GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הילה רענן: 1,500 מתוך - - -
<אורי שיינין: תקשיבי למנכ"ל השירות.
<הילה רענן: ביררתי את זה היום, אורי.
שלום ג'רבי: רק שנייה.
שלום ג'רבי: את שאלת, אני אענה.
<הילה רענן: אני ביררתי את זה היום.
מירב בן ארי: שנייה, רגע, אבל אנחנו רוצים לשמוע.
שלום ג'רבי: את יודעת?
<הילה רענן: כן, הוא ענה לי היום.
אלי אלאלוף: רגע, את רוצה להמשיך לנהל את הדיון לבד?
אלי אלאלוף: מנכ"ל הרשות, בבקשה.
שלום ג'רבי: בסך-הכול יש היום כ-1,300 תקנים בשירות הלאומי-אזרחי.
<נעה בן שבת: מתוך כמה בסך-הכול?
שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על האוכלוסיה הרגילה, כ-16,000 משרתים.
<יואב ארבל: זה אנשים עם מוגבלויות?
<נעה בן שבת: וכמה צעירים בסיכון?
שלום ג'רבי: כ-700.
<נעה בן שבת: מתוך 16,000.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש שהמספרים האלה יישמרו בתנאים בכניסה לחוק, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: אם יהיו תוספות וכולי, כולם ישמחו.
אלי אלאלוף: אבל אלה המספרים וזה מה שמחייב את המערכת לפעול עם כניסת החוק.
מירב בן ארי: המספרים האלה כתובים היום בחוק?
מיקי לוי: אם ייכנסו לחוק ונרצה להגדיל אותם מחרתיים, נצטרך לפתוח את החוק.
<אורי שיינין: אני אסביר את המורכבות כדי שתהיה על השולחן, אני אסביר אותה בצורה מאוד פשוטה.
<אורי שיינין: ברגע שאנחנו נכתוב בחוק את מה שמשרד העבודה מבקש, המשמעות תהיה שיצטרכו להקצות מקורות למימון הנושא הזה.
<אורי שיינין: כרגע, אני כבר מציף פה משהו שידוע היטב למנכ"ל הרשות ולשר האחראי, אין מקור תקציבי.
<אורי שיינין: זה לא אומר שמישהו סגר את הפעילות, אף אחד לא מתכנן לסגור, אבל יצטרכו למצוא את המקור התקציבי.
<נעה בן שבת: אורי, אבל זה כתוב ממילא, כי גם בנוסח שהוסכם פה ונדון הרבה זמן – כתוב פה בסעיף קטן (ז) שכל עוד לא הותקנו תקנות לא יפחת שיעור ייצוגם, שיעור ייצוגם ערב פרסומו של חוק זה.
מיקי לוי: נשאיר את זה כך.
<אורי שיינין: הנוסח הזה מאפשר לא לייצר עלות תקציבית מידית, ולכן הוא מאפשר לכולנו לחיות באותו עולם שבו לא הפכנו את הצעת החוק לתקציבית מצד אחד, ולא פגענו כהוא זה באנשים עם מוגבלות מצד שני, ושמרנו על הראייה הרוחבית.
שולי מועלם-רפאלי: אורי, אל תיכנס לפינות, אל תיכנס לפינות.
<אורי שיינין: - - -
מיקי לוי: כמו שזה עכשיו זה טוב.
אלי אלאלוף: אורי, אני לא רוצה להגביל.
אלי אלאלוף: למה זה 10% בלבד?
<הילה רענן: אמרנו, לפחות 10%.
<הילה רענן: כתוב שזה לא יפחת.
אלי אלאלוף: אני לא בעד לקבוע היום.
אלי אלאלוף: לא הצלחנו.
<הילה רענן: אבל כתוב שזה לא יפחת, זה כתוב.
אלי אלאלוף: תרשי לי, אני לא שאלתי אותך.
אלי אלאלוף: אני מדבר.
אלי אלאלוף: את רוצה שאני לא אסתכל עליך?
<הילה רענן: לא, אין בעיה, אבל זה פשוט משהו סמנטי.
אלי אלאלוף: אני בעד להגדיל כל הזמן את האוכלוסיות המיוחדות שמתקבלות לשוק, ללא שום מגבלה.
אלי אלאלוף: למה שנקבע היום מגבלה של 10%?
אלי אלאלוף: תבואו עם אמצעים ואפשרות וסגירה מראש עם האוצר על תקציבים קבועים, והיות ואני לא סובל את התקציבים הקואליציוניים, שזו חלוקה ממש לא הגונה של כספי ציבור, אני מציע שתנהלו משא ומתן עם האוצר וברגע הנכון תבואו.
אלי אלאלוף: לא צריך לשנות - - -
<הילה רענן: אז אני אשמח להגיד, בגלל שהדבר הזה קבוע, כפי שגם היועצת המשפטית של הוועדה אמרה, זה כבר קבוע, קבוע שהמספר לא יפחת - - -
אלי אלאלוף: לא קיבלנו את ההצעה שלכם.
<הילה רענן: אנחנו שומרים על זכותנו להגיש הסתייגות.
אלי אלאלוף: במקרה הזה, השר שלך לא יכול למשוך את ההצעה.
<נעה בן שבת: הוא יכול להגיש הסתייגות.
שולי מועלם-רפאלי: את לא יכולה להגיש הסתייגות על - - -
אלי אלאלוף: שיגיש, שיראה שהקואליציה תתנגד לו.
<נעה בן שבת: האמת היא שאני חושבת לגבי הנושא של הגופים המוכרים – דיברנו על ארבע שנים מיום התחילה.
<נעה בן שבת: השאלה היא אם לא הגזמנו כבר כיוון שדחינו את יום התחילה, וגם כאן, האם לא היתה הגזמה בגלל הדחייה של יום התחילה.
<נעה בן שבת: אז אני רוצה שוב לשאול גם על סדרי העדיפויות הממלכתיים, עד מתי צריך להחליט וגם לגבי הנושא של הגופים המוכרים.
שלום ג'רבי: מתקנים אותי – היועץ המשפטי שלי וגם שייקה, לגבי כל הנושא של התקנות שזה שלב יותר רחוק, וקצת בלחץ שלא נעמוד ב-1 בספטמבר 2018 בנושא של אישור גופים מפעילים.
שלום ג'רבי: את כל 9,000 הגופים המפעילים נאשר אותם.
אלי אלאלוף: זה שנה וחצי.
שלום ג'רבי: לגבי אישור הגופים המפעילים – מכיוון שאומר לי כאן היועץ המשפטי שלי, של הרשות, שזה ייקח לתקן תקנות מכיוון שזה גם התייעצויות עם שרים וכולי, זה ייקח יותר זמן.
אלי אלאלוף: אני עכשיו מאוהב בהודעה הראשונה.
אלי אלאלוף: אני לא מחליף אותה, ואם אתם נתקלים באי יכולת ליישם אותה, תבואו לבקש אישור הארכה בוועדה.
מיקי לוי: עם הסברים טובים למה אתם מבקשים.
<נעה בן שבת: שנתיים לגבי סדרי העדיפויות הממלכתיים, וארבע שנים לגבי המשך ההכרה בגופים מוכרים לארבע שנים מיום התחילה – אני לא הצלחתי להבין מה היתה התשובה.
<קריאה: אני רוצה להסביר למה ההארכה של התחולה היא חיונית.
אלי אלאלוף: לא, לא, זה לא מעניין אותנו.
אלי אלאלוף: אנחנו חמש דקות מקו סיום היסטורי.
<נעה בן שבת: אני רוצה לדבר על עניין ארבע השנים והשנתיים, ואני גם רוצה לבקש מהוועדה להסמיך אותנו לתקן את תיקוני הניסוח הנדרשים.
<נעה בן שבת: אבל אני רוצה לשאול, האם אנחנו נשארים שנתיים מיום התחילה לגבי סדרי העדיפויות הממלכתיים?
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה רק ב-2021 או 2020?
<נעה בן שבת: או שאתם רוצים להקדים לשנתיים מיום הפרסום?
<נעה בן שבת: סדרי עדיפויות לשנתיים מיום הפרסום?
אלי אלאלוף: כמה זמן ייקח הפרסום?
<דרור גרנית: הפרסום זה עכשיו, לצורך החוק.
אלי אלאלוף: אז שנתיים מיום הפרסום.
<נעה בן שבת: ולגבי הגופים המוכרים – הם מקבלים ארבע שנים מיום התחילה של החוק, מ-1 בספטמבר 2018?
<יואב ארבל: לגבי הגופים המוכרים – זה זמן שניתן להם להתארגנות, לא אנחנו צריכים את זה, הם צריכים את הזמן הזה.
<יואב ארבל: מבחינתנו, אפשר לקצר.
<הילה רענן: בנוגע לתקנות של אנשים עם מוגבלות , של שיעור הייצוג ההולם והתאמות - - -
<נעה בן שבת: אמרת שאת שומרת על הזכות להסתייג.
<הילה רענן: בסעיף 94.
<הילה רענן: אבל התקנות שמדברות על התקנת תקנות זה סעיף 16.
<הילה רענן: היכולת של השר להתקין תקנות – אנחנו מבקשים שהנושא של ההתאמות יהיה בהתייעצות עם שר העבודה.
שולי מועלם-רפאלי: מאיפה באתם היום?
אלי אלאלוף: רשמנו, הפרוטוקול רשם כל מה שאמרת.
<דליה שילי-יריחובר: שמי דליה שילי, ממשרד העבודה והרווחה.
<דליה שילי-יריחובר: בנושא סעיף 32, נושא הנציג שלנו במועצה הציבורית, אנחנו שומרים את הזכות להסתייג בנושא הזה.
אלי אלאלוף: אוקיי, רשמנו את זה.
<נעה בן שבת: הנציג שלכם במועצה?
<דליה שילי-יריחובר: יש לנו רק נציג אחד.
<דליה שילי-יריחובר: ביטלו לנו נציג.
שלום ג'רבי: מרוב שמשרד העבודה מממן את כל התכנים במאה אחוזים, אז הדרישות שלכם כאן זה משהו.
שלום ג'רבי: הרי משרד הרווחה מממן 50% תקנים.
שלום ג'רבי: זה בושה.
שלום ג'רבי: 800 תקנים, 50% מהם, ויש לכם עוד דרישות כאן?
שלום ג'רבי: סליחה שאני אומר לכם את זה בצורה כזאת.
שלום ג'רבי: תעבירו את זה למנכ"ל ולשר.
מירב בן ארי: לא, למה אתה מתנצל?
שלום ג'רבי: בושה.
שלום ג'רבי: באמת, אני הייתי מתבייש כאן.
שלום ג'רבי: אתם המשרד שצריך הרבה עזרה בשירות לאומי, ואתם נותנים 800 תקנים, 50%, ועוד יש לכם דרישות.
שלום ג'רבי: נהדר.
אלי אלאלוף: אני לא שמעתי, אבל אני מסכים.
אלי אלאלוף: יש הסתייגות בדקה ה-90, אז בואו נשמע אותה.
מיכל בירן: על סעיף 64, ההסתייגות אומנם בדקה ה-90, אבל אלה דברים שנאמרו כאן בדיון.
מיכל בירן: זה על סעיף קטן 64(ד)(1), בעמוד 52, שתי הסתייגויות – האחת, שסעיף קטן 64(ד)(1) יבוטל, וההסתייגות השנייה לחלופין, במקומו יבוא: מבחנים כאמור בסעיף קטן (ב) יתחשבו בין היתר במקורות המימון האחרים של הגוף המפעיל.
מיכל בירן: יותר מרוכך ממה ש - - -
אלי אלאלוף: חבל על הזמן.
אלי אלאלוף: עכשיו הטכניקה פועלת, לא ההיגיון.
אלי אלאלוף: מי בעד ביטול סעיף 64(ד)(1) על-פי הצעתה של חברת הכנסת מיכל בירן?
אלי אלאלוף: בעד ההסתייגות – מיעוט
אלי אלאלוף: הסתייגות חברת הכנסת מיכל בירן לא אושרה.
אלי אלאלוף: אז אוטומטית הסעיף השני נשאר כפי שהוא?
<נעה בן שבת: לא, אבל יש את ההסתייגות לחלופין שלה לחזור לנוסח שהיה - - -
אלי אלאלוף: מי בעד לחזור לנוסח המקורי?
מיכל בירן: של הוועדה בחוכמתה.
מיכל בירן: בעד ההסתייגות – מיעוט
מיכל בירן: הסתייגות חברת הכנסת מיכל בירן לא אושרה.
אלי אלאלוף: עכשיו יש לי את הזכות הגדולה, אני חייב להגיד לכם, חברים, זה חוק אדיר, כמו כל דבר מהותי, גדול כזה, הוא גם ישתנה וזה לא נורא שישתנה בעתיד.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות דווקא למי שיזם את הפעילות, הרב דרורי והצוות שלו, שכשהוא עשה את זה הוא לא חשב שזה יהיה חוק.
אלי אלאלוף: אני מעז לדבר בשמו, הוא לא האמין שזה יהיה בהיקף הזה ולא בהשפעה הלאומית הזאת.
אלי אלאלוף: על כן, אני רוצה באופן אישי וגם בשם הוועדה להודות לו ולצוות שהקים את המערך הזה.
אלי אלאלוף: ולאחר מכן לצוות של הרשות שבנה פה מהלך אדיר.
אלי אלאלוף: לולא עבודת הרשות וכל הגופים שפעלו עד ל-9,000 מקומות שבהם מחזיקים מתנדבים כאלה, החוק הזה לא היה קיים.
אלי אלאלוף: זה ממש תוצר של מאמץ לאומי שנעשה בתמימות לטובת המדינה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, יש זכויות לכל אחד, הוא השפיע ככה וזה השפיע ככה, אבל זאת עובדה.
אלי אלאלוף: אם זה היה נעשה בתחילת ההיסטוריה של הקמת המדינה, המדינה היתה נבנית יותר טוב.
אלי אלאלוף: זה סוג ההחלטות שאני מעז, בלי להשתוות לאף אחד, כמו הקמת צה"ל על-ידי בן-גוריון.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להודות לכל מי שהשתתף במאמץ האדיר הזה, שלא ייגמר לעולם, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: נצטרך לתקן אותו ולהשלים אותו לדורות הבאים, והם ייהנו ממנו.
אלי אלאלוף: והלוואי שיום אחד השירות הלאומי יהיה חשוב יותר מהשירות הצבאי מבחינת השפעתו על החברה האזרחית בלבד.
מיקי לוי: הלוואי שלא יהיו מלחמות - - -
מיכל בירן: בשביל זה צריך לקדם פתרון.
אלי אלאלוף: גם באיחולים אני רוצה להיות מציאותי, אבל שיהיה ברור, זה מהלך אדיר ולכן חייבים להודות למי שהתחיל אותו ולהודות למי שהוביל אותו, ואני מקווה שאנחנו הנבחרים נדע לכבד ולהיות נאמנים למי שיצר את המהלך האדיר הזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להעביר להצבעה.
מירב בן ארי: רגע, לפני שאתה מעביר להצבעה, אני רוצה להגיד לך תודה רבה בשם כל חברי הכנסת.
מירב בן ארי: בטח יש פה חבורה שליוותה אותך כל הזמן, ובטח גם אלה שהצטרפו אחר-כך, אבל להגיד לך תודה רבה בשם חברי הכנסת ובשם הוועדה.
מירב בן ארי: היית פה ימים ארוכים, ראשון וחמישי.
מירב בן ארי: יש הרבה פעמים שאלי מבקש שאני אחליף אותו – בחוק הזה הוא היה נמצא שעות, והייתי אומרת לך, אני אחליף אותך לשעה רק בשביל שתעשה משהו אחר, קצת תתאוורר, והוא לא היה מוכן.
מירב בן ארי: ההתגייסות שלך לטובת חוק הזה ולראות אותו כמשימה לאומית זה לא משהו שמובן מאליו, ואני אומרת לך בשם כולנו תודה רבה, ובטח בשם המתנדבים של השירות הלאומי-אזרחי.
מיקי לוי: חוק השירות הלאומי-אזרחי, המפעל הזה, ומי שחשב שהסתמן מדבריי אחרת, אז אני אומר את זה בפעם ה-100, הינו חשוב מאוד ואני בהחלט מצדיע לכל מי שהגה את הרעיון הזה וגישר על הפערים בתוך האוכלוסיה והחברה הישראלית.
מיקי לוי: המעורבות שלי והעקשנות שלי היתה כאן להכניס סדר לנושא, כי לא היה סדר בנושא.
מיקי לוי: כולכם יודעים את זה.
מיקי לוי: ברשותך, אדוני, תודה רבה ליועצת המשפטית, לנעה שסבלה אותי גם אחרי שעות העבודה לא פעם בשעות מטורפות עם העקשנות שלי – תודה רבה לך ברמה האישית.
מיקי לוי: ולמרכזת הוועדה, לאתי, ולאורי הדובר, והרשמים למיניהם, ואנשי משרד המשפטים – לא הסכמתי אתכם תמיד, ואני לא מסכים אתכם תמיד, והעמותות שאני לא מסכים אתכן בכלל, ולמנכ"ל השירות הלאומי-אזרחי ואנשיו שתרמו, אבל ממש-ממש-ממש לא הסכמתי אתכם, ואנחנו ניפגש.
מיקי לוי: בסך-הכול החוק הזה עושה סדר, אבל כנראה שיחייב שינויים בעתיד לאור הניסיון שייצבר.
מיקי לוי: אני אעקוב אחריו ואלווה אותו.
מיקי לוי: ולך, אדוני היושב-ראש, תודה לך על המהלך הזה ועל זה שסבלת אותי.
שולי מועלם-רפאלי: מילות סיכום גם שלי, ברשותך, אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה מאוד-מאוד להודות לך ולנעה.
אלי אלאלוף: תתחילי בנעה, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, אני מודה מאוד לנעה ולך על זה שאחרי עשר שנים שמדינת ישראל קיבלה החלטה שהשירות הלאומי-אזרחי הוא אירוע לאומי, שכפי שאמרת, אדוני, התחיל לפני 40 שנה בקרית-שמונה על-ידי הרבה דרורי, וההשפעה שלו לא תסולא בפז.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה מאוד להודות לך על העמידה כל הזמן, על הדיוק, אני מדברת גם בשם השר אורי אריאל.
שולי מועלם-רפאלי: אני מעלה פה את זכרונו של חברנו האהוב, השר אורי אורבך, שהוביל את זה בכנסת הקודמת.
שולי מועלם-רפאלי: המטרה של כולנו היא הרחבה והתפרצות והגדלת האפשרות וכניסה של עוד ועוד חלקים באוכלוסיה הישראלית להיות בשירות משמעותי.
שולי מועלם-רפאלי: אף פעם, אף פעם לא נוותר על החשיבות האדירה בשירות משמעותי לטובת המדינה, הקהילה, החברה שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: ומבחינתנו השילוב של אוכלוסיות מגוונות הוא דבר אסטרטגי ובעל חשיבות לאומית.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה מ אוד-מאוד להודות לרשות, למשרד המשפטים, לחברות מהחשכ"ל.
שולי מועלם-רפאלי: זה המקום גם להתנצל אם בלהט הדיבור, להט הניסיון לחתור לדבר הנכון ביותר, אמרתי אמירות שפגעו חלילה באנשים או בגופים.
שולי מועלם-רפאלי: כמובן, הכול היה באמת-באמת לשם שמיים.
שולי מועלם-רפאלי: ואני מרגישה התרגשות גדולה, אדוני, שבזכותך ורק בזכותך, כי שמונה שנים לפניך לא הצליחו ראשי הוועדה הזאת להביא אותנו לנקודת הסיום.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מגיעים עכשיו לנקודת הסיום, ואני מבקשת להגיד דבר אחרון.
שולי מועלם-רפאלי: חשבנו שנספיק להכניס ממש עכשיו עוד משהו שבעינינו הוא דבר אדיר, חיבור של השירות הלאומי לגופי חינוך מוכרים.
שולי מועלם-רפאלי: אני מרשה לעצמי להביא את זה לא בעתיד הרחוק, כבר כשכולנו נירגע מהמלך הגדול הזה, אל הדיון בוועדה, אל ההתקדמות שכולנו רוצים לקדם את החוק הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה באופן אישי להודות ליועץ השר, אבי מאיר.
שולי מועלם-רפאלי: השר שלו לא פה, אבל אם הוא היה פה, אני בטוחה שהוא היה מודה לו.
אלי אלאלוף: כבודו היה כל הזמן פה.
מירב בן ארי: היה, היה.
מירב בן ארי: רוחו ריחפה על דיוני הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: כמו אדוני, כמו מיקי, כמו נעה, כמו האנשים הנוספים, גם אבי היה כל הזמן ואנחנו מאוד מעריכים את זה.
שולי מועלם-רפאלי: עיקר העבודה, יקירי שר שלום, היא ברשות.
שולי מועלם-רפאלי: בעזרת ה' תעשה ותצליח בכל אשר תלך.
שלום ג'רבי: אני רוצה להגיד תודה רבה לכולם.
שלום ג'רבי: אדוני היושב-ראש, אני חטפתי ממך לא קצת.
שלום ג'רבי: אני חושב שבחיים לא חטפתי ככה חוץ מבכיתה א', הצלחת לחנך אותי - - -
אלי אלאלוף: נדמה לי שפספסתי את זה עם הבן שלי.
שלום ג'רבי: אני רוצה להגיד לך רק משהו אחד.
שלום ג'רבי: אני הקטן אומר לך שזו חוויה גדולה לשבת במחיצתך, עם מירב, עם שולי ועם מיקי, ויחד עם נעה.
שלום ג'רבי: על הרגישות החברתית שלך אני מצדיע לך כבן כרמיאל, אני מוקיר ואני חושב שהאוכלוסיות המיוחדות שנכנסים, גם נוער בסיכון, גם אנשים עם צרכים מיוחדים – דיברת על עולים, שיש אפליה בנושא העולים מאתיופיה.
שלום ג'רבי: אני אומר את זה עוד פעם וגם הטיחו בי, ואני אומר את זה מחדש, ואנחנו נמנע את כל הדברים האלה.
שלום ג'רבי: אני חושב שהשירות הלאומי זה הפרויקט הלאומי של מדינת ישראל, ואני אומר לכם תודה רבה.
שלום ג'רבי: וכמובן שלשר שלי שלולא הוא, לא היו מקדמים את זה, כבר עשר שנים מנסים ולא מצליחים.
שלום ג'רבי: אז תודה לכם ותודה לשר.
שלום ג'רבי: וגם תודה רבה לחבר הכנסת מיקי לוי, למרות ההטחות שלך.
מיקי לוי: אני - - - אותך.
אלי אלאלוף: מי בעד הצעת החוק כפי שנוסחה, למרות שהיו תיקוני ניסוח?
אלי אלאלוף: אתם רואים, אין אופוזיציה.
שולי מועלם-רפאלי: ברכה והצלחה.
אלי אלאלוף: יש לי הודעה טכנית אחת לחברי הכנסת, ברשותכם.
אלי אלאלוף: אנחנו אישרנו ועדת משנה לבטיחות בעבודה בענף הבנייה ויש לי הסכמה של כל שבעת החברים הדרושים.
אלי אלאלוף: כפי שנאמר – היושב-ראש עבד אל חכים חאג' יחיא, אלי אלאלוף, ישראל אייכלר, עבדאללה אבו מערוף, מיכאל מלכיאלי, יוליה מלינובסקי ואיציק שמולי.
אלי אלאלוף: האיזון, ארבעה מהקואליציה ושלושה מהאופוזיציה, נמצא.
אלי אלאלוף: ולכן אני מבקש את הסכמת חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
אלי אלאלוף: על סדר היום הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון - שלילת זכאות לקצבאות ופיצויים ממחבלים), התשע"ו-2016.
אלי אלאלוף: הצעת חוק של חברי, חבר הכנסת יעקב פרי ושל חברי הכנסת חיים ילין, קארין אלהרר, אלעזר שטרן, מאיר כהן ועוד.
אלי אלאלוף: אני מציע שיפתח חבר הכנסת יעקב פרי.
יעקב פרי: תודה אדוני היושב-ראש, בוקר טוב לכולם.
יעקב פרי: אני סבור שמדינת ישראל צריכה לנקוט בכל פעולה שיש בה אלמנט הרתעתי כדי להרתיע מחבלים מפני יציאה לפיגוע.
יעקב פרי: אנחנו רואים שעל-פי נתוני שירות הביטחון הכללי, שפורסמו ביוני 2016, עולה לפי נתוני השב"כ, 74% ממבצעי הפיגועים בגלל הטרור האחרון היו בעלי תעודת זהות ישראלית.
יעקב פרי: אנחנו יכולים לתת דוגמאות של המחבל שעבד בבזק, המחבל מדיזינגוף נשאת מלחם, המחבל מוואדי ערה.
יעקב פרי: אנחנו מתרעמים באופן כמעט תמידי על כך שהקצבאות שמשלמת הרשות הפלסטינים למחבלים ובני משפחותיהם הם אולי סימן מעיד על מעורבות הרשות הפלסטינית בטרור.
יעקב פרי: למארג הסוציאלי במדינת ישראל יש שתי שכבות עיקריות.
יעקב פרי: יש את השכבה הראשונה שהם התשלומים שמגיעים דרך הביטוח הלאומי והמארג השני הם תשלומים שמגיעים לאדם כתוצאה מעבודתו, אם אלה תשלומי פיצויי פיטורין או חיסכון פנסיוני או חובת הביטוח של המעסיק מפני אירועי מוות או נכות.
יעקב פרי: הכנסת חוקקה לא מעט חוקים שמגבילים את התשלומים שמגיעים מהביטוח הלאומי ומשום מה הוזנח אותו חלק חשוב שלדעתי צריך להיות חלק חשוב משלילת ההטבות, גם מהמערך הסוציאלי שקיים במדינת ישראל, שוק הפנסיה או הביטוח הפנסיוני.
יעקב פרי: הצעת החוק נועדה בעיקר להשלים את החסר בקשר לזה.
יעקב פרי: כפי שכתבנו בדברי ההסבר להצעת החוק, המפקידים כספים בקופות גמל זוכים לתמיכות שונות מהמדינה בדמות הטבות מס, הנפקת אג"חים.
יעקב פרי: כמו כן בקרנות הפנסיה, קצבאות הנכות והשארים שמשולמים לזכאים על-ידי כלל העמיתים בקרן, זה חלק ממארג, מה שאנחנו קוראים לו, הערבות ההדדית שקיימת בקרנות הפנסיה.
יעקב פרי: מכאן שעמיתי קרנות הפנסיה עלולים, או למעשה כבר היום משלמים את קצבתו של אדם שפעל באלימות ובטרור נגדם ונגד תושבי המדינה, או את קצבת שאריו של אדם כאמור.
יעקב פרי: ועדת השרים החליטה לתמוך טרומית בהצעת החוק שלי בהנחה שהיא כמובן תתואם עם משרד האוצר, משרד המשפטים ומשרד הכלכלה.
יעקב פרי: ההצעה עברה בקריאה טרומית.
יעקב פרי: הגענו אחרי משא ומתן עם כלל הגופים שנמצאים פה למצב שאפשר לקדם את הצעת החוק לקריאה ראשונה ואת אותם תיקונים או את אותם תשובות שאנחנו צריכים לקבל, אפשר לקבל לקראת שנייה ושלישית, לכן אני מבקש לקדם את הצעת החוק.
יעקב פרי: רוב רובם של הדברים מסוכמים.
יעקב פרי: יש כמה תשובות שאנחנו עדין צריכים לקבל ממשרד המשפטים כמו למשל מי מודיע למעביד או לקופת הגמל שמדובר במחבל, שמדובר בעבירת ביטחון?
יעקב פרי: הייתה סוגיה לגבי הרטרואקטיביות והסכמתי לא לעשות את זה רטרואקטיבית, דבר שגם ימנע כמה מן ההערות שנאמרו כאן.
יעקב פרי: רטרואקטיבית הכוונה לגבי הפיגוע.
יעקב פרי: מה שאבדנו כבר אבדנו, אני מדבר על זה שמרגע תחולת החוק, מי שינסה לפגוע בנו, החוק , כאשר יעבור, יחול עליו.
יעקב פרי: מבחינתי, כמעט כל הדברים מסוכמים, אלא אם נציגי משרד המשפטים, משרד הכלכלה או משרד האוצר יגידו שהם רוצים בהם תיקונים.
יעקב פרי: אפשר להקריא וללכת קדימה.
<שי סומך: ועדת השרים תמכה בהצעת החוק בכפוף לתיאום.
<שי סומך: הנוסח שמונח כאן מקובל עלינו ולדעתי גם על משרדי הממשלה האחרים.
<שי סומך: אני רוצה להעיר הערה אחת לגבי הליך שהוא תלוי ועומד.
<שי סומך: הוגשה עתירה נגד חוק שעבר לפני כשנה בכנסת, עתירה לבג"צ.
<שי סומך: מדובר בהוראה ששללה קצבאות ילדים בתקופת המאסר, של ילד שביצע עבירת ביטחון.
<שי סומך: אנחנו כמובן מגנים על החוק הזה, גם הכנסת מגנה ובדיון האחרון שהיה הוצא צו על תנאי שביקש מהמדינה להסביר למה החוק חל רק על ילד שביצע עבירת ביטחון ולא על ילד שביצע עבירות אחרות.
<שי סומך: אנחנו כמובן נסביר לבג"צ מה פשר ההבחנה, אבל פסק הדין שיינתן בהליך הזה יכול גם להשליך על החוק הזה כי החוק הזה מתייחס רק למעשים שנעשו על רקע לאומני ובכללם גם מעשי טרור ולכן לפני ההצבעה על קריאה שנייה ושלישית היינו מבקשים להמתין עם האישור עד לקבלת פסק הדין.
יעקב פרי: עלי זה מקובל.
מאיר כהן: כמה זמן זה לוקח?
<שי סומך: אנחנו צריכים להשיב לצו על תנאי בתוך 45 ימים.
מאיר כהן: השיח עם בג"צ לפעמים לוקח חודשים וגם שנים.
<שי סומך: חודשים, אולי לא שנים.
<שי סומך: אנחנו לא מתנגדים לקריאה.
אלי אלאלוף: אני מציע שגם אנחנו נגביל את בג"צ כי הוא מגביל אותנו כל הזמן.
אלי אלאלוף: הפעם נודיע שאם תוך ששה חודשים הוא לא מגיב אנחנו נראה את עצמנו משוחררים להמשיך בטיפול.
אלי אלאלוף: דבר ראשון אנחנו הולכים לקריאה ראשונה ודבר שני, אנחנו מודיעים לבג"צ שאנחנו רוצים לקדם את החוק ואם תוך ששה חודשים הם לא מגיבים אנחנו ממשיכים לבד.
<שי סומך: הפרקליטות לא כאן, אני צריך להתייעץ על זה, אני אבדוק את זה.
אלי אלאלוף: תבדוק את זה, זו הנטייה שלנו.
אלי אלאלוף: אחרת, כמו שאמר חבר הכנסת מאיר כהן זה יכול לקחת הרבה זמן ולצערנו הטרור לא מחכה לבג"צ.
<אור רוזנמן: אור רוזנמן, משרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים.
<אור רוזנמן: למעשה אנחנו מחליפים את משרד הכלכלה הואיל והסמכויות שקשורות לדיני העבודה עברו ממשרד הכלכלה למשרד העבודה כך שהתיאום ייעשה אתנו.
<אור רוזנמן: החוק מקובל עלינו, יש הערות קטנות לנוסח ומבחינתנו אפשר להתקדם.
יעקב פרי: ביטוח לאומי ביקש להוציא את עצמו מהחוק הזה כדי שלא יהיה עליו לחץ לקבל החלטה.
יעקב פרי: מבחינתי אפשר להוריד לגמרי ולחילופין לציין שהאישור של הביטוח הלאומי הוא אינדיקציה, לא משהו חלוט.
יעקב פרי: כבר היום קרנות הפנסיה לפי מיטב ידיעתנו מקזזות לזכאים שמקבלים פנסיית נכות מהקרן ותשלומים להם הנכים זכאים מביטוח לאומי בתנאים מסוימים.
יעקב פרי: בעיקרון, הם גם מעכבים תשלומים אם אין אישור של המוסד לביטוח לאומי כמה צריך לשלם לאותו נכה, אם זאת קצבת נכות, ורק אחרי שהקרן יודעת כמה שולם, מהביטוח לאומי יודעים כמה היא צריכה לשלם.
יעקב פרי: מבחינתנו, אם ביטוח לאומי לא רוצה להיות חלק מהעניין הזה, לי אין בעיה.
אלי אלאלוף: למה זה טוב.
<שלומי מור: עורך-דין שלומי מור מהמוסד לביטוח לאומי.
<שלומי מור: כפי שצוין, בחוק הביטוח הלאומי יש אפשרות לשלול או לחלוטין או באופן חלקי קצבאות בהתאם לסוג העבירה או הפשע שבוצע.
<שלומי מור: בנוסח שהוצג לי אתמול, או שהיה בתוקף עד אתמול, דובר על כך שההחלטה של הביטוח הלאומי היא סוג של אינדיקציה שתהיה מאוד משמעותית מבחינת קופות הגמל.
<שלומי מור: אנחנו דאגנו.
<שלומי מור: דרגנו כיוון שההבנה שלנו הייתה שלקופות הגמל יהיה תמריץ מאוד גדול ללחוץ על הביטוח הלאומי שהוא ישלול קצבאות כדי שלהם, מהשיקולים הכלכליים שלהם, או של יישום החוק הזה, הם לא יצטרכו לשלם את הקצבאות שלהם.
<שלומי מור: אנחנו לא רצינו שייווצר הלחץ הזה על ביטוח לאומי, לשלול קצבאות בגלל אינטרסים של גורמים שלישיים.
<שלומי מור: מעבר לזה הסברנו שלא תמיד יש בידינו את כל המידע.
<שלומי מור: לא תמיד ההחלטה מתקבלת אצלנו מיד, אנחנו הרבה פעמים מעדיפים להמתין עד סוף ההליכים עד שנהיה בטוחים, כיוון שאין לנו את המומחיות בתחום הזה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שאחד הדברים הכי מרגיזים זה הביטוח הלאומי בעניין הזה.
אלי אלאלוף: זה הדבר שהולך כמעט אוטומטית לאנשים.
אלי אלאלוף: אנשים ממשיכים גם אחרי הפיגוע בהתנהלות הלא ראויה.
אלי אלאלוף: זה דווקא דבר שהוא מאה אחוז בזכות הכספים של כל אחד מאתנו.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה לא נכון.
אלי אלאלוף: תמצאו תהליך כרונולוגי שמאפר, שביטוח לאומי יקבל את ההחלטה שלו אחריש הקרנות הפרטיות או הפנסיות יבטאו את עצמם ואז תודיעו מה החלק שלכם.
אלי אלאלוף: אבל לא להתבטא בנושא ולא להפעיל את הסמכויות שלכם לאסור ת זה, זה לדעתי לא ראוי.
<שלומי מור: זה לא שאנחנו לא מפעילים את הסמכות.
<שלומי מור: אנחנו מפעילים אותה, אבל אנחנו מפעילים אותה אחרי שאנחנו מפעילים שיקול דעת רב כי בכל זאת הפקידים שלנו אינם בקיאים בדין הפלילי ואם אני יודע שמתנהל הליך פלילי כלשהו נגד אדם, אני לא יודע באותו שלב האם זה פשע או לא פשע.
<שלומי מור: האם זו עבירת ביטחון חמורה או לא.
אלי אלאלוף: מי שמודיע בדרך-כלל שזה פשע, אלה מערכות הביטחון, לא?
מאיר כהן: זה לא שזה לשיקול דעתך.
מאיר כהן: יש משהו חלוט ומאותו רגע אתה מתחיל לפעול.
<שלומי מור: זה בדיוק הקושי, כי זה נודע לנו בסוף ההליך הפלילי, אחרי שההחלטה כבר חלוטה.
יעקב פרי: אנחנו מדברים עכשיו על פיגועי טרור.
יעקב פרי: אתה מתייחס למכלול בו אדם מעל, שיקר, רימה או דברים מהסוג הזה, שזה לא תחת העניין הזה.
יעקב פרי: אני מדבר על אדם שהולך להיות שפוט על עבירת טרור, על מעשה פיגוע, או אדם שנהרג בעת ביצוע הפיגוע.
יעקב פרי: אני מצמצם את הצעת החוק שלי רק לענייני טרור.
<שלומי מור: אצלנו החוק קובע שלא מספיק שהעבירה בוצעה מתוך מניע לאומני, שהיא עבירת ביטחון חמורה, אלא גם שנגזרו עליו עשר שנות מאסר.
<שלומי מור: אנחנו נכנסים לתמונה בהקשר של הסעיף הזה רק בסוף ההליך.
<שלומי מור: עלינו לא תוכל להתבסס קופת הגמל עד אותה נקודה.
<שי סומך: אתם גם שוללים קצבת שארים - - -
<דבורה לילך: דבורה לילך, מנהל הגמלאות ביטוח לאומי.
<דבורה לילך: במקרה של מחבלים שנהרגו אנחנו מזינים הנחיה למערכת שאם תוגש תביעה לקצבת שארים, היא לא תשולם.
<דבורה לילך: אין כאן הפסקה של גמלאי, זה משהו מניעתי.
<דבורה לילך: אותו דבר לגבי מענק פטירה.
יעקב פרי: מאיפה אתם מקבלים את המידע?
<דבורה לילך: המשטרה מעבירה לנו, עכשיו הם כבר לא מעבירים לנו, אבל עד לאחרונה הם העבירו לנו מידע על פיגועים שבוצעו ברמה שוטפת.
<דבורה לילך: שירות בתי הסוהר על אסירים.
<נועה בן שבת: למה הם הפסיקו להעביר?
<דבורה לילך: אני מניחה בגלל עניין של מסירת מידע וטופס א'.
<אריה לוי: אריה לוי מהמשמר החברתי, יש לי שתי שאלות.
<אריה לוי: האם לא מן הראוי שבלשון החוק יוגדר מהי עבירת ביטחון או מהו פשע לאומי?
<אריה לוי: כרגע זה לא מוגדר.
יעקב פרי: בסעיף ד(ה) קטן כתוב : "עבירת ביטחון" - פשע שהוא עבירת ביטחון כמשמעותה בסעיף 326(ג) לחוק הביטוח הלאומי ".
יעקב פרי: זה מוגדר.
יעקב פרי: זו הייתה נקודה שדרגנו שתהיה.
<אריה לוי: שאלה שנייה, יש מקרים כנראה שגופים פרטיים יקבלו הטבה כספית בגלל שמישהו אחר עבר עבירת ביטחון.
<אריה לוי: האם לא מן הראוי שבכספים שפתאום מקבלים משתחררים לא ייהנו אנשים אחרים, לדוגמה אנשים שנפגעו מהפשע או לחילופים המדינה.
<אריה לוי: למה שגוף פרטי ייהנה מזה שמישהו עבר עבירת ביטחון?
יעקב פרי: שאלה מצוינת.
יעקב פרי: גם לזה התייחסנו, יש שלוש אפשרויות: אחת, אם זו פנסיה, אפשר להחזיר אותה למעסיק.
יעקב פרי: אני לא אומר מה העדפתי, אני אומר מה אפשר.
יעקב פרי: האפשרות השנייה.
יעקב פרי: זה שהקרן הזאת תחלק בין כל העמיתים.
יעקב פרי: אפשרות שלישית, שאולי תואמת יותר את השאלה שלך, זה להקים קרן לנפגעים פעולות איבה.
יעקב פרי: בשלושת האפשרויות אני פתוח מבחינת הצעת החוק.
<נועה בן שבת: מה שמציע הנוסח כרגע זה שלא נשללת אפשרות של אותו אדם, הזכות הקניינית שלו בכסף שנחסך לא נשללת, הוא יוכל למשוך את הכספים אם הוא מגיע לגיל שבו אפשר למשוך או לפני כן, במשיכה שחייבת במס.
<נועה בן שבת: אפשרות המשיכה לא נשללה, אלא מה שנשלל בסעיף קטן (א)(2) זו משיכה מסיבות סוציאליות, לא הסיבות הסוציאליות שנוצרו עקב האירוע.
<נועה בן שבת: רק המשיכה הזאת נשללה, שאר המשיכות של הכספים הפנסיוניים אפשריים.
<נועה בן שבת: הזכות הקניינית של האדם בכספים שהוא הפריש נשמרת.
<נועה בן שבת: לגבי עניינים אחרים של הצעת החוק, אנחנו מדברים על כספים, מצד אחד כספים שהם הרובד השני של הביטוח, לא רובד הקיום הבסיסי.
<נועה בן שבת: מצד שני אלה זכויות שאדם צבר, חלק מהכספים הם ניכויים מהשכר שלו, זכות היסוד הקנייני יותר חזק בכספים האלה.
<נועה בן שבת: לכן היה חשוב לשמור על איזונים ראויים בשביל להבטיח שהזכות הקניינית, הכסף שאותו אדם חסך, אותו הוא יוכל למשוך.
<נועה בן שבת: מה שלא יתאפשר לו לעשות, זה להפעיל את הביטוח שקשור לכך, אני מתכוונת לביטוח השארים ולביטוח במקרה מוות לשארים, ביטוח במקרה נכות ואת ביטוח הזקנה.
<נועה בן שבת: כל אותם יסודות ביטוחיים שהם נוסעים מהסכום שנחסך אבל הם עולים עליו בדרך-כלל או עשויים לעלות עליו.