GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן: אני יודעת שבתחילה, ואני מקווה שגם שם יש שיפור, חלק מהקשישים היו מתקשרים שוב ושוב כדי להגיע למוקד ברחובות, שהיה כוח אדם, אבל הוא לפחות היה של הביטוח הלאומי, כי הם הרגישו שהם קיבלו שם שירות יותר טוב מעובדי הקבלן בצפת.
מיכל בירן: או למשל המוקדים החדשים שאתם מקימים – איזו סיבה שבעולם תהיה שזה לא יהיו עובדי הביטוח הלאומי?
מיכל בירן: עושים פיילוט, לא בטוחים שרוצים את האנשים, לא בטוחים שרוצים לקלוט אותם, הכל בסדר.
מיכל בירן: לא ישר צריך לקלוט, אבל אם מגיעים למסקנה שמשהו מוצלח, שמשהו עובד, בדרך דבר כזה כשמקימים מרכז זכויות, שזה לא יודעת, בתפיסה שלי זה In House, מי שאתם, זה In House מי שאתם אמורים להיות.
מיכל בירן: לקחת חברה שתעשה את זה, ושוב?
מיכל בירן: אני לא מאשימה אתכם, אני מכירה את האוצר.
מיכל בירן: אני יודעת שזה לא - - -
<שלמה מור יוסף: יש שני דברים - - -
מיכל בירן: אוקיי, ואני אשמח ואני נמצאת גם בוועדה של רועי פולקמן על הרפורמה בשירות הציבורי.
מיכל בירן: אני חושבת שזה מאד חשוב שיהיה להם קל ופשוט לקלוט אנשים ולקלוט אנשים טובים באיכויות שאתם צריכים, אבל אי אפשר שהפתרון הראשון תמיד יהיה העסקת קבלנים, כי אנחנו יודעים איפה זה מסתיים.
אלי אלאלוף: מיקי רוזנטל ואחר כך חבר הכנסת אוסאמה סעדי.
מיקי רוזנטל: כן, יש לי הערה ושתי שאלות, ברשותך.
מיקי רוזנטל: קודם כל תבורכו על השינויים לטובה שאתם עושים.
מיקי רוזנטל: יש עוד הרבה מה לעשות, גם אתם יודעים את זה וכו' וכו'.
מיקי רוזנטל: העניין הוא כזה שאתם מתקשים להתמודד עם העובדה הבסיסית שאנשים יוצאים מאוכזבים מהביטוח הלאומי לא בגלל שהיחס אליהם לא היה בסדר, אלא הם פשוט קיבלו תשובה שלילית, כמו אדם שמפסיד במשפט.
מיקי רוזנטל: הוא חשב שמגיע לו והוא לא מקבל.
מיקי רוזנטל: ויש כאלה רבים מאד ואתם לא מצליחים לעשות את הדיפרנציאציה בין מויש'ה – אנחנו מאד מכבדים אותך אבל לא מגיעות לך זכויות, לבין דליה שקיבלה את הזכויות וזה נושא שהוא נושא תקשורתי, מערכתי, רב מערכתי, אבל אפשר כן להתמודד איתו יותר טוב לדעתי.
מיקי רוזנטל: כי בסופו של דבר זה מייצר ויש אויבים טבעיים לביטוח הלאומי, כמו מאוכזבי ביטוח לאומי, כמו אנשים שלא מקבלים, ויש גם מי שמתפרנס, לצערנו, מהשחרת הביטוח הלאומי.
מיקי רוזנטל: זו הערה אחת.
מיקי רוזנטל: ההערה השנייה שנוגעת לשירות נוגעת במקום שבו נוצרת, אם הייתם משתפרים - במקום ואתם הולכים לכיוון הזה - במקום שבו נוצרת הבעיה או נוצרת הזכאות, שם צריך.
מיקי רוזנטל: עשיתם את זה בבתי חולים ובצדק וטוב שכך.
מיקי רוזנטל: אתם לא עושים את זה בכל הגזרות שבהן נוצרת הבעיה.
מיקי רוזנטל: כשנוצרת הבעיה והאדם היה במקום, אצל העובדת הסוציאלית כמו שאמרת.
מיקי רוזנטל: היא מקבלת, אומרת תראו, מגיע לך ככה וככה, או יש לך זכויות כאלה ואחרות, אז שם אתם צריכים להרחיב את הדבר הזה.
מיקי רוזנטל: לוודא איפה נוצרת הזכאות או איפה נוצרת התודעה ושם לתקוף אותה מיד.
מיקי רוזנטל: לדעתי הייתם משפרים דברים.
מיקי רוזנטל: אני חוזר לשתי הערות, כי הבטחת לי תשובה, פשוט לא נתת, על ה-8 מיליארד של הריבית.
מיקי רוזנטל: זאת אומרת איך אתם מקבלים 8 מיליארד?
אלי אלאלוף: אתה רוצה להשקיע אצלו אולי?
מיקי רוזנטל: כאילו, אין השקעה יותר טובה מהשקעה בביטוח הלאומי אם אתם מקבלים 8 מיליארד שקלים ריבית.
מיקי רוזנטל: כי יש פער עצום במספרים בין 79 מיליארד ל-88 מיליארד שקלים.
מיקי רוזנטל: זה 9 מיליארד שקלים אפילו לדעתי.
מיקי רוזנטל: והדבר השני, שהוא מאד מפריע לי ולא רק לי, זה נכים שמגיעים לגיל 67 והם צריכים לבחור.
מיקי רוזנטל: אין כפל קצבאות והם צריכים לבחור בין אחת הקצבאות.
מיקי רוזנטל: וזה נושא מאד כאוב, כי כאמור, אדם שנהיה זקן, הוא לא מפסיק להיות נכה, הוא ממשיך.
מיקי רוזנטל: ולהיפך, הרבה פעמים הצרכים שלו רק עולים והנכות שלו היא רק-.
מיקי רוזנטל: ובנושא הזה מה עמדתכם?
מיקי רוזנטל: זאת אומרת האם צריך היה לשנות את החקיקה בסוגיה הזאת?
אלי אלאלוף: כן, אוסאמה סעדי, בבקשה.
אוסאמה סעדי: אנחנו נשמע אחרי זה את הדברים?
אלי אלאלוף: כמה שיותר מהר נגמור את הפרק הזה, נגיע לפרק על האוכלוסייה הערבית.
אוסאמה סעדי: אז בפרק הזה, הכללי, כמובן שהמוסד לביטוח לאומי הוא מוסד באמת חשוב מאד, שנותן שירותים לאוכלוסיות החלשות, מטבע הדברים, ולכן כמובן שכל השכבות החלשות וגם במגזר הערבי, באמת זקוקים לשירותים שמעניק ונותן הביטוח הלאומי.
אוסאמה סעדי: אני לא רוצה לדבר על המגזר, כי אחרי זה נשמע את הסקירה, אבל אני לא בכדי אמרתי על ההערה של שנה, שבאמת אחרי זה אין אפשרות לתבוע ואני חושב שאדוני יושב הראש וחברי, חברי הכנסת, אנחנו צריכים באמת להירתם לזה.
אוסאמה סעדי: כי היום, אפילו שיקול דעת למוסד לביטוח לאומי אין.
אוסאמה סעדי: כאילו אומרים זה שנה, לא הגשת – דוחים על הסף, אפילו בלי לתת שיקול דעת לשקול את הנסיבות ואת כל הדברים האלה.
אוסאמה סעדי: ולכן הייתי באמת מציע שאנחנו קדם את העניין הזה של להעניק אולי עוד תקופה, אולי להעניק עוד שיקול דעת.
אוסאמה סעדי: אנחנו רואים באמת, כמו שאמרה מיכל, שיש מהפכה ואני מברך על כך.
אוסאמה סעדי: אותם דברים אנחנו אמרנו לפני שבוע, עשרה ימים, כשהגיע מנכ"ל הדואר לוועדת הכלכלה ואנחנו השתתפנו.
אוסאמה סעדי: אני יכול להעיד מניסיון אישי שאני כבר יש לי קשרי עבודה הדוקים עם מנכ"ל הדואר.
אוסאמה סעדי: אנחנו כבר היינו בסיורים כמעט בעשרה יישובים ערביים והיד עוד נטויה.
אוסאמה סעדי: השבוע יש לנו כמעט עוד 10 יישובים בצפון, בדרום, במרכז.
אוסאמה סעדי: הוא רואה באמת, הוא ומנהלי המחוזות במרחב רואים בדיוק את השטח ואת הנציגות ומנסים למצוא פתרונות, אז אני מברך ואני מציע, כיוון שגם יש לנו קשרי עבודה הדוקים עם מנהל מחוז נצרת, ידידנו חוסאם אבו בכר.
אוסאמה סעדי: יש לי הצעה גם בכיוון של הגבייה, מה שאמרת מיקי.
אוסאמה סעדי: אני מנסה לקדם וזה בשלבים סופיים – אדוני יושב הראש ואדוני המנכ"ל – מבצע לתשלום חובות עם רשות האכיפה והגבייה, ועל זה כבר קיבלנו אישור של שרת המשפטים, של משרד האוצר, של הנהלת בתי המשפט, של רשות האכיפה, שהם עכשיו מכינים תזכיר שיצאו במבצע לתשלום כל החובות לכל רשויות המדינה, לשלם את הקרן תוך תקופה מסוימת – נגיד חודש, קרן פלוס 10% תוך חודשיים, קרן פלוס נגיד זה, ואני חושב שבמיוחד אם אפשר גם שהביטוח הלאומי יירתם למבצע הזה, אז אנחנו נודה מאד.
אלי אלאלוף: רעיון טוב.
אוסאמה סעדי: ומכיוון שבאמת זה נותן לנו, לאוכלוסיות החלשות שכבר הסתבכו, יש כאלה שהסתבכו, ואז יש את הקרן ויש את הריביות ויש את ההצמדות ויש את הקנסות ויש זה ויש זה.
אוסאמה סעדי: נעשה מבצע ואני מבקש ממך אדוני המנכ"ל ואני אפנה אליך גם באופן אישי וגם דרך מנהל רשות האכיפה והגבייה, שגם המוסד לביטוח לאומי יירתם לעניין הזה.
אלי אלאלוף: סליחה, אני באמת החזקתי אותך.
עבדאללה אבו מערוף: זה בסדר, אני מקשיב בשקט.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא יודע אם היו דיונים לפני זה, דיון כזה חשוב מאד בשביל לראות את המוסד הזה, המוסד הסוציאלי ואני מדבר על זה באופן ברור, לא רק המוסד וזה לא סולידריות.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא חושב שזה זה, אבל זה מוסד סוציאלי.
עבדאללה אבו מערוף: צריך לשנות את המושג, את המילה הזאת – סולידריות, למילה סוציאלי.
עבדאללה אבו מערוף: זה מה שצריך להיות.
עבדאללה אבו מערוף: כי אם אנחנו נגיד שהמוסד הזה הוא מוסד של סולידריות, זה לא יתאים לסיבה שהמוסד לביטוח לאומי קיים.
מיכל בירן: אני חושבת שזה בדיוק זה.
מיכל בירן: ביטוח לאומי – כמעגל סגור - - -
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שזה מוסד סוציאלי וזה טוב שזה מוסד סוציאלי וזה טוב שיש מוסד כזה.
<שלמה מור יוסף: סוציאליות וסולידריות לא מתנגשים אחד עם השני.
עבדאללה אבו מערוף: כן, כן, אני מבין שלא מתנגשים, אבל זה עדיין - - -
מיכל בירן: אבל בסוציאלי יש אלמנט של צדקה ובסולידריות יש אלמנט של צדק.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה שנשאיר כמה שיותר זמן לדיון הבא.
עבדאללה אבו מערוף: כן, ולכן בעניין הזה יש הרבה מה לשפר וזה טוב שיש דיון כזה.
עבדאללה אבו מערוף: אם העניין הוא רק החוק ועניין הכסף וזה מתבטא במשרד האוצר בהכל, זה דברים שאנחנו כאן בכנסת נראה במה אפשר לעזור, מה אפשר לשפר ומה אפשר לתת.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו כאן מדברים על השירות ועל היחס לציבור, שחייב להיות סוף סוף לטובת האזרח הפשוט.
עבדאללה אבו מערוף: מה שעדיין מטריד ולא קיבלתי עליו תשובה – 20 מיליון אינטראקציות עם האזרחים בשנה.
עבדאללה אבו מערוף: עד מתי זה היה?
עבדאללה אבו מערוף: האם עכשיו אחרי כל המהפכה שישנה זה ירד בהרבה, זה טוב.
עבדאללה אבו מערוף: אבל אם זה יישאר 20 מיליון, אז צריך לבדוק את המצב.
עבדאללה אבו מערוף: אני כאזרח בכל העבודה שלי 20 שנה גם כשכיר וגם כעצמאי, היה לי פעמיים עם הביטוח הלאומי, טעות שלהם, בסדר.
עבדאללה אבו מערוף: אני מדבר אישית, כדי שנדע על מה מדובר.
עבדאללה אבו מערוף: לכן זה הרבה מאד, 20 מיליון.
עבדאללה אבו מערוף: זה הרבה מאד וצריך לבדוק.
עבדאללה אבו מערוף: ועוד פעם אני אומר, אני לא בעד שאכן נסתמך על המחשבים, כמובן עם ההערות וההסתייגות שעובדי כוח אדם יהיו בקשר עם הציבור.
עבדאללה אבו מערוף: חייבים להיות אנשי מקצוע, כמו עובדים סוציאליים שהם שייכים לביטוח הלאומי, למשרדים של הביטוח הלאומי, איפה שהם נמצאים, וכמה שיש אפשרות לא מענה של מחשב אלא מענה אנושי – זו השיטה הנכונה ביותר להסביר.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שזה יותר טוב ויותר יעיל איך להציג את הזכויות.
עבדאללה אבו מערוף: מענה טלפוני לא נותן את השירות וכוח אדם נותן את השירות.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אם אנחנו מדברים על שיפור, בבקשה לקחת את זה בחשבון.
עבדאללה אבו מערוף: המענה האנושי הוא הדבר הכולל והעיקרי, כולל העובדים הסוציאליים של הביטוח הלאומי.
עבדאללה אבו מערוף: ואם חסר, אז צריך לדאוג לזה ולא להסתמך כל הזמן על עמותות שהן עושות עבודת קודש, כל הכבוד, אבל לא להסתמך כל הזמן על העמותות.
עבדאללה אבו מערוף: ואם רוצים לשפר, אז אכן הביטוח הלאומי ייקח על עצמו את כל הדברים האלה.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, הדיון האחרון היום יהיה על המגזר הערבי וחצי השעה האחרונה תוקדש אך ורק לנושא הזה.
אלי אלאלוף: ברשותך אדוני המנכ"ל, יש לך שתי דקות לענות.
<קריאה: מה עם הוועדות הרפואיות?
<שלמה מור יוסף: בדיון הבא.
<שלמה מור יוסף: תראו, הנושא של חברות שנותנות שירות, זה לא אקוויוולנט לעובדי קבלן.
<שלמה מור יוסף: המוקד הטלפוני ויד מכוונת לא נולדו מאותו רעיון.
<שלמה מור יוסף: המוקד הטלפוני נולד לפני יותר מעשור וזה מופעל על ידי חברה חיצונית, עם היתרונות של זה ועם החסרונות של זה.
<שלמה מור יוסף: אנחנו רואים במהלך השנים התמקצעות שלהם.
<שלמה מור יוסף: הזמן הממוצע של משך העובדים הוא יותר משנתיים וחצי, כך שאנחנו בהחלט רואים שיפור גדול מאד יד מכוונת – הלכנו לחברה חיצונית בגלל שפתחנו את זה בזמן שאמון הציבור בביטוח הלאומי היה בתחתית המדרגה, ואם היינו פותחים את זה בתוך הביטוח הלאומי – אנשים היו אומרים שהם לא באים לזה.
<שלמה מור יוסף: ולכן הרעיון לעשות את זה מחוץ לביטוח הלאומי, בא מתוך אותה מחשבה שאת ועדות הערר אנחנו עושים מחוץ לביטוח הלאומי, כי בנקודה הזאת הציבור אמר – לא רוצים שאתם תעשו את זה, אנחנו רוצים שמישהו אחר יעשה את זה ולכן הלכנו החוצה.
<שלמה מור יוסף: לגבי ההפרדה בשביעות הרצון בין המקבלים ללא מקבלים, אתה צודק.
<שלמה מור יוסף: כשאנחנו עושים את הסקרים, כשמישהו יוצא מהוועדה הרפואית ושואלים איך היה, אנחנו מקבלים ציון גבוה.
<שלמה מור יוסף: כשאנחנו אחרי זה, אחרי שהוא מקבל את התשובה שואלים – אז מי שקיבל חיובי יש לו שביעות רצון אחרת, מי שקיבל שלילי אחרת.
<שלמה מור יוסף: זה נושא שבהחלט צריכים להתמודד איתו.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מנסים להיות איפה שהזכאות נוצרת, ואני עונה בקיצור.
<שלמה מור יוסף: זה אתגר גדול מאד להיות שם.
<שלמה מור יוסף: לגבי הריבית, בכל אופן אני מוכרח להגיב.
<שלמה מור יוסף: אתה יכול לעממם את האור ואני אגיד רק מילה אחת על השקף.
<שלמה מור יוסף: תראה, מה שאתה רואה בכחול זה ההבדל בין ההכנסות להוצאות השוטפות שלנו.
<שלמה מור יוסף: בלי ריבית, בלי כלום.
<שלמה מור יוסף: ואתה רואה שבשנת 2008, זה מצד שמאל, בשנת 2008 הסגול הוא מעל הקו, זאת אומרת היה רווח.
<שלמה מור יוסף: עד שנת 2008 כל שנה היה רווח בין התקבולים - תקבולים זה גם מהממשלה, לא רק מהציבור - לבין ההוצאות.
<שלמה מור יוסף: ברווח הזה הביטוח הלאומי קנה אגרות חוב ממשלתיות.
<שלמה מור יוסף: היום יש לנו אגרות חוב ממשלתיות בסכום של כ-180 מיליארד שקלים.
<שלמה מור יוסף: ה-180 מיליארד שקלים האלה מושקעים באגרות חוב ממשלתיות, חציין בריבית מועדפת וחציין בריבית שוק.
<שלמה מור יוסף: ה-180 מיליארד שקלים האלה נותנים ריבית.
<שלמה מור יוסף: הריבית בשנה שעברה או השנה תהיה 8 מיליארד שקלים.
מיקי רוזנטל: על 180 מיליארד?
<שלמה מור יוסף: על 180 מיליארד.
<שלמה מור יוסף: ריבית מועדפת.
מיקי רוזנטל: יש לכם ועדת השקעות?
<שלמה מור יוסף: אני לא יכול - - -
מיקי רוזנטל: יש ועדת השקעות של הביטוח הלאומי?
<שלמה מור יוסף: יש ועדת השקעות אבל היא לא מחליטה על ההשקעות.
<שלמה מור יוסף: ההחלטה הזאת היא החלטה אוטומטית.
<שלמה מור יוסף: כל הסכום הולך לאגרות חוב, חצי בריבית כזאת, חצי בריבית אחרת ואין שום שיקול דעת לאף אחד איפה להשקיע.
<שלמה מור יוסף: זה לא בבורסה, זה לא בתשתיות, זה לא בשום דבר אחר.
<שלמה מור יוסף: לגבי מבצע חובות – אני מקבל, מרים את הכפפה.
<שלמה מור יוסף: יש לנו הוצאה לפועל שלנו, אנחנו יודעים להתמודד עם זה.
<שלמה מור יוסף: אם יהיה מהלך לאומי של התמודדות עם חובות ברמה של קרן פלוס משהו, אנחנו נהיה שותפים בשמחה רבה למהלך הזה.
מיכל בירן: רק לא בקיזוז מקצבאות.
<שלמה מור יוסף: מה?
<שלמה מור יוסף: בכל דרך שהביטוח הלאומי יודע לגבות חובות.
מיקי רוזנטל: כן, הייתה לי עוד שאלה אחת לגבי כפל הקצבאות בגיל זקנה.
<שלמה מור יוסף: כפל קצבאות, תראו.
<שלמה מור יוסף: נכות הוגדרה כקצבת קיום.
<שלמה מור יוסף: זה לא קצבת פיצוי.
<שלמה מור יוסף: נפגעי איבה זה קצבת פיצוי.
<שלמה מור יוסף: תאונות דרכים זה קצבת פיצוי.
<שלמה מור יוסף: נכות זאת קצבת קיום, אז המדינה אמרה לאורך השנים, אם אתה מקבל קצבת קיום, כשאתה מגיע לגיל 62 או 67, אתה לא צריך קצבת קיום יותר גדולה, אז אתה ממשיך עם אותה קצבת קיום.
<שלמה מור יוסף: אתה לא צריך שתי קצבאות קיום.
<שלמה מור יוסף: אני מסביר את הרציונאל של מי שחוקק.
<שלמה מור יוסף: ואז אומרים תראה, זאת קצבת הנכות שלך, אתה יכול להמשיך איתה.
<שלמה מור יוסף: אם קצבת הזקנה היא יותר גבוהה – תיקח אותה.
<שלמה מור יוסף: אם לא – תמשיך.
<שלמה מור יוסף: אתה יכול לבחור אבל אתה לא יכול לקבל את שתיהן.
<שלמה מור יוסף: זה לא שהנכה לא נהיה זקן או שהזקן מפסיק להיות נכה.
<שלמה מור יוסף: הרציונאל בא ממקום אחר, שקצבת קיום היא קצבת קיום אחת ולא שתיים.
<שלמה מור יוסף: זה בוודאי נתון לדיון לשינוי.
<שלמה מור יוסף: אני מנסה להסביר איך הגיעו - - -
מיקי רוזנטל: כל מה שאמרת, אבל אני שאלתי מה עמדתך.
מיקי רוזנטל: אני יודעת את הסיבות, גם ההיסטוריות ואת מה שאמרת.
מיקי רוזנטל: אבל מה עמדתך אתה לגבי הסוגיה הזאת.
<שלמה מור יוסף: עמדתי אני שזה לא הנושא הכי חשוב שבו צריך להשקיע את הכסף.
<שלמה מור יוסף: אם יש לנו מספר נושאים זה לא בראש הרשימה.
עבדאללה אבו מערוף: אבל הצרכים של בן אדם נכה זקן, הם יותר משל בן אדם שהוא לא נכה.
<שלמה מור יוסף: אני מציע לא לפתוח את הדיון, כי אתם - - -
<שלמה מור יוסף: ביקש יושב הראש להקדיש לנושא שלם.
מיקי רוזנטל: בואו נדבר על הערבים.
<שלמה מור יוסף: זה נושא שסוף סוף הגענו אליו.
אלי אלאלוף: בבקשה, ברשותכם אנחנו נעבור לנושא הבא.
אוסאמה סעדי: חוסאם, בוא.
<שלמה מור יוסף: חוסאם לא מייצג את האוכלוסייה הערבית, אני מייצג אותם.
אוסאמה סעדי: יפה מאד.
אוסאמה סעדי: הוא מנהל מחוז נצרת.
<שלמה מור יוסף: הוא מנהל מחוז, אבל אני מייצג את - - -
מיקי רוזנטל: זו אמירה חשובה מאד.
<שלמה מור יוסף: אני מייצג אותם.
מיקי רוזנטל: האמירה הייתה מאד חשובה.
<שלמה מור יוסף: אז לכן אני מציג את זה.
<שלמה מור יוסף: זו מחויבות שלי.
<אבנר עורקבי: רגע רגע, אלאלוף, לא יהיה ועדות רפואיות היום?
מיקי רוזנטל: יהיה בדיון הבא, כבר אמרו.
מיקי רוזנטל: יהיה בפעם הבאה.
מיקי רוזנטל: יהיה עוד דיון.
אלי אלאלוף: אנחנו עוד לא גמרנו.
אלי אלאלוף: עוד לא היה.
יוסף ג'בארין: יש גם ועדות רפואיות אצל הערבים, זה בסדר.
<אבנר עורקבי: ברור, זו הכוונה.
<שלמה מור יוסף: יושב הראש החליט איזה נושא, אבנר, ואתה יודע את זה.
<אבנר עורקבי: אין בעיה, אין בעיה.
אלי אלאלוף: אבנר בדרך כלל מסכים איתי.
אלי אלאלוף: רק בחוץ הוא מחזיר לי, לא לדאוג.
<אבנר עורקבי: שמת לי את זה מתחת לחגורה.
<שלמה מור יוסף: אנחנו חיים בחברה רב תרבותית כמו הרבה מדינות בעולם והביטוח הלאומי מצד אחד יש לו עיוורון תרבותי.
<שלמה מור יוסף: העיוורון התרבותי הוא בזכויות.
<שלמה מור יוסף: לכל מי שיש זכויות, אנחנו עיוורים אם הוא גבר, אם הוא אישה, אם הוא ערבי, אם הוא יהודי.
<שלמה מור יוסף: כולם זכאים לאותו סל של זכויות.
<שלמה מור יוסף: אבל בהנגשת השירות, במיצוי הזכויות, אנחנו צריכים לפתח את הרגישות התרבותית.
<שלמה מור יוסף: ולכן שמתי את זה כדבר המכוון.
<שלמה מור יוסף: זה אותן זכויות לכל האזרחים.
<שלמה מור יוסף: צריך לראות שכל קבוצה תרבותית, מגזרית, תמצה את הזכויות בהתאם למאפיינים שלה ולהתגבר על החסמים שיש באותה אוכלוסייה ספציפית.
<שלמה מור יוסף: ועל הבסיס הזה, כשאנחנו מסתכלים, אם אנחנו מסתכלים על המאפיינים הייחודיים של הציבור הערבי בראיית ביטוח לאומי, זה לא בראייה אחרת.
<שלמה מור יוסף: ואת זה עשינו בהתייעצות עם חוסאם, שבאמת חוסאם הוא מנהל סניף נצרת והוא כמובן, עיקר עבודתו הוא סביב האוכלוסייה הזאת והוא גם אחראי על נצרת עילית ועל עוד יישובים, אבל בסך הכל מה המאפיינים?
<שלמה מור יוסף: המאפיינים הם, של האוכלוסייה כאוכלוסייה, זה אזורים דלי תעסוקה, משפחות נמצאות הרבה זמן במעגל של הבטחת הכנסה.
<שלמה מור יוסף: זה משפיע על ההשמה ועל השיקום.
<שלמה מור יוסף: האוכלוסייה הצעירה, יש בה אבטלה גבוהה.
<שלמה מור יוסף: יש עבודה חלקית רבה.
<שלמה מור יוסף: יש עבודה בתוך המשפחה, שזה דורש התנהלות אחרת מבחינת הביטוח הלאומי.
<שלמה מור יוסף: העסקה אצל קרובי משפחה, יש לה כללים אחרים מהעסקה אחרת.
<שלמה מור יוסף: יש הרבה תעסוקה בעבודות פיזיות שמעלות את הפגיעה בעבודה ואת הצורך לקבל פיצוי של נפגעי עבודה.
<שלמה מור יוסף: יש העסקות קטינים, שמייצרות לנו אתגרים אחרים.
<שלמה מור יוסף: חלק מהעבודה היא לא מסודרת ואם היא לא מסודרת אין בה הפרשות לביטוח הלאומי וזה פוגע בזכאויות שלהם אחר כך, כי אם הם לא שילמו ביטוח לאומי ברמה שהם היו צריכים לשלם, אז הפיצוי הוא בהתאם, הוא פיצוי מינימאלי.
<שלמה מור יוסף: כי הם לא שילמו בהתאם, כי העבודה לא מסודרת, כי מנצלים אותם בנקודת הזמן הזאת – המעסיקים השונים.
<שלמה מור יוסף: ותאונות העבודה הן ברמה יותר גבוהה, אמרתי.
<שלמה מור יוסף: נושא נוסף הוא נושא הנכסים.
<שלמה מור יוסף: הנכסים באוכלוסייה הערבית הם לא מוסדרים.
<שלמה מור יוסף: כשיש לאבא את השטח ואת הבניין והילד בונה עליו עוד קומה והילד השני בונה עליו עוד קומה, הדירה נשארת רשומה על שם האבא.
<שלמה מור יוסף: ואז כשאנחנו באים והוא צריך השלמת הכנסה, כי הוא לא עובד ואנחנו בודקים נכסים, פתאום יש לו נכס ענק שלמעשה הוא לא שלו בכלל, הוא של הילדים שלו.
<שלמה מור יוסף: אז השאלה איך אנחנו מתמודדים ואיך אנחנו מייצרים מצב שאנחנו יכולים להפריד את זה בלי שזה רשום בטאבו.
<שלמה מור יוסף: וגם לזה ניסינו למצוא פתרונות.
<שלמה מור יוסף: אז אלה המאפיינים הכלליים שמחייבים אותנו לשים זרקור בנושאים הספציפיים האלה באוכלוסייה, כשממצים להם את הזכויות או כשדנים על שינויי חקיקה או שינויי תקנון אצלנו שזה יתאים, והנכסים זו אחת הדוגמאות.
<שלמה מור יוסף: התקנון או ההנחיות שלנו שונו בהתאם, בכדי שנוכל להביא את הנושא הזה לידי ביטוי.
<שלמה מור יוסף: וכמובן הנושא של השפה.
<שלמה מור יוסף: יש פה צורך ברור להנגיש את השירות עד כמה שאפשר בשפה הערבית, וזה קודם כל הבסיס לדיון.
<שלמה מור יוסף: אז איפה אנחנו נמצאים?
<שלמה מור יוסף: אז קודם כל זאת פרישת הסניפים של המוסד לביטוח לאומי באוכלוסייה הערבית, שזה הנושא שלנו היום.
<שלמה מור יוסף: אמר יושב הראש שהוא לא אוהב לעשות הפרדות, אבל הנושא שלנו היום הוא הפרדה, אז אנחנו מתייחסים לנושאים האלה.
<שלמה מור יוסף: מצד ימין אתם רואים את כל היישובים הם יישובים ערביים בצפון ובדרום, בדואים.
<שלמה מור יוסף: ומצד שמאל אתם רואים את היישובים המעורבים, כי ערבים חיים גם בחיפה וביפו ובעכו וברמלה.
<שלמה מור יוסף: אז אם אתה מסתכל על כלל האוכלוסייה הערבית, ככה מחולקת מפת השירות הפיזי.
<שלמה מור יוסף: זה השירות הפיזי של הביטוח הלאומי, שמאפשר נגישות לאוכלוסייה הערבית בדברים האלה.
<שלמה מור יוסף: רק לציין שבשנת 2015 פתחנו נקודת שירות חדשה בכפר קנא, שהפתיחה הרשמית שלה היא מחר.
<שלמה מור יוסף: הטקס מחר, הנקודה כבר עובדת.
<שלמה מור יוסף: והשנה, בינואר 2016, פתחנו מרכז שירות חדש בטייבה.
<שלמה מור יוסף: זאת אומרת אלה הן שתי הנקודות החדשות שפתחנו, אחת בכפר קנא ואחת בטייבה.
<שלמה מור יוסף: אני מקווה שהשנה נפתח גם נקודת שירות במסעדה.
מיכל בירן: בכל המקומות האלה יש פקידים דוברי ערבית?
אלי אלאלוף: באר שבע לא היה - - -
<שלמה מור יוסף: מעיר יושב הראש, ובצדק, שביישובים המעורבים, גם באר שבע אמורה להיכלל, כי התושבים הבדואים לא מסתפקים בשירות ברהט ובלקייה ובשגב שלום ובחורא, וחלקם בא גם לסניף באר שבע, כי גם במקומות – לא בכל המקומות יש את כל השירותים.
<שלמה מור יוסף: במקומות האלה, מצד ימין, השירות ניתן על ידי דוברי ערבית.
<שלמה מור יוסף: אז מה אנחנו עושים, מה ערוצי השירות והמידע בשפה הערבית: אז אנחנו מדברים על מערכת לניהול תורים.
<שלמה מור יוסף: כשאתה נכנס לסניף, מערכת ניהול התורים יכולה להיות בעברית ובערבית.
<שלמה מור יוסף: אני מוכרח להגיד, אני באתי לסניף נצרת בפעם האחרונה ואמרתי להם למה המערכת שלכם בעברית?
<שלמה מור יוסף: הם יכולים להפוך אותה לערבית.
<שלמה מור יוסף: אז מכל מיני סיבות טכניות, אבל המערכת היא עברית-ערבית, לפי החלטת הצוות בסניף.
<שלמה מור יוסף: עמדות השירות העצמי הן בערבית.
מיכל בירן: זאת אומרת שכל הסניף צריך להיות באותה שפה?
מיכל בירן: לא יכול אדם את המסוף שלו להחליף?
<שלמה מור יוסף: לא, אני מדבר על שירות באזור המתנה.
<שלמה מור יוסף: תרגום המסמכים – יש לנו שירות תרגום בחלק מהסניפים, בעיקר במזרח ירושלים, ששם דוברי העברית הם מעטים, באוכלוסיות האחרות הם רבים, אבל אנחנו נותנים שירות תרגום של מסמכים.
<שלמה מור יוסף: הטפסים שלנו הם בערבית.
<שלמה מור יוסף: המילוי חייב להיות בעברית, כי אנחנו אוספים את כל המידע.
<שלמה מור יוסף: אין לנו אפשרות לקבל תביעות בערבית, אבל ההנחיות, ההסברים, כל חוברות ההסברה שלנו הן בערבית.
<שלמה מור יוסף: במוקד הטלפוני נותנים שירות בערבית ובשפות נוספות.
<שלמה מור יוסף: אתר האינטרנט שלנו בנוי כך שהמידע ניתן גם בערבית.
<שלמה מור יוסף: הסיוע במילוי טפסים בסניפים לדוברי ערבית על ידי דוברי ערבית.
<שלמה מור יוסף: אנחנו עכשיו מפתחים שירות תרגום און-ליין, גם בטכנולוגיה שהיא מתפתחת, שאפשר לתת שירות – שיחת ועידה – על ידי חברה שנותנת את השירות הזה, ואז אפשר יהיה לתת את התרגום במקום.
<שלמה מור יוסף: בעיקר זה חשוב בוועדות הרפואיות, לא בדלפקי השירות שלנו.
<שלמה מור יוסף: אז אלה הדברים הכלליים שאותם אנחנו לוקחים.
<שלמה מור יוסף: כוח האדם בביטוח הלאומי, בסך הכל, מכלל העובדים 6% הם עובדים שהם לא יהודיים.
<שלמה מור יוסף: מסך מקבלי הקהל – 8% הם עובדים לא יהודיים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מנסים לעשות כל מיני פעולות ייחודיות לאוכלוסייה הערבית.
<שלמה מור יוסף: אני אראה לכם סרטון, לא את כולו.
<שלמה מור יוסף: מוצג סרטון
<שלמה מור יוסף: זה סרטון שהצוות בסניף הפיק.
<שלמה מור יוסף: הוא מקבל את ההודעה.
<שלמה מור יוסף: חוסאם, תגיד כמה מילים רק בשביל להסביר מה זה ותיכף אני מפסיק.
<חוסאם אבו בכר: הוא שואל לגבי התשלום לסטודנטים או לתלמידים.
מיקי רוזנטל: המציגים זה עובדים של הסניף?
<שלמה מור יוסף: זאת עובדת של הסניף, כן.
<חוסאם אבו בכר: זה לא.
<חוסאם אבו בכר: זה שחקן.
מיקי רוזנטל: זהו, כי יש שם כמה מקצוענים, אמרתי אותי יעשו הסבה.
<שלמה מור יוסף: זאת עובדת סניף.
<שלמה מור יוסף: טוב, אני לא אעבור על הכל, אני רק רציתי להראות שאנחנו מנסים להנגיש את זה לכלל האוכלוסיות, ואתם רואים, גם החברה הצעירים במגזר הערבי, לתת להם את האפשרות לקבל את המידע, לעבוד דרך האייפון, להבין שהם צריכים לשלם דמי ביטוח ולא לצבור חובות ושנבוא אליהם אחרי 5 שנים עם איזה שהם חובות כאלה ואחרים.
<שלמה מור יוסף: אז בגדול, אלה הפעילויות שאנחנו עושים.
<שלמה מור יוסף: אבל אני בכל אופן רוצה שאולי חוסאם ירחיב בנושאים האלה.
<חוסאם אבו בכר: חוסאם אבו בכר, מנהל סניף נצרת של המוסד לביטוח לאומי.
<חוסאם אבו בכר: מעבר לכל מה שנאמר, מכיוון שהעניין העיקרי מבחינתי, מעבר לדברים הכלליים שאנחנו עושים כמו בכל מקום, כל הסוגיה של הנגשת השירות והניסיון להתאים אותו תרבותית, זה בעצם הדברים המרכזיים.
<חוסאם אבו בכר: בעניין של הנגשת השירות, המנכ"ל דיבר כאן על הפרישה הרחבה יחסית, ועדיין אנחנו מנסים לאתר צרכים ומקומות, כמו שאנחנו פתחנו בכפר קנא וטייבה גם כן ופותחים מקומות חדשים.
<חוסאם אבו בכר: כמובן שיש פרישה רחבה מאד גם של עמדות לשירות עצמי ברוב הרשויות המקומיות, כדוגמת אלה השייכות לסניף נצרת, של מעל 10,000 תושבים, יש עמדה כזאת.
<חוסאם אבו בכר: אני מוסיף שמעבר לכל העניין הזה אנחנו עוסקים המון בפעילות קהילתית, פעילות שבאה בעצם להביא את המוסד לביטוח לאומי לתוך הקהילה, בשפה הערבית ובדברים שהם מתאימים לציבור הערבי מהבחינה הזאת.
<חוסאם אבו בכר: כל הסוגיה של מיצוי זכויות – אנחנו נמצאים בפנימיות – כמו שהוזכר מקודם.
<חוסאם אבו בכר: אנחנו נמצאים בבתי החולים באופן יזום, אנחנו - - -
מיקי רוזנטל: יש לכם נתונים על מיצוי זכויות במגזר הערבי לעומת המגזר היהודי?
<שלמה מור יוסף: כן, בסך הכל כשאנחנו מסתכלים על מיצוי הזכויות, אז כמובן בקצבאות האוניברסאליות זה היינו הך.
<שלמה מור יוסף: הבעיה הגדולה תמיד, בכל מיצוי זכויות, זה בנושאים שהם הבטחת הכנסה וקצבת נכות.
<שלמה מור יוסף: אז בסניף שיש בו את האחוז הגבוה ביותר של הבטחת הכנסה, זה סניף נצרת.
<שלמה מור יוסף: הגבוה ביותר מכל הארץ.
<שלמה מור יוסף: זה לא תשובה עגולה לגמרי.
מיקי רוזנטל: זה לא תשובה מחקרית.
מיקי רוזנטל: האם יש לכם תשובה מחקרית?
<שלמה מור יוסף: יכול להיות שצריכים להיות יותר, אבל כשאנחנו משווים בין הסניפים, אנחנו באמת רואים.
<שלמה מור יוסף: בגלל מאפייני האוכלוסייה, ציפינו שיהיה יותר בסניף נצרת, אז אולי אתה יודע את המספרים?
<חוסאם אבו בכר: כן, כן.
<חוסאם אבו בכר: כדוגמה בהבטחת הכנסה – סניף נצרת משרת כ-6.5% מאוכלוסיית המדינה ובהבטחת הכנסה אנחנו אחראים על יותר מ-13% ממקבלי הבטחת הכנסה ברמה הארצית.
<חוסאם אבו בכר: כמובן שזה השכלה של המצב הסוציו-אקונומי של האוכלוסייה, שבסופו של דבר גם מבחינת אחוז האישור, אנחנו עומדים הרבה מעל הממוצע.
<חוסאם אבו בכר: אנחנו קרוב ל-75% באישור זכאויות בהבטחת הכנסה, כאשר הממוצע הארצי הוא נמוך יותר.
מיקי רוזנטל: ובתחומים אחרים, למשל נכויות.
מיקי רוזנטל: בנכות כלכלית?
<חוסאם אבו בכר: בנכות כללית אנחנו יחסית כמו בשאר הארץ מבחינת אחוז האישורים.
<חוסאם אבו בכר: אנחנו פועלים המון, כפי שאמרתי, על מנת למצות את הזכויות כמה שיותר קרוב לאזרח.
<חוסאם אבו בכר: כדוגמא אנחנו פעילים מאד, ואני מדבר עכשיו כסניף, אנחנו פעילים מאד במחלקות האונקולוגיות בבתי החולים שבסביבה.
<חוסאם אבו בכר: אנחנו מגיעים ישירות דרך העובדות הסוציאליות של בתי החולים לחולים עצמם.
<חוסאם אבו בכר: זה נושא רחב מאד, קשה להגיע לכל חולה בכל מקום, כי בסך הכל אנחנו גם כן מנסים לעשות, קצת לפרוץ את המעטפת של הפקידות הרגילה ולצאת החוצה ולעשות את התפקיד שלנו מעבר למצופה מהפקיד מאחורי הדלפק והמחשב שלו.
<שלמה מור יוסף: אולי תגיד מילה אחת איך התמודדנו עם הנכסים, כאשר הריבית על הנכסים ירדה מ-8% לפחות או יותר 1%.
<חוסאם אבו בכר: אז אני אגיד בהקדמה.
<חוסאם אבו בכר: כידוע וזה נאמר גם כן במאפיינים של המבוטחים, שהבעיה של הנכנסים באוכלוסייה הערבית היא בעיה מאד מאד קשה בעניין של ההסדרה של הנכסים, ברישום של הנכסים, אבל מכיוון שהנכסים היה סוג של חסם למקבלי הבטחת הכנסה, כאשר התשואה המחושבת של הנכס הייתה 8% - ביוזמה של הביטוח הלאומי התשואה הזאת ירדה ל-3%.
<חוסאם אבו בכר: זה הכניס הרבה משפחות למעגל הזכאות להבטחת הכנסה.