GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סתיו שפיר:
הם מחליטים להעביר אנשים שאמורים להיות בעלי הכשרה - - - בתנאי העסקה מבזים וגם ללא הכשרה לבצע את התפקיד, על אף שמדובר באנשים מעולים.
סתיו שפיר:
זה חלק ממדיניות החוץ שלנו, כמו שזה קשור גם בנושא תעסוקה.
אלי אלאלוף:
אם אנחנו נדון בינינו לבין עצמנו, בשביל מה אנחנו מזמינים ציבור, אם לא כדי ללמוד ממנו קצת?
אלי אלאלוף:
יש לי דו"ח מלא.
אלי אלאלוף:
כל מה שאתם אומרים כתוב.
אלי אלאלוף:
אז, אתם רוצים שאני אקרא אותו?
אלי אלאלוף:
תנו לנו לשמוע מה שאחרים אומרים לנו.
<אלישע קיפניס:
שמי אלישע קיפניס, ואני מאגף השכר והסכמי העבודה במשרד האוצר.
<אלישע קיפניס:
כפי שציינו כבר חבריי, נושא עמ"י עלה על שולחן הניתוחים של המדינה, של משרדי הממשלה.
<אלישע קיפניס:
במכלול שלם, כפי שציינה כבר איילת, נמצא כי מעמדם כבר בשנת 59' נקבע באופן שונה ביחס לשאר עובדי המדינה, והתחיל מהלך שלם של הסדרה של מעמדם, ובין היתר, גם תנאי העסקתם.
<אלישע קיפניס:
בתוך המשבצת של תנאי העסקה התקיימה הידברות ענפה עם נציגי העובדים, עם ההסתדרות.
<אלישע קיפניס:
אנחנו נמצאים במצב שיש כבר מתווה; המתווה עצמו, ככלל, מוסכם.
<אלישע קיפניס:
יש כמה פרטים נוספים שצריך עוד לסגור במסגרת של הידברות.
<אלישע קיפניס:
אנחנו מקיימים קשר רציף.
<אלישע קיפניס:
במשך החודשים האחרונים אנחנו נמצאים בקשר מתמיד, בקשר רציף; גם נציג ההסתדרות כאן וגם נציגי העובדים שותפים למהלך הזה.
<אלישע קיפניס:
בעיניי לפחות, - - -
<קריאה:
מה הוא אומר?
אלי אלאלוף:
- - - מה צפוי - - -
<אלישע קיפניס:
בעיניי, אנחנו נמצאים בשלב של סגירות אחרונות, וצריך לקבל את ההחלטות – כמו שאיילת ציינה, גם הצעת "מחליטים".
יואל חסון:
מי מקבל את ההחלטות?
<אלישע קיפניס:
גם הצעת "מחליטים", הצעת ממשלה – לקבוע את מעמדם כעובדי מדינה, לקבוע את היחס הבסיסי שלהם כעובדי מדינה.
<אלישע קיפניס:
ומיד במקביל לזה גם החלטה של תנאי השכר.
יואל חסון:
בכמה אחוזים זה ישפר את תנאי השכר?
<אלישע קיפניס:
אנחנו לא מדברים במונחים של אחוזים או של - - -
<אבישי עזריאל:
הוא מדבר על סכום אפס.
אמיר אוחנה:
אתם לא מדברים במונחים של שיפור.
<אבישי עזריאל:
הוא מדבר על פגיעה ב-40% מהעובדים.
<אבישי עזריאל:
תוספת שכר - - -
<אלישע קיפניס:
אנחנו לא מדברים במונחים של אחוזים, - -
<אבישי עזריאל:
- - - סכום אפס.
<אלישע קיפניס:
- - כי ההסדרה פה היא לא כמו הסדרה - - -, לא כמו משא ומתן שיש - - -
<קריאה:
סכום אפס.
יואל חסון:
יש התאמה למדינות שמשרתים מבחינת עלות המחיה וכיוצ"ב?
יואל חסון:
האם, לדוגמה, הנושא הזה – התאמה לעלות מחיה – עלה?
<אלישע קיפניס:
שוב, אני לא רוצה להיכנס לכל פרטי המודל.
יואל חסון:
אנחנו רוצים שכן תיכנס.
יואל חסון:
מה זה שאתה לא רוצה?
<אלישע קיפניס:
אני לא רוצה להיכנס לכל פרטי המודל, - -
יואל חסון:
אנחנו רוצים שתיכנס.
<אלישע קיפניס:
- - כי קצרה היריעה מלהכיל.
יואל חסון:
לא, לא קצרה.
<אלישע קיפניס:
הדברים גם נמצאים - - -
איילת נחמיאס ורבין:
אלי, זו לא פעם ראשונה שבאים נציגים ממשרד האוצר ולא שוטחים בפנינו את מה שבאמת - - -
יואל חסון:
אנחנו רוצים לדעת אם יש שיפור בשכר.
אלי אלאלוף:
אדון קיפניס, יש פה שאלות פשוטות.
אלי אלאלוף:
אל תתחמק.
<אלישע קיפניס:
אני לא מנסה להתחמק.
אלי אלאלוף:
אם אתה בא כדי להתחמק, יש לי הצעה: תלך לאכול בחוץ.
אלי אלאלוף:
פה נותנים תשובות.
איילת נחמיאס ורבין:
נכון.
אלי אלאלוף:
יש תוספת בשכר?
אלי אלאלוף:
כן או לא?
<אלישע קיפניס:
בוודאי.
אלי אלאלוף:
כמה?
<אלישע קיפניס:
אנחנו לא מודדים אותה במספרים, באחוזים.
סתיו שפיר:
היא גם לא מתקבלת בשקלים – היא מתקבלת בגולות.
סתיו שפיר:
..
<אבישי עזריאל:
מה עם 40% מהעובדים שהשכר שלהם נגזר לפי המודל הזה?
אלי אלאלוף:
תנו כבוד.
<קריאה:
תלושי מזון.
<קריאה:
..
<אבישי עזריאל:
איזה פתרון אתם נותנים לזה?
<אבישי עזריאל:
האם אתם - - - הזו?
יואל חסון:
תן לו, תן לו.
אלי אלאלוף:
אבישי.
אילן גילאון:
התשובה ברורה.
<קריאה:
כולם נגד אחד.
<קריאה:
תנו לו להשיב.
אלי אלאלוף:
חבר'ה, אם אנחנו נמשיך בישיבה שלנו, אז בשעה 13:30 אני סוגר את הישיבה, ולא למדנו כלום.
אלי אלאלוף:
אם נצא כולנו עם ההרגשה שאמרנו מה שרצינו - - -
איילת נחמיאס ורבין:
לא, לא.
איילת נחמיאס ורבין:
אנחנו מקשיבים.
אלי אלאלוף:
בבקשה, בואו נקשיב.
אלי אלאלוף:
בואו נבקש.
אלי אלאלוף:
אתה מסוגל היום לתת לנו סדר-גודל של הגדרת שכר, יחס אחר, השוואה בשכר, התניה של שכר במקום זה או אחר הוא שונה?
אלי אלאלוף:
איך אתה בונה את זה?
שלי יחימוביץ':
או אפילו מהי העלות?
שלי יחימוביץ':
מה אתם מעריכים שהיא העלות, העלות השנתית, של כלל המהלך לגבי כלל עובדי עמ"י?
<אלישע קיפניס:
למהלך הזה של הסדרת תנאי השכר יש כמה עקרונות יסוד.
<אלישע קיפניס:
עקרונות היסוד הם השוואה של תנאי השכר המשולמים לעמ"י בהשוואה למקביליהם במשרדי הממשלה.
<אלישע קיפניס:
זו נקודת המוצא.
<אלישע קיפניס:
עם זאת, כמובן התאמה - - -
אלי אלאלוף:
אתם יודעים שעלות המחיה בניו-יורק - - - באר-שבע?
<אלישע קיפניס:
עם זאת, כמובן, אדוני, התאמה למאפיינים שבהם הם נמצאים: ליוקר המחיה, לתנאי המחיה במקום השירות.
אלי אלאלוף:
כל זה נלקח בחשבון.
<אלישע קיפניס:
כל האלמנטים האלה נכנסים ומקבלים ביטוי.
שלי יחימוביץ':
הכוונה היא להשוואה לשליחים?
אלי אלאלוף:
נציגים של מי- - -
<יעקב ליבנה:
אקל על נציג האוצר לגבי המספרים.
אלי אלאלוף:
מי אדוני?
<יעקב ליבנה:
יעקב ליבנה, נציג ועד העובדים במשרד החוץ.
מירב בן ארי:
איזה עובדים אתם?
מירב בן ארי:
השליחים?
<יעקב ליבנה:
השליחים.
שלי יחימוביץ':
אגב, כל הכבוד על הסולידריות.
חיים ילין:
זה נורא מה שקורה שם.
חיים ילין:
הייתי באורגוואי.
חיים ילין:
היא מקבלת 5,000 דולר, והיא צריכה לארח גם את כל הנספחים עם זה.
חיים ילין:
זה לא יאומן.
<יעקב ליבנה:
אדוני היושב-ראש, חברי-הכנסת, ברשותכם, אקל על נציג האוצר.
<יעקב ליבנה:
העלות של ההסדר שמציעים נכון לעכשיו היא אפס.
<יעקב ליבנה:
יש לנו את המודל, והעלות היא אפס.
<יעקב ליבנה:
זה אומר שיש אנשים שיעלו ויש אנשים שיירדו.
<אלישע קיפניס:
צר לי, אבל מר ליבנה הוא שותף להידברות, - - - 0??43)
<יעקב ליבנה:
לא הפסקתי אותך.
<יעקב ליבנה:
אנא.
<יעקב ליבנה:
כפי ששמעתם אותו, המצב הוא לא מצב חדש.
<יעקב ליבנה:
אמרו פה: עשור.
<יעקב ליבנה:
זה הרבה יותר מעשור.
<יעקב ליבנה:
הדברים נאמרו ומוכרים.
<יעקב ליבנה:
רק מה שקרה בעשור וחצי האחרונים הוא שהשכר נמוך מאוד ממילא נשחק, חברי-הכנסת היקרים, המכובדים, ב-30% – גם של עמ"י וגם של שליחי משרד החוץ.
<יעקב ליבנה:
אני לא אדבר פה על שליחי משרד החוץ.
<יעקב ליבנה:
יש משא ומתן שנמשך שלוש שנים, ואני מקווה שנסגור אותו, למרות שגם שם הבעיה היא בדיוק אותה הבעיה – שחיקה של 30% שטרם הוסדרה.
<יעקב ליבנה:
אבל, אנחנו מדברים על עמ"י.
<יעקב ליבנה:
השכר ירד ב-30%, ועלות המודל, כפי שהוא עכשיו, היא אפס מבחינת משרד האוצר.
<יעקב ליבנה:
תודה.
אלי אלאלוף:
חנן, בבקשה.
אלי אלאלוף:
תציג את עצמך.
<חנן גודר:
אני חנן גודר.
<חנן גודר:
מלבד היותי שגריר ישראל לדרום סודאן, אני יושב-ראש הוועד המדיני.
אילן גילאון:
שמור על עצמך.
<חנן גודר:
אני שומר, ואתם תשמרו עלינו.
אלי אלאלוף:
הוא שגריר פה.
מירב בן ארי:
הוא לא יושב שם.
אילן גילאון:
בגלל זה, אני אומר שישמור על עצמו.
יואל חסון:
נראה לי שהוא צריך לשמור על עצמו יותר פה מאשר בדרום סודאן...
<חנן גודר:
תשמרו עלינו.
יואל חסון:
פה נראה לי יותר מסוכן.
<חנן גודר:
משרד החוץ הוא משרד קצוץ.
<חנן גודר:
אין לנו היום משרד שמתפקד.
<חנן גודר:
הדברים האלה מתבטאים בכל רמה ורמה.
<חנן גודר:
אם אתם, קואליציה ואופוזיציה, תשימו את כל המחלוקות ותגידו "איך אנחנו מטפלים היום בפתרון הסוגיה שנקראת משרד החוץ?", זה מתחיל בתקציבים של משרד החוץ; מהמיליארד וחצי שקלים של משרד החוץ 95% הם תקציבים קשיחים.
<חנן גודר:
אין לנו יכולת לנהל שירות חוץ.
<חנן גודר:
המרכיב המרכזי של כוח-האדם הישראלי, ושוב הדיון פה הוא על עמ"י שזה עובדים מקומיים ישראליים, זה 1,200 איש.
<חנן גודר:
להם אנחנו מוסיפים את אותם 300 שליחים.
<חנן גודר:
איך הגענו לפרופורציה מטורפת כזאת?
<חנן גודר:
זה הכול עניין של חיסכון בתקציבים.
<חנן גודר:
אני מזכיר לכם, שכ-10% מתוך עמ"י הם בני ובנות הזוג שלנו – אנשים שנפגעים, שאין להם פנסיות, שאין להם תנאים, שאין להם את כל הדברים האלה.
<קריאה:
אין להם קריירה.
<חנן גודר:
אין להם קריירה.
<חנן גודר:
מה שהם עוברים באותה תקופה קצרה – כשהם עושים את השליחות הקצרה הזאת בעמ"י, בני הזוג ובנות הזוג שלנו עוברים במשך 20, 30 ו-40 שנה.
<חנן גודר:
אני אישית אצא לפנסיה עם פנסיה אחת.
<חנן גודר:
הנקודה היא שאשתי חסרת פנסיה.
<חנן גודר:
זו הנקודה.
<חנן גודר:
זה המצב השכיח במשרד החוץ.
<חנן גודר:
תסלחו לי, ידידיי היקרים, - - -
מירב בן ארי:
שאלה – היא עובדת במשרד החוץ?
<חנן גודר:
היא הייתה עמ"י.
<חנן גודר:
אין לה הפרשה פנסיונית.
<חנן גודר:
היא חוזרת לארץ ומקבלת חצי שנה דמי אבטלה, ואז היא לא עובדת.
<חנן גודר:
זה המצב של כל בני הזוג שלנו.
<חנן גודר:
סליחה על ההערה המגדרית שהייתה קודם: היום 50% מהאנשים שמתקבלים למשרד החוץ הם נשים.
<חנן גודר:
היום, הגענו לשוויון בחלוקה המגדרית, אבל יש כאלה שאומרים - -
שלי יחימוביץ':
שוויון בניצול.
שלי יחימוביץ':
סוף-סוף הגענו לשוויון.
<חנן גודר:
- - שזה סממן לזה שהדיפלומטיה ירדה, כי אם לוקחים נשים לעבוד – טוב, בואו לא נגלוש להערות.
אלי אלאלוף:
- - -
שלי יחימוביץ':
זה לא משפט כל כך קשה.
שלי יחימוביץ':
יש פמיניזציה של מקצוע, שלוקחים נשים כי השכר יותר נמוך.
שלי יחימוביץ':
זו תופעה ידועה.
איילת נחמיאס ורבין:
עוד כמה שנים זה יקרה - - -
אמיר אוחנה:
בדיוק.
<חנן גודר:
זה מה שרציתי לומר.
שלי יחימוביץ':
המשפט הזה לא שוביניסטי.
<חנן גודר:
אבל, מצד שני, לפחות בכנסת אנחנו במספר שיא היום, ואי-אפשר להגיד בכנסת שיש פמיניזם.
איילת נחמיאס ורבין:
פה קשה להפלות אותנו בשכר.
אלי אלאלוף:
ברשותך- - -
<חנן גודר:
אני רוצה להעיר לחברים הטובים, גם מהנציבות וגם ממשרד האוצר: אנחנו ראינו את מה שקורה היום לשירות החוץ ככלל, והחבר'ה של עמ"י כלולים בתוכו.
<חנן גודר:
אתם לא יכולים להתרשל, ואתם לא יכולים לגרור רגליים.
<חנן גודר:
תעשו את מה שצריך.
<חנן גודר:
אתם עוצמים עיניים.
<חנן גודר:
מדינת ישראל תקום יום אחד ליום-כיפורים מדיני, ואם אתם לא תתעוררו ותטפלו בזה – יהיה לנו משבר ביחסי החוץ.
<חנן גודר:
יש לנו משבר ביחסי החוץ.
יואל חסון:
הוא רק יתעצם.
איילת נחמיאס ורבין:
תספר את זה לשר החוץ.
אלי אלאלוף:
בבקשה, נציג ההסתדרות, שי בירן.
<שי בירן:
אני שי בירן, מנכ"ל אגף הכלכלה בהסתדרות.
<שי בירן:
ההסדר, שאנחנו מדברים עליו, בא להתמודד עם כמה בעיות.
אלי אלאלוף:
כמה זמן אתה בתמונה?
<שי בירן:
הפניה שלנו למשא ומתן הייתה קצת לפני יותר משלוש שנים.
<שי בירן:
המשא ומתן החל בערך לפני שנתיים.
<שי בירן:
סכסוך עבודה הוכרז לפני קצת יותר משנתיים.
<שי בירן:
השביתה האחרונה, שנקטנו בנציגויות על-ידי עמ"י, ננקטה לפני כחצי שנה.
<שי בירן:
בגדול, אלה מסגרות הזמנים.
<שי בירן:
אנחנו נמצאים בקשר ובמשא ומתן כמובן באמצעות ועד הפעולה הגלובאלי של עמ"י בראשות אבישי, שבדיוק לפני שבוע הפסיק להיות עמ"י.
<שי בירן:
תקוותנו היא שבאמת נצליח להשלים את זה אולי לא בקדנציה שלו אבל בזמן קצר אחריה.
<שי בירן:
הקשר היה מפוצל: בין הנציבות בציר אחד, שהוא הסדרת המסגרת הנורמטיבית, מה יהיה מעמדם, במה הם יהיו שונים מעובדי מדינה ובמה הם זהים לעובדי מדינה, ובמקביל בראש אחר מול הממונה על השכר וגורמים אחרים במשרד האוצר לגבי מנגנון השכר.
<שי בירן:
היושב-ראש, ברשותך, אגיד בכמה משפטים פשוטים את עיקרי ההסדר.
<שי בירן:
זה לא הסדר בעלות אפס.
<שי בירן:
זה פשוט הסדר שעדיין יש בו בעיות שבגללן הוא טרם נחתם.
שלי יחימוביץ':
שי, מה דעתכם?
שלי יחימוביץ':
ההסדר הוא טוב?
<שי בירן:
המתווה הוא טוב, אבל לא נפתרו בו כל הבעיות, ועל כך אסביר עוד רגע טיפה יותר בפירוט.
<שי בירן:
חלק אחד הוא מול הנציבות: הסדרת מעמד עמ"י.
<שי בירן:
אני חושב ששם אנחנו מאוד קרובים לסיכומים סופיים, בגלל שהסוגיה האחרונה שנותרה, נושא הביטחון הסוציאלי, חוסר היכולת לפטר עובד ב-sms, ומדובר בעובדים שאשרת השהייה שלהם תלויה בהיותם עמ"י, ולכן היה לנו מאוד-מאוד חשוב – לשמחתי מצאנו אוזן קשבת בנציבות שירות המדינה, והנציב, באופן אישי, התערב בנושא הזה.
<שי בירן:
אני מעריך שפתרנו את כל הסוגיות לגבי העמ"י הנורמטיבי.
איילת נחמיאס ורבין:
רק תחדד לנו משהו.
איילת נחמיאס ורבין:
once, נניח, ההסכם נכנס לתוקפו, זה אומר שלא ייקלטו יותר עובדים בתנאי עמ"י.
איילת נחמיאס ורבין:
זאת אומרת, כל מי שייקלט - - -
<שי בירן:
לא, לא.
<שי בירן:
כלל וכלל לא.
<שי בירן:
זה אומר שיהיה דבר שייקרא אית"ן, עמ"י – ואני מניח שהשם עמ"י ידבק אתנו כאן עוד כמה עשורים, - -
איילת נחמיאס ורבין:
נניח אית"ן.
<שי בירן:
- - ומהותם תהיה כזו: יהיו להם טבלאות שכר משלהם, ועל הטבלאות האלה נדבר בעוד רגע לגבי איך מתאימים אותן ליוקר המחיה, ותהיה להם מתכונת העסקה שהיא כמו של עובדי מדינה בכמה שינויים שנובעים מכך שהם שונים באורך ההעסקה שלהם – הם אמורים להיות עובדים לתקופה קצרה, ובאופן הגיוס שלהם – הם כאלה שלא עברו את המסלול של קורס צוערים ואת המכרזים שמתחייבים מחוק שירות המדינה.
<שי בירן:
זה אומר שעדיין יהיה שוני.
<שי בירן:
הם עדיין יהיו בתנאי העסקה פחות טובים מאלה של שליחים, אבל התאמת שכרם ליוקר המחיה תשתפר כתוצאה מההסדר וכללי ההעסקה שלהם יהיו הרבה יותר מקיפים עם הרבה פחות לקונות ועם הרבה יותר זכויות שדומות לאלה של עובדי המדינה.
אילן גילאון:
כאן אומרים שתנאי המכרז שלהם יהיו אותו דבר כמו של עובדי משרד החוץ האחרים.
<שי בירן:
אני חושב שפה הייתה אי-הבנה.
<שי בירן:
אף אחד לא אמר את זה .
<שי בירן:
מה שאמרו הוא כך: עמ"י בכל המשרדים יועסקו במסגרת דומה, שעמ"י, לא מבחינת שכר אלא מבחינת מתכונת העסקה, כמו ימי חופשה, דמי הבראה וכו', יאמצו לגביהם את המסגרת שנהוגה לגבי עובדי מדינה.
<שי בירן:
לגבי שכר, תהיה להם טבלת עמ"י עם התאמה ליוקר מחיה.
איילת נחמיאס ורבין:
אה.
איילת נחמיאס ורבין:
רגע - - -
<שי בירן:
אני רק רוצה לוודא שזה עונה על השאלות.
איילת נחמיאס ורבין:
לא לגמרי.
איילת נחמיאס ורבין:
אגיד לך למה.
איילת נחמיאס ורבין:
אני רוצה להבין מה קורה יום למחרת שההסכם הזה נחתם.
איילת נחמיאס ורבין:
יש עובדי עמ"י שכבר משמשים בשירות החוץ ביום שההסכם הזה נחתם, נכון?
איילת נחמיאס ורבין:
אותם עמ"י יהיו - - -
<איילת קדוש:
ההעברה שלהם תהיה אוטומטית.
איילת נחמיאס ורבין:
תהיה לאית"ן.
איילת נחמיאס ורבין:
זאת אומרת, אית"ן הופכים להיות כל העובדים?
<שי בירן:
ההסדרה החדשה תוחל על העובדים האלה.
איילת נחמיאס ורבין:
גם עליהם, גם על הקיימים, וגם להבא.
יואל חסון:
אבל בוא ונדבר על המחלוקות שיש לכם.
יואל חסון:
איזה מחלוקות יש לכם עם האוצר על השכר או על ההתאמה ליוקר המחיה?
יואל חסון:
בוא ונדבר על המחלוקות.
אלי אלאלוף:
מחלוקות זה הפיטורין.
<אלישע קיפניס:
פיטורין – כנראה שזה נפתר.
<אלישע קיפניס:
מה שנשאר זה השכר - - -
יואל חסון:
תן לאיש ההסתדרות.
<אלישע קיפניס:
שי, תוכל להרחיב, בבקשה, על נושא השכר?
<שי בירן:
אני מתנצל מראש שאני לא אכנס לכל הפרטים, כי בכל זאת ליחסי עבודה יש את הקודים שלהם.
<שי בירן:
אני כן אגיד מה הבעיות במאקרו.
<שי בירן:
ההסדר הנוכחי, כאמור, בכל מה שקשור להסדרת המעטפת דרך הנציבות – אני חושב שהגענו לפתרונות בכל הדברים, וכנראה שגם בנושא הפיטורין.
<שי בירן:
לגבי עניין השכר, יש לנו כמה משפחות של בעיות, ושתיים מהן גדולות: סוגיה אחת היא בני הזוג; במתווה המסתמן בני הזוג לא משתפרים כמעט בכלל, וזה דבר שאנחנו לא מסוגלים לחיות אתו.
<שי בירן:
יוקר המחיה פגע בכולם.
<אבישי עזריאל:
הם נפגעים – לפעמים, עד 40% מהשכר שלהם.
איילת נחמיאס ורבין:
השכר של הדיפלומטים יכול להיפגע כתוצאה מאלה שמגיעים להסדר - - -
<שי בירן:
אבל, אבישי, לא פרסונאלית.
<שי בירן:
לכל אדם תהיה שמירה.
<שי בירן:
זה לא במחלוקת.
<אבישי עזריאל:
דור א' ודור ב'.
<אבישי עזריאל:
זה פתרון שאנחנו לא נהיה מוכנים לקבל אותו.
<שי בירן:
הסוגיה השנייה היא שכרגע השיפור הספציפי תלוי במאפיינים של עובד.
<שי בירן:
עובדים בפרופילים מסוימים בנציגויות מסוימות לא משתפרים ואף יורדים.
<שי בירן:
שוב, לא ברמה הפרסונאלית, אלא העובד שיחליף את העובד צפוי להיקלט בתנאים יותר נמוכים.
<שי בירן:
מאחר שהתנאים כבר עכשיו מאוד נמוכים, זה לא סביר.
<שי בירן:
אנחנו בסיטואציה שבה אנחנו מתאימים את הפרמטרים, כדי שהמצב יהיה שכמעט כולם משתפרים בצורה משמעותית.
<שי בירן:
אנחנו עוד לא שם.
איילת נחמיאס ורבין:
שי, תגיד לנו באחוזים.
איילת נחמיאס ורבין:
קודם ניסינו לנסות להבין את המספרים, ולמדנו שזה לא במספרים.
איילת נחמיאס ורבין:
אני לא יודע איך כסף הוא לא במספרים, אבל נגיד.
איילת נחמיאס ורבין:
בלי לפגוע במשא ומתן - - -
<שי בירן:
חברת-הכנסת נחמיאס, ברשותך, אגיד למה כל כך קשה לענות על המספר המדויק, ואז אני אענה מה שאני כן יודע לענות.
איילת נחמיאס ורבין:
אוקיי.
יואל חסון:
או שאולי תגיד מהי העלות הנוספת שנדרשת מהמדינה כדי להתאים לסטנדרט יותר - - -
איילת נחמיאס ורבין:
זה לא ייתן לך קנה-מידה כמה - - -
<קריאה:
עשרות מיליונים או מאות מיליונים?
<שי בירן:
חברי-הכנסת, אני רוצה - - -
אלי אלאלוף:
בכל מקרה, תסיים, בבקשה.
<שי בירן:
אוקיי.
<שי בירן:
אענה כמיטב יכולתי על - - -
אלי אלאלוף:
- - - .
<שי בירן:
בסדר.
<שי בירן:
הרעיון הוא שרמת השיפור תלויה במדינת השירות.
<שי בירן:
לכל מדינה יש עלות מחיה משלה, וזו הסיבה שמאוד קשה לייצר ממוצע.
<שי בירן:
זה תלוי במהו פרופיל העובד, לאיזה דירוג מנהלי או מקצועי הוא מכוּון.
<שי בירן:
לכן, יש לנו סיטואציות שלדוגמה במדינות צפון-אמריקה יש אפילו הרעה, בזמן שבמדינות אחרות יש שיפור שמגיע גם ל-30%.
שלי יחימוביץ':
אבל אם אתה משווה את זה לשליחים, יש לך כבר את הסולם הזה.
שלי יחימוביץ':
לא ממציאים את הגלגל מחדש.
<שי בירן:
גם מנגנון השכר של שליחים צפוי להשתנות.
שלי יחימוביץ':
שמענו שגם הם נשחקו ב-30%.
איילת נחמיאס ורבין:
זו הבעיה.
אילן גילאון:
יש מדינות low cost, ויש מדינות - - -
<שי בירן:
יש מדינות שאינן משתפרות ואף מצבן מידרדר, ויש אחרות שמשתפרות אפילו ב-30%.
אילן גילאון:
מה עושות מדינות אחרות ב-OECD?
<קריאה:
אין להן עמ"י.
אילן גילאון:
מה יש להן?
אילן גילאון:
יש להן עמ"י?
יואל חסון:
עמ"י זה קומבינה.
יואל חסון:
הרי עמ"י נולד מקומבינה.
איילת נחמיאס ורבין:
זו קומבינה.
יואל חסון:
בנו פה קומבינה, והסתבכו אתה.
יואל חסון:
זה הכל.
יואל חסון:
זה משהו זמני שהפך להיות קבוע.
אלי אלאלוף:
יש חבר-כנסת שבא מהתחלה והתאפק עד עכשיו.
אלי אלאלוף:
בואו ונאפשר לו.
אלי אלאלוף:
אמיר, בבקשה.
שלי יחימוביץ':
כל הכבוד, אמיר.
יואל חסון:
אם היית אומר "אמיר", מהתחלה היינו נותנים לו.
איילת נחמיאס ורבין:
הגעתי לפניו, אבל לא נורא.
אלי אלאלוף:
את רשומה מיד אחריו.
אמיר אוחנה:
לתופעה של עמ"י נחשפתי במסגרת השליחויות השונות שלי כחבר-כנסת למדינות העולם.
אמיר אוחנה:
רק עכשיו חזרתי מה-OECD, שם פגשתי את שי, והכרתם את בן בוושינגטון, וכמובן רבים וטובים נוספים.
אמיר אוחנה:
אנחנו נוהגים להגיד על הרבה גורמים שהם השגרירים שלנו.
אמיר אוחנה:
למשל: התיירים היוצאים הם השגרירים שלנו; התיירים הנכנסים, שאחר כך חוזרים לארצותיהם, הם השגרירים שלנו; הספורטאים הם השגרירים שלנו; האמנים הם השגרירים שלנו.
אמיר אוחנה:
חבר'ה, אלה באמת השגרירים שלנו.
אמיר אוחנה:
הגישה הזאת של לצמצם ולחסוך דווקא עליהם פוגעת בסוף בנו.
אמיר אוחנה:
חברי אילן גילאון אמר:
אמיר אוחנה:
אל תחשבו כמו אנשי עסקים או ביזנסמן.
אמיר אוחנה:
איך אמרת את זה?
אמיר אוחנה:
אני אומר: דווקא תחשבו כמו אנשי עסקים.
אמיר אוחנה:
האנשים האלה נמצאים במקומות הכי רגישים לנו, באינטרסים הכי קריטיים למדינת ישראל, בעסקאות הביטחוניות וכו'.
אמיר אוחנה:
כל שקל שאנחנו משקיעים בהם – מדינת ישראל מקבלת חמישה שקלים בחזרה, וזו, לדעתי, הערכה ממעיטה.
אמיר אוחנה:
לכן, גם אם תחשבו כמו אנשי עסקים, אנחנו צריכים להשקיע באנשים האלה הרבה יותר ממה שאנחנו עושים היום, ובוודאי לגרום לכך שהמוטיבציה לבוא ולשרת במערך החוץ הישראלי, בין אם כעמ"י ובין אם כשליח, תלך ותעלה.
אמיר אוחנה:
אני לא בטוח שאני שותף להערכות לגבי איפה מערך החוץ הישראלי עומד היום.
אמיר אוחנה:
אני חושב שאנחנו בקשרים עם הרבה יותר מדינות מאשר היינו בעבר.
אמיר אוחנה:
בוודאי שיש גם דברים טובים להגיד, גם אם יש מקום לשפר.
אמיר אוחנה:
אבל פה, בהקשר הזה, לגבי עמ"י, אני חושב – ממה שאני שומע כאן, אין אופוזיציה ואין קואליציה – כולנו יחד רוצים לתמוך, לעזור ולשפר את התנאים.
אלי אלאלוף:
חברת-הכנסת איילת נחמיאס ורבין, אחרונה חביבה מאוד, בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין:
אני מכירה את משרד החוץ מקרוב מאז הייתי בת 17, ואני חושבת שיש לנו שירות חוץ יוצא דופן ברמה של ההתמודדות.
איילת נחמיאס ורבין:
אין כמעט משרדי חוץ בעולם שצריכים להתמודד עם קצב האירועים כמו במדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין:
אתם יודעים, אנחנו מיוחדים בכל דבר.
איילת נחמיאס ורבין:
אנחנו מיוחדים גם בזה.
איילת נחמיאס ורבין:
כבר בגיל 17 נחשפתי לעבודה יוצאת הדופן שעושים גם השליחים שלנו וגם העמ"י – ואני אפילו לא יכולה להגיד את זה.
איילת נחמיאס ורבין:
אני פשוט לא מבינה את הכינוי הזה.
אלי אלאלוף:
למה?
אלי אלאלוף:
עמ"י זה שם יפה.
איילת נחמיאס ורבין:
"עמי" זה שם יפה, "עמך" זה שם יפה ו"עמנו" זה שם יפה.
יואל חסון:
אז, שיתייחסו אליהם כמו אל בני עמנו.
איילת נחמיאס ורבין:
עמ"י, במשמעות שזה קיבל, לצערי, זה לא שם יפה.
אלי אלאלוף:
לא תתני להם לפחות את השם היפה - - -
איילת נחמיאס ורבין:
אתה נשמה גדולה.
איילת נחמיאס ורבין:
לפני שנה הייתי בארצות-הברית, ונגשו אלי העובדים המקומיים, ותרשו לי להשתמש במינוח הזה, וסיפרו לי על המצב שלהם.
איילת נחמיאס ורבין:
הם סיפרו לי, בין היתר, על זה שעל תפקיד נספח תרבות בניו-יורק, שאם אני לא טועה הוא תפקיד שמשלם משהו כמו 1,000 דולר לחודש, התחרו כ-1,000 אנשים, ותסלחו לי אם אני לא זוכרת את המספר המדויק.
איילת נחמיאס ורבין:
זה דבר מטלטל, כי מצד אחד – אנשים באמת רוצים להיות חלק מהדבר הגדול הזה שנקרא שירות החוץ של מדינת ישראל, ומצד שני – בואו ונאמר את האמת: הם האשראי של קופת האוצר.
איילת נחמיאס ורבין:
זאת אומרת, לא קופת האוצר כמשרד האוצר, אלא קופת המדינה.
איילת נחמיאס ורבין:
הם האשראי של קופת המדינה.
איילת נחמיאס ורבין:
הם מממנים אותה.
איילת נחמיאס ורבין:
את הדברים שאבישי סיפר אני אפילו לא הכרתי.
איילת נחמיאס ורבין:
כשחברת-הכנסת יחימוביץ דיברה קודם על תת-הרעב, חשבתי רק על איזו יצירתיות נדרשת מהאנשים האלה כדי באמת לגמור את החודש.
איילת נחמיאס ורבין:
תקשיבו, זה פשוט באמת דבר הזוי.
איילת נחמיאס ורבין:
אני רוצה להגיד שאני יוצאת יותר מוטרדת מהדיון הזה מאשר שמחה, וזה מופנה אליך, שי.
איילת נחמיאס ורבין:
העבודה שאתם עושים בהסתדרות מאוד-מאוד חשובה בעיניי, ובכלל כל העניין הזה של הקומבינה, כמו שאמר יואל קודם, לא רק בנושא של עמ"י אלא בכלל בנושא עובדי הקבלן, הוא דבר מזעזע ועלוב במיוחד בשירות המדינה שהוא המעסיק הגדול ביותר במדינת ישראל.
איילת נחמיאס ורבין:
אנחנו, כשאנחנו באים בטענות לכל מיני חברות על תנאי העסקה עלובים, בואו וקודם כל נסתכל פנימה אל עצמנו איך המדינה מעסיקה.
איילת נחמיאס ורבין:
אני אומרת לכם דבר אחד: לצערי, איילת קדוש מהנציבות הלכה.
איילת נחמיאס ורבין:
אבל, עם כל הכבוד, המעבר הזה מעמ"י לאית"ן, המיתוג מחדש, הוא הדבר הכי שולי בעיניי.
איילת נחמיאס ורבין:
הייתי במגזר העסקי, ובמגזר העסקי אחד הפתרונות הוא: כשמישהו לא מרוצה ואתה לא יכול להעלות לו שכר, אתה קורא לו סמנכ"ל, ראש אגף או מנהל מחלקה.
איילת נחמיאס ורבין:
וזאת, רק כדי שירגיש יותר טוב עם עצמו.
איילת נחמיאס ורבין:
זה חשוב, אבל זה ממש-ממש רחוק מלספק אותנו.
איילת נחמיאס ורבין:
אני חושבת שכשבאים אלינו ממשרד האוצר ולא בפעם הראשונה, כמו שהזכרתי לך, חבר-הכנסת אלאלוף, ולא פעם ראשונה אנחנו שומעים ממשרד האוצר "אבל לא במספרים" ואני מזכירה לך את הדיון שלנו בנושא מעונות היום, אז איפה זה נמצא בדיוק?
איילת נחמיאס ורבין:
לכן אנחנו חייבים להחליט על דיון המשך כדי שאנחנו נדע ונתוודע ונקבל מכם עדכון, כי הדבר הזה לא יכול להיות.
איילת נחמיאס ורבין:
ההעסקה הזאת באמת חייבת להסתיים.
אלי אלאלוף:
אני מקווה שהגעת לסיכום.
איילת נחמיאס ורבין:
דבר אחרון – היא לא יכולה להיות על חשבון השליחים הקבועים של משרד החוץ, שגם הם סובלים מתנאי העסקה מאוד-מאוד-מאוד בעייתים.
איילת נחמיאס ורבין:
צריך להגיד שהוולטיליות – העליות בפריז, ולמחרת אתה צריך להתפרנס מ-5,000 שקל בירושלים – היא גם דבר שלא יכול להימשך בצורה כזו.
איילת נחמיאס ורבין:
לכן, עוד לחשוב שכדי לטפל בדבר הזה, באית"ן, בצורת ההעסקה הזאת יפגעו בשליחים הקבועים, זה דבר שלדעתי אנחנו לא יכולים לסבול אותו.
<יעקב ליבנה:
כבר פגעו כל כך הרבה בשליחים הקיימים, שכבר אין כמעט אין לרדת.
איילת נחמיאס ורבין:
אני מסכימה גם עם זה.
אלי אלאלוף:
חברת-הכנסת סתיו שפיר, בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין:
אני מתנצלת על כך שאני יוצאת.
סתיו שפיר:
התופעה, שאנחנו עדים לה כאן וכבר התקיימו בה מספר רב של דיונים, היא תופעה שנגזרת משאלה גדולה יותר והיא חיסול מערך החוץ של מדינת ישראל בשנים האחרונות.
סתיו שפיר:
השתתפתי בלפחות ארבעה-חמישה כאלה, ואני בטוחה שהיו עוד.
אלי אלאלוף:
ועדת חוץ- - -
סתיו שפיר:
לצערי, ועדת חוץ וביטחון לא מספיק נוגעת בנושא החוץ.
סתיו שפיר:
היא מתמקדת בענייני ביטחון.
סתיו שפיר:
בערך 95% מהדיונים שלה נוגעים לענייני ביטחון, ורק 5% – בנושאי החוץ, וזה כבר דיון רחב יותר שצריך לפתוח.
סתיו שפיר:
אני ניסיתי להביא את הסוגיה הזאת לוועדת השקיפות.
סתיו שפיר:
בתחילה, כשהתחלנו לדון בדברים של מה קורה במשרד החוץ, הדבר הראשון שנמסר לנו מטעם הממשלה היה שכל נושא החוץ מסווג ושאסור בכלל לדון בו בחדר פתוח – אמירה שהיא, בעיניי, שערורייתית, כי מה שאנחנו עדים לו עכשיו הוא קריסה; זו לא קריסה – זה חיסול מכוון של מערך החוץ, החל מהעובדה ששר החוץ הגיע למשרד רק חמש פעמים בשנתיים האחרונות ועד לעובדה שישראל סוגרת נציגויות שיטתי.
סתיו שפיר:
בשנה האחרונה נסגרו ארבע נציגויות של מדינת ישראל בעולם.
סתיו שפיר:
היום, לרשות הפלסטינית יש יותר נציגויות מאשר יש לישראל.
סתיו שפיר:
הזכרתי קודם את המצב בנציגות של האו"ם.
סתיו שפיר:
כשאנחנו נוגעים פה בשאלה התעסוקתית, זה לא שאלה שהיא תעסוקתית בלבד.
סתיו שפיר:
זו שאלה שנגזרת משאלה אסטרטגית: איזה שירות חוץ?
סתיו שפיר:
ואיך אנחנו רוצים לארגן את מערך החוץ שלנו כך שישרת את האינטרסים האסטרטגיים והביטחוניים של מדינת ישראל?
סתיו שפיר:
אולי סתם כאנקדוטה – יש מספר מאוד מועט של מדינות בעולם שאין להן שר חוץ מכהן, כמו פיג'י ואיי סיישל, והמשותף למדינות האלה שכולן איים באמצע האוקיינוס.
סתיו שפיר:
ישראל ממש לא כזו, והיא גם לא יכולה להרשות לעצמה מדיניות כזו.
סתיו שפיר:
הביטחון שלנו תלוי, במידה רבה, במערך החוץ שלנו.
סתיו שפיר:
הקשרים, שהאנשים האלה יוצרים, השליחים שלנו – בין אם הם שליחים שהם עובדי המשרד ובין אם לא – הקשרים שהם יוצרים במדינות זרות הם קריטיים.
סתיו שפיר:
כשעובד מגיע ונמצא שם בקושי שנה כי הוא לא מצליח לשרוד או עובד מוצלח ככל שיהיה שלא מקבל את ההכשרה המתאימה ולא יכול לשמור על תפקידו, מצליח לבנות לעצמו את הקשרים האלה ולא יכול לנהל את... – אז בשביל מה זה?
סתיו שפיר:
אז מה אנחנו עושים כאן?
סתיו שפיר:
מעבר לכל הסוגיות, יש פה באמת מנעד מאוד רחב של סוגיות מאוד בעייתיות בניהול המשרד.
סתיו שפיר:
היום, עובדים, ואני מדברת על עובדי המשרד, בגלל תנאי השכר, פורשים או עוברים לחופשה ללא תשלום.
סתיו שפיר:
הרבה פעמים הם חוצים את הכביש ועוברים למשרד לנושאים אסטרטגיים, שגם הוא, אגב, מסווג לחלוטין ואי-אפשר לדעת מה קורה בתוכו, שמשלם משכורת יותר גבוהה.
<חנן גודר:
כפולה.
סתיו שפיר:
כפולה.
סתיו שפיר:
אני שמעתי שגם יותר במקרים מסוימים.
סתיו שפיר:
לא ברור לי כל כך במה הם מתעסקים, כי הם לא מדווחים על זה לציבור.
סתיו שפיר:
בסופו של דבר, יש פה פיזור מכוון של סמכויות מתוך משרד החוץ.
סתיו שפיר:
מה שאנחנו רואים פה, עובדי עמ"י, זו סוגיה קטנה סופר-קריטית בתוך מה שקורה שם.
סתיו שפיר:
כדי שהעובדים האלה יעשו את העבודה הנדרשת, זה לא רק עניין של כמה שכר הם יקבלו.
סתיו שפיר:
הם צריכים להיות חלק מתכנית הכשרה מסודרת שהופכת אותם באמת לשליחים, שמאפשרת להם להתקדם, שנותנת להם אפיק תעסוקתי לעתיד כדי שהם ירצו להישאר בתוך מערך החוץ.