הזה של ההפניה לסעיף 158ו(3).
<אייל לב ארי:
שאומר?
<נאוה אושר:
הוא אומר שבעצם חלה חובה בבקשה להיתר להתייעץ עם מורשה לנגישות.
<נאוה אושר:
אנחנו מבקשים שזה יימחק.
<נאוה אושר:
אנחנו כן סבורים שיש פה חריגה מסמכות וזה לעניינה של המחלקה לחקיקת משנה במשרד המשפטים לאשר את זה.
<נאוה אושר:
הבנתי שגם הנציבות היא בעמדתנו בנושא, שניתן למחוק את ההפניה לסעיף 158ו(3).
<ערן טמיר:
ערן טמיר, ממונה משפטי, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים.
<ערן טמיר:
אנחנו ביקשנו שתהיה ההפניה.
<ערן טמיר:
אנחנו לא חושבים שיש פה חריגה מסמכות, זה מבחינתנו החלטה של הוועדה.
<ערן טמיר:
לצערי, בנוסח הזה אני לא בטוח שהיא מוסיפה הרבה.
<אייל לב ארי:
אפשר להוריד אותה.
<ערן טמיר:
אפשר להוריד.
<אייל לב ארי:
היא קיימת בלאו הכי מבחינת האמירה המפורשת שלה.
<ערן טמיר:
החוק אומר שבמפורש - - -
<אייל לב ארי:
במוסד חינוך חדש גם כן.
אלי אלאלוף:
אז מורידים.
<נאוה אושר:
תודה.
<אייל לב ארי:
הנושא הבא שאפשר בשלב הזה עוד לדון בו.
<אייל לב ארי:
מה אתם רציתם עם המתי"אות בתקנה 4?
<נאוה אושר:
ביקשתי אם אפשר להוסיף את הביטוי "בין השאר".
<נאוה אושר:
כתוב שמורשה לנגישות מבנים ומורשה לנגישות סביבה רשאי להתייעץ עם מרכזי התמיכה היישוביים והאזוריים.
<נאוה אושר:
ברגע שאנחנו כותבים פה איזושהי הוראה פוזיטיבית שהוא רשאי, לאורך שנים כן יכולה לעלות השאלה האם יש גורם שהוא לא רשאי להתייעץ אתו.
<נאוה אושר:
ולכן, אם אפשר להוסיף את הביטוי "בין היתר" על מנת למנוע אי-בנות.
<אייל לב ארי:
מדובר בתקנה 4: התאמות נוספות במוסד חינוך.
<נאוה אושר:
פשוט להוסיף "בין השאר".
<נאוה אושר:
שזה יהיה ברור שהוא רשאי להתייעץ עם גורמים נוספים.
<נאוה אושר:
ברגע שאנחנו אומרים לו עם מי כן, עולה השאלה האם יש מישהו שהוא לא רשאי להתייעץ אתו.
<אייל לב ארי:
מדובר בעצם בהתייעצויות של מוסד חינוך שהוא מוסד לחינוך מיוחד, אז התאמות כאמור יוכנו בידי מהנדס הוועדה המקומית הנוגעת לעניין, התייעצות עם מורשה נגישות מבנים, מורשה נגישות שירות ויימסרו למוסד הנוגע בדבר.
<אייל לב ארי:
התווסף בדיונים בוועדת המשנה, שמורשה נגישות מבנים, מורשה לנגישות שירות, רשאים להתייעץ בנוגע להתאמות כאמור עם מרכזי התמיכה היישוביים והאזוריים.
אלי אלאלוף:
אתם חושבים שיש את הידע הדרוש במועצות המקומיות?
<אלעד לב:
אלעד, משרד הפנים.
<אלעד לב:
לא מורידים את הסעיף.
<אלעד לב:
מתירים לו להתייעץ ואפילו מציינים עם מי אפשר להתייעץ.
<אלעד לב:
אנחנו רק רוצים להוסיף – גם, כדי שלא ישתמע כעבור כך וכך שנים שהוא יכול להתייעץ אתו אבל הוא לא יכול להתייעץ עם מישהו אחר.
<אלעד לב:
אנחנו לא רוצים להוריד את הסעיף.
אלי אלאלוף:
רק מניסיוני הקודם, הידע ברשויות המקומיות הוא לא כזה גדול.
אלי אלאלוף:
זה חייב התייעצות חוץ מתמדת.
<ערן טמיר:
אדוני, איש המקצוע פה הוא המורשה, שהוא אמור להיות איש חיצוני, אבל לא תמיד הוא מבין או יודע או מספיק מומחה בתחומי חינוך.
<אייל לב ארי:
רוצים לאפשר לו בעצם להרחיב את המעגל, אז רשאים להתייעץ "בין השאר".
<אילן שי:
אני לא רואה כאן, אלא אם כן מישהו יפנה אותי, איפה יש את ההוראות של 8.50(ד) שנמצאות כאן עכשיו.
<אייל לב ארי:
לא, אבל יש התייחסות.
<אייל לב ארי:
אני לא חושב שלא יהיה צורך כי יש התייחסויות לסעיפים שמפנים לתקן לגבי מכשולים, אז נראה לי שאולי לא יהיה צורך.
<אילן שי:
לגבי ההוראות שמפנות לתקן, לא לגבי ההוראות עצמן בתוך התקנות האלה.
<אייל לב ארי:
היו כל מיני שינויים, אז בעצם נשאלה שאלה אם גם צריך את התקנות או את ההפניה מספיק לתקן מבחינת המכשולים.
<אילן שי:
ההוראות של מה?
<אילן שי:
של תקנה 6?
<אייל לב ארי:
תקנה 5 מדברת על דרך נגישה עיקרית במגרש במוסד חינוך.
<אייל לב ארי:
שם בין היתר נדרש שהדרך תהיה ללא מכשולים.
<אייל לב ארי:
8.50(ד) בתקנות התכנון והבניה מדבר על הנושא של ההוראות לעניין מכשולים בדרך.
<אייל לב ארי:
אני חושב שהדבר הזה מתייתר לאור תקנה 6 בעמוד הבא, דרך נגישה בשטחי חוץ, שהיא מפנה בין היתר לסעיפים הרלוונטיים בחלק 1 לת"י 1918 שדנים במבנה הדרך ובמכשולים בדרך.
<אילן שי:
בסדר.
<אילן שי:
אז אפשר להוריד.
<אייל לב ארי:
נוותר על זה.
<אייל לב ארי:
נושא נוסף בתקנה 7: דרך נגישה בשטחי חוץ של מוסד חינוך חדש במגרש בעל טופוגרפיה יחודית.
<אייל לב ארי:
גם בנושא הזה, בפסקאות (1) ו-(2) בדיונים הקודמים הוסיפה הוועדה ובלבד שהדרך לכניסה נגישה או כניסה עיקרית תהיה מכבדת.
<אייל לב ארי:
הייתה שאלה אם זה בכלל שייך לנושא של השירות ולא של ההנגשה הפיזית.
<אייל לב ארי:
הפתרון שאנחנו הצענו זה בעצם לקחת את העיקרון של ההכלה והרציפות שנמצאים למשל במקום קיים ולאמץ אותם כתקנה כללית שתחול על כל התקנות מבחינת העיקרון ואז אין לנו שאלה גם מה המשמעות של המילה "מכבדת" ספציפית אלא יש את העיקרון הכללי.
<אייל לב ארי:
אני יכול לקרוא את העיקרון, אנחנו ברשות היושב-ראש ננסח בצורה יותר מהודקת שתתאים לתקנות האלה, אבל במקום קיים, בניין קיים, למשל נקבע בעיקרון ההכלה והרציפות שדרך ההגעה של אדם עם מוגבלות משטח ציבורי הגובל בבניין קיים לשטחי חוץ של בניין קיים שמשרתים את הציבור, לכניסה לבניין כאמור ובתוכו למקומות שבהם ניתן שירות ציבורי לכלל הציבור, היא הדרך שכלל הציבור משתמש בה; לעניין זה, סטייה מקטע דרך שבו הולך כלל הציבור לשם התגברות על הפרש גובה, לא תיחשב כאי-עמידה בדרישה האמורה; בתחומי בניין קיים יש לאדם עם מוגבלות נגישות רציפה; ממקום חנייה, מדרכה, תחנת הסעה, מקום להורדת נוסעים והעלאתם בשביל ציבורי, ככל שהם בתחום הבניין הקיים, לבניין עצמו; מגבול מדרכה או שביל ציבורי הגובלים ומקושרים לבניין, לכל שירות ציבורי ולכל מקום שבו ניתן שירות ציבורי נלווה לו.
<אייל לב ארי:
בין שירותים ציבוריים משלימים ונלווים זה לזה שניתנים במתחם הבניינים.
<אייל לב ארי:
אני עושה בעצם את ההתאמה מבחינת מוסד החינוך החדש, אבל זה העיקרון שאנחנו רואים לנכון לאמץ מתוך תקנות קיימות בתחום הנגישות גם לתחום מוסד החינוך החדש, לאור התיקונים שהוועדה קיבלה.
<שמואל חיימוביץ:
שמואל חיימוביץ, ממונה נגישות ארצי בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, משרד המשפטים.
<שמואל חיימוביץ:
יש רק דבר אחד שחסר לנו במה שהקראת וזה מה שאמרת קודם – מכבדת.
<שמואל חיימוביץ:
דרך מכבדת.
<שמואל חיימוביץ:
אני חושב שצריך להוסיף את זה.
<אייל לב ארי:
אני מבין, אבל אנחנו בעצם נמצאים בתוך חקיקה שהיא צריכה להיות גם - - -
אלי אלאלוף:
ברוכים הבאים, אילן.
אלי אלאלוף:
לא נגענו בסעיפים שחשובים לך.
אילן גילאון:
מה שחשוב לי, חשוב גם לך, לכולנו.