GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלעזר שטרן: זאת אומרת, זה לא מספיק לנו שאומרים לנו חמישה מיליארד שקלים.
אלעזר שטרן: אני מצטרף למה שנאמר כאן.
אלעזר שטרן: אם יש חמישה מיליארד שקלים, השאלה אם לוקחים בחשבון את הברוך היחסית גדול ביחס לאחרים שיש בגליל וכאן כל הנתונים הם באמת על השולחן.
אלעזר שטרן: אני חושב שמה שצריך להיות כאן, יכול להיות שפרופסור רחמילביץ אומר תכנית חירום ובתי החולים אומרים שבודקים אותם אבל אני חושב שאנשים לא יצאו מכאן עם תחושה של אשליה.
אלעזר שטרן: הדבר היחיד שבתוך משרד הבריאות, אם באמת אנחנו מתכוונים למה שאנחנו אומרים, זה שבתוך התוספת הגדולה של החמישה מיליארד שקלים ושל השמונה וחצי מיליארד שקלים, ייתנו תעדוף ולא אנחנו שגרים בצפון נוסעים אוטומטית או לתל השומר או לרמב"ם.
אלי אלאלוף: לחברים שלי יש שאלות ארוכות.
אלעזר שטרן: אני מודה לך שאפשרת לי.
אלי אלאלוף: אני רוצה למקד את הדיון הזה.
אלי אלאלוף: אני באמת מודה לכל מי שבא ובמיוחד למנהלי בתי החולים מפני שהם באמת נושאים בעול גדול מאוד ובאחריות גדולה.
מאיר כהן: במציאות כמעט בלתי אפשרית.
אלי אלאלוף: ביום חמישי הייתי בבתי חולים בצפון, בנצרת, והתרשמתי כמה קשה להזיז את העגלה הזאת.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שאני מאוד מתרגש שבתחום הבריאות השילוב של החברה הישראלית הולך וגדל, שילוב של יהודים וערבים מתבטא שם בצורה מרשימה מאוד ויפה מאוד.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבעיני זה אולי אחד הדברים היפים שיש במדינה שלנו בימים שלא תמיד אנחנו יודעים לראות את הדברים הטובים.
אלי אלאלוף: אני אומר שהיום הנושא של הבריאות בכלל הוא בתת תקצוב.
אלי אלאלוף: רמת ההוצאה של המדינה בתחום הבריאות הוא אחד הנמוכים ביותר ב-OECD.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים, ואני אומר את זה למרות שננזפתי ואני חוזר ואומר כי לצערי זאת האמת, אנשים מתים לפני הזמן בגלל מערכת הבריאות.
אלי אלאלוף: למרות זאת צריך עוד להמשיך ולעשות ולהיאבק.
אלי אלאלוף: כיושב ראש ועדה אני מוצא לנכון לא לרדת מהמערכת הזאת כל הזמן ואני אומר שעם כל האהבה וההערכה האישית שיש לי לשר הבריאות ולשר האוצר שהוא גם ידידי וחברי וראש הרשימה שלי, צריך להמשיך וללחוץ על המערכת שתגדיל את התקציב שלה בכלל בנושא הבריאות ותשים דגש על הפריפריה, כפי שאמר השר.
אלי אלאלוף: ראשית, זה קשה יותר לגייס כסף ואתם יודעים שפעם הייתי אחד המומחים לגיוס כספים, ושנית, מפני שהמערכת היא כלכלית חלשה בפריפריה ולכן ההוצאות לבריאות יכולות להיות אך ורק באמצעות הרפואה הציבורית ולא הפרטית.
אלי אלאלוף: במרכז הארץ, ברפואה הפרטית משלימים את הצרכים שלהם מכספי האזרחים העשירים שלנו.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שבזכות המנהיגות שלכם – באמת, אני אומר לא כדי להחמיא לכם – הגישה היא שונה.
אלי אלאלוף: תמשיכו להגיד את זה.
אלי אלאלוף: תמשיכו לתבוע מהמדינה את מה שאתם חושבים שזה טוב כדי לשרת את האזרחים של המדינה הזאת.
אלי אלאלוף: אתמול ביקרתי את האחיין שלי.
אלי אלאלוף: אם הוא לא היה גר ליד בית חולים מאיר, היום הייתי במקום אחר אתו.
אלי אלאלוף: הצילו אותו מפני שהוא הגיע בחמש דקות.
אלי אלאלוף: מי שזקוק לשירות כזה ונמצא בפריפריה, כל אחד מאתנו מכיר את העובדות לצערי.
אלי אלאלוף: אני גם חייב לציין, ואני שומע אותך דוקטור רחמימוב, את המסירות אני פוגש בצפון.
אלי אלאלוף: היא פשוט מדהימה.
אלי אלאלוף: ליוויתי לצערי כמו כל אחד מאתנו בני משפחה במרכז הארץ – אין מה להשוות בחמלה, ברגישות, באהבה לחולה, בטיפול.
אלי אלאלוף: לשמוע את מנהל המיון בבית חולים מסוים זה או אחר בצפון, יכול להיות בגלל הלחץ במרכז, אין מה להשוות ביחס של המערכת הרפואית בצפון.
אלי אלאלוף: לכן צריך לעשות הכול.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהחברים שלי יסכימו.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה מעקב מתמיד.
אלי אלאלוף: אני אקבל את תכנית הביצוע של הצפון בשבועות הקרובים ואני מראש מודיע לכם שברגע שאני ארגיש שהיא מספיק טובה כדי להציג אותה בפניכם, אני אציג אותה.
אלי אלאלוף: אני אחזור ואבקש שתבואו ונציג אותה בוויכוח, כי אני לא מאמין, אני איש פריפריה, שהמרכז יודע מה אני צריך.
אלי אלאלוף: לפעמים אני רואה איזה גשר במקום אחר שעולה מיליוני שקלים ולא פותר את הבעיה של אזור הדרום שזקוק לו במקומות מסוימים, אז אני לא אגיד שזה פוליטי אבל לפעמים זאת נראית לי טעות.
אלי אלאלוף: אני חושב שפחות צריך להשקיע בתשתיות אדירות.
אלי אלאלוף: אני קצת עסקתי בבנייה ואני רואה כמה בזבוזים ונותנים פחות שירות שנדרש למטופל.
אלי אלאלוף: המדינה לא צריכה לתת מצ'ינג - אני אקח דוגמה שלא קשורה אליכם - במאה מיליון דולר על ספרייה שאף אחד לא ימצא בה טוב יותר מכפי שיש היום למערכת של הספרייה הלאומית.
אלי אלאלוף: אבל המדינה גרמה לזה שהיא תפסיד מאה מיליון דולר ועוד מאה מיליון דולר של התורם.
אלי אלאלוף: לכן כשאתם מקבלים כסף לפיתוח, תעשו אותו יעיל.
אלי אלאלוף: בתי חולים יעילים לא נראים רע אבל לא להשתולל בתשתיות.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש כאן מקום לייעל את המערכת.
אלי אלאלוף: אני לא בא בטענות לאף אחד שמעז לתת שירות לאדם, גם מעל המכסה.
אלי אלאלוף: זה היופי שלכם.
אלי אלאלוף: אי אפשר לדחות מישהו כי גמרת את המכסה שלך ואתה לא יכול לנתח אותו בברך.
אלי אלאלוף: איזה אבסורד אבל זה קיים במערכת.
אלי אלאלוף: אני גם חייב להגיד לכם שקופות החולים חייבות להתאמץ קצת יותר.
אלי אלאלוף: אני הזדעזעתי לשמוע ששירותים של בתי חולים מסוימים הם בהנחה של עד ארבעים אחוזים מהמחירון שנקבע על ידי המדינה כדי לתת שירות לבית חולים שהוא מתאים.
אלי אלאלוף: אחד מבתי החולים האלה, דוקטור ברהום ניהל אותו.
אלי אלאלוף: הסחטנות הזאת במשא ומתן על עלות השירות שנקבע על ידי המדינה כעלות מסוימת, הזדעזעתי לשמוע שבנצרת, שם יש יכולות אדירות, מנהלים משא ומתן, כל בית חולים עם כל קופה בנפרד, ומורידים להם את המחירים בצורה מטורפת.
<מסעוד ברהום: אין להם כוח.
<מסעוד ברהום: אני הייתי מנהל בית חולים שם.
אלי אלאלוף: לכן ציינתי אותך.
אלי אלאלוף: תארו לכם למה הגענו.
אלי אלאלוף: איפה אתם משרד הבריאות?
אלי אלאלוף: איפה האוצר?
אלי אלאלוף: איפה הרגולטור?
אלי אלאלוף: איך יכול להיות שאנחנו עושים עוול כזה?
אלי אלאלוף: בגלל שזאת אוכלוסייה ערבית ואפשר לזלזל בה?
אלי אלאלוף: יצחק היקר, אתה מכיר את הדעות שלי ואני מכיר את שלך.
יצחק וקנין: זה לכל העם.
אלי אלאלוף: זה קיים גם בבתי חולים אחרים.
<יאיר אסרף: טיפלנו בזה.
אלי אלאלוף: אני מקווה שזה כן טופל במסגרת חוק ההסדרים האחרון.
<יאיר אסרף: זה טופל.
אלי אלאלוף: אתם מפקחים על זה.
אלי אלאלוף: זה הרבה כסף.
אלי אלאלוף: זה כל הגירעון של חלק מבתי החולים, בגלל האילוץ לתת את ההנחות האלה.
יצחק וקנין: כל הקופות מסיטות את החולים למקומות אחרים.
אלי אלאלוף: התחרות היא אכזרית.
מאיר כהן: מישהו אפשר את זה לקופות.
אלי אלאלוף: אני חושב שאנחנו נמשיך בסדרת הדיונים שלנו והם לא נעימים.
אלי אלאלוף: שיהיה ברור, הם לא נעימים.
אלי אלאלוף: אנחנו נעקוב כדי להצליח לאט לאט לתקן את הבעיות שאנחנו מגלים ושאתם מגלים לנו.
אלי אלאלוף: הישיבה נעולה
אלי אלאלוף: על סדר היום האגרות במשרד הבריאות, והאגרה שעיכבה את כל שאר האגרות זה האגרות של רופאי השיניים, המרובות.
אלי אלאלוף: זה לקח חודשיים-שלושה לקבל את התגובות, ולכן ההמלצה שלי היא – בלי דיון.
אלי אלאלוף: מעכשיו אנחנו נקבע שיש לכם זמן מסוים וזה אומר שבשלב מסוים לא מתחשבים בדעה שלכם.
אלי אלאלוף: שהרגולטור ייקח אחריות ויקבע את האגרה גם ללא התייעצות וללא תגובה.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שזה שיטה.
אלי אלאלוף: אני רואה את זה בנושא של החקלאים והעובדים הזרים שלהם ובנושאים נוספים.
אלי אלאלוף: אני רואה את זה בדברים נוספים, בפיקדון כזה או אחר.
אלי אלאלוף: אני חושב שהמשרדים צריכים להבין את המצב הזה כי זה תרגיל, לא כן.
אלי אלאלוף: וזה על חשבון מי?
אלי אלאלוף: או על חשבון הכלל – המדינה זה הכלל, כולם אמורים לשמור עליה, או לפעמים האינטרס הפרטני, המאוד אינטרסנטי של גופים כאלה ואחרים, ובדרך כלל זה על חשבון האזרח, התושב החלש ביותר.
אלי אלאלוף: לכן אני מבקש שתשימו לב חברי בייעוץ המשפטי וניהול הוועדה, שאנחנו נקבע מועד להגשת האגרות, בהתחשב שצריך התייעצות, אבל ברגע שההתייעצות עוברת את השלב הכן – אנחנו נפסיק אותה ועל הרגולטור לקבוע לבד, ללא שום התייעצות נוספת, את גובה האגרה, או ההחלטה, או הגשת המסמך.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש לנו פה כמה עקרונות מאוד חשובים.
אלי אלאלוף: האגרות האלה, גם אם הן מתחלקות בצורה שונה ממה שההצעה המקורית וההצעות הישנות – בסוף זה לא עסק כלכלי למשרד.
אלי אלאלוף: תתקנו אותי, כי אני רוצה לצאת מפה בהבנה מוחלטת, בנושא הזה – המשרד לא עושה מזה ביזנס.
אלי אלאלוף: הוא שומר על ההיקף של האגרות, בסך הכל.
אלי אלאלוף: האגרות האלה חוזרות כשירות לאזרח.
אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב שזה יהיה.
אלי אלאלוף: אגרות זה לא קנס, זה לאפשר שירות יותר טוב לאזרח, לשפר את רמת השירות, לשפר את תדירות השירות, תגובת השירות.
אלי אלאלוף: לכן זה מאוד חשוב שהאגרות ייקבעו.
אלי אלאלוף: היינו רוצים לחיות במדינה שהכל בה חינם, כמו במונקו, בגלל הקזינו במונקו, אבל כל עוד שאין לנו את מונקו, ולא את הקזינו של ה, אז בואו נשמור על האינטרס של הכלל.
עבדאללה אבו מערוף: או צינור נפט מקטאר, גם.
אלי אלאלוף: אבל הוא עוד מעט ייגמר, אבל יש לנו גז, עוד מעט יהיה רווחי יותר.
אלי אלאלוף: אבל אתה צודק, בוא נתחשב בדרישות, לכן זה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: אני לא יודע אם יש פה הצעה לדבר על אגרות רטרואקטיביות - - -
<יעל סלנט: הנושא הזה הובא על ידי משרד הבריאות והורד מכיוון שאחרי התייעצות גם עם משרד המשפטים הוחלט שזה לא מתאים להיות ברמה של חקיקת משנה.
<יעל סלנט: הוראה רטרואקטיבית היתה מאוד מאוד ארוכה.
אלי אלאלוף: לכן אתם מבינים שבעלי עניין מושכים את העניין, מושכים את התשובות, כדי שאגרות חדשות לא יופעלו.
אלי אלאלוף: אז זה א סימטרי, אני חייב להגיד.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה משרד המשפטים מתנגד.
אלי אלאלוף: אתמול הוא לא התנגד בחוק נפגעי טרור בחוץ לארץ, שזה יהיה רטרואקטיבי.
<יעל סלנט: אבל פה דובר על רטרואקטיביות של 20 שנה כמעט, תקופה מאוד משמעותית.
אלי אלאלוף: לא 20 שנה, אבל חלקי לפחות.
אלי אלאלוף: לא הכל מכל כל או כלום.
<יעל סלנט: משרד הבריאות יוכל לעשות את זה בחקיקה ראשית, לחזור אלינו לוועדה עם חקיקה ראשית ולקבוע הוראה רטרואקטיבית אם הוא ירצה - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: - - - רטרואקטיבית?
<יעל סלנט: לאגרה מסוימת שנכונה לבוגרי חו"ל שהסכום שלה פקע ב-97.
<יעל סלנט: אם משרד הבריאות ירצה הוא יוכל לבוא עם זה בחקיקה ראשית.
עבדאללה אבו מערוף: אגרות זה כסף, זה מס.
עבדאללה אבו מערוף: בכל זאת, אגרה זה מס, לא חשוב מה השם.
עבדאללה אבו מערוף: למה משרד הבריאות?
עבדאללה אבו מערוף: למה לא משרד האוצר?
<נתן סמוך: קודם כל צריך להבין - - - אתה צודק, האגרה משתלמת לאוצר המדינה.
<נתן סמוך: האגרות הן אגרות לא מיועדות במובן זה שאוצר המדינה מזוכה בגובה האגרות.
<נתן סמוך: כנגד זה הוא - - -
עבדאללה אבו מערוף: מה זאת אומרת מזוכה?
עבדאללה אבו מערוף: מה זו המילה הזו "מזוכה"?
<נתן סמוך: זה אומר שהאגרות לא מגיעות לכיסו.
<נתן סמוך: פעם אגרות היו מגיעות לקופת המשרד הממשלתי מעניק השירות, והוא היה יכול להשתמש בזה לצורך מימון השירות.
<נתן סמוך: היום אגרות זה משהו שמשרד ממשלתי לא יכול להחזיק אצלו.
עבדאללה אבו מערוף: אז זה מה שאני אומר- משרד האוצר.
<נתן סמוך: נכון, נכון, אבל עדיין, מבחינת ה-title המשפטי מדובר בשירות בעל סממנים שלטוניים, כדי לגבות תשלום ממקבל השירות זה צריך להיות מוגדר כאגרה.
<נתן סמוך: בגלל זה אנחנו כאן.
אלי אלאלוף: אני מצטרף להערה של ידידי, ד"ר עבדאללה אבו מערוף.
אלי אלאלוף: העיקרון – למה משלמים את האגרה ומשלמים אותה למשרד הבריאות, לא משלמים אותה לאוצר?
אלי אלאלוף: אנחנו רואים שזה כסף שנכנס למשרד הבריאות.
אלי אלאלוף: האם יש התחשבנות עם האוצר שיגיד – אני אקטין את התקציב באותו X שנכנס מהאגרות?
<נתן סמוך: ברור.
<נתן סמוך: המקרה פה הוא - - -
אלי אלאלוף: זה אומר שהמשרדים הרלבנטיים הפכו לגובי מס עבור - - -
<נתן סמוך: אני אסביר, כי המקרה הזה הוא מקרה ייחודי.
<נתן סמוך: האגרה היא אגרה שלא נכנסת לקופת המדינה.
<נתן סמוך: היא בעצם בפועל, ברמת ההתחשבנות עם הר"י – יצרנו מסגרת שבה הר"י מקבלת את האגרה, את הסכום הזה – היא גובה את זה כאילו בשמנו אבל משאירה את הסכום הזה אצלה לצורך ביצוע ותפעול השירות.
<נתן סמוך: אבל ברמת ההגדרה של האגרה הזו זו עדיין היא אגרה לא ייעודית, שבסופו של דבר משרד הבריאות - זו כבר רמה של בוכלטריה, של תקציב מדינה – משרד הבריאות יקבל מהר"י דיווח על היקף הגבייה, ובעצם יזכה את משרד האוצר, כנגד זה שמשרד האוצר יתקצב אותו.
<נתן סמוך: אז אין צורך בעצם בהעברת תקציב למשרד הבריאות.
<נתן סמוך: בפועל, אם אתה שואל מה נעשה עם הכסף, בטכניקה שאנחנו יצרנו בהסכם מול הר"י – היא משאירה בעצם את כספי הגבייה אצלה, ומשמשים אותה למטרה של מתן השירות הזה.
<נתן סמוך: כלומר, זה לא שאני לוקח את הכסף ומעביר בפועל לאוצר המדינה, אבל ברמה של אגרה, צריך להבין – היום, כל אגרה חדשה, אנחנו מוצאים את הטכניקות כדי שבסופו של דבר זה ישמש למטרת הגבייה, אבל כל אגרה חדשה היא בהגדרה אגרה לא ייעודית, ואוצר המדינה בסופו של דבר מתחשבן עם המשרד הממשלתי על זה שכנגד קבלת האגרה הוא מתקצב אותו על מתן השירות.
<נתן סמוך: אז פה, בטכניקה שאני לא אכנס אליה ויש לה את הרציונל שלה – מצאנו את הדרך שבה הכסף ייגבה על ידי הר"י בדרך שזה היה עד היום, וישמש את הר"י למטרה שלה.
<נתן סמוך: זאת המסגרת שתהיה.
אלי אלאלוף: ואז אנחנו בתיקון האגרות האלה – כוללים את התהליך הזה שעובר דרך הר"י ומשרד האוצר.
<נתן סמוך: לא, זה במסגרת ההסכם.
<נתן סמוך: יש לנו כבר הסכם.
<נתן סמוך: אחד הדברים שעשינו בחודשים האחרונים – את זה אני חייב להגיד גם לזכותם של חברינו בהר"י, אנחנו באמת הקדשנו מאמץ וישבנו כדי לראות בדיוק איך אנחנו מצליחים - - -
אלי אלאלוף: אתם עשיתם את המאמץ והם את העבודה?
<נתן סמוך: לא, עשינו גם את המאמץ וגם את העבודה.
עבדאללה אבו מערוף: זה גם כולל אגרה למבחן רישוי לפני הסטאז'?
<קריאה: לא, על זה לא דיברנו.
<קריאה: זה דרך משרד הבריאות.
<נתן סמוך: רק כדי להשלים את הדברים ליושב הראש – ההסכם בהחלט סוגר - - - האגרה היא אגרה והיא מופיעה כפי שכל אגרה צריכה להופיע.
<נתן סמוך: זה מחובר גם לעובדה שאגרות שמשרדי ממשלה מציעים היום הן אגרות לא ייעודיות.
<נתן סמוך: ההסכם עם הר"י הוא זה שמייצר את כל הטכניקה שדיברתי עליה.
<נתן סמוך: היא בעצם מייצרת את המערכת הזו ומעניקה את השירותים, ובמקום שהכסף הזה יעבור באופן ציבורי מצאנו את הדרך שבה בעצם טכנית הר"י ממשיכה לגבות ולהחזיק את הכסף אצלה.
<דנה פישביין: אני מנהלת המועצה המדעית.
<דנה פישביין: אנחנו באמת עשינו הרבה עבודה יחד עם החברים במשרד הבריאות כדי להגיע להסכמות ולאפשר את המצב הזה.
<דנה פישביין: הגענו לכל ההסכמות ואנחנו מקבלים לחלוטין את ההצעה שהוגשה.
<דנה פישביין: אני רק אגיד בשולי הדברים, כדי שיהיה ברור, כי דובר על זה שהכסף נגבה על ידי הר"י ונשאר בהר"י – הכסף שנגבה באמצעות האגרות מממן חלק לא גדול מתוך הפעילות הזו.
<דנה פישביין: הר"י מסבסדת מכספי דמי החבר שלה מרצונה, כדי לא להכביד על המתמחים ועל הרופאים הצעירים בשלב הזה – חלק ניכר, בערך 70% מהפעילות.
אלי אלאלוף: אז יש לכם כסף לפעילות אחרת, גם.
<דנה פישביין: זה כסף מדמי חבר עבור הרופאים, כדי שהרופאים המתמחים לא יצטרכו לשלם מכיסם סכומים גבוהים.
<דנה פישביין: זאת עמדתה של הר"י לאורך כל השנים ותמיד עשינו את זה.
<יאיר אסרף: אני סמנכ"ל תקציבים של משרד הבריאות.
<יאיר אסרף: חשוב לי לומר שהגשנו מסמך מנומק לוועדה שמסביר את הפער בין העלויות שהר"י מציינת, שחשבנו שנכון לייצר אותם במסגרת האגרה, ויש הסבר לכל הפער כמו שחברתי אמרה – פי 3-2 לבין האגרה שנקבנו לצורך התקנות.
<יעל סלנט: אנחנו נעבור לקריאה ואולי תסבירו תוך כדי את גובה האגרה ולמה קבעתם את הדברים בצורה הזו.
עבדאללה אבו מערוף: יש כאן גם את הסכומים של האגרות, יכול להיות שחלק נסכים וחלק אולי לא.
אוסאמה סעדי: מה שחשוב לנו, הרופאים – ואני כעורך דין, נסביר שהיה לנו את העניין של דמי חבר.
אוסאמה סעדי: אני לא מדבר על מתמחים ומומחים, שאין לי בעיה עם זה – אבל אני חושב שבחינה של רופאים, לגשת לבחינה – סטודנט מבחינתי הוא עדיין סטודנט.
אוסאמה סעדי: בחינה בשלב א', בחינה חוזרת למומחים- אלה סכומים שיכול להסתדר אתם מישהו שכבר עובד כמה שנים, והוא כבר מומחה, ולקראת בחינת התמחות, אבל מבחינת הסכומים לבחינת רישוי, העלאה מ-400 ל-600?
אלי אלאלוף: אז אני מציע שנעבור אחת-אחת.
אלי אלאלוף: במקום שיש העלאות נבקש בדיקה חוזרת.
<יעל סלנט: אז משרד הבריאות הוא בהיכון להסביר את הסכומים, אני חושבת שיש לכם הסברים לכל סכום וסכום וכל שקל ושקל.
אלי אלאלוף: זה עבר את הוועדה של האוצר ו - - -
<יעל סלנט: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 62 לפקודת הרופאים (נוסח חדש), התשל"ז-1976, באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב' לחוק יסודות התקציב, התשמ"א-1985 ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 3.
<יעל סלנט: בתקנה 3 לתקנות אגרות בריאות (להלן: התקנות העיקריות), בתקנה (ח) ברישה במקום "אגרות רישיון והיתר זמני" יבוא: "אגרות".
<יעל סלנט: זה בעצם משקף את השינוי של שם צו הרופאים, שתכף נגיע גם אליו.
<יעל סלנט: אני ממשיכה: "תיקון התוספת הראשונה.
<יעל סלנט: בתוספת הראשונה לתקנות העיקריות, בפרט 8, במקום "אגרות רישיון והיתר זמני" יבוא: "אגרות".
<יעל סלנט: שוב – גם זה נובע משינוי של מצב.
<יעל סלנט: אחרי פרט 19 יבוא: 20.
<יעל סלנט: תקנות הרופאים – בחינות רישוי, התשמ"ח-1988.
<יעל סלנט: תקנות הרופאים – בחינות לקראת סטאז', התשמ"ח-1988.
<יעל סלנט: " שני הסטים של התקנות האלה בעצם קובעים הוראות ביחס לרופאים שהם בוגרי רפואה בחו"ל והאגרות שתכף נראה בהמשך זה אגרות שמשתלמות לפני הסטאז' או לפני הרישיון לקבלת התמחות, ובעצם, אם בוגר חו"ל משלם את אחת האגרות הוא פטור מהשנייה.
<מיכל פרנקנבורג: נכון, זה בהתאם למסלול הלימודים שלו בחו"ל.
<מיכל פרנקנבורג: יש מוסדות בחו"ל שבהם הסטאז' הוא חלק מהדיפלומה, כמו בישראל.
<מיכל פרנקנבורג: ולכן כשהם מגיעים לכאן, הם צריכים רק לערוך את בחינת הרישוי.
<מיכל פרנקנבורג: מוסדות לימוד שבהם הסטאז' הוא לא חלק מהדיפלומה – כשהם מגיעים לכאן הם צריכים לעמוד בבחינת הרישוי, אבל אז יש תקנות שאומרות שמי שעשה בחינת רישוי, יש לו פטור - - -
אלי אלאלוף: אבל עכשיו כשביטלנו בחינות רישוי והשארנו רק סטאז', אז אין בחינת רישוי.
אלי אלאלוף: לא לוקחים את זה אוטומטית, נכון?
<יעל סלנט: זה בעצם מהלך - - - יש מספר הצעות חוק שהונחו לדיון מוקדם שנוגעות באמת לביטול בחינת הרישוי של רופאים שחוזרים מחו"ל.
<יעל סלנט: יש מספר הצעות טרומיות שהונחו בנושא.
<יעל סלנט: הן עוד לא הגיעו לכלל חקיקה.
<יעל סלנט: עשו איזשהו מהלך כזה בנוגע לרוקחים, ואני מבינה שזה מהלך מתגלגל, כזה, שעובר פה, בוועדה.
<יעל סלנט: אבל הצעות חוק בנוגע לרופאים עדיין לא התבשלו לכדי חקיקה.
<יעל סלנט: הן עדיין בשלב של הצעות חוק טרומיות.
<יעל סלנט: אני ממשיכה: "תיקון התוספת השנייה.
<יעל סלנט: בתוספת השנייה לתקנות העיקריות – 1.
<יעל סלנט: בפרט 8 ברישה, במקום "אגרות רישיון והיתר זמני" יבוא: "אגרות".
<יעל סלנט: זה, כפי שאמרנו קודם, שינוי של מצב.
<יעל סלנט: אני ממשיכה: (ב) בפרט משנה (1), במקום הסכום הנקוב בו יבוא: "440".
<יעל סלנט: האגרה הזו היא אגרה שמשולמת עם מתן הרישיון לעסוק ברפואה.
<מיכל פרנקנבורג: במקום 829 שקלים.
<מיכל פרנקנבורג: חשוב להגיד שפה, בעצם, מבחינה כמותית כל רופא בישראל, בין אם הוא אחר כך ממשיך להתמחות ובין אם לא, לכולם יש רישיון לעסוק ברפואה, לכן – זה, מבחינת המשרד האגרה הכי נפוצה בתחום הסדרת העיסוק ברפואה, והיא יורדת מ-829 שקלים ל-440 שקלים.
<מיכל פרנקנבורג: כמו שהסברנו - - -
<יעל סלנט: 820 זה הסכום המעודכן?
<יעל סלנט: כי בחוק עצמו כתוב משהו אחר.
<יעל סלנט: הוא ישן.
<מיכל פרנקנבורג: נכון.
<מיכל פרנקנבורג: בעצם כל פעם יש עדכונים למדד, וכל פעם מתפרסמים הסכומים המעודכנים.
<יעל סלנט: אז זה בעצם יורד כמעט בחצי.
<מיכל פרנקנבורג: נכון, ורק נזכיר שהעיקרון המנחה בכל פרויקט האגרות הרוחבי של הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות היה ששוב – המשרד כאן לא בא במגמה להגדיל את קופתו אלא שומר על משחק סכום אפס.
<מיכל פרנקנבורג: לכן, לצד הוספה של אגרות חדשות אנחנו מורידים עלויות של אגרות קיימות.
עבדאללה אבו מערוף: לא לערבב.
עבדאללה אבו מערוף: כדי שנהיה יותר אובייקטיביים, כל אגרה לבד.
עבדאללה אבו מערוף: בגלל זה ביקשתי שכל אגרה נבדוק אותה לבד ולא נגיד – הורדנו את זה והעלינו את זה.
עבדאללה אבו מערוף: המשחק הזה, עם כל הכבוד, הוא לא מתאים.
עבדאללה אבו מערוף: למתן רישיון – זה הולך להסתדרות הרופאים?
עבדאללה אבו מערוף: לא, זה למשרד הבריאות או משרד האוצר, משרד התשתיות או - - -
<מיכל פרנקנבורג: אבל מה שמעניין את משרד האוצר זה מי הבן אדם שמשלם את האגרות, בין אם זה להר"י ובין אם זה למשרד הבריאות.
<יאיר אסרף: בסוף אנחנו בעצם בהקשר הזה מטיבים עם הרופאים.
<יאיר אסרף: הם משלמים מחצית מהאגרה שהם שילמו עד כה.
עבדאללה אבו מערוף: זה רישיון לרפואה אחרי שהוא עבר את הסטאז' ואת בחינת הרישוי, והוא רופא, נותנים את זה לשנה ואחר כך נותנים רישיון קבוע?
עבדאללה אבו מערוף: זה רישיון לשנה או רישיון קבוע, ה-440?
<יאיר אסרף: זה הרישיון הקבוע.
<מיכל פרנקנבורג: זה הרישיון הקבוע.
<מיכל פרנקנבורג: גם ההיתר הזמני יורד.
<מיכל פרנקנבורג: ההיתר הזמני לשנה - - -
עבדאללה אבו מערוף: אז זה הקבוע?
עבדאללה אבו מערוף: כולל זמני וכולל קבוע?
<מיכל פרנקנבורג: לא.
<מיכל פרנקנבורג: שתי אגרות נפרדות.
עבדאללה אבו מערוף: אם הוא אחרי סטאז' ונתן את המסמכים למשרד הבריאות ומשרד הבריאות נותן לו רישיון לשנה – עדיין זה קיים, נכון?
עבדאללה אבו מערוף: מה שאני זוכר מלפני 20 שנה, נותנים לשנה ואחר כך הוא יוכיח שהוא עבד, ואחר כך הוא נותנים
אלי אלאלוף: אני מבקש, שנייה, ברשותכם – עבדאללה, תחזור על השאלה שלך.
עבדאללה אבו מערוף: רופא שעבר את הסטאז' בהצלחה והגיש את המסמכים למשרד הבריאות, נותנים לו רישיון לשנה, רישיון זמני.
עבדאללה אבו מערוף: על זה הוא משלם?
<יאיר אסרף: זה הסעיף הבא.
<יאיר אסרף: זה פחת מ-432 שקלים, וזה גם 400 שקלים.
<יאיר אסרף: זה הסעיף הבא בתקנות.
אוסאמה סעדי: אבל לבחינה הוא משלם.
<יאיר אסרף: אנחנו נגיע לזה.
<יאיר אסרף: הבחינה היא בעמוד הבא.
אוסאמה סעדי: אז אני שואל.
אלי אלאלוף: ברשותך, יש פה שאלות ענייניות, ולא ששלך לא עניינית.
אלי אלאלוף: כרגע חבר הכנסת אבו מערוף נקט באיזושהי עמדה.
אלי אלאלוף: בוא ניתן לו תשובה.
<מיכל פרנקנבורג: האם אפשר להציג את התמונה המלאה, ואז - - -
אלי אלאלוף: תענו עניינית לשאלה, בבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: רישיון זמני משלמים – 400 שקל - - -?
<מיכל פרנקנבורג: - - -
אוסאמה סעדי: רישיון קבוע זה אחרי השנה?
<מיכל פרנקנבורג: כן.
אלי אלאלוף: אז נמשיך הלאה.
<יעל סלנט: פרט משנה (2) מדבר על היתר זמני לעסוק ברפואה.
<יעל סלנט: זו אגרה שמשתלמת עם ההיתר ועם החידוש שלו.
<יעל סלנט: במקום הסכום הנקוב בו יבוא: 400.
<יעל סלנט: אני ממשיכה: "(ד) אחרי (2) יבוא..." – כאן אנחנו נעבור לקרוא יחד עם צו הרופאים – אגרות רישיון והיתר זמני, כי זה דברים שקשורים אחד בשני: "לעניין סעיף 2(א) – בעד היתר מוגבל לעסוק ברפואה ובעד חידושו תשולם אגרה בסך 150 שקלים".
<יעל סלנט: אנחנו יכולים לראות במקביל בצו הרופאים בסעיף 4, שנקרא גם אותו במקביל: "אגרת היתר מוגבל : 2(א) בעד היתר מוגבל לעסוק ברפואה כאמור בסעיף 19(א) לפקודה, ובעד חידושו תשולם עם מתן ההיתר או עם חידושו, לפי העניין, אגרה כמפורט בפרט (8) לתוספת השנייה לתקנות האגרות".
<יעל סלנט: שזה מה שקראנו עכשיו.
עבדאללה אבו מערוף: מה זה היתר מוגבל?
<מיכל פרנקנבורג: היתר מוגבל ניתן לתיירים, מי שאינם אזרחים או תושבים קבועים, הבאים ארצה לשם השתלמות, התמחות, או ביצוע פרוצדורה כלשהי.
<מיכל פרנקנבורג: ההיתר מוגבל בזמן, ניתן לעבודה רק בבתי חולים, בפיקוח ובהגבלות נוספות.
עבדאללה אבו מערוף: זה העניין של הרופאים שרוצים להביא מאוזבקיסטן, לפתור את משבר הרפואה.
עבדאללה אבו מערוף: אתה מבין מה הולך?
עבדאללה אבו מערוף: לעבור על זה ככה?
עבדאללה אבו מערוף: טוב, מה לעשות?
עבדאללה אבו מערוף: במקום לפתור את משבר הרופאים - - -
<דנה פישביין: זה בעיקר רופאים שמגיעים להשתלמות ממדינות זרות.
<דנה פישביין: זה עושה לנו שם טוב בעולם.
<יעל סלנט: אנחנו עוברים לאגרת אישור תואר מומחה.
<יעל סלנט: אני אקרא קודם מצו הרופאים – "ועד אישור תואר מומחה כאמור בתקנה 2 לתקנות הרופאים, אישור תואר מומחה ובחינות, התשל"ג-1973 ובעד חידושו כאמור בתקנה 33 לאותן תקנות, תשולם אגרה בסכום כמפורט בפרט 8 בתוספת השנייה לתקנות אגרות.
<יעל סלנט: .." – ואז אנחנו קוראים בתקנות אגרות: "לעניין סעיף 2(ב), בעד אישור תואר מומחה ובעד חידושו תשולם אגרה בסך 400 שקלים".
אלי אלאלוף: שלפני כן היתה כמה?
<יאיר אסרף: 400.
אלי אלאלוף: ונשאר.
<יעל סלנט: עכשיו אנחנו מגיעים לאגרות הבחינות.
<יעל סלנט: נקרא קודם בצו הרופאים.
רועי פולקמן: מה ההסבר לעלייה?
אלי אלאלוף: באחד זה עלייה ובאחד זה ירידה.
<יאיר אסרף: תכף נגיע לזה ונסביר.
<יאיר אסרף: עד עכשיו ראינו רק ירידות ועכשיו מדברים על העדכון.
<יאיר אסרף: הלוגיקה היא – אין באמת עלייה, פשוט צרפנו עוד אגרה נוספת לאגרה שמשולמת.
רועי פולקמן: היתה החלטה כללית שאנחנו לא נוגעים באגרות.
רועי פולקמן: היה לנו דיון כזה בחוק ההסדרים.
רועי פולקמן: כשרצו להוסיף אגרות חדשות, לא אישרנו את זה.
רועי פולקמן: ממש.
אלי אלאלוף: חדשות.
אלי אלאלוף: אלה לא חדשות.
רועי פולקמן: אין עלייה באגרות, כי אין לזה הצדקה.
רועי פולקמן: אז אם יש פה סעיפים שיש בהם עלייה - - -
<יאיר אסרף: מה שעשינו – התייחסנו לכל המשק הזה בדרך של zero sum game, ויצרנו מצב שהאגרות בממוצע לא משתנות.
רועי פולקמן: כמה כסף זה מכניס, כל האגרות האלה?
רועי פולקמן: כי לכאורה אין צורך באגרות למעט העניין התקציבי.
רועי פולקמן: השאלה כמה כסף זה.
רועי פולקמן: אם זה לא ביג דיל, השאלה – בשביל מה צריך.
<יאיר אסרף: מיליונים בודדים.
אוסאמה סעדי: אז למה אתם מעלים ל-650, לסטודנט שמתחיל?
<יאיר אסרף: לא מעלים.
אוסאמה סעדי: מעלים.
אוסאמה סעדי: זה 400 שקל ואתם מעלים ל-658.
<יאיר אסרף: זה היה 658.
<יאיר אסרף: 400 שקלים זה היה - - - ותיקנו את זה.
<יאיר אסרף: זה היה 568, היה ונשאר.
<יאיר אסרף: זו לא עליה.
אוסאמה סעדי: אז סטודנט שניגש למבחן משלם 658 ואז הוא עובר את הבחינה, מקבל רישיון זמני וצריך לשלם עוד 440?
<מיכל פרנקנבורג: אתם רוצים שאני אעשה סדר, בכל האגרות?
אוסאמה סעדי: ברגע שהוא משלם את האגרה, לפחות תפטרו אותו - - -
טלי פלוסקוב: אני מבינה שעיקרון הדיון יהיה על הסכומים האלה, אנחנו לא רוצים להעלות, נכון?
אלי אלאלוף: היתה שאלה מאוד עניינית של חבר הכנסת פולקמן, שהיתה החלטה לא להעלות ולא לתקן אגרות גם אם זה נשאר בתקציב אפס, תוספת אפס.
אלי אלאלוף: מה הביא אתכם לדיון בהצעות החדשות?
<יאיר אסרף: אנחנו נדרשנו להסדיר את כל נושא גביית האגרות, בין בגלל שיקולים משפטיים שמיכל יכולה להרחיב לגביהם - - -מצאנו שיש כמה מקומות שצריך להסדיר את זה וזה לא הוסדר מספיק טוב.
<יאיר אסרף: פעם אחת שהתחלנו להסדיר את זה אז טיפלנו טיפול מקיף בכל האגרות, יחד עם משרד האוצר, יחד עם הוועדה שמאשרת את הנושא של האגרות, עם הוועדה בראשותך, אדוני.
אלי אלאלוף: זה בניגוד להחלטה בחוק ההסדרים?
רועי פולקמן: אנחנו עוברים עכשיו תחומים-תחומים ומנסים לבטל אגרות מיותרות.
רועי פולקמן: - - - עכשיו חוק לביטול אגרות על עסקים.
רועי פולקמן: השאלה מה ההצדקה המקצועית לגבות 658 שקלים לבחינה לרופא?
רועי פולקמן: יש עלות גבוהה לפרוצדורה?
<מיכל פרנקנבורג: אני רוצה להסביר את כל הרעיון של המהלך הזה.
<מיכל פרנקנבורג: כרגע אנחנו מביאים לאישור הוועדה את האגרה האחרונה מתוך פרויקט אגרות רוחבי שמתקן 16 אגרות שונות ב-30 תקנות שונות.
<מיכל פרנקנבורג: הרעיון של כל המהלך הזה היה שמצאנו כל מיני ליקויים – למשל, גביות שצריך להסדיר אותן מבחינה חוקית, סכומים שכבר לא רלבנטיים.
<מיכל פרנקנבורג: העיקרון הבסיסי הוא קודם כל שהכל נשאר בסכום אפס.
<מיכל פרנקנבורג: כלומר, לאחר כניסתן לתוקף של התקנות הכנסות המשרד לא עלו.
<מיכל פרנקנבורג: אולי היתה איזושהי סטייה קטנה בעקבות שינויים, רק בעקבות משא ומתן אחרון שהיה לנו עם הר"י.
<מיכל פרנקנבורג: וכמובן – הרעיון הוא שלאזרחים, לציבור לא יהיה נטל נוסף.
<מיכל פרנקנבורג: זה מה שחשוב לנו להגיד.
<מיכל פרנקנבורג: לשאלתך, מה הצורך בכלל באגרות – קודם כל, ספציפית, לגבי ה-658, זו אגרה קיימת.