GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל שורצברג: מה שאנחנו נעשה לקראת הפעם הבאה, אנחנו נבדוק את הנושא הזה של גוון ושם ואנחנו נבוא עם תשובה שתהיה מקובלת על היושב ראש וחברי הכנסת ולאחר מכן אנחנו נתקדם.
אלי אלאלוף: עכשיו קיבלתם דבר אחד טוב.
אלי אלאלוף: זה לא יהיה יותר גבוה ממה שיש.
ראובן בילט: מדוע זה לא בתקנות?
ראובן בילט: מדוע זה בחוק?
נילי חיון דיקמן: בתוספת לחוק.
אמיר רשף: כי העליתם את זה במסגרת הדיון על החוק.
אמיר רשף: לכן עכשיו נקבע את זה בחוק.
מיקי לוי: היושב ראש החליט לדון בזה.
מיקי לוי: אני מבקש התחייבות שהתקנות יהיו תוך ארבעה חודשים.
אייל שורצברג: זאת החלטת ממשלה.
אייל שורצברג: אנחנו עובדים לפי החלטת ממשלה.
אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים את זה במסגרת השלמה לחוק.
ענת מימון ענבר: אנחנו ממשיכים.
ענת מימון ענבר: תוספת רביעית א' היא התוספת שקובעת את התקן שצריך לעמוד בו כדי לקבל רישיון תמרוקים כללי.
ענת מימון ענבר: היום התוספת מדברת על תקן איזו 22716.
ענת מימון ענבר: "תוספת רביעית א' (סעיף 55א1(ב)(4)) תקן איזו 22716 המתפרסם באתר האינטרנט של ארגון התקינה הבין-לאומי (ISO), כפי שהוא מתעדכן מעת לעת.
ענת מימון ענבר: אני מזכירה שבסעיף יש אפשרות לעמוד גם בהנחיות בין-לאומיות לתקנים אחרים, ככל שהמנהל מוצא שהן שוות ערך ואותו יצרן ויבואן עומד בהן.
ענת מימון ענבר: את התוספת הרביעית ב', קראנו קודם לכן.
ענת מימון ענבר: לתוספת רביעית ג' התייחסנו קודם לכן.
ענת מימון ענבר: יהיו שם את התקנות שקובעות ענישה.
ענת מימון ענבר: תוספת רביעית ג' (סעיף 60(ב)(29)) (11) בתוספת רביעית א', בכותרת, במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".
ענת מימון ענבר: זאת רק התאמה של הנוסח.
ענת מימון ענבר: 3.
ענת מימון ענבר: פרק ב' – תחילה ותחולה אנחנו נקבע שתחילתו של פרק זה במועד מסוים.
ענת מימון ענבר: נקבע שתקנות לפי הסעיפים שקבועים, שאלה התקנות המהותיות, יובאו לאישור ועדה בתוך כך וכך ימים.
ענת מימון ענבר: כמובן שהוועדה צריכה לקבוע תוך כמה זמן היא רוצה שהחוק ייכנס לתוקף ותוך כמה זמן יובאו תקנות לאישורה.
אלי אלאלוף: אני יכול להודיע כבר עכשיו.
אלי אלאלוף: אנחנו סיכמנו שהתקנות יהיו מוכנות עד סוף המושב הזה, דהיינו סוף מרץ 2017.
ענת מימון ענבר: והחוק ייכנס לתוקף.
אלי אלאלוף: הוא יכול להיכנס לתוקף בלי התקנות?
ענת מימון ענבר: אפשר לקבוע חצי שנה ואפשר לקבוע כמו במזון.
אלי אלאלוף: אחרי התקנות, מה זה דורש ממשרד הבריאות כדי להיות מוכן?
נילי חיון דיקמן: הנקודה היא שגם התעשייה צריכה להיערך.
נילי חיון דיקמן: לכן קבענו שנה.
חביב פאר: לתעשיינים נתנו שנתיים.
אייל שורצברג: משרד הבריאות יידרש לפחות לשנה כדי להיערך.
אלי אלאלוף: שנה אחרי מה?
אייל שורצברג: אחרי התקנות, וזאת מכמה סיבות.
אייל שורצברג: אם אפשר פחות, יופי, אבל אנחנו כבר עכשיו בשלבים של גיוס אנשים לתפקיד הזה.
אייל שורצברג: האנשים האלה צריכים לעבור הכשרה מסוימת.
אייל שורצברג: אלה לא דברים שהם טריביאליים.
אייל שורצברג: נפתחים כאן הרבה מאוד תפקידים בגלל האופי של הנוטיפיקציה.
אייל שורצברג: זה דורש זמן.
אייל שורצברג: אחרי שאנחנו נצליח לגייס אותם, ויש קושי בגיוס אנשים היום, ייקח לנו זמן להכשיר אותם.
אייל שורצברג: הדבר הנוסף הוא הנושא של מערכת המחשוב.
אייל שורצברג: מערכת המחשוב הזאת היא מערכת שהיא מורכבת והיא תצטרך להתפרס אצל כל מי שמייבא או משווק וזה דבר שייקח זמן.
אייל שורצברג: הדבר הנוסף הוא הכשרת הנציג האחראי.
אייל שורצברג: גם הכשרת הנציג האחראי עצמו תיקח תקופה מסוימת.
אייל שורצברג: במנעד שבין שנה לשנתיים, נראה לי הגיוני.
מירב בן ארי: אתה אומר שנה מהתקנות.
מירב בן ארי: זאת אומרת, אנחנו דיברנו על מרץ.
אייל שורצברג: מרץ 2017.
מירב בן ארי: מרץ 2017 או מרץ 2018?
אייל שורצברג: הוא מדבר על מרץ 2018 כי הוא מבקש שנתיים.
עדי שאולי: הוא מדבר על כך שאם זה יבוא במרץ 2017, המשרד יהיה מוכן במרץ 2018.
עדי שאולי: אנחנו אומרים שבין שנה וחצי לשנתיים, זה משהו שגם אנחנו, אחרי שנצליח להתארגן - - -
אלי אלאלוף: בואו נעשה מה שעשינו במזון.
אלי אלאלוף: התקנות יגיעו עד סוף מרץ.
ראובן בילט: זה לא מה שנקבע בחוק ההסדרים.
ראובן בילט: קבעו שזה 120 ימים.
ראובן בילט: בחוק ההסדרים, עת ביקשנו שזה לא יהיה בחוק ההסדרים, קיבלנו הודעה שיש החלטה של הממשלה שתוך 120 ימים מיום קבלת החוק יותקנו התקנות.
אלי אלאלוף: זה רע אם נקצר לכם?
ראובן בילט: אנחנו רוצים שני דברים.
ראובן בילט: אנחנו מבקשים לא רק לקצר אלא מתי תיכנס לתחולה כל השיטה החדשה שלא נזדקק לרישיונות של משרד הבריאות.
ראובן בילט: זה מה שאנחנו רוצים.
ראובן בילט: לא לחכות עוד שנתיים.
אלי אלאלוף: אם היית נותן לי לסיים את המשפט, היית מקבל תשובה.
אלי אלאלוף: התקנות יהיו מוכנות עד סוף מרץ.
אלי אלאלוף: יוגשו עד סוף מרץ אבל אנחנו נדון בהן אם יש צורך בפגרה.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים שעד סוף יוני החוק ייכנס לתוקפו מטעם משרד הבריאות בהסכמת הצדדים השונים.
אלי אלאלוף: אם יש בעיה, תבואו לדווח בסוף יוני ונאריך את התקופה עד חצי שנה.
אלי אלאלוף: ההארכה שתינתן תהיה בהסכמת שר האוצר.
שי סומך: במזון זה היה חצי שנה.
אלי אלאלוף: זה מה שאמרתי כאן.
ראובן בילט: אבל הכניסה לתוקף של התקנות, לא מקובל עלינו שצריך לחכות עוד שנתיים.
מירב בן ארי: הוא מביא את התקנות וצריך דיון.
אלי אלאלוף: אני יכול להיות אחראי רק על דבריי ולא על דברי אחרים, כמה שאני מכבד אותם.
אלי אלאלוף: אנחנו חושבים שכניסת התקנות והחוק לתוקף כמה שיותר מהר, זה טוב לכל הצדדים.
אייל שורצברג: כבוד היושב ראש, אני מבקש להסתייג.
אייל שורצברג: בדרך כלל אני מיישר קו אבל אני רוצה לומר משהו לפרוטוקול.
אייל שורצברג: אני חושב שפרק זמן של חצי שנה מהתקנת התקנות, הוא לא - - -
אלי אלאלוף: אני לא רוצה להסביר מה קרה במזון.
אייל שורצברג: אני יודע מה קרה במזון.
אייל שורצברג: עדיין אני מבקש לשקול בכובד ראש.
אלי אלאלוף: אנחנו נשקול.
ענת מימון ענבר: לא ברור לאיזה תקנות.
ענת מימון ענבר: הכוונה היא לכל התקנות?
ענת מימון ענבר: כאן היה מדובר על תקנות לגבי התפקידים של הנציג האחראי, על תנאים לאישור נציג אחראי ומניעת סיכונים בריאותיים.
נילי חיון דיקמן: לא כל התקנות כי יש לנו גם תקנות לייצוא.
ענת מימון ענבר: צריך שיהיה מסודר.
ענת מימון ענבר: שתהיה רשימה של איזה תקנות אנחנו רוצים שיובאו.
נילי חיון דיקמן: תקנות שהן הכרחיות.
אלי אלאלוף: את הנוסח המלא נאשר.
ראובן בילט: אם לא יהיו כל התקנות, איזה תוקף יש לזה?
ראובן בילט: בלי התקנות על כל הנושאים, לא עשינו כלום.
אלי אלאלוף: אנחנו נאשר כולל כל התקנות.
יואב גזית: אדוני, יש לי הערה מאוד חשובה כי אני חושב שיש טעות בניסוח.
יואב גזית: הוראות המעבר.
ענת מימון ענבר: עדיין לא קראנו את הוראות המעבר.
יואב גזית: זה באמת נושא מאוד מאוד קריטי.
ענת מימון ענבר: אני רוצה לסכם.
ענת מימון ענבר: אנחנו קבענו שהתקנות יובאו לאישור הוועדה בתוך שלושה חודשים, שזה אומר עד סוף מרץ.
מירב בן ארי: איזה תקנות?
מירב בן ארי: כל התקנות?
ענת מימון ענבר: כל התקנות שדורשות אישור ועדה לפי החוק הזה יגיעו עד לסוף מרץ לאישור הוועדה.
ענת מימון ענבר: אנחנו קובעים שתחילתו של החוק יהיה בסוף יוני, שזה למעשה שלושה חודשים אחרי התקנות.
שי סומך: חצי שנה.
קריאה: דיברו על שלושה חודשים.
ענת מימון ענבר: סוף יוני.
ענת מימון ענבר: אנחנו קובעים בסעיף התחילה שיש אפשרות לשר הבריאות, בהסכמת שר האוצר, באישור הוועדה, להאריך את הכניסה לתוקף בתקופה אחת נוספת של חצי שנה.
אלי אלאלוף: עד חצי שנה.
ענת מימון ענבר: עד חצי שנה.
ראובן בילט: אבל לא אמרת מתי ייכנסו התקנות לתוקף.
ענת מימון ענבר: התקנות ייכנסו לתוקף במועד שיהיה קבוע בסעיף התחילה שלהן.
ראובן בילט: מתי הוא יהיה?
אייל שורצברג: אני מבקש שתי תקופות של חצי שנה.
שי סומך: כך היה גם במזון.
שי סומך: במזון זה היה חצי שנה ועוד חצי שנה.
שי סומך: את התקופה השנייה אני לא זוכר.
אייל שורצברג: אני מבקש לשקול שתי תקופות של חצי שנה ועוד חצי שנה.
קריאה: אני רואה שאתם כמעט מוכנים.
אייל שורצברג: אני חושב שאתה טועה, לצערי הרב.
נילי חיון דיקמן: באישור ועדה.
אייל שורצברג: באישור ועדה.
אייל שורצברג: נבוא אליכם בעוד חצי שנה כדי לבקש הארכה.
אלי אלאלוף: אנחנו בהערות הסופיות שייכללו בטקסט הסופי, שם תוכלו לראות את פרטי הפרטים.
ענת מימון ענבר: נשאר עוד סעיף קטן אחד שקובע את הוראות המעבר.
ענת מימון ענבר: (ב) הוראות סעיף 55ג1 לפקודה כנוסחו בסעיף 2(4) לחוק זה, לא יחולו על תמרוק שערב תחילתו של פרק זה היה לגביו רישיון לתמרוק פלוני לפי צו הפיקוח על מצרכים ושירותים (תמרוקים), התשל"ג-1973, וזאת עד תום תקופת תוקפו של הרישיון האמור.
ענת מימון ענבר: זה סעיף שמתייחס ליבוא.
ענת מימון ענבר: אני רק אעיר שאנחנו צריכים להוסיף גם לתמרוק רגיל הוראת מעבר שמדברת על זה שתמרוק שיש לו רישיון תמרוקים פלוני, לא יצטרך לתת הודעה חדשה על שיווק לפי הנוסח החדש אלא הרישיון יעמוד בתוקפו עד תום הרישיון.
ענת מימון ענבר: אנחנו נוסיף את זה.
אייל שורצברג: זה ברור.
ענת מימון ענבר: גם ליבוא וגם ליצוא.
ענת מימון ענבר: רק תכשיר חדש יצטרך.
נילי חיון דיקמן: גם כללי.
אייל שורצברג: הכול.
שי סומך: צריך גם הערכת בטיחות חדשה?
אייל שורצברג: מה שקיים, קיים.
עדי שאולי: כולל בקשות שנמצאות היום אצלכם?
אייל שורצברג: מה שביום ההגשה.
אייל שורצברג: מזה אני קצת חושש כי עכשיו אני שומע מה הוא אומר.
אייל שורצברג: אנחנו לא נצליח להגיש את התקנות אם הם עכשיו יתחילו להציף אותנו בכל הדברים 15 שנים קדימה.
אייל שורצברג: אני מבקש לנהוג כאן באיזושהי צורה מסוימת של הגיון.
אייל שורצברג: מה שיהיה ביום – אני הייתי מציע ביום התחילה של התקנות – בזה סוגרים.
שי סומך: גם הערכת בטיחות.
חביב פאר: מה יקרה בחצי השנה הזאת?
חביב פאר: לא יהיה כלום.
אייל שורצברג: אמרנו ביום התחילה של התקנות.
ענת מימון ענבר: אנחנו נפיץ את הנוסח לפני הישיבה הבאה.
ענת מימון ענבר: אתם תראו את זה.
אלי אלאלוף: הישיבה הבאה תתקיים בשבוע הבא.
אלי אלאלוף: נודיע לכם על מועד.
אלי אלאלוף: אנחנו גם רוצים להודיע לחברים שיבואו להצביע.
אלי אלאלוף: היום ה-27 בנובמבר 2016, כ"ו בחשוון התשע"ז, השעה 14:03.
אלי אלאלוף: על סדר היום תקנות תרומת ביציות (תשלום פיצוי בשל פעולת שאיבת ביציות ותשלום אגרה בעד אישור רופא אחראי) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ו-2016.
אלי אלאלוף: אנחנו אמורים לעשות הוראה קבועה מהוראת שעה.
<יעל סלנט: זאת המטרה.
אלי אלאלוף: אותם המחירים וכולי.
אלי אלאלוף: תסבירי לי בבקשה.
<אביטל וינר אומן: משרד הבריאות.
<אביטל וינר אומן: כאשר כתבנו את התקנות, המחשבה הייתה להסדיר את כל העניינים של תשלום הפיצוי לתורמת הביציות ותשלום האגרה שנתרמת הביציות מקבלת עבור התרומה.
<אביטל וינר אומן: כאשר הגענו לדיון בוועדה בזמנו, בשנת 2012, חשבו חברי הכנסת שנכון יהיה לקבוע את התקנות כהוראת שעה לשנים הראשונות כדי לעקוב אחרי ביצוע התקנות.
<אביטל וינר אומן: זה משהו שהיה מאוד תקדימי.
<אביטל וינר אומן: לראשונה הסדירו את זה בשנת 2010 בישראל.
<אביטל וינר אומן: אחרי השנה הראשונה הארכנו את התוקף בשנה נוספת ואז בשנתיים נוספות.
<אביטל וינר אומן: באמצע הגדלנו את גובה התשלום כשראינו ש-10,000 שקלים לתורמת זה לא מספיק כסף, זה לא הביא מספיק תורמות ביציות.
<אביטל וינר אומן: הגדלנו את התשלום לעשרים אלף שקלים כאשר 10,000 שקלים הנתרמת משלמת ו-10,000 שקלים נוספים משרד הבריאות משלם.
<אביטל וינר אומן: מאז הגדלת הסכום המצב התייצב ויש בתי חולים נוספים שמבצעים את הפעולה.
<אביטל וינר אומן: אנחנו בסך הכול מרוצים מאופן ביצוע ההליך.
<אביטל וינר אומן: לכן אנחנו חושבים שאחרי שש שנים שהחוק קיים, כבר ראוי להפוך את התקנות לתקנות קבועות.
<אביטל וינר אומן: אם יהיו שינויים בעתיד, כמו כל תקנות אחרות נוכל לשנות אותן אבל התקנות פועלות יפה והמצב בסדר.
<אביטל וינר אומן: לכן אנחנו רוצים להפוך את התקנות לקבועות.
אלי אלאלוף: אני רואה בנושא זה, ואני מודה באשמה, גילוי נאות, שזה תהליך שעולה הרבה כסף כי לפעמים לגבי הנתרמת זה לא חד פעמי.
אלי אלאלוף: הסכום הזה של 10,000 שקלים הוא סכום גדול.
אלי אלאלוף: זה אומר שמי שאין לו כסף, אין לו זכות לאימהות.
<אביטל וינר אומן: אני אסביר מה האלטרנטיבה.
<אביטל וינר אומן: לפני שחוקקנו את חוק תרומת ביציות, כמעט לא היו תרומות ביציות בישראל.
<אביטל וינר אומן: בעבר תרומות ביציות לקחו רק הרבה יותר ממטופלות.
<אביטל וינר אומן: מי שעברה בעצמה את ההליכים.
<אביטל וינר אומן: היו מקרים מצערים שרופאים נתנו מינוני יתר של תרופות לנשים והייתה בעיה.
<אביטל וינר אומן: נשים קיבלו מינון יתר וזה גרם להן לכל מיני בעיות ובעבר הפסיקו לעשות בישראל תרומת ביציות.
<אביטל וינר אומן: כל הנשים נאלצו לנסוע לחוץ לארץ ושם לקחת תרומת ביצית.
<אביטל וינר אומן: כל הסכומים שאנחנו אומרים עכשיו שזה עולה 10,000 שקלים, בחוץ לארץ זה אותו דבר אבל בדולרים.
<אביטל וינר אומן: זה הליך מאוד מאוד יקר.
<אביטל וינר אומן: כאשר פתחנו את ההליך בשנת 2010, אמרנו שמשרד הבריאות יממן בסל כל הליך ההפריה, מעבר ל-10,000 שקלים שמשלמים עבור התרומה עצמה.
<אביטל וינר אומן: כמו שמשלמים עבור תרומת זרע.
<אביטל וינר אומן: משלמים עבור החומר הגנטי עצמו.
<אביטל וינר אומן: יש הוצאות נלוות שאותן הנתרמת לא משלמת כשהיא עושה את ההליך בישראל.
<אביטל וינר אומן: הליך טיפול הפריה, כל סבב עולה משהו כמו 12 אלף שקלים שאת זה מדינת ישראל מממנת.
<אביטל וינר אומן: זאת אומרת, יוצא שמשרד הבריאות משלם 12 אלף שקלים עבור כל מחזור טיפול כאשר לעתים צריך יותר ממחזור אחד, ו-10,000 שקלים נוספים עבור התרומה.
<אביטל וינר אומן: ראינו שאנחנו צריכים בכל זאת להבא תורמות ולשלם להן סכום סביר עבור מה שהן עוברות.
<אביטל וינר אומן: זה לא הליך פשוט עבור תורמות.
<אביטל וינר אומן: לא רצינו להטיל את כל הנטל על הנתרמות.
<אביטל וינר אומן: לכן לקחנו על עצמנו לשלם 10,000 שקלים.
<אביטל וינר אומן: נכון ש-10,000 שקלים, זה נשמע הרבה, יחסית לעולם זה לא הרבה ואת זה הנתרמת נאלצת לשלם.
אלי אלאלוף: לא ענית לתשובה שלי.
אלי אלאלוף: אישה שאין לה 10,000 שקלים, אין לה זכות לנסות להיות אימא.
<אביטל וינר אומן: היא צריכה לגייס את ה-10,000 שקלים האלה שזה הסכום שהיא נדרשת לשלם עבור כל ההליך.
אלי אלאלוף: למה לא לחבר שתי מערכות?
אלי אלאלוף: אישה שזכאית להשלמת הכנסה לא יכולה לקבל את זה דרך הביטוח הלאומי?
<אביטל וינר אומן: עניינים של טכנולוגיות רפואיות, אלה דברים שבאים למסגרת הסל.
אלי אלאלוף: באופן הזה אני מצביע נגד ואני כאן לבד.
אלי אלאלוף: אני עושה אנדרלמוסיה ופוגע בכולם וברור שזה לא נכון לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אני אומר שנאשר את המשך התקנה כולל הרטרואקטיביות שאתם מבקשים כי יש כאן איחור של כמה חודשים.
<אביטל וינר אומן: נכון.
<אביטל וינר אומן: חיכינו לאישור משרד האוצר.
אלי אלאלוף: אני בעד להעביר את זה ולנסות לשכנע את המערכות כולן ולאפשר לפחות לאלה שהן מתחת להשלמת הכנסה שיקבלו מימון כי אחרת אנחנו עוצרים את זה.
אלי אלאלוף: אני אאשר את זה אפילו לשנה ואני לוקח על עצמי לשכנע את כל המערכות.
<אביטל וינר אומן: כבודו כמובן רשאי לשכנע את המערכות.
<אביטל וינר אומן: אני לא יכולה להתחייב בשם המשרד להסכמה או למשהו שלא דנו בו.
<אביטל וינר אומן: לא ביקשתי ממך.
<אביטל וינר אומן: אני יודע לחלק את האחריות.
<אביטל וינר אומן: אני לוקח אותה.
<אביטל וינר אומן: חשוב לי שהתקנות כרגע יעברו כי אני לא רוצה לפגוע בנשים שמחכות.
אלי אלאלוף: יעברו כולל שישה חודשים נוספים, עד סוף יוני.
<יעל סלנט: כהוראת שעה.
אלי אלאלוף: כהוראת שעה.
אלי אלאלוף: במקביל אני עושה את זה ואני אסביר לכולם.
<אביטל וינר אומן: למה לא להעביר את זה כהוראה קבועה ולעשות את זה במקביל?
<אביטל וינר אומן: הדבר הזה רק פוגע בנשים שכל פעם אנחנו נאלצים להאריך ועד שמקבלים את אישור שר האוצר.
אלי אלאלוף: אני מוכן להאריך בשנה ואני מתחייב שתוך שישה חודשים, אם אני לא אצליח לסדר את הסכמת הצדדים, כי אני רוצה כמה נתונים.
אלי אלאלוף: חסרים לי כמה נתונים כמו כמה נשים עוברות את התהליך.
<אביטל וינר אומן: אני יכולה להגיד לך כמה נשים עברו את זה מאז תחילת החוק.
אלי אלאלוף: כמה נשים עברו בשנה.
<אביטל וינר אומן: בשנה האחרונה עד עכשיו, נשאר עוד חודש והיה לנו קצת עיכוב בגלל התקנות, עברו כארבעים נשים בשנה, בשנים האחרונות.
אלי אלאלוף: מתוך ארבעים, אני אומר שהפרופורציות של העניים בארץ הן עשרים אחוזים מהסך הכול.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אלה עשרה מקרים.
אלי אלאלוף: אז לעשרה מקרים אני יודע למצוא את המענה.
<אביטל וינר אומן: קח בחשבון שרוב הנשים עדיין נוסעות לחוץ לארץ כדי לעשות את ההליך והוא הרבה יותר יקר.
אלי אלאלוף: מי שיכול לנסוע ויש לו, בבקשה.
אלי אלאלוף: אבל מי שאין לו, אותה אישה מעניינת אותי.
אלי אלאלוף: לא מעניינת אותי חס ושלום אישית אלא מעניינת אותי כמי שרוצה להיות אימא.
אלי אלאלוף: למה לא לאפשר לה את זה?
אלי אלאלוף: אני אומר שמי שתחת הבטחת הכנסה או השלמת הכנסה, ננסה.
<אביטל וינר אומן: אם כן, אנחנו צריכים לנסח את התקנות מחדש.
<יעל סלנט: אם אני מבינה נכון מה שכבוד היושב ראש מציע זה לא להפוך את התקנות להוראת קבע אלא להגיד שהן יישארו בתוקפן עד יוני 2017.
אלי אלאלוף: ובמקביל היושב ראש יפעל.
<אביטל וינר אומן: לא עד יוני.
<אביטל וינר אומן: אם אפשר, מהיום עוד שנה.
<יעל סלנט: ברשותך, מכיוון שיש כאן רכיב של רטרואקטיביות ובכל זאת מה-30 ביוני 2016 עד היום עברו מספר חודשים, אם תוכלי לתת נתונים.
<יעל סלנט: הרי בסך הכול מדובר על אגרה שאנחנו גובים מהנתרמת.
<יעל סלנט: אגרה של 10,000 שקלים.
<יעל סלנט: זה כן משמעותי לנו לדעת כמה נתרמות כאלה יש שבעצם מצפים מהן לשלם.
<אביטל וינר אומן: אני אסביר.
<אביטל וינר אומן: אנחנו אמרנו לבתי החולים שאנחנו לא נעכב את התהליכים בגלל התשלום כי אישה שמחכה לתרומת ביציות, אני לא רוצה, בגלל שאני אומרת לתורמת שאין לי כסף לשלם, שהיא תלך הביתה ולא תלך לתרומה.
אלי אלאלוף: חס וחלילה, שום דבר שאמרתי, לא יתפרש כעיכוב.
<אביטל וינר אומן: לא עיכבנו את התהליכים.
<אביטל וינר אומן: אם בסך הכול עד היום נעשו 32 תרומות בכל השנה, נעשו בחודשים האחרונים תרומות בודדות וגם כאן לא עיכבנו את ביצוע התרומה כי את הכסף אפשר לגבות ממנה בשלב ההשתלה.
<יעל סלנט: אבל אתם תגבו.
<אביטל וינר אומן: אנחנו נגבה את התשלום כי אחרת בתי החולים לא יעשו את הפעולות.
אלי אלאלוף: אבל הגבייה הרטרואקטיבית צריכה להיות, אם הייתה, בהסכמת הצדדים.
אלי אלאלוף: שלא יפסיקו את הטיפול באישה.
<אביטל וינר אומן: לא נפסיק את התהליכים אבל כל אישה ידעה, כשהיא נכנסת להליך, שהיא תידרש לשלם.
אלי אלאלוף: בהסכמת הצדדים.
<אביטל וינר אומן: הייתה ידיעה מוחלטת שהיא תידרש לשלם את ההליך.
<אביטל וינר אומן: לא עשינו שום דבר מאחורי הגב.
<יעל סלנט: אנחנו זונחים את הנוסח שהוגש כאן לוועדה שהופך את זה להוראה של קבע ואנחנו בעצם מדברים, לפי מה שאני מבינה, על תיקון תקנה 9.
<אביטל וינר אומן: הוספת התחילה.
<אביטל וינר אומן: כן צריך לעשות רטרואקטיבי.
<יעל סלנט: אנחנו מדברים על תיקון תקנה 9 באופן שבו נאמר שתוקפן של תקנות אלה עד יום 31 בדצמבר 2017.
<אביטל וינר אומן: להשאיר את סעיף התחילה בתקנות המוצעות כי חשובה לנו הרטרואקטיביות.
<יעל סלנט: למרות שאני רואה שבתקנות קודמות זה לא היה וגם שם היה רכיב של רטרואקטיביות.
<אביטל וינר אומן: פעם אחת לא הייתה נדרשת רטרואקטיביות ופעם אחת נדרשה.
<יעל סלנט: אני לא רואה שזה היה בפעם הקודמת.
<אביטל וינר אומן: יכול להיות שהרטרואקטיביות הייתה פעם אחת לפני.
<אביטל וינר אומן: היו כבר שתי הארכות.
<יעל סלנט: אם כן, אנחנו נגיד שגם בתקופה שמיום פקיעת הוראת השעה הקודמת, שזה ה-30 ביוני - - -
<אביטל וינר אומן: משאירים את הסעיף כפי שמוצע.
<אביטל וינר אומן: תחילתן של תקנות אלה ביולי 2016.
<יעל סלנט: צריך לראות איך כותבים את זה בדיוק אבל בסדר.
<יעל סלנט: בכל מקרה, מה-30 ביוני ועד היום, נעשה תחילה רטרואקטיבית.
<יעל סלנט: אנחנו ננסח את זה.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור תקנות תרומת ביציות (תשלום פיצוי בשל פעולת שאיבת ביציות ותשלום אגרה בעד אישור רופא אחראי) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ו-2016?
אלי אלאלוף: בעד – פה אחד <תקנות תרומת ביציות (תשלום פיצוי בשל פעולת שאיבת ביציות ותשלום אגרה בעד אישור רופא אחראי) (הוראת שעה) (תיקון), התשע"ו-2016, אושרו.
אלי אלאלוף: תני לי כמה שיותר פרטים כדי שאני אדע לנמק גם לביטוח לאומי וגם לשני השרים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: היום 15 במרס 2017, י"ז באדר תשע"ז והשעה 09:06, בוקר טוב לכולם.
אלי אלאלוף: אני ממש מצטער על סיבת ההתכנסות, אבל אנחנו כמו כולם, בכנסת הזדעזענו מהמקרה הנורא שפגע בטובה קררו, ששרפו אותה בתפקידה בצורה הכי אכזרית שיכולה להיות.
אלי אלאלוף: אלימות בכל צורותיה, זה דבר שאנחנו מגנים ותרשו לי לבקש מכם לקודם לדקת דומיה.
אלי אלאלוף: אפשר לשבת.
אלי אלאלוף: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אדוני יושב ראש הסתדרות הרופאים, גברתי יושבת ראש הסתדרות האחיות, קהל נכבד.
אלי אלאלוף: לצערנו אלימות זה דבר שקיים בכל פינה, כולל בבית הזה, לצערי.
אלי אלאלוף: לחלק מהחברים שלנו יש הרגשה שהביטויים שלהם יעברו יותר טוב אם זה יתבטא בצורה חריפה.
אלי אלאלוף: עוד לא בידיים, אבל אנחנו לצערי גם חלק מחברה שהיא מאד אלימה ועולם הרפואה במיוחד – רואים במחקר שיצא שצוטט ברוב התקשורת, אבל תרשו לי לחזור: 36% מאנשי הרפואה, מסגל הרפואה, דיווח על אלימות פיזית שאי אפשר להוציא אנשים מהחדר, לא סוגרים דלתות, לא סוגרים אותן בצורה מסוכנת.
אלי אלאלוף: 75% מהסגל הרפואי חווה אלימות מילולית בכל המסגרות הקיימות ואני לא מדברת על מסגרות מיוחדות אלא בכלל.
אלי אלאלוף: לצערי רק 11% הגיעו למשטרה ולכן גם המשטרה לא הפעילה את מלוא היכולת שלה כדי להשפיע.
אלי אלאלוף: הדרכים להתמודדות – קודם כל חינוך.
אלי אלאלוף: חינוך מהגיל הרך.
אלי אלאלוף: חינוך בכל המסגרות, כולל ההתנהגות בבית, כולל ההתנהגות ברחוב, בשכונה, בכל מקום ומקום.
אלי אלאלוף: אי אפשר שעובדי ציבורי, שמשרתים את הציבור, ב-99% הם עושים את זה בנאמנות, במסירות ובהרגשת שליחות, הם הראשונים שנפגעים.
אלי אלאלוף: אנחנו חברה שחייבים לא בחוק, לשנות את המצב, אלא רק בחינוך.
אלי אלאלוף: בתחושה אישית.
אלי אלאלוף: חוק לא מתקן.
אלי אלאלוף: חוק אמור למנוע.
אלי אלאלוף: לצערי גם זה אנחנו רואים שלא מספיק.
אלי אלאלוף: אתמול העברנו חוק בכנסת, אני אומר בשיא הכנות, חוק שאמור לאפשר לאזרחים בני 80 לא לעמוד בתור וחשבתי שזה צריך להיות אקט של נימוס רגיל.
אלי אלאלוף: לצערנו אף אחד לא מכבד את כללי הנימוס היום, ועלינו לחוקק חוקים כדי לקבוע התנהגות של אנשים.
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים להגיד שכל המערכות חייבות גם לשנות את ההתנהגות שלהן.
אלי אלאלוף: אני מבקש לקחת בחשבון גם את האספקט הפיזי, כדי שמצד אחד שומרים על עובדי הציבור ומצד שני הם מקבלים את האזרח בצורה מכובדת.
אלי אלאלוף: האכיפה היא גם חלק מהחברה שלנו.
אלי אלאלוף: המשטרה חייבת לקחת ברצינות, לפי שיקוליה המקצועיים, את התלונות.
אלי אלאלוף: יש היום הרבה מאד תלונות שאנחנו יודעים שנגמרות באי התעניינות של הציבור ולכן המשטרה לא ממשיכה בחקירתה.
אלי אלאלוף: אני יודע שהמשימות של החברה שלנו הן אדירות והיא ברורה כך.
אלי אלאלוף: בעצם כל המערכות של המדינה, כל המשרדים הם רלבנטיים להתמודדות עם האלימות הנוראית שאנחנו חווים ושמשפחת קררו חוותה יותר מכל אחד מאיתנו אתמול.
אלי אלאלוף: אני מבקש מאדוני השר לשאת את דבריו.
יעקב ליצמן: קרה משהו אתמול.
יעקב ליצמן: משהו שצריך לזעזע את אמות הסיפים כאן בארץ.
יעקב ליצמן: היה ויכוח על זה היום אם קרה פעם משהו כזה או לא, עם רופאים או לא, אני בטח לא זוכר דבר כזה.
יעקב ליצמן: קשה לעבור לסדר היום.
יעקב ליצמן: צריך לדעת – הרופאים והאחיות עושים עבודת קודש.
יעקב ליצמן: עובדים קשה, לפעמים בתנאים לא תנאים, אני אומר את זה גם כשר, חדרי מיון, תורים בקופות חולים, אנחנו מכירים את זה.
יעקב ליצמן: מנסים לשפר.
יעקב ליצמן: עושים דברים, אבל צריך לדעת להיכנס למצב של הרופאים והאחיות, שהם עובדים מאד מאד מאד קשה.
יעקב ליצמן: לכן אני לא מוכן לקבל ביטוי של אחד הכתבים היום, שהוא אומר לא פחות ולא יותר – לפעמים אנשי הצוות מביאים את זה על עצמם.
יעקב ליצמן: אני חושב שזה עוול גדול, שמישהו אומר את זה.
יעקב ליצמן: זה עוול גדול ודבר כזה לא יכול להיאמר ככה בכלי התקשורת.
יעקב ליצמן: לא משנה מה שבן אדם חושב.
יעקב ליצמן: משרד הבריאות יצטרך כאן להיכנס ונעשה דיונים בימים הקרובים לראות מה צריך לעשות.
יעקב ליצמן: להביא מאבטחים לכל סניף, לפעמים בסניף ארבעה שומרים, מאבטחים, לא בטוח שזה הפתרון.
יעקב ליצמן: זה בלתי אפשרי.
יעקב ליצמן: זה תקציבים.
יעקב ליצמן: היום יש כניסות מכל הכיוונים ואני לא בטוח שזה הפתרון.
יעקב ליצמן: שני דברים שכן צריך לעשות.
יעקב ליצמן: אלף, אכיפה.
יעקב ליצמן: אני חושב שהאכיפה במערכת המשפטית אינה מספיקה.
יעקב ליצמן: אני לא חושב שהיום כשמישהו תוקף רופא, עד שמביאים אותו לדין ועד שהוא מקבל ועד ועד, חולף הרבה זמן ולא נחשב אפילו איזה עונש הוא בכלל מקבל.
יעקב ליצמן: זה צריך להטריד אותנו.
יעקב ליצמן: לדעתי צריך לעשות בזה שינוי.
יעקב ליצמן: יכול להיות שאפילו – ואת זה אני אומר לחברי הכנסת – אני אבדוק את זה גם אצלי במשרד – אבל גם אולי בחקיקה.
אלי אלאלוף: בחקיקה?
יעקב ליצמן: כן, יכול להיות.
יעקב ליצמן: נבדוק את זה.
יעקב ליצמן: אני רוצה לעשות קודם כל דיון אצלי ולראות בדיוק מה שצריך לעשות.
יעקב ליצמן: אני מדבר גם על כך שבכל תלונה שיש צריך לקבל מיד תשובה, מיד עדכון ולא צריך להעמיד לדין מעבר ל-30 יום, אפילו פחות.
יעקב ליצמן: זה לא מי יודע מה.
יעקב ליצמן: למשל בסיפור הזה אתמול, פחות או יותר כולם יודעים, אני לא יודע אם בדקו אותו, כן, לא, זה לא תירוץ.
יעקב ליצמן: אני לא מוכן לקבל את זה שהוא לא נורמאלי, כן נורמאלי, זה לא העניין כרגע.
יעקב ליצמן: דבר שני, אנחנו לא מתייחסים גם לאלימות מילולית.
יעקב ליצמן: צעק על רופא, לא צעק על רופא, או על אחות, צעק עליה או לא צעק עליה, קוראים לאנשי הביטחון, יאללה, יאללה, לך הביתה, מפרידים והולכים הביתה.
יעקב ליצמן: גם בזה צריך לעשות איזה שהוא שינוי בגישה.
יעקב ליצמן: אם אנחנו נראה את שני דברים האלה שאני העליתי – כמובן חינוך, אבל חינוך אפילו אני לא צריך להגיד את זה, כל אחד מבין את זה, אבל אם נתמקד בשני הדברים האלה, בהחלט לדעתי זה יביא להרתעה.
יעקב ליצמן: אני לא רוצה לדבר על השביתה היום, כי אני מבין את המניעים.
יעקב ליצמן: אני לא בטוח ששביתה או אפילו האטה בעבודה, לא יודע, לא נכנס שזה דווקא הפתרון.
יעקב ליצמן: הזדהות.
יעקב ליצמן: אני באתי לכאן להזדהות, אדוני יושב הראש ואני חושב שנושא כזה צריך לזעזע את כולם.
יעקב ליצמן: צריך להראות שאיכפת לנו ובגלל זה באתי.
יעקב ליצמן: אני אשמח מאד אם יש לחבריי עוד הצעות.
יעקב ליצמן: אני אשמח לקבל הצעות, או מה שאתם חושבים לעשות.
איתן ברושי: צריך לתת לצוות הרפואי תוספת סיכון.
יעקב ליצמן: כן, ומה השר יקבל כתוספת סיכון.
עבדאללה אבו מערוף: זה לא ירתיע.
יעקב ליצמן: לא, רבותי - - -
אלי אלאלוף: סליחה, אני מציע, זה לא דיון רגיל.
אלי אלאלוף: אני מבקש לכבד את המעמד.
יעקב ליצמן: אני אומר שאני אשמח לקבל כל מיני הצעות.
יעקב ליצמן: אמרתי מיד שאני לא רואה מצב שקופות החולים יוכלו לעמוד בזה, שנביא מאבטחים לכל דלת וכניסה בקופת חולים.
יעקב ליצמן: אתמול זה היה עם דלק.
יעקב ליצמן: נניח שהיה מאבטח, אז מה?
יעקב ליצמן: היה מכניס אותו אתמול כי אף אחד לא היה חושד בדלק.
יעקב ליצמן: היו אומרים אם לו נשק, יאללה, תיכנס.
יעקב ליצמן: וזה כמו במטוס, שגם נוזל אוסרים.
יעקב ליצמן: גם את זה.
יעקב ליצמן: בכל אופן, אני חוזר ואומר רבותי, שני דברים, להתייחס יותר לאלימות מילולית ואני אשמח, אני אתן לזה גיבוי.
יעקב ליצמן: קל וחומר שאני רוצה שהאכיפה וההרשעה בבית המשפט יהיו יותר מחמירות.
יעקב ליצמן: אמרתי כאן לגבי האמירה המילולית, אני אשמח מאד לראות אם אנחנו יכולים לעשות משהו.
אלי אלאלוף: תודה רבה אדוני.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת איתן ברושי.
איתן ברושי: אדוני השר, חברי הכנסת.
איתן ברושי: אני באתי במיוחד לישיבה הזאת קודם כל כהזדהות אבל להגיד שלא מספיק להזדהות.
איתן ברושי: אני חושב שאמרת שהצוות הרפואי עובד בתנאים קשים.
איתן ברושי: שיפור התנאים לא קשור לאירוע המצער שקרה ויצא לנו - - -
יעקב ליצמן: איתן, התייחסתי לזה שהוא אמר שלפעמים אנשי הצוות מביאים את זה על עצמם.
איתן ברושי: לא, לא, אני לא התייחסתי לזה.
איתן ברושי: זו הערה שלא ראויה להתייחסות.
איתן ברושי: אני מתייחס למה שאתה אמרת, שציינת שאנשים עובדים קשה מאד ואני חושב שיש פה הסכמה, אבל יש גם הסכמה שהם לא מקבלים את התמורה הראויה.
יעקב ליצמן: אני מסכים איתך.