GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ישיבה חשובה, כרגיל, כמו כל הישיבות, לפי הצעת דיון מהיר של חברי הכנסת יעל גרמן, מיכל רוזין, אחמד טיבי וחבר הכנסת אורי מקלב.
עבדאללה אבו מערוף: הנושא: הפירות והירקות המרוססים שנפסלו לייצוא ונמכרים בישראל, לצערנו.
עבדאללה אבו מערוף: אני לא אדבר הרבה.
עבדאללה אבו מערוף: מוזמנים גם משרד הבריאות, משרד החקלאות, משרד המשפטים והארגונים.
עבדאללה אבו מערוף: אני אתן את הבמה למי שהציעו את הנושא, חברת הכנסת יעל גרמן, שרת הבריאות לשעבר.
עבדאללה אבו מערוף: הנושא חשוב מאד, אז הבמה לרשותך, בבקשה.
יעל גרמן: קודם כל ברכותי ואני באמת מאד מאד מודה גם לך שאתה מנהל, אבל ליושב ראש הוועדה, שהוא באמת היה מוכן לדון בנושא.
יעל גרמן: זה אחד הנושאים שאין עליו הרבה ידע, מפני שהוא די נמצא מתחת לרדאר, בין השאר מפני שבאמת צריך להתמחות.
יעל גרמן: חומרי הדברה זה נושא מקצועי שמי שלא מתמצה בו ולא יודע מה הן הרמות המותרות, או לחילופין מה הם התחליפים הראויים, קשה לו אפילו לדבר.
יעל גרמן: אני נחשפתי לזה כשהייתי שרת הבריאות, כאשר קיבלתי עודף של תקנות, משהו כמו כמה מאות עמודים, ומתוך התקנות האלה גיליתי שאין שום קוהרנטיות בין חומר הדברה אחד למשנהו ושיכול להיות חומר הדברה מסוים, אני לקחתי פה דוגמא למשל חומר שתסלחו לי שאני לא יודעת לבטא אותו בלטינית, אבל בעברית פשוטה זה כלורופיריפוס, בטח אפשר לבטא את זה קצת יותר טוב.
עבדאללה אבו מערוף: זרחן אורגני.
יעל גרמן: זרחן אורגני, שלמיטב ידיעתי חל איסור באירופה להשתמש בחומרים האלה, למרות שאני שומעת כאן שבחומר הספציפי הזה משתמשים באירופה, אבל את זה צריך באמת לברר.
יעל גרמן: והנה אנחנו רואים שבאבוקדו מותר 0.50, בעוד שבלימון רק 0.10 ובביצים 0.01 ובבננה 0.05.
יעל גרמן: השאלה הפשוטה שאני שאלתי זה רגע, אם זה חומר הדברה שהוא בוודאי שהוא בוודאי לא מועיל, הוא בוודאי לא מוסיף בריאות, הוא בוודאי מזיק בצורה כזו או אחרת, למה מותר בחומר מסוים 0.01 ובאחר פי 100 או פי 1,000 – 1 או 10.
יעל גרמן: אז זאת שאלה ראשונה שאני שמה על השולחן.
יעל גרמן: השאלה שנייה שמתבקשת בעקבות מה שאנחנו ראינו וראינו מספר מחקרים על הנושא הזה, כיצד יתכן שישנו תקן אירופאי ותקן לייצוא, שכאשר חברות מייצאות פירות וירקות לחו"ל, הן צריכות לעמוד בתקן הזה והם עומדים בתקן הזה וזה תקן מחמיר ובודקים אותם כדי לראות שהן אכן עומדות בתקן הזה, אבל ראה זה פלא, דברים שנפסלים ולא יוצאים לייצוא, מועברים לשיווק פה בתוך השוק המקומי; שלא לדבר על כך שבשוק המקומית כמעט ואין ביקורת ואין תקנים.
יעל גרמן: ומכאן אני עוברת לנקודה הבאה, שאני מאד מאד רוצה שאנחנו נדבר עליה וגם נגיע כמובן להחלטה.
יעל גרמן: יש חוק שעבר בשנת 2011 והחוק הזה חייב תקנות שיתוקנו.
יעל גרמן: התקנות עד היום לא הגיעו לשולחן הוועדה, שזה בפני משהו שערורייתי.
יעל גרמן: אני מדברת על שש שנים מ-2011 עד 2017.
יעל גרמן: שש שנים התקנות לא הגיעו.
יעל גרמן: החוק הזה הוא חסר שיניים לחלוטין.
יעל גרמן: כן, זה תקנות למעשה שהן כרגע מחייבות איזו שהיא ביקורת, מאפשרות איזו שהיא ביקורת באמת על תהליכים של גידול.
יעל גרמן: עדיין לא עושים את מה שצריך כמו עקיבות, עדיין עוד לא בודקים את חומרי ההדברה, את שאריות חומרי ההדברה.
יעל גרמן: צריך גם שם לשפר, אבל בוא נתחיל קודם כל מזה.
יעל גרמן: אני רוצה לסכם, לבוא ולומר מספר דברים.
יעל גרמן: אחד, אולי זה הדבר הראשון שאני חושבת שאנחנו צריכים לעשות: לדרוש ממשרד החקלאות להגיש במידית לוועדה הזו את אישור התקנות שהיו צריכות להיות מוגשות כבר לפני שנים.
יעל גרמן: לעבור על התקנות ולראות כיצד אפשר לשפר אותן בהתאם לידע שיש לנו, שהצטבר עד היום; ולהורות למשרד החקלאות להוציא במידי את כל החומרים שאסורים לשימוש בחו"ל.
יעל גרמן: אני לא רוצה כרגע לדבר על אורגן זרחני או כל חומר אחר, אבל מה שלא טוב לארצות הברית ולאירופה, לא יכול להיות טוב לישראל.
יעל גרמן: אני מבקשת שיתאמו את תקנות שאריות חומרי ההדברה שקיימות באירופה ובארצות הברית ויתאימו בישראל, שישראל תתאים את עצמה לאירופה ולארצות הברית.
יעל גרמן: אם אנחנו מחמירים במשהו, אין לי בעיה, אבל ברגע שאנחנו מקלים וברגע שאנחנו מתירים שארית של חומר הדברה ברמה הרבה יותר גבוהה ממה שמתירים באירופה, זה דבר שלא יעלה על הדעת.
יעל גרמן: בעיקר לאור העובדה שאנחנו פה במדינת ישראל ובעיקר ילדים, צורכים ואוכלים ירקות ופירות הרבה יותר מאירופה.
יעל גרמן: זאת אומרת שיכול להיות שאנחנו צריכים אפילו להחמיר עם התקן, אבל בוודאי שאנחנו לא יכולים להקל.
עבדאללה אבו מערוף: אני מברך את הצטרפותו של חבר הכנסת מאיר כהן לדיון, שר הרווחה לשעבר.
עבדאללה אבו מערוף: אני מעביר את רשות הדיבור למציעה, חברת הכנסת מיכל רוזין, שתגיד את דבריה בעניין.
עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, אני לא אוהב לדבר הרבה, כדי לתת את הבמה למציעים ולמעוניינים יותר, למשרדי הממשלה, אבל היו כמה חוקים והחלטות במשרדים בשנת 2008 על איסור שימוש בחומרים עם זרחן אורגני.
עבדאללה אבו מערוף: נגיד, שזה יהיה מובן, בשנת 2008 המשרד להגנת הסביבה אסר על שימוש בכמה סוגים של זרחן אורגני.
עבדאללה אבו מערוף: בשנת 2009.
עבדאללה אבו מערוף: בשנת 2014 ועד עכשיו כנראה שאין אכיפה בעניין.
עבדאללה אבו מערוף: מה עוד שמשרד החקלאות כאן ובוודאי יישא את דבריו, על כך שיש רק ארבעה פקחים על כל החקלאות שישנה.
עבדאללה אבו מערוף: אז זה גם עניין מאד חשוב.
מיכל רוזין: זה אחד יותר ממה שאני ידעתי עד כה.
עבדאללה אבו מערוף: אז בבקשה, חברת הכנסת מיכל רוזין.
מיכל רוזין: כן, בוקר טוב לכולם.
מיכל רוזין: תודה לך ותודה יעל על הדברים הנוכחים ואת בהחלט גם למדת על הנושא מתפקידך כשרת הבריאות ואין ספק שיש פה השלכות ולא בטוח שצריך להשאיר את זה למשרד החקלאות, אלא זה בהחלט נושא שנוגע לבריאות של כולנו.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר שבכנסת הקודמת יזמתי דיון על נושא של צבעי מאכל ותוספות אחרות שיש במזון ולהפתעתי גיליתי שפשוט הסטנדרטים שאני מצפה שיהיו במדינת ישראל וקיימים כמו שאמרת באירופה, בארצות הברית, בעצם מותרים בחוק בישראל ולכן לא הייתה שום בעיה מבחינת משרד הבריאות.
מיכל רוזין: דווקא הם אמרו לי מה את רוצה, אנחנו עושים פיקוח וכולם עומדים בסטנדרטים, פשוט הסטנדרטים מאד מאד נמוכים.
מיכל רוזין: כך נראה לי שגם בעניין חומרי ההדברה.
מיכל רוזין: כמי שליוותה לא פעם חקלאים, כן, גם זה יש בעברי, אז אני מכירה היטב את התהליך שבו שמים את התותים לאירופה בצד ויש את התותים לשוק המקומי.
מיכל רוזין: יש את הקישואים לאירופה ויש את הקישואים לשוק המקומי – גם בעניין הדברה וגם בעניין מראה וכדומה, שתמיד אני מתקוממת על העניין הזה.
מיכל רוזין: אין ספק שצריך לתקן קודם כל את המדדים על מנת שנדרוש את העמידה בתקנים.
מיכל רוזין: יתכן מאד שלא עומדים, אבל גם אם עומדים בתקנים, התקנים הם כל כך נמוכים, שבאמת חומרי ההדברה הם באופן משמעותי יותר גבוה מאשר באירופה ובארצות הברית.
מיכל רוזין: הדבר השני, הנקודה השנייה, כמובן העניין של הפיקוח.
מיכל רוזין: אמרת ארבעה פקחים.
מיכל רוזין: ממה שאני יודעת יש שלושה, אבל באמת זה לא משנה, שלושה או ארבעה פקחים על 16,000 חקלאים, וצריך לזכור גם פה נקודה מעמדית שאני חייבת להעלות אותה.
מיכל רוזין: הקהל הרחב צורך ירקות ופירות כולם, אבל יש טרנד בחלק מהקהלים, שמבינים שמלעיטים אותנו בחומרי הדברה ומלעיטים אותנו בהרבה מאד חומרים לא איכותיים, לצרוך ירקות ופירות אורגניים, כשיש ויכוח האם באמת הם אורגנים, לא אורגנים ומה עובר באדמה וכדומה.
מיכל רוזין: אבל אני רוצה לומר לכם, זה עניין מעמדי, כי מי שיכול להרשות לעצמו לקנות אוכל אורגני הוא מי שיש לו כסף.
מיכל רוזין: ומי שאין לו כסף בסופו של דבר הוא זה שהולך לשוק וקונה את הירקות והפירות שמולעטים בחומרי הדברה.
מיכל רוזין: ובמי זה פוגע בעיקר?
מיכל רוזין: גם את זה צריך לזכור.
מיכל רוזין: זה פוגע בעיקר בילדים, זה פוגע בעיקר בתינוקות, זה פוגע בעיקר בקשישים ובאנשים עם מערכת חיסון מוחלשת.
מיכל רוזין: ואני חושבת שאנחנו באמת מסכנים את האוכלוסייה בדבר הזה.
מיכל רוזין: העובדה שהתקנות לא מגיעות כבר שש שנים זה מחדל ואנחנו באמת צריכים באמת לשבת על ועדת כלכלה בעניין הזה – אם אני לא טועה זו הוועדה – ולדרוש את זה בהקדם.
מיכל רוזין: אני רוצה לומר עוד נקודה אחת.
מיכל רוזין: אני חושבת שחשוב שתשמע, יושב ראש הוועדה וטוב שנכנס חבר הכנסת מקלב, כי הוא בוודאי מבין בזה וגם מיכאלי.
מיכל רוזין: הם מבינים בזה יותר טוב ממני.
מיכל רוזין: אחת הטענות שעולות – ואני רוצה לדעת האם זו טענת אמת – שכמות ההדברה המותרת במדינת ישראל היא בשל הכשרות.
מיכל רוזין: מכיוון שיש חשש של כשרות בירקות ובפירות, מלעיטים במידה גבוהה יותר את כמות הריסוס מאשר מה שמותר באירופה ובארצות הברית.
מיכל רוזין: אז זו שאלה שצריכה להישאל מכיוון שכל פעם משרדי הממשלה משתמשים בטיעון הזה ואני הייתי רוצה לדעת האם זה אכן טיעון שהוא תופס והאם למשל - - -
אורי מקלב: אני לא חושב שזה - - -
מיכל רוזין: בסדר, זו שאלה פתוחה ואני אשמח לתשובה בעניין הזה, כי זה אחד הנושאים שעומדים על הפרק וזו הטענה שבשל הכשרות יש יותר ריסוס.
מיכל רוזין: אני שוב אומרת, יש פה נושא שכמו שאמרת, הרבה פעמים הוא מתחת לרדאר, אבל הוא מקומם כל כך, מכיוון שבסוף כולנו ההיפך, אומרים לנו תאכלו פירות וירקות כי זה בריא, זה יותר בריא מול שאר הדברים שאתם צורכים.
מיכל רוזין: אז אנחנו רוצים לעודד צריכת ירקות ופירות, לפחות שנדע שמה שאנחנו מכניסים לא מזיק לנו יותר מאשר מועיל.
עבדאללה אבו מערוף: תודה רבה לחברת הכנסת רוזין, אחת המציעות.
עבדאללה אבו מערוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת אורי מקלב, גם הוא אחד המציעים, אז אנחנו מברכים אותו וגם את הצטרפותו של חבר הכנסת מיכאל מיכאל מלכיאלי, שמצטרף.
עבדאללה אבו מערוף: ברוכים הבאים.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, חבר הכנסת אורי מקלב.
אורי מקלב: גם לא צריכים לסבול מריבוי מציעים.
אורי מקלב: אני הצטרפתי להצעה לדיון מהיר - - -
עבדאללה אבו מערוף: כן, זה דווקא טוב.
אורי מקלב: של חברת הכנסת מיכל רוזין ושל חברת הכנסת יעל גרמן, בגלל החשיבות של הנושא ואני תיכף יגיע גם לזה שזה גם בגלל החשיבות לא רק מה שהחקלאים עושים, אלא גם בגלל הקצה, שבסופו של דבר זה מגיע ללקוח וצריך לקחת בחשבון שגם להדברה, נניח יש תקנים כאלה ותקנים פחות מחמירים, אבל כשזה מגיע לילדים ולקשישים, שם בוודאי התקנים צריכים להיות גבוהים.
אורי מקלב: גם אם מסתמכים על שטיפת פירות וירקות ודברים כאלה, צריך לקחת בחשבון שבסופו של דבר אי אפשר להסתמך רק על זה, מכיוון שכשמגיעים לילדים, למוסדות חינוך, למוסדות כאלה ואחרים שלא תמיד העובדים שאמונים על כך עושים את זה בסוף, ולכן אנחנו צריכים לקחת תקן הרבה יותר מתקדם ומחמיר יותר, כדי שלא לסמוך על מה שקורה בקצה, משום שבקצה לא תמיד אפשר לעמוד בסטנדרטים של ניקיון ושל רחצה ושל שטיפה, כפי שאנחנו מצפים שיהיה.
אורי מקלב: לכן התקנים שלנו צריכים להיות יותר גבוהים ויותר מחמירים.
אורי מקלב: אני רוצה לחזור למה שאת שאלת.
אורי מקלב: אתמול התקיים דיון בוועדת הכלכלה בנושא הכשרות, ושם שאל יושב הראש שאלה שאולי רבים שואלים – מדוע היום הרבנות דורשת ירק ללא תולעים, מה שנקרא - - -, שהוא ירק לכאורה יותר יקר, למה המסעדות צריכות לעמוד במחיר יותר יקר, כשאפשר לקנות את החסה הזו במחיר הרבה זול בשוק חופשי ולא בירק ללא תולעים.
אורי מקלב: הוא אמר - הסבתא שלי תמיד גם השתמשה בארטישוק וגם השתמשה בכוסברה והכל היה בסדר, אז מה קרה היום?
אורי מקלב: קודם כל השתנה.
אורי מקלב: כשסבתא שלו השתמשה ואספה את הארטישוק או אספה את הכוסברה, לא היו כל כך הרבה חומרי הדברה.
אורי מקלב: היום יש הרבה יותר חומרי הדבר.
אורי מקלב: מפני שיש היום הרבה יותר מזיקים שנדבקים, מה שלא ידעו פעם.
אורי מקלב: היום זה קיים.
אורי מקלב: פעם אחת.
אורי מקלב: פעם שנייה, הנושא הוא רק פרקטי ואני לא אכנס.
אורי מקלב: התשובה היא פרקטית, מכיוון שפעם הסבתא שלו עמדה שעות או ישבה שעות ובדקה את כל הירקות שאין רימות ואין עוד דברים כאלה, והיום, במקום זה לקחת כוח אדם, שהוא יעשה את זה ויבדוק, לוקחים מלכתחילה ומגדלים ירק שהוא לא זה, ואז המהירות היא יותר נגישה.
אורי מקלב: זה פרקטי.
אורי מקלב: זה יותר זול.
אורי מקלב: זה נראה יותר זול, אבל בעצם זה יותר זול מאשר כוח אדם.
מיכל רוזין: אבל אז מהווה סיבה לכמויות יתר של ריסוס.
אורי מקלב: אבל זאת הנקודה.
אורי מקלב: העובדה היא שמגדלים ירק ללא תולעים או הרבה פעמים בצורה כזאת שלא צריך גם ריסוס בצורה של חממות סגורות ועוד דברים כאלה.
אורי מקלב: זאת החכמה בגידול הזה, שהוא לא בשדה הפתוח, על גבי משטחים, על גבי חממות עם שולחנות כאלה ועוד דברים כאלה, שהוא מונע את זה.
אורי מקלב: אבל זה לא בגלל זה.
אורי מקלב: יש הרבה שמשתמשים.
אורי מקלב: בירק הזה ללא תולעים, גם בגלל שהוא ללא תולעים וגם בגלל שהוא עם פחות ריסוס ולא - - - יותר ריסוס.
יעל גרמן: הוא עם הרבה יותר ריסוס.
יעל גרמן: כדי באמת להדביר את אותם רימות ותולעים, אתה צריך לרסס ואז אתה משתמש בחומרי ריסוס - - -
אורי מקלב: יפה, נניח שכן, אבל זה בדיוק הירק.
אורי מקלב: הוא לא ירק רגיל, אבל הוא ירק שאתה אולי גם משלם הרבה יותר והוא עם יותר הדברה, אבל הוא לא הירק הסטנדרטי, אבל בוודאי לא בחקלאות הרגילה.
אורי מקלב: זה רק בייצור המיוחד לצורך זה.
מיכל רוזין: לא, הטענה למשל לגבי חסה – שהיא מרוססת יותר לישראל מאשר לאירופה, בגלל הכשרות.
אורי מקלב: אבל היום ההקפדה בכשרות היא רק בירק המיוחד שהוא ללא תולעים.
אורי מקלב: את לא חייבת לקנות את זה.
אורי מקלב: לא קונים את זה בגלל שהוא יותר יקר.
אורי מקלב: וגם נניח, מי שרוצה ומוכן להדברה יותר גדולה ויותר מאסיבית, אבל הוא גם משלם על זה יותר, בגלל שזה צורת גידול הרבה יותר יקרה והוא גם דורש את זה.
אורי מקלב: אבל זה וודאי לא נעשה בחסה הרגילה, אחרת הוא היה קונה חסרה רגילה.
אורי מקלב: לא זו אף זו, אנחנו מדברים כאן הרבה על פירות ופירות זה בכלל לא הדיון.
אורי מקלב: אין בפירות לא מסלול כזה ולא מסלול אחר, אז ככה שאנחנו נראה.
אורי מקלב: קודם נטפל בפירות, שזה גם חלק גדול.
אורי מקלב: אנחנו לא מייצאים ירקות, אנחנו בעיקר מייצאים פירות.
אורי מקלב: אני לא חושב שהרבה בגלל התהליך.
אורי מקלב: יכול להיות שכן, אבל ההרגשה שלי היא שהרבה יותר בנושא של פירות מאשר בנושא של הירקות.
מיכל רוזין: אתה מכיר את האמירה מה יותר גרוע מלמצוא תולעת בתפוח.
יעל גרמן: לאכול אותה.
מיכל רוזין: למצוא חצי תולעת.
עבדאללה אבו מערוף: טוב, תודה רבה.
אורי מקלב: אני אגיד לך למה פירות כבר לא נכנסים אצלי הביתה, בגלל עובדות שקרו, שבאמצע הביס פתאום מגלים משהו.
אורי מקלב: הרבה דברים - - -
אורי מקלב: הרבה דברים לא.
אורי מקלב: לא גויאבות ולא עוד הרבה דברים שלא נכנסים אלינו רק בגלל זה.
מיכל רוזין: גויאבות עדיף.
<קריאה: תותים?
אורי מקלב: תותים בכלל.
אורי מקלב: זה בכלל, הם מלאים.
אורי מקלב: תדע לך שגם בתירס, התירס הוא מלא.
מיכל רוזין: תותים?
מיכל רוזין: לא הבנתי, בתוך התות?
אורי מקלב: בתוך התות.
אורי מקלב: מתחת לעלה הירוק.
מיכל רוזין: בחיים לא נתקלתי בזה.
אורי מקלב: יש שם הרבה, הרבה.
אורי מקלב: אבל את לא צריכה אפילו כמעט עין מקצועית, אפילו לא עין מזוינת, את יכולה לראות ואת לא צריכה מיקרוסקופ.
אורי מקלב: אבל קלחי תירס, יש שם ממש בתוך הגרעינים, בין הגרעינים תולעים או נקרא לזה רימות שחורות מהלכות ועשרות בקלח אחד.
אורי מקלב: עשרות בקלח אחד.
מיכל רוזין: עדיף להפסיק לאכול בכלל.
אורי מקלב: בסדר, אבל יש אפשרות להתמודד.
אורי מקלב: אנחנו לא ניכנס לעניין הזה.
אורי מקלב: בכל אופן, בסופו של דבר מה שאני חושב שהדוברות קודם ודאי אמרו וממה ששמעתי, אבל אני בא ממקום שצריכה להיות הסדרה.
אורי מקלב: אנחנו לא יודעים מה ההסדרה הברורה.
אורי מקלב: מה שטוב לחוץ לארץ, למה הוא טוב לנו?
עבדאללה אבו מערוף: נכון, זה מאד חשוב.
אורי מקלב: אם יש תקנים בחוץ לארץ, למה לנו אין את אותם תקנים?
אורי מקלב: ואם באמת נכון, אנחנו רוצים לדעת, גם אם יש לנו תקנים אחרות וברמות אחרות, אנחנו צריכים לראות שיש פיקוח על זה ולא שבא חקלאי ועומד מולו עץ שיכול להיות שווה, אני לא יודע מה, 15,000 שקלים – השווי של התפוחים שגדלים עליו, והפיתוי שלו לתת הדברה יותר חזקה כדי לא לאבד את כל הפרי, מי מפקח עליו בשטח?
אורי מקלב: מי יכול לפקח עליו?
אורי מקלב: השאלה אם נעשות בדיקות מדגמיות, ביקורי פתע, לראות כמה נעשה.
אורי מקלב: אם יש לנו בכלל את היכולת המקצועית לבדוק כמה ריסוס נעשה או באמת הופעל למול העץ או מול השטח או מול הפרדס שאנחנו מדברים עליו.
אורי מקלב: הדבר האחרון שאני חושב שהוא מאד חשוב, זה הנושא של השקיפות.
אורי מקלב: בסופו של דבר הציבור לדעת את זה.
אורי מקלב: הוא יחליט בעצמו אם הוא רוצה, כמה הוא רוצה, אם זה מתאים לו, לא מתאים לו, אבל הדברים האלה, כשמדברים על עוד חומרים חוץ ממה שאני רואה בפרי, ומשרדים ממשלתיים יודעים על מה נעשה, בין אם התקנים שלנו קיימים, צריך לפרסם אותם.
אורי מקלב: צריך להיות תהליך של פרסום פעם אחת באופן מאסיבי ואחרי זה מעת לעת צריך להיות פרסום שהציבור יידע על מה מדובר.
אורי מקלב: זה גם יהיה גורע מרתיע לפי דעתי.
עבדאללה אבו מערוף: כמובן, צריך יותר שקיפות.
עבדאללה אבו מערוף: חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה.
מאיר כהן: אני גידלתי לפחות 4 שנים ירקות בחיי.
מאיר כהן: לא בדימונה.
אורי מקלב: גידול חובבני או גידול מקצועי?
מאיר כהן: גידול מקצועי, וודאי.
יעל גרמן: לשיווק?
יעל גרמן: חקלאי, בקיצור, נו.
מאיר כהן: גרתי בקיבוץ ובזה עסקנו, תפוחי אדמה, בוטנים ומנגו.
מאיר כהן: אני חושב שאחת הבעיות הגדולות היא השאלה, ואני רוצה לשאול פה גם את אנשי משרד הבריאות וגם משרד החקלאות, שאלת העקיבות, מה שאצלנו היא לא חובה בארץ.
יעל גרמן: בכלל.
מאיר כהן: זאת אומרת בארצות הברית או באירופה, עושים תהליך שלפעמים הוא תהליך הפוך – מהצלחת בחזרה לשדה.
מאיר כהן: פה בארץ בודקים רק את המשווקים.
מאיר כהן: את המגדלים לא בודקים.
מאיר כהן: זאת אומרת אם אני מגלה חריגות, זאת אומרת שאני בא לחנות, לבסטה ואני בודק משהו אקראי.
מאיר כהן: אני גם, אגב, בדרך כלל גם לא פונה למגדל.
מאיר כהן: איך שהוא - - -
מאיר כהן: אני חושב שבראש ובראשונה צריכים להגיע לשדה, למגדלים.
מאיר כהן: ובכוח האדם שיש – ובאמת עזבו אתכם מלהתחיל לתקן ולגלות את העולם מחדש.
מאיר כהן: הסיפור הוא סיפור של פקחים, אפילו במידה לא מבוטלת - - -
יעל גרמן: צריכים שיהיו תקנות.
מאיר כהן: אני חושב שיש תקנות.
מאיר כהן: אמנם הן ישנות.
מאיר כהן: אני רואה פה תקנות שחתום עליהן שר החקלאות רפול.
יעל גרמן: לא, זה תקנות שאריות חומרי הדברה.
מאיר כהן: בסדר, יש 2008, אבל תראו, העניין שזה לוקח אותנו לעוד נושאים אחרים שעליהם אנחנו מדברים בוועדה הזאת.
מאיר כהן: להבדיל אלף הבדלות, אבל גם הפיקוח על אתרי בנייה.
מיכל רוזין: עבודה.
מיכל רוזין: בדיוק מה שרציתי להגיד.
מאיר כהן: זה בדיוק הסיפור.
מאיר כהן: הסיפור שאנחנו יכולים לייצר תקנות כמה שאנחנו רוצים.
מאיר כהן: ויעבדו אחרי שש שנים שאין תקנות, יעל, ויביאו לכאן תקנות.
מאיר כהן: ובסופו של דבר אנחנו רואים את זה היום, מיכל.
מאיר כהן: קמה כאן צעקה גדולה מאד על החברה שנהרגים ב - - -
מיכל רוזין: ועדיין אין יותר פקחים.
מאיר כהן: ועדיין אין.
מאיר כהן: עדיין יש פקחים שמקבלים 7,000 שקלים ואין להם רכב לנסוע למקומות שהם צריכים לפקח והכל עומד.
מאיר כהן: השאלה אם תתקבל החלטה שמחייבת אלף את נושא העקיבות, שיידע המגדל שיש לו אחריות ישירה ולא רק למשווק.
מאיר כהן: הדבר השני שאני רוצה להגיד בשיא הזהירות, אני לא יודע, אבל אני כן אגיד לכם שהלכתי לדוכן ירקות ושאלתי את האדם, אני לא אגיד את שמו, זה לא משנה, האם הוא מקבל סחורה מיהודה ושומרון.
מאיר כהן: אמר לי האדם כן.
מאיר כהן: מה קורה שם?
מאיר כהן: איזה שיח יש לנו עם המגדלים הפלסטינאים?
מאיר כהן: זאת סוגיה, חבריה.
מאיר כהן: השווקים שלנו הם שווקים - - -
יעל גרמן: בעזה?
יעל גרמן: במה הם משקים?
מאיר כהן: אגב, אני מברך על זה שיש איזה שיח כלכלי.
מאיר כהן: לפחות זה מאפשר לחברה האלה למכור, לגדל.
מאיר כהן: זה מבורך, אבל איזה קשר יש לנו למשל בין נציגי הבריאות של הרשות או לחילופין בעזה, שאנחנו מוודאים שהמשאיות שעוברות, האם זו בדיקה מדגמית, אני לא יודע.
מאיר כהן: אבל אומר לי הבחור שכן, ויש גם הרבה מאד סחורה מוברחת.
מאיר כהן: גם זה נכנס לתוך הענייניים הללו.
יעל גרמן: שהיא ממש ללא פיקוח.
מאיר כהן: שהיא ממש ללא פיקוח.
מאיר כהן: אני רק רוצה לסיים בסיפור קטן.
מאיר כהן: ליד דימונה פעם, כשנכנסתי להיות ראש עיר התחלתי להקים מט"ש – מתקן לטיהור שפכים.
מאיר כהן: זה היה הדבר הראשון שעשיתי בדימונה.
מאיר כהן: כי בצומת דימונה חי שבט של אנשים מקסימים.
מאיר כהן: אפילו אי אפשר להגיד עליהם מילה רעה.
מאיר כהן: גם הימניים לא אומרים מילה רעה, כי הם מתגייסים לצבא.
מאיר כהן: שבט אבו סולב.
מאיר כהן: יום אחד הסתבר, הייתי בביקור בשבט, והסתבר - - -
מיכל רוזין: זה המבחן היחיד, אם הם אנשים טובים או רעים?
מאיר כהן: חס וחלילה, אמרתי הימנים אומרים.
מאיר כהן: והלכתי לשם והסתבר שהחברה האלה גידלו ירקות על הביוב של דימונה, אתה מכיר את זה.
מאיר כהן: ובאתי לחברה, אמרתי אני רוצה להקים מט"ש, הם אמרו לא, זה שטחים שלנו.
מאיר כהן: אוקיי, אחרי שיח מאד חברותי וטוב הקמנו שם מט"ש והם משקים היום עם מים מטוהרים.
מאיר כהן: אבל החברה האלה רצו עם זה לא רק לצריכה עצמית שלהם.
מאיר כהן: הם מכרו לכל הבסטות בנגב.
מאיר כהן: מכרו שם ירקות, כשידענו, עברנו וראינו את הירקות האלה גדלים על - - -
עבדאללה אבו מערוף: אז טוב שהיית ראש העירייה, לפחות היית - - -
מאיר כהן: לא, חבריה, זה קורא כמעט בכל מקום.
מאיר כהן: מה אתם חושבים, שבפזורה הבדואית אין מוקדי יתושים וביוב ומטר לידם רואים ערוגות של תפוחי אדמה ושל עגבניות?
מאיר כהן: והם עושים את זה בצר להם.
מאיר כהן: זה לא שהם עושים את זה כי הם רוצים להיות עבריינים.
מאיר כהן: אז אני מסכם ושואל גם את אני משרד הבריאות, גם את אנשי משרד החקלאות, שבאמת יתנו לנו איזה מתווה מה קורה עם כל הנושא הזה של עקיבות.
עבדאללה אבו מערוף: תיכף ידברו כמובן גם המשרדים, שהם הנוגעים בדבר, הם הדבר החשוב ביותר, אבל לפני המצגת ביקש חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי מאילוצים לשאת את דבריו.
עבדאללה אבו מערוף: אחר כך נראה את המצגת ואחר כך נעבור למשרדי הממשלה.
עבדאללה אבו מערוף: נראה גם את המצגת שמציגים אדם טבע ודין.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.
מיכל רוזין: רק אם אתה יכול להתייחס גם לשנת שמיטה, שגם מביאים מירדן ומעוד מקומות תוצרת ולא מישראל וגם האם יש קשר בעניין הפיקוח, הריסוס וכו'.
מיכאל מלכיאלי: אז האמת היא שאני רציתי להתייחס רק לשאלה ששאלת, לגבי העמדה ההלכתית.
מיכאל מלכיאלי: האמת שהתקשרתי עכשיו לאדם שנקרא המומחה מהגדולים ביותר בנושא כשרות בארץ.
מיכאל מלכיאלי: קוראים לו הרב זריצקי, אדם פרטי, רק הוא מתמצה מאד בנושא.
מיכאל מלכיאלי: הוא אמר שההיפך, את הכשרות המהודרת נותנים לירקות בגידולים הסגורים ושם כמות הצריכה של הריסוסים היא 10% לעומת המטעים הפתוחים.
מיכל רוזין: אבל רוב הציבור לא קונה את הכשרות המהודרת ולכן - - -
מיכאל מלכיאלי: נכון, נכון.
מיכאל מלכיאלי: בפתוחים הרבנות לא מחייבת את הריסוסים.
מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת הריסוסים לא מגיעים מחמת הדרישה לכשרות של הרבנות, אלא המשרדים האחרים.
מיכאל מלכיאלי: לא מצד דרישה של הרבנות, כך נמסר ממנו.
מיכאל מלכיאלי: בנושא של שמיטה, כשזה מגיע מירדן, לדעתי זו שאלה של חבר הכנסת מאיר כהן, על נושא של פיקוח ממקומות אחרים.
מיכאל מלכיאלי: זו אותה שאלה.
מיכאל מלכיאלי: אבל היה חשוב לי רק לציין שהכשרות לא מחייבת, זו דרישה של משרדים אחרים.
מאיר כהן: מה זה הכשרות לא מחייבת?
מיכאל מלכיאלי: חברת הכנסת מיכל רוזין שאלה קודם אם - - -
מאיר כהן: אה, האם מבחינה הלכתית צריך להדביר יותר.
מיכל רוזין: זו הטענה של משרדי הממשלה.
מיכל רוזין: הם אמרו שמכיוון שיש צורך לכשרות גבוהה יותר אצלנו, בגלל כל הברחשים - - -
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נשמע אותם, גם את משרד המשפטים.
מיכאל מלכיאלי: אז במהדרין זה לא קיים בגלל שזה בתוך חממות סגורות ובפתוח זה דרישות כנראה ממשרדים אחרים.
מאיר כהן: סבא שלי בהרי אטלס במרוקו, לא היה שום דשן והוא היה הכי דתי שבעולם.
מיכאל מלכיאלי: אתמול איתן כבל אמר בוועדת הכלכלה ואת זה חשוב לי להגיד לכם - - -
יעל גרמן: זה לקולא ולחומרא.
מיכאל מלכיאלי: אבל הסבתא שלנו ניקתה את הכוסברה שעה שלמה במטבח והיום אין לנו את הזמן לעשות את זה.
יעל גרמן: מה שאני חושבת שאנחנו רואים כאן, זה שלמעשה שערי וגבולות הארץ ובכלל כל השיווק פה בארץ פרוץ, ללא תקנות וללא פיקוח.
עבדאללה אבו מערוף: אז אנחנו נשמע מנציגי המשרדים, משרדי הממשלה על העניין הזה כמובן.
עבדאללה אבו מערוף: בבקשה, שרית כספי מאדם טבע ודין, תציגי בקצרה כמה שאפשר את המצגת, שגם לקהל יהיו הנתונים מה הולך שם לגבי פירות וירקות.
עבדאללה אבו מערוף: אחריה, משרד החקלאות תתכונן בבקשה להציג.
עבדאללה אבו מערוף: פרופסור עבד גרה, בבקשה, אחרי המצגת.
<שרית כספי-אורון: אוקיי, תודה רבה.
מיכל רוזין: תוכלי להעביר לנו אחר כך גם את המצגת?
<שרית כספי-אורון: בהחלט.
<שרית כספי-אורון: היא הועבר.
<שרית כספי-אורון: תודה רבה קודם כל לחברי וחברות הכנסת שהביאו את הנושא החשוב הזה לדיון ולמנהל הוועדה, חבר הכנסת אבו מערוף, תודה רבה.
מיכאל מלכיאלי: יושב ראש הוועדה.
<שרית כספי-אורון: יושב ראש הוועדה.
<שרית כספי-אורון: חשבתי שלא - - -
עבדאללה אבו מערוף: לא, יושב ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות הוא חבר הכנסת אלי אלאלוף.
מיכאל מלכיאלי: אבל עכשיו אתה מכהן כיושב ראש.
<שרית כספי-אורון: ממלא מקום.
עבדאללה אבו מערוף: בינתיים כבודו במקומו מונח ואנחנו במקרה הזה מתדיינים על העניין הזה, החשוב ביותר גם מבחינה בריאותית וגם בכלל.
<שרית כספי-אורון: אז כבר הרבה שנים אדם טבע ודין עוסקת בתחום הזה של חומרי הדברה, שימוש ובמיוחד בנושא של שאריות של חומרי הדבר במזון.
<שרית כספי-אורון: זה נושא מאד חשוב וכרגע בישראל אכן יש מצב של חשיפה גבוהה ביחס למדינות אחרות בעולם וזה פשוט דורש טיפול.
<שרית כספי-אורון: הצעדים שדרושים בעצם להביא למצב טוב יותר ולהוריד את הסיכון לבריאות הציבור, הם שלושה.
<שרית כספי-אורון: קודם כל הנושא של השימוש המוגבר בישראל בחומרי הדברה בכלל דורש תכנית פעולה לאומית.
<שרית כספי-אורון: איזו שהיא חקיקה, מדיניות כללית שנותנת יעדים כמותיים להפחתת השימוש בחומרי הדברה בראש ובראשונה.
<שרית כספי-אורון: שנית, צריך לעבוד על התקנות האלה, מה שחברת הכנסת גרמן העלתה וגם חבר הכנסת כהן העלה, הנושא של הנוהל הבסיסי של חוק פיקוח על ייצור הצמח ושיווקו, מה שהרבה קוראים חוק הסטנדרטים.
<שרית כספי-אורון: צריך להתקין תקנות שיוצרות סטנדרט בסיסי.
<שרית כספי-אורון: כמו כן יש את התקנות שאושרו בוועדה הזאת לפני שנה, שקובעות את רמת השאריות של חומרי ההדברה, אותן צריך לבחון מחדש על מנת שהן תיתנה הגנה על בריאות ילדינו.
<שרית כספי-אורון: חבר הכנסת מקלב - - -
מאיר כהן: גברתי, אפשר לשאול אותך?
מאיר כהן: לפני שנה אושרו כאן, כלומר מה את בעצם אומרת?
יעל גרמן: פחות, בפברואר.
<שרית כספי-אורון: עדכון לתקנות שקובעות כמה שאריות וחומרי הדברה מותרים במזון.
מאיר כהן: לא, מה את דורשת מהוועדה?
<שרית כספי-אורון: אני אפרט את זה קצת אחרי, אבל מה שאנחנו אומרים, התקנות האלה נקבעות וקודם כל אנחנו לא כל כך יודעים איך הן נקבעות.
<שרית כספי-אורון: אז דבר ראשון שאנחנו דורשים זו איזו שהיא שקיפות בתהליך.
יעל גרמן: שרית, אני חושבת שדיברנו.
יעל גרמן: זה מה שאני אמרתי, פשוט להתאים אותן.
יעל גרמן: לא יכול להיות ש - - -
מאיר כהן: לא, אבל האם הוועדה אמורה?
מאיר כהן: יש תקנות שאני יודע שאמורות להגיע לוועדה כל שנה - - -
<שרית כספי-אורון: יש תקנות שאושרו?
יעל גרמן: לא, אין.
יעל גרמן: צריך לדרוש מהוועדה המשותפת של החקלאות והבריאות שיושבת על התקנות האלה, להתאים את התקנות לסטנדרט האירופי והאמריקאי.
יעל גרמן: זה מה שקודם אמרתי ולא לוותר.
מאיר כהן: אוקיי, הבנתי.
עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, לפני שמשרד החקלאות ידבר, אני רציתי לדבר על זה, אז אנחנו באמת נדבר על התקנות ומה הלאה ואיך הן מתחדשות והחומרים שאסרו אותם.
עבדאללה אבו מערוף: יש חומרים שאסרו והאם יש פיקוח ויש חומרים שיש הגבלה מיוחדת לשימוש בהם.
עבדאללה אבו מערוף: אחרי הדברים שלך נשמע את העמדה.
<שרית כספי-אורון: הדגש שלנו על התקנות, אז קודם כל הוועדה הזאת כבר החליטה וביקש משר הבריאות ושר החקלאות לשנות את החוק על מנת שזה ידרוש את הבחינה המחודשת של התקנות האלה מדי שנה על ידי הוועדה.