GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ולרי זילכה: אני בתפקיד שלי קרוב לשמונה-תשע שנים והשינויים שנעשו במהלך השנים ושהולכים ונעשים כל הזמן הם פשוט יוצאים מן הכלל וכמו שנאמר, מתחשבים לא רק בילדים אלא בהסתכלות המשפחתית.
<ולרי זילכה: אני רוצה מאוד מאוד לברך אותך על השינוי ולהגיד תודה רבה.
<יהודה דורון: אני רוצה להגיד שפגשתי אדם מיוחד, אדם ששומע את הנכים, יושב אתנו, מקשיב לבעיות שלנו ואם עולה איזה רעיון שצריך לבצע אותו, הוא קורא לנו לחדר.
<יהודה דורון: לפעמים היו לנו מאבקים קשים והתנצחויות אבל בסופו של דבר שלמה ראה את מכלול ציבור הנכים בישראל ותמיד ניסה לגשר ולראות שכולם נענים.
<יהודה דורון: אני רוצה להגיד לו תודה רבה בשם ציבור הנכים ואני רוצה להעניק לך את השי בשם ארגון הנכים.
<יהודה דורון: תודה.
חיים כץ: מפגש שני בסדרה וכנראה שזה לא המפגש האחרון כי השבוע יהיה לנו עוד מפגש פרידה משלמה.
חיים כץ: במפגש הראשון הצגנו לו מקאמה שמציינת אותו ומסגרנו את זה במסגרת של זהב.
חיים כץ: אמרתי שזה בן אדם עשוי מזהב.
חיים כץ: היחס שלו, ההתייחסות שלו, הנגיעה שלו באנשים היא עם לב גדול.
חיים כץ: כל דבר טוב מגיע לסיומו ושלמה כפי שאני מכיר לא הולך לעשות לביתו אלא הוא הולך לעשות למגזר הציבורי.
חיים כץ: אולי הוא לא יודע מה הוא הולך לעשות, אבל אנחנו משערים לאן הוא הולך.
חיים כץ: גם בפורום הזה תודה רבה לך על כל מה שעשית לביטוח הלאומי, לאזרחים הנזקקים ואשרי המדינה שיש לה אנשים שבאים ונותנים את ליבם כמוך.
חיים כץ: באנו עכשיו מכנס, פיילוט חדש, במקום לתת חבילות מזון לאנשים שיעמדו ויצטלמו, יקבלו תלוש מזון כדי שיוכלו לקנות מה שהם רוצים חוץ מאלכוהול וסיגריות.
חיים כץ: זה פיילוט של 55 מיליון שקלים על 10,800 משפחות ב-37 ערים בהן מתגוררים ערבים, יהודים, חרדים, נוצרים, דרוזים, מגוון של האוכלוסייה ולכן איחרתי כי אחרת הייתי בא לכאן בהתחלה והייתי נותן לך בראש, אם היית מסכים.
אילן גילאון: שאלתי רק אם זה מצופה זהב או זהב.
אלי אלאלוף: היות והשר היה קצר כי הוא חוסך לדיון השלישי שלו בנושא, אני יכול לאפשר לכמה חברים להתייחס.
עליזה לביא: גם אני באתי כדי להודות ולברך את פרופסור מור יוסף על העבודה הרבה.
עליזה לביא: אני רוצה רק להוסיף במשפט אחד.
עליזה לביא: תודה אדוני היושב ראש על האפשרות.
עליזה לביא: אני משמשת כיושבת ראש ועדת המשנה למיגור תופעת הסחר בנשים וזנות.
עליזה לביא: ישבנו עם פרופסור מור יוסף כדי לראות איך אנחנו מקדמים את הרעיון שיסייע לנשים משוקמות מזנות כזכאיות לקצבת נכות נפשית, לראות איך אפשר לתמוך ולסייע ואיך אפשר לעשות את זה גם באותן מסגרות תעסוקה כדי לתת להן את היכולת לרכוש מקצוע או הכשרה מקצועית כזו או אחרת.
עליזה לביא: אני מאוד שמחה שנקבעה ישיבת המשך ואני מקווה מאוד שהאני מאמין שלך ימשיך ויהדהד.
עליזה לביא: אדוני השר, אני יודעת שהנושא הזה של האוכלוסיות המוחלשות ביותר בחברה קרובות ללבך והנושא הזה של סל שיקום לנשים שנמצאות בזנות, זאת לא בחירה.
עליזה לביא: הן לא בחרו להיות שם.
עליזה לביא: אלה הסיפורים היותר קשים, החצר האחורית של החברה בישראל וכחברה מוסרית אנחנו חייבים לבוא ולראות איך אנחנו עושים את זה.
אלי אלאלוף: בדרך כלל לא הולכים לביטוח הלאומי עם עורך דין אבל כאן אני חייב להגיד שההתנהגות של לשכת עורכי הדין בוועדה שלנו היא תמיד אצילית.
אלי אלאלוף: הישיבות הראשונות עם הלשכה היו עם צעקות אבל אני חושב שהיום אנחנו מבינים טוב יותר את התפקיד, האחד של השני.
אלי אלאלוף: אני באמת אשמח לשמוע את עורכת הדין ענת קאופמן בשם לשכת עורכי הדין.
<ענת קאופמן: אני רציתי לציין את חג פורים שאנחנו עומדים בפתחו.
<ענת קאופמן: מעבר לכל הסיפורים של רעשנים וכולי, אנחנו זוכרים וצריכים לזכור דבר מאוד חשוב והוא שיתוף פעולה פורה והכרחי בין אסתר ומרדכי שהביא לנס הגדול.
<ענת קאופמן: אני חושבת שהמסר הזה חשוב ויפה גם בעניין שלנו למעמד הזה בו אנחנו נפרדים מפרופסור שלמה מור יוסף, כיוון שאסתר ומרדכי לימדו אותנו כי שיתופי פעולה שנעשים במקומות אסטרטגיים ובנקודות רלוונטיות יכולים להניב פירות יפים, פוריים ויעילים וזה החזון שלנו למצב שצריך לשרור בין הלשכה לבין הביטוח הלאומי.
<ענת קאופמן: שני הגופים האלה יכולים להביא לתוצאות יפות מאוד ולהסב הרבה נחת לאזרחים בנפרד אבל יחד כוחנו מתעצם פי כמה.
<ענת קאופמן: חלק משיתופי הפעולה שהם חדשים, פורצי דרך כגון שימוש באמצעים טכנולוגיים, חיבור למחשב, ממשק עורכי דין, חקיקה עדכנית ועוד.
<ענת קאופמן: אני יכולה לומר שהביטוח הלאומי, בעזרתו של פרופסור מור יוסף וראש לשכת עורכי הדין אפי נווה, באמת אנחנו רואים היום ניצנים של שיתוף פעולה מהסוג הזה שאנחנו שואפים אליו ואנחנו חושבים שצריך להמשיך הלאה ולטפח את שיתוף הפעולה הזה ואת המהפכה הזו שהיא לטובת האזרחים ולטובת הביטוח הלאומי.
<ענת קאופמן: אני חושבת שאנשים רבים כבר חשים את השינויים המבורכים שנולדו משיתוף הפעולה הזה וזאת למעשה המטרה העליונה שלנו, להרבות טוב במיוחד לאלה שזקוקים לנו.
<ענת קאופמן: נגישות וידידותיות זו, זאת מהפכה שפרופסור מור יוסף בהחלט קידם ודחף ויש להמשיך מתוך הבנה שככל שהמוסד יעשה מצדו מאמץ אמיתי לעזור, כך הערך שלו בעיני הציבור יתעצב.
<ענת קאופמן: אני רוצה לאחל לך מתוך תפילת שחרית של שבת, שכל מי שעוסקים בצורכי ציבור באמונה, הקדוש ברוך הוא ישלם שכרם, יסיר מהם כל מחלה וירפא בכל גופם וישלח ברכה והצלחה בכל מעשי ידיהם.
<ענת קאופמן: אמן.
אלי אלאלוף: שלמה, בבקשה.
<שלמה מור יוסף: אדוני השר, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת שטרחו ובאו וחבריי מסביב לשולחן ובאמת כל אחד שיושב כאן היה אצלי במשרד, הייתי אצלו בשטח, עשינו הרבה מאוד דברים ביחד ובהרבה דברים לא הצלחנו.
<שלמה מור יוסף: מה שאני יכול להגיד זה שניסיתי לפתוח את הלב של הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: אני רוצה להגיד כאן תודה לעובדי הביטוח הלאומי, למנהלים שבאו לוועדות הכנסת, לעורכי הדין שבאו לוועדות הכנסת ולעובדים בשטח שהלכו יחד אתי במהלך הזה.
<שלמה מור יוסף: הם עברו את השינוי.
<שלמה מור יוסף: אני באתי, הם היו שם, כדי שמישהו יעבור שינוי, הוא צריך הכרה פנימית שהוא צריך את השינוי.
<שלמה מור יוסף: עובדי הביטוח הלאומי הלכו אתי יד ביד ובאמת במאמץ גדול שחלקו בא ממני, חלקו בא מהשרים שהנחו אותי במהלך הדרך – אם זה משה כחלון או מאיר כהן או השר חיים כץ – ואם אלה יושבי ראש הוועדה כאן, בהתחלה חבר הכנסת חיים כץ ואחר כך חבר הכנסת אלי אלאלוף, עם כל המעורבים, כל אחד בתחומו.
<שלמה מור יוסף: יש כאן הרבה מאוד אנשים שהתקיפו את הביטוח הלאומי לאורך הרבה שנים וכולל בתקופה האחרונה, וזה בסדר.
<שלמה מור יוסף: אבל יש כאן הרבה מאוד אנשים שמבינים עכשיו יותר טוב את הביטוח הלאומי ומה שיותר חשוב, בביטוח הלאומי יש הרבה יותר אנשים שתופסים את התפקיד שלנו בצורה קצת שונה וזה נאמר כאן מסביב לשולחן וזה היה היעד המרכזי, לשמש מוסד של צדק ולא של צדקה ולתת לאזרחים את מה שהמדינה צריכה לתת להם.
<שלמה מור יוסף: לא את מה שהמדינה עושה טובה לתת להם.
<שלמה מור יוסף: כתפיסה.
<שלמה מור יוסף: אני חושב שהתפיסה הזאת מאפיינת את המהלכים שנעשו בביטוח הלאומי ואני חושב שאנחנו נמצאים עכשיו במצב שמכאן אפשר להתקדם קדימה.
<שלמה מור יוסף: אני משוכנע שמי שייכנס לתפקיד, ואני מקווה במהרה אדוני השר, זה אחד הדברים החשובים – ואני יודע שלא הכול תלוי בך – אבל חשוב מאוד שייכנס מישהו לתפקיד וימשיך את התנופה וייתן לה את המאפיינים שלו ואת הצביון שלו.
<שלמה מור יוסף: היה לי מאוד מרגש שיושב ראש הוועדה בחר להיפרד ממני בצורה הזאת ולא רק בצורה אישית אצלו בחדר.
<שלמה מור יוסף: אני באמת נרגש מאוד מהנוכחות הכול כך נרחבת, גם של חברי הכנסת ואני מכיר את הנוכחויות השונות, אבל גם של כל החברים שעבדנו והתווכחנו וחלק השגנו וחלק לא השגנו, אבל הכול היה מתוך כבוד והערכה הדדית האחד לשני, גם ברגעים הקשים של המחלוקות ושל ויכוחים.
<שלמה מור יוסף: הדרך היא עוד ארוכה.
<שלמה מור יוסף: אני נתתי לשר רשימה של נושאים שאני חושב שצריך לקדם.
<שלמה מור יוסף: אני כתבתי אותם באיזושהי חוברת שאני אשים אותה באתר האינטרנט וכמובן שאני אתן אותה לשר ולמנכ"ל שיחליף אותי.
<שלמה מור יוסף: אני בהחלט רואה בישיבה הזאת את השלב הבא להתפתחות של המוסד לביטוח לאומי ואני מודה לכם מקרב לב ובהרבה התרגשות.
אלי אלאלוף: תרשו לי לציין את חברות הכנסת תמר זנדברג ונורית קורן שלא הספיקו לדבר ואני מתנצל.
אלי אלאלוף: אני מודה לכולכם על שדהייתם כאן.
טלי פלוסקוב: צהרים טובים לצוות הוועדה, ליועצת המשפטית, לחברי הכנסת תמר זנדברג, מירב בן ארי ודב חנין, אנחנו כעת דנים בהכנה לקריאה שנייה ושלישית של הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 183) (חישוב דמי לידה לפי ששת החודשים שקדמו ליום הקובע), התשע"ו-2016, של אנוכי וחברת הכנסת, חברתי היקרה, תמר זנדברג.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לכם שהרעיון להצעת החוק הזו נולד אחרי שהעברנו הצעת חוק שקשורה לעצמאיות, כששינינו שיטת חישוב דמי לידה לעצמאיות.
טלי פלוסקוב: היה מצב שהן היו צריכות להחזיר למדינה אלפי שקלים אחרי חישוב והורדת ההכנסות, וכאן בוועדה, כשדנו בהצעת החוק הזו, באו נשים וטענו – בצדק הייתי אומרת – מה עם עובדות שעתיות, מה עם שכירות.
טלי פלוסקוב: לכן, לקחנו את הנושא הזה ויזמנו את המשך הדיון כהצעת חוק גם לעובדות קבלן, גם לעובדות שעתיות כמובן.
טלי פלוסקוב: מה שאנחנו עושים כאן הוא במקום לקחת כבסיס לחישוב את שלושת החודשים האחרונים, כעת אנחנו לוקחים כבסיס את ששת החודשים האחרונים, כאשר הגבוה מבניהם יהיה הבסיס לחישוב דמי הלידה.
טלי פלוסקוב: זה פחות או יותר הנושא.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שכל הנציגות כאן, לפי תנועות הגוף, מסכימות עם תוכן החוק, לכן אם יש מישהו שרוצה להתייחס, כמובן חברי וחברות כנסת, לפני שאנחנו מתחילים להקריא את החוק, בבקשה.
טלי פלוסקוב: חברת הכנסת תמר זנדברג, כאחת מיוזמות החוק, בבקשה.
תמר זנדברג: קודם כל, אני רוצה להודות לך, גם על הישיבה בראש הוועדה הזו אבל יותר מזה, על ההרמה של הנושא ועל תשומת הלב אליו.
תמר זנדברג: באמת יזמנו אותו ביחד על מנת לתקן עוול שהוא קטן – וזה הוצג גם בדברים שלך – זה נראה נורא פשוט, במקום שלושה חודשים ניקח שישה חודשים, אבל בעצם עבור נשים מסוימות, ולא סתם נשים מסוימות, אלא הנשים המוחלשות ביותר והנשים שעד היום היו נפגעות ביותר פעמיים, פגיעה כפולה, הוא גדול.
תמר זנדברג: פעם אחת, בגלל שזה בעיקר עובדות שעתיות, עובדות קבלן ועובדות שהן לא במשרה קבועה, אז המשרה שלהן היא לא קבועה, היא העסקה שעתית והעסקה שהיא מאוד תנודתית והרבה פעמים פוגענית; ופעם שנייה, כאשר הן מגיעות לדמי הלידה, בגלל העובדה שבשלושת החודשים האחרונים להריון הרבה נשים מפחיתות שעות עבודה, מפסידות ימים, אם היא מרוויחה לפי יום או לפי שעה אז לא זו אף זו שזה פוגע בשכר באותם חודשים, זה גם פוגע בדמי הלידה.
תמר זנדברג: לכן התיקון הזה הוא אולי קטן, עבורנו הוא קטן, עבור המדינה הוא לא הרבה כסף וגם עבור המוסדות הוא אמנם חישובי – ותכף נשמע – בסוף הוא איזושהי התאמה, איזשהו "תיקונון", אבל עבור מספר לא מבוטל של נשים, שהן הזקוקות לכך מכול, זה באמת תיקון גדול ואני חושבת שנפלה בחלקנו זכות לעשות אותו.
תמר זנדברג: אז אני רוצה גם להודות לך, גם להודות לנציגות ונציגי הביטוח הלאומי, לחברי הכנסת שמצטרפים, לייעוץ המשפטי ולצוות הוועדה.
תמר זנדברג: אני באמת חושבת שזו זכות שנפלה בחלקנו לתקן את התיקון הזה.
טלי פלוסקוב: חברי הכנסת, אתם רוצים להתייחס לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור לביטוח לאומי?
טלי פלוסקוב: בבקשה, חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני רוצה להצטרף לדבריכן, יוזמות החוק, לברך אתכן על ההצעה החשובה הזו ולומר שמתוך ההיכרות שלי, לדבר הזה יש לא מעט משמעות מעשית.
דב חנין: הזכירה חברת הכנסת זנדברג ובצדק את הנשים המוחלשות שלפעמים, ובמקרים רבים, מפחיתות שעות עבודה בתקופה שלפני הלידה.
דב חנין: זו תופעה מאוד מאוד רווחת ולכן המנגנון הזה הוא מנגנון יותר צודק, יותר ראוי ובמיוחד שניתנת בו האפשרות לבחור בין השישה חודשים לבין השלושה חודשים.
דב חנין: אני מצטרף לתמיכה בהצעת החוק הזו ואני מקווה, גברתי יושבת-הראש, שהוועדה תצליח להשלים אותו להכנה לקריאה שנייה ושלישית עוד היום.
טלי פלוסקוב: חברת הכנסת מירב בן ארי.
מירב בן ארי: אני מברכת כמובן, גם באופן אישי זה חשוב לי.
מירב בן ארי: דבר ראשון שבדקתי זה מתי זה נכנס לתוקף.
<אסתר נמרודי: חברות כנסת לא מקבלות מביטוח לאומי דמי לידה.
מירב בן ארי: לא, אני לא אקבל?
מירב בן ארי: שזה ילך למי שצריך.
מירב בן ארי: אבל ברכות, חוק חשוב.
מירב בן ארי: אני גם ניהלתי את הקריאה הראשונה, אני רואה את החוק ואני מברכת את שתיכן, עבודה נהדרת.
טלי פלוסקוב: ביטוח לאומי, אתם רוצים להתייחס?
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה להזכיר לכם, בדיון הקודם אמרתי לכם, אני מצטערת אבל אנחנו נמשיך לשגע אתכם בכל השינויים במערכות, העובדה שגם היום מדברים על הארכת תקופת הלידה וכל הדברים האלה, כמובן כדי לשפר את מצבן של נשים, וגם גברים, בכל מה שקשור ללידה של הילד.
טלי פלוסקוב: אני מאוד רוצה לשמוע את ביטוח לאומי, בבקשה גברתי.
<מיכל מזוז: זה בדיוק מתחבר לדברים שגברתי אמרה – אנחנו כמובן היינו שותפים לתיקון החוק, עם זאת, לעניין התחלת החוק אנחנו מבקשים כאן התחשבות לאור העומס המאוד גדול שמוטל על הביטוח הלאומי, גם בתחום הזה של תיקונים שקשורים בפרק האימהות.
<מיכל מזוז: התיקון כרגע מדבר על חודשיים היערכות מיום הפרסום, אמנם התחלנו את ההיערכות כבר לאחר הקריאה הראשונה אבל הוא דורש היערכות נוספת ולכן אנחנו מבקשים שהוועדה תאשר שתחילת החוק תהיה שלושה חודשים מיום הפרסום ולא חודשיים כפי שנקבע בוועדה.
טלי פלוסקוב: אני חייבת להגיד לכם שדיברו אתי מביטוח לאומי, אמנם התחלתם מתקופה קצת יותר ארוכה, אני אמרתי שאני אהיה מוכנה להתפשר על חודש נוסף, אני שמחה מאוד שישר הלכתם על שלושה חודשים, זה אומר שבעצם הסכמתם על שלושה חודשים.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שגם חברת הכנסת תמר זנדברג לא תתנגד, גם דיברנו ביחד - - -
תמר זנדברג: בצער, אבל נקבל.
טלי פלוסקוב: אנחנו מבינות את המורכות, אנחנו גם מבינות את העומס שאנחנו מטילים עליכם בנושא של אימהות.
טלי פלוסקוב: לכן אנחנו כן נקבל את הבקשה שלכם להחיל את החוק שלושה חודשים אחרי הפרסום.
<ענת מימון: חשוב אולי להעיר – גם היום, אם אישה תלד בתקופה של השלושה חודשים האלה והיא סבורה שיש ירידה בשכר שלה, יש את התקנות.
<ענת מימון: חשוב להגיד את זה כי אם למעשה יש נשים שנפגעות יש עדיין דרך, הן צריכות לפנות ולבקש.
<מיכל מזוז: הן לאו דווקא צריכות לפנות לבד, זה כבר נמצא בטופס התביעה, זה משהו שהיא נדרשת ליידע אותנו כבר במהלך התביעה עצמה, גם היא, גם המעסיק, אלה דברים שנבחנים גם היום.
<מיכל מזוז: אבל כפי שאמרה חברת הכנסת זנדברג, לעתים יש הפחתה בשכר שלא קשורה להריון, שלא קשורה לאותם מקרים שרשומים בתקנות ולכן זה באמת יכול לתת איזשהו מענה לאותן נשים.
טלי פלוסקוב: אז אני מבקשת להקריא את החוק ואנחנו נתקדם.
<ענת מימון: "חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 183), התשע"ז–2016 תיקון סעיף 54 1.
<ענת מימון: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995‏ (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 54 – (1) בסעיף קטן (א), בסופו יבוא "ולעניין מבוטחת כאמור בסעיף קטן (ב)(1) ו־(3) – הסכום המתקבל מחלוקת הכנסת המבוטחת ברבע השנה שקדם ליום הקובע ב־90, או בששת החודשים שקדמו ליום הקובע ב־180, לפי הגבוה מביניהם.
<ענת מימון: ";" – זה למעשה תיקון שחל גם על עובדות שכירות, חשוב להגיד, וגם לגבי מי שנמצא בהכשרה מקצועית.
<ענת מימון: "(2) בסעיף קטן (ב)(3), במקום "האמור" יבוא "או ששת החודשים האמורים".
<ענת מימון: תיקון סעיף 55 2.
<ענת מימון: בסעיף 55(3) לחוק העיקרי, במקום "התקופה של רבע השנה" יבוא "התקופות".
<ענת מימון: תחילה ותחולה 3.
<ענת מימון: תחילתו של חוק זה ב־1 בחודש שלאחר שלושה חודשים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה), והוא יחול לגבי לידה שאירעה ביום התחילה ואילך.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שאין הערות למה ששמענו ולכן אני מעלה את זה להצבעה.
טלי פלוסקוב: אנחנו נצביע כרגע בקריאה שנייה ושלישית על חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 183), התשע"ז–2016.
טלי פלוסקוב: מתנגדים?
טלי פלוסקוב: הצעת החוק אושרה ואני מקווה שכבר בשבוע הבא, ביום רביעי, אנחנו נעביר את זה במליאה ונאשר את החוק.
טלי פלוסקוב: אני שוב חוזרת ואומרת, יש לנו עוד כמה דברים בדרך.
טלי פלוסקוב: תודה רבה לכולם, מאוד נעים לעבוד אתכם, תודה לשותפים שלי, לוועדה, ליועצת המשפטית.
אלי אלאלוף: יש לנו את הכבוד הגדול, בהפתעה הצטרף אלינו שר הבריאות בכבודו ובעצמו.
אלי אלאלוף: ברשותך, אדוני השר הרב יעקב ליצמן, היום ה-13 בפברואר 2017, י"ז בשבט התשע"ז, השעה 9:01 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אני שוב מברך את השר על שמצא לנכון להצטרף אלינו היום לדיון על נושא בתי החולים הממשלתיים בגליל, דהיינו, צפת, נהריה ופוריה.
אלי אלאלוף: נמצאים אתנו חבר הכנסת דוקטור עבדאללה אבו מערוף וחבר הכנסת יעקב פרי.
אלי אלאלוף: עוד חברי כנסת הבטיחו שיגיעו.
אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים דיון בעקבות הדוח של פרופסור גרוטו על בתי החולים בגליל, גם בעקבות הדוח של מבקר המדינה וגם על פי בקשת מספר חברי כנסת.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין, כי נשאלתי ואני רוצה שיהיה ברור לכולנו, שאנחנו לא הזמנו לא בתי חולים של קופת חולים, דהיינו בית חולים העמק, וגם לא הזמנו – למרות שחלק מהחברים שלי יחד אתי עשינו סיור ביום חמישי – את בית החולים בנצרת.
אלי אלאלוף: אנחנו קבענו שהדיונים אתם יתקיימו בנפרד ואכן נקיים אותם כפי שהבטחנו.
אלי אלאלוף: אני חייב לומר לגבי בתי החולים בצפון שיש לי את הזכות כי לפני 11 שנים, אחרי מלחמת לבנון, הכרתי את בתי החולים כקרן רש"י, על פי בקשת משרד הבריאות ומשרד ראש הממשלה דאז ועשינו תכנית אב למיגון בתי החולים בצפון.
אלי אלאלוף: כולם זכו ועשו הרבה מאוד דברים אבל ראינו כמה בעיות קשות וקודם כל בפיתוח.
אלי אלאלוף: רוב בתי החולים כמעט והפסיקו את הפיתוח והוא נגמר לפני כשש-שבע שנים ובשנים האחרונות אין פיתוח.
אלי אלאלוף: בכולם.
יעקב ליצמן: אני יודע שהיום יש פיתוח.
אלי אלאלוף: עכשיו, כן.
אלי אלאלוף: עכשיו יש תכנית נוספת אבל הפיתוח נגמר לפני שש-שבע שנים.
אלי אלאלוף: עכשיו יש תכנית רב שנתית על 15 שנים ומיד אני אתייחס לזה.
אלי אלאלוף: הם חיו בצורת תקצוב גירעונית מראש והשלימו את הגירעונות בדרך כלל בסוף השנה או שנה לאחר מכן, דבר שהכביד עליהם, לפי דוח מבקר המדינה.
אלי אלאלוף: היום אני יודע שמשרד הבריאות, בשנה הקרובה, 2017-2018, יש לו תקציב והוא מתכנן אחרת.
אלי אלאלוף: אני אשמח אם השר יסביר לנו.
אלי אלאלוף: בתכנית שפרופסור גרוטו פרסם יש מספר המלצות לפיתוח בסדרי גודל של כמעט מיליארד שקלים, לפי מה שאני רואה, בשנים הקרובות כולל בתחום של גריאטריה, שיקום ואגפים חדשים בתחום של אונקולוגיה בצפת , מעבדות בנהריה ובפוריה אגף לשיקום כללי וכולי.
אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת איל בן ראובן, חבר שלי בוועדת המעקב אחר תאונות עבודה.
אלי אלאלוף: לאור זה אנחנו ביקשנו לדון יחד עם החברים.
אלי אלאלוף: רצינו לקיים דיון בן שעה ואני שמח שנמצא אתנו שר הבריאות.
אלי אלאלוף: קודם כל להקשיב.
אלי אלאלוף: הייתי שמח אם כל אחד מבתי החולים יסביר לנו את המצב שלו ואחר כך מטעם משרד הבריאות ביקשו שהסמנכ"ל אסרף יסביר את המצב התקציבי.
יעקב פרי: אני רוצה להתייחס עכשיו, אם תיתן לי כמובן.
אלי אלאלוף: לך אני יכול לסרב?
אלי אלאלוף: אתה כבר רשום.
יעקב פרי: אני רשום כי אני צריך ללכת לכמה ועדות אחרות.
אלי אלאלוף: תתחיל אתה ואחר כך מנהלי בתי החולים.
יעקב פרי: בוקר טוב.
יעקב פרי: אני חושב שזה דיון באמת חשוב, לא רק בגלל שהגליל חשוב לכולנו.
יעקב פרי: אנחנו עדים לאחרונה לאיזושהי סדרה של כתבות וסדרה של דוחות על ההפליה או הקושי שקיים בין השירות הרפואי שניתן לתושבי המרכז לזה שניתן לתושבי הפריפריה.
יעקב פרי: אני אומר כבר בגילוי נאות שאני לא מבין ברפואה, ואולי טוב שאני לא מבין ברפואה, אבל אני רוצה לשאול – כמובן ברשות היושב ראש – את כבוד השר שתיים או שלוש שאלות שמתבססות על דוחות שראיתי וקראתי גם בתקשורת וגם דוחות שפורסמו על ידי מומחים לדבר.
יעקב פרי: נאמר, לפחות בכתבה שראיתי בעיתון כלכליסט, שיש 75 רופאים שמחכים לשיבוץ בבתי החולים בצפון והרופאים האלה רואינו על ידי מנהלי המחלקות ונמצאו מתאימים אך לא נקלטו בשל היעדר תקנים.
יעקב פרי: האם יש התייחסות לנושא?
יעקב פרי: האם הכתבה נכונה או לא נכונה?
יעקב פרי: אני אשמח כמובן אם היא לא נכונה.
יעקב פרי: אנחנו מכירים את התכנית הממשלתית להענקת מענקים לרופאים שמועסקים בפריפריה.
יעקב פרי: עד כמה שאני הבנתי או עדיין אין או עדיין לא אושר התקצוב לשנת 2017.
יעקב פרי: אני רוצה לשאול את כבוד השר האם יש התקדמות בנושא מול האוצר.
יעקב פרי: כולנו יודעים שהמענקים האלה, מטרתם לעודד רופאים שיעבדו בפריפריה.
יעקב פרי: אני אסיים בכך שאומר שלפי נתונים שפרסם משרד הבריאות בעצמו בסוף השנה שעברה, מספר הרופאים הממוצע לאלף נפשות באזור הצפון בשנים 2013-2015 הוא 2,3 רופאים לאלף נפשות.
יעקב פרי: האזור כמובן שבו מספר הרופאים הוא הגדול ביותר בארץ הוא תל אביב בה יש 5,1 רופאים לאלף נפשות.
יעקב פרי: אני לא חושב שצריך לקחת את הנתונים האלה ככזה ראה וקדש.
יעקב פרי: אני מבין שיש גם שיקולים אחרים, מספרי בתי חולים וכיוצא בזה, אבל אני חושב שסוגיית התקינה במערכת הבריאות היא סוגיה מאוד מאוד קשה ולפי דעתי היא יכולה, יחד עם המענקים, לתת איזשהו פתרון או קידום למצוקה אתה מתמודדים בתי החולים הממשלתיים בגליל.
יעקב פרי: אני אסיים ואומר שכמי שמגיע באופן יחסי הרבה לצפון, אני יכול לתת רק מחמאות לבתי החולים הממשלתיים, בוודאי לשכני דוקטור ברוך, מנהל בית החולים בנהריה, שהם עושים עבודה שחוץ מהמילה עבודת קודש, אנחנו לא יכולים לומר שום דבר.
יעקב פרי: על כך אני חושב שכחברי כנסת אנחנו צריכים גם להודות, להעריך ולברך.
עבדאללה אבו מערוף: מצטרף לדברים.
יעקב ליצמן: אני אענה אחרי שחברי הכנסת ידברו.
אלי אלאלוף: כרצונך.
איל בן ראובן: אני אומר רק מילה קצרה.
איל בן ראובן: אני בא לא מהכתבות אלא אני בא מהצפון.
איל בן ראובן: אני גר שם וחי עם האנשים.
איל בן ראובן: אני ראיתי את התכנית של המשרד אותה קיבלנו והיא מרשימה מאוד.
איל בן ראובן: אני מאוד מברך עליה במידה והיא יוצאת לדרך.
איל בן ראובן: המציאות בשטח היא מציאות קשה מבחינת האנשים ואת זה חשוב לזכור.
איל בן ראובן: המציאות היא קשה.
איל בן ראובן: אני עוד זוכר משנים קודמות שאשתי הייתה בהריון עם הבת שלי, גרתי אז ביסוד המעלה, היו אני גר ביודפת, היה דיון שלם אם ללדת בצפת או ללדת במקום אחר כי צפת אז נחשב כמקום פחות טוב.
איל בן ראובן: אגב, אני היום יודע שמחלקת היולדות בצפת נחשבת כמאוד טובה.
איל בן ראובן: יש לה שם מאוד מאוד טוב ואני מברך על כך.
איל בן ראובן: אני אומר את זה כי אנחנו היום עוסקים הרבה בצפון וכאשר אדם בא לגור היום בצפון, ואנחנו רוצים שהוא יעזוב את סיר הבשר בתל אביב ויבוא ליסוד המעלה, ללהבות הבשן ולכל המקומות האלה, הוא שואל את עצמו כמה שאלות יסוד.
איל בן ראובן: הוא שואל את עצמו לגבי איכות החיים, הוא שואל לגבי החינוך והוא שואל לגבי הבריאות ומה הוא מקבל בעניינים האלה.
איל בן ראובן: אני חושב שהיום כל הצלחנו – ואני חושב שכאן יש הרבה מקום לכנסת – בהעברת הראש של האנשים וסדר העדיפות לצפון.
איל בן ראובן: סדר עדיפות לאומי, אנחנו באמת רוצים שיהיו שם.
איל בן ראובן: אני חושב שתכנית כזאת, צריך גם מכאן לדחוף אותה ולדאוג שהיא תרוץ ובקצב הנדרש כדי שנוכל באמת לראות ומהר כי יש שם הרבה אנשים סקפטיים.
איל בן ראובן: יש שם הרבה סקפטיות.
איל בן ראובן: ראיתי לא מזמן את גיורא זלץ, ראש המועצה האזורית, שכותב: לקחתי את אימא שלי, כנראה חולת סרטן – גרתי אתו פעם בלהבות הבשן – לרמב"ם, נסענו ארבע וחצי שעות הלוך וחזור כדי להגיע לטיפול רפואי.
איל בן ראובן: זאת אומרת, זה דבר בלתי אפשרי, זה דבר שגורם לכך שאנשים לא יבואו.
איל בן ראובן: עד שהדבר הזה לא ייפתר, אנשים לא יבואו.
איל בן ראובן: עד שהדברים האלה לא ירוצו, זה לא ייפתר.
איל בן ראובן: לכן אני מברך על הדיון הזה ואני אומר כאן שאני מברך על התכנית.
איל בן ראובן: אני אומר יותר מזה, כל מה שאנחנו יכולים לעזור מבחינת דחיפה ולוודא שבאמת התכנית הזאת רצה ומתקדמת, אני חושב שהיום הצפון הוא עניין של סדר עדיפות לאומי עליון למדינת ישראל.
<קריאה: תגיד לכחלון.
איל בן ראובן: אני אגיד גם לכחלון.
איל בן ראובן: נמצא כאן שר הבריאות שאני לגמרי סומך עליו.
יעקב ליצמן: רבותיי, תלמדו, אני מעולם לא אזרוק את זה על מישהו אחר.
יעקב ליצמן: מה שטוב – אני, מה שלא טוב – גם אני.
אלי אלאלוף: לעבדאללה יש ניסיון שטח.
עבדאללה אבו מערוף: כבוד השר, כבוד היושב ראש וכבוד מנהלי בתי החולים שהגיעו וזה מבורך ומאוד חשוב.
אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת זוהיר בהלול, גם כן איש הצפון.
עבדאללה אבו מערוף: אני כמובן אדבר בהמשך.
עבדאללה אבו מערוף: הנושא מוכר לי טוב מאוד ולכן אני רוצה לשמוע את השר ואת מנהלי בתי החולים שנוגעים בעניין.
עבדאללה אבו מערוף: אני מכיר את הנושא ואני יכול לתת עכשיו הרצאה של שעות.
עבדאללה אבו מערוף: אני אשמע את הדברים ונדון.
עבדאללה אבו מערוף: אני מקווה שמהישיבה הזאת יצא משהו מקצועי ולא רק משהו הצהרתי.
עבדאללה אבו מערוף: יש תכנית ואנחנו רוצים להגיע היום עם משהו, עם כמה תקנים בעוד חמישה חודשים יהיו בבית החולים בנהריה, כמה תקנים יהיו בבית החולים בצפת.
עבדאללה אבו מערוף: אני רוצה לשמוע כאן משהו מעשי ולא רק הבטחות.
עבדאללה אבו מערוף: אני באתי לשמוע.
עבדאללה אבו מערוף: יש לי דעה והנושא מוכר לי.
עבדאללה אבו מערוף: באתי לשבת כאן, לשמוע את הדברים ולתת את חלקי בדיון החשוב הזה.
זוהיר בהלול: אני לא הצלחתי עדיין לאסוף את נשימותיי אחרי נסיעה ארוכה ומתישה.
זוהיר בהלול: מכיוון שאני עכשיו נמצא בין רופאים ובין אנשים שיכולים גם להציל אותי בשעת מצוקה, מצבי בסדר.
זוהיר בהלול: אולי כמבוא לבריפינג שאני אומר, מילה אחת לכבוד השר שאני רוחש לו הרבה כבוד והרבה הערכה על עבודה אינטנסיבית, מסורה ומלאת חמלה.
זוהיר בהלול: אלא מה, המציאות טופחת על פנינו.
זוהיר בהלול: אנחנו יודעים שדוח גרוטו שהבליח אל מולנו לפני תקופה מסוימת הוא בעינינו אבן.
זוהיר בהלול: אדוני היושב ראש, זה דוח בעיני כמו אבן ריחיים.
זוהיר בהלול: ממש נכס צאן ברזל.
זוהיר בהלול: זה דוח שמשקף את המחסור המשווע של הצפון בשירותי רפואה.
זוהיר בהלול: אנחנו לא מדברים רק על פער גדול בתוחלת החיים בין הצפון לבין המרכז, שזה קטלני ובלתי נתפס, אלא שאנחנו מדברים על מחסורים מאוד קשים.
זוהיר בהלול: למשל, בית החולים נהריה שהרופא דוקטור מסעוד ברהום הוא המנהל, ואגב, הרבה כבוד אנחנו תולים בעובדה שהצלחתם למנות איש ראוי מקרב האוכלוסייה הערבית, איש אוטנטי שהצליח לחסל את כל החסמים ולהגיע לאחת מהדרגות הרמות ביותר ברפואה הישראלית.
זוהיר בהלול: הכבוד והגאווה שלנו נתונים לו, אלא מה, אני יודע שאצלו למשל חסרות 103 מיטות, אם אני לא טועה.
זוהיר בהלול: אני מנסה לאסוף את הנתונים ולעבד אותם.
זוהיר בהלול: במשך שנתיים הוא עלול לסבול ממחסור של 183 מיטות, אם הנתונים האלה נכונים.
זוהיר בהלול: בית החולים פוריה למשל איננו מצליח להציב רף של מחלקות שיקום ראויות לצפון.
יעקב ליצמן: בונים לו בית חולים שלם.
יעקב ליצמן: הולכים לבנות שם, בפוריה, שיקום שלם.
יעקב ליצמן: הייתי שם וסיכמנו עם שר האוצר על בית חולים שלם בפוריה לשיקום.
אלי אלאלוף: עם 180 מיטות.
יעקב ליצמן: הוא מקבל פתרון.
זוהיר בהלול: בסדר, אנחנו מקווים שיהיה פתרון.
עבדאללה אבו מערוף: אם כן, הדיון על פוריה מסתיים?
יעקב ליצמן: אם זה הדיון.
זוהיר בהלול: אני מדבר באופן כללי על הצפון.
יעקב ליצמן: דיברת על פוריה.
זוהיר בהלול: אני זגזגתי בין בתי החולים.
יעקב ליצמן: לגבי פוריה, זאת לא בעיה.
זוהיר בהלול: אני דיברתי על מחלקות שיקום.
זוהיר בהלול: אני יודע שתמותת תינוקות למשל בצפון היא תמותה קטלנית בלתי נתפסת במדינה נאורה שהציביליזציה שלה נוסקת לגבהים בלתי נתפסים אלא מה, כשאנחנו מדברים על תמותת תינוקות, אנחנו מוצאים שתמותת תינוקות בצפון היא אימתנית, היא מחזה, מיצג טרגי לנו אנשי הפריפריה.
זוהיר בהלול: בנוסף לכך, אני מודע אדוני השר למשל לעובדה שבית החולים נהריה קלט בתקופה של העימותים המדממים בסוריה לא מעט אנשים שהגיעו לקבל טיפול באותו בית חולים.
זוהיר בהלול: לפי המידע שהצטבר אצלי – לא דיברתי עם חברי, ואני מודה שהוא גם חברי וגם ידידי אבל הנה, אני יכול להעיד שלא דיברתי אתו על העניין הזה – בית החולים נהריה הצטווה לקבל, באהבה כמובן כי זה תפקידו הקדוש, פצועים והוא מקבל את הפצועים, מטפל בהם, מקבל גמול שהוא עשרה אחוזים מהעלות הריאלית.