GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: אנחנו נעשה חמש דקות הפסקה להתייעצות ונחזור.
מירב בן ארי: הנה, הצטרף אלינו גם יושב-ראש הוועדה.
אלי אלאלוף: אורח שלך.
מירב בן ארי: אז אנחנו החלטנו כאן, אחרי התייעצות וגם התייעצות עם השר, לקבל את המתווה החדש.
מירב בן ארי: בבקשה, תציגי את המתווה.
<יעל סלנט: אני אציג שוב, רק למען הסדר הטוב.
<יעל סלנט: באזור שמיועד לפריקה ולטעינה תוקצה חניה אחת לנכים מעבר לשעות הפריקה והטעינה, רק בשעות שבהן לא מתקיימת פריקה וטעינה, או מחצית ממספר החניות שנמצאות.
<דן אורן: קצת יותר לאט, אם אפשר.
<יעל סלנט: באזור שמיועד לפריקה וטעינה, מעבר לשעות הפריקה והטעינה תוקצה חניה - - -
קארין אלהרר: לא מפרץ.
<יעל סלנט: אנחנו לא בדיוק יודעים איך להגיד את זה, אבל עצם זה שאנחנו מדברים על חניה אנחנו כמובן לא מתכוונים באמצע הכביש.
<יעל סלנט: באזור שמיועד לפריקה וטעינה שיש בו חניות, לפחות חניה אחת תוקצה לנכים, או חצי ממספר החניות, לפי הגבוה.
<יעל סלנט: כלומר, אם יש חניה אחת היא תוקצה כחניה לנכים; אם יש שתי חניות, שתיהן יוקצו; אם יש ארבע חניות יוקצו שתיים; אם יש שש חניות יוקצו שלוש.
<שחר פרלמוטר: אם יש שתיים?
מירב בן ארי: שתי חניות זה חניה אחת.
מירב בן ארי: היא התבלבלה.
<יעל סלנט: שתיים זה חניה אחת.
מירב בן ארי: 50%.
<יעל סלנט: כמובן, לפי הגבוה.
<ערן טמיר: צריך לעגל את זה.
מירב בן ארי: חצי, כשנלך על הקטן.
מירב בן ארי: אם יש שבע, זה יהיה שלוש.
<יעל סלנט: אוקיי, אז אנחנו נעגל כלפי מטה, והכול כמובן מעבר לשעות הפריקה והטעינה.
<יעל סלנט: אנחנו נבדוק איפה בדיוק למקם את זה בתוך חוק חניה לנכים, נראה איך בדיוק נסדר את זה.
<שחר פרלמוטר: זה יהיה בחוק חניה לנכים.
מירב בן ארי: לא בחוק של השוויון.
<יעל סלנט: לא בחוק שוויון זכויות.
<ערן טמיר: יעל, צריך גם תיקון עקיף לפקודת התעבורה?
<ערן טמיר: איפה בכלל מוסדר הנושא של פריקה וטעינה?
<חן כהן: אין צורך בפקודת התעבורה.
<יעל סלנט: אנחנו נבדוק את הדברים אבל באופן כללי זה הסיכום, אנחנו נראה בדיוק איפה למקם את זה ואם זה מצריך איזשהו תיקון עקיף.
<יעל סלנט: לגבי השאלה שלך על סעיף 3, אני לא יודעת.
קארין אלהרר: אנחנו נתקן חקיקה אחרת בכל עניין בהזדמנות אחרת.
קארין אלהרר: לא מערבבים שמחה בששון.
מירב בן ארי: אני מבינה אותךָ.
<ישראל אבן זהב: אני מציע לרשום את זה רק במרחב הציבורי כי אם יש חניות בחצר אחורית של סופרמרקט, אין טעם לתת שם חניות נכים.
<ישראל אבן זהב: כל חניה שהיא במרחב הציבורי.
מירב בן ארי: הערה נכונה.
מירב בן ארי: ביטחון פנים.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: אני רוצה להצטרף למה שאמר קודם נציג משרד הפנים.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: כדאי לשקול בכל זאת הבהרה שאין אפשרות במקביל גם לחנות וגם כשאסור לחנות למשך 25 דקות.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: זה בלתי ישים מבחינת אכיפה של שוטרים, שוטר לא יכול לדעת אם חנו 25 דקות או לא.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: זה יוצר הפרעה לתנועה.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: אם נותנים הסדר, מוצע בכל זאת שלא תיווצר כפילות ואי בהירות.
<ערן טמיר: יש הרבה דברים שצריך להסדיר בחוק חניה לנכים ובכלל בחניות.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: בסדר, אבל עכשיו אנחנו מטפלים בנקודה הזאת.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: לא כדאי שגם יהיו שעות מסוימות, וגם כל היום יוכלו לחנות את ה-25 דקות.
קארין אלהרר: זה משרד ממשלתי, שיביאו תיקון.
מירב בן ארי: למה אתם לא מביאים תיקון פשוט?
<שחר פרלמוטר: זה לא חוק שלי ואני לא מביע עמדה.
<דן אורן: אני חושב שאני מבין את הרציונל.
מירב בן ארי: אני מבינה את הרציונל, גם אני.
<דן אורן: כלומר, פסק הדין הזה ניתן על-ידי השופט רובינשטיין, שנתן 25 דקות.
קארין אלהרר: זה היה באוביטר.
<דן אורן: אבל נוהגים לפיו, ואוביטר של בית-המשפט העליון זה לא עניין של מה בכך.
<ערן טמיר: אז למה אתה רוצה להפוך את זה - - -
<דן אורן: אני באמצע משפט, ערן.
מירב בן ארי: אל תריבו ביניכם.
<דן אורן: אל תפריעו לי.
<דן אורן: זה ניתן במצב שלא היה ההסדר הזה.
<דן אורן: ההסדר הזה משנה את המצב המשפטי הקיים, ומה שאנחנו רוצים בראש ובראשונה זה בהירות לגבי המצב המשפטי הקיים.
מירב בן ארי: אני מבינה מהר.
<דן אורן: ולכן צריך את ההבהרה הזאת, וזה גם משליך על התיאום.
מירב בן ארי: אם אנחנו עושים א' ו-ב', שבשעות - - -
קארין אלהרר: למה שאני אעשה את זה?
קארין אלהרר: יש משרדים ממשלתיים, שיעשו.
<ערן טמיר: שיגישו הצעת תיקון.
<ערן טמיר: זה לא רלוונטי.
<דן אורן: קארין, כי זה ישפיע על התיאום.
<ערן טמיר: לא, זה לא משפיע.
<ערן טמיר: זה לא קשור.
<דן אורן: זה כן.
<דן אורן: זה יגרום למשרד הפנים להגיד - התמיכה של הממשלה לא קיימת.
<דן אורן: הוא דורש את ההבהרה.
<ערן טמיר: הוא לא דורש את זה.
<דן אורן: אתה לא דורש את ההבהרה?
<ערן טמיר: ירדו מזה.
<שחר פרלמוטר: אני לא דורש - - -
<דן אורן: אני מצטער.
<דן אורן: אם משרד הפנים לא חושב שזה נכון מבחינת - - -
<יעל סלנט: משטרת ישראל אמרה את זה.
<חן כהן: אני גם חושבת שצריך להבהיר שבשעות שבהן יש פריקה וטעינה לא תהיה חניה של נכים.
קארין אלהרר: שיגישו הצעה.
<חן כהן: אם כבר מסדירים בשעות האחרות - - -
<דן אורן: אז המשרדים האחרים במסגרת - - -
<ערן טמיר: צריך גם להסדיר חניה באדום-לבן.
<ערן טמיר: נו באמת.
<דן אורן: זה לא נכון, ערן.
<דן אורן: אני מיישם את החלטת הממשלה.
<קריאה: אבל הממשלה - - -
<דן אורן: משרד התחבורה דורש את זה.
<דן אורן: משרד התחבורה וגם המשרד לביטחון פנים.
<דן אורן: הם ילכו ויבקשו שלא לתמוך בזה במליאה.
מירב בן ארי: מה נעשה?
<חיים אמיגה: המשרד לביטחון פנים.
<חיים אמיגה: הפתרון שנותנים פה לאוכלוסיית הנכים הוא פתרון הרבה יותר משביע רצון מה-25 דקות האלה.
<חיים אמיגה: אז יש פה חלופה שהיא הוגנת, אפילו יותר ממה שצופה, אז בואו נסגור את ה-25 דקות האלה כי פשוט אי-אפשר לאכוף את זה.
<דן אורן: מה זה אומר?
<דן אורן: המשרד לביטחון פנים ומשרד התחבורה, אתם דורשים את זה במסגרת התיאום?
<חיים אמיגה: אנחנו מבקשים שיהיה כתוב בתוך התיקון.
<דן אורן: בחוק.
מירב בן ארי: אני מנהלת את הדיון, לא אתה.
מירב בן ארי: מה אתה רוצה לומר?
<חיים אמיגה: מה שאנחנו מבקשים, שבאותה יד שאנחנו חושבים מאפשרים, ביד השנייה בעצם נסגור את האפשרות הזאת.
מירב בן ארי: שבשעות של פריקה וטעינה לא תותר חניית נכים.
<קריאה: בכלל.
מירב בן ארי: אדוני, זה מפריע לי.
<דן אורן: אתה, יש לך עמדה עצמאית.
<דן אורן: אני מחויב לממשלה.
מירב בן ארי: אבל תפסיק לצעוק עליו.
<יאיר אמר: גברתי.
<יאיר אמר: יאיר, סגן מנהל אגף הפיקוח בעיריית תל-אביב.
<יאיר אמר: אני מבקש להצטרף לעמדה של המשטרה.
<יאיר אמר: אנחנו למעשה האנשים שנמצאים בשטח ביום-יום ואנחנו כמובן ממלאים אחר ההחלטה ומחכים את ה-25 דקות, עם כל הקשיים שיש בדבר הזה.
מירב בן ארי: מקובל עלינו.
<יאיר אמר: אבל עדיין, עדיין אנחנו רואים את המשאיות עומדות באמצע הכביש.
מירב בן ארי: מקובל עלינו שבשעות של פריקה וטעינה לא תותר חניית נכים במקום.
<יעל סלנט: אנחנו נתקן את סעיף 3 ונוסיף את האיסור לחנות באזור שמיועד לפריקה וטעינה בשעות שבהן יש פריקה וטעינה.
קארין אלהרר: אני לא מאמינה שזה קרה, אבל בסדר.
מירב בן ארי: בסדר, אנחנו נעשה ביקורת.
<דן אורן: אחרת זה היה מפיל את הצעת החוק, קארין.
<דן אורן: זה היה מפיל את הצעת החוק.
מירב בן ארי: אני לא רוצה לסבך את השוטר או את הפקח שמגיע ואז הוא אומר - הוא כן יכול לחנות?
מירב בן ארי: הוא לא יכול לחנות?
<ערן טמיר: הוא צריך לחכות 25 דקות, זה הכול.
<ערן טמיר: זה לא כזה מסבך.
<מירה סלומון: גברתי היושבת-ראש, אני מבקשת להסביר.
<מירה סלומון: רציתי להזכיר שגם מארגון הנכים - - -
<ישראל אבן זהב: אני גם בעד.
מירב בן ארי: ישראל, אני יודעת שהוא בעד, הוא אמר את זה מהתחלה.
<מירה סלומון: - - - איסור חניית נכים - - -
מירב בן ארי: אני חושבת שהגענו פה להסכמה של כולם וזו המטרה.
מירב בן ארי: המטרה היא לא לעשות פה דברים נגד אלא בעד, ואנחנו מבינים שאנחנו רוצים כן לתת מקום חניה לנכים, אבל שזה יהיה מסודר כדי שהשוטר או הפקח לא יבוא ואז הוא ידע אם עכשיו כן מותר לו או עכשיו אסור ואז יהיו שוב הקנסות ועוד פעם לגרור חלילה את הנכים לבתי-משפט.
קארין אלהרר: אומרת היועצת המשפטית - - -
<יעל סלנט: אני שואלת כמה חניות בעצם מבחינה מספרית – אולי השלטון המקומי יכול להשיב – מבחינת 24 שעות.
<איילת וינר: אני לא יודעת לומר.
מירב בן ארי: מה זה 24 שעות?
מירב בן ארי: פריקה וטעינה?
<מירה סלומון: מרבית התחומים מבדיקה ראשונית שעשינו הם דווקא מוגבלים בשעות ולא 24 שעות ביממה.
<מירה סלומון: אנחנו שוב נזכיר שכל הרצון שלנו זה לאפשר לאוכלוסיות אחרות - - -
<דן אורן: זה חייב להוסיף.
<דן אורן: בכמה, ידעו רק כשהחוק יהיה.
<דן אורן: זה חייב להוסיף לדעתי.
מירב בן ארי: אנחנו מכינים לקריאה שנייה ושלישית את החוק שאומר כמו שאמרה היועצת המשפטית – או חניה אחת או חצי, כשאנחנו מושכים למטה במקרה של אי-זוגי.
מירב בן ארי: זה שתדעו מבחינת הבהרה, ושבשעות של פריקה וטעינה לא תהיה חניית נכים ואז הכול יהיה ברור.
מירב בן ארי: זה מקובל עלייך, גברתי המציעה?
מירב בן ארי: פחות או יותר, מה שנקרא.
מירב בן ארי: אני רואה שאת לא - - -
קארין אלהרר: אני אגיד.
קארין אלהרר: היום, בעצם בשעות פריקה וטעינה יש מענה חלקי.
קארין אלהרר: אחרי שנעביר את זה לא יהיה שום מענה.
מירב בן ארי: אבל מצד שני יהיה לך מענה לכל שאר השעות.
<קריאה: זה עסקת חבילה.
קארין אלהרר: אם יש לי תור לרופא בשמונה בבוקר, מה זה עוזר לי?
מירב בן ארי: אבל זה מראש נועד לפריקה וטעינה.
<דן אורן: אפשר לעשות משהו אחר מבחינה משפטית.
<דן אורן: אפשר את מה שהפסיקה קובעת לקבוע אבל אי-אפשר להשאיר את האי-בהירות הזאת.
<חיים אמיגה: יש לי הצעה אחרת.
<דן אורן: פסק הדין ניתן – מבחינה משפטית – ואז משרדי הממשלה יוכלו להגיד אם הם מוכנים להסכים לזה כי יש פה דרישה מבחינת תמיכת הממשלה לתיאום עם משרדי הממשלה.
<חיים אמיגה: הצעה.
<חיים אמיגה: אם אני זוכר נכון, הפסיקה כיוונה לסעיף קטן (4) שאומר: החניה אינה גורמת להפרעה ממשית לתנועה, והוא אמר ש-25 דקות לא נחשב הפרעה ממשית.
<חיים אמיגה: אולי אפשר לתקן את סעיף קטן (4), שיובן ממנו שבעצם גם פרק זמן קצר נחשב הפרעה ממשית.
<ערן טמיר: שזה בדיוק מה שהתחלתי להגיד לגביו.
<ערן טמיר: אנחנו לא נתקן את כל הדברים שצריך לתקן.
מירב בן ארי: אדוני, רגע, אתה לא יכול כל הזמן להפריע לאחרים לדבר.
<חיים אמיגה: ואז בעצם על-ידי זה אפשר לעשות איזשהו bypass לסיפור של ה-25 דקות מצד אחד.
<חיים אמיגה: מצד שני, לא לאסור לחלוטין במקום שזה לא מפריע.
<דן אורן: זה נראה לי הצעה סבירה.
<ערן טמיר: הצעת החוק הזו היא הצעת חוק צנועה, היא לא מנסה לקפוץ מעל הפופיק.
<ערן טמיר: היא מנסה להוסיף עוד חניות על מה שיש היום.
<ערן טמיר: יש הרבה דברים בחוק חניה לנכים שצריך לתקן.
<ערן טמיר: הנה, כבר עכשיו, בעצם מה הוא מציע?
<ערן טמיר: בואו בכלל ניקח את הסעיף שעוסק בחניה שהיא לא מפריעה ונתחיל לכתוב את זה מחדש.
<ערן טמיר: זה נושא שהוא חשוב אבל הוא גדול מאוד והוא חורג מהמתחם של מה שרצינו לעשות בו, שזה להוסיף חניות על מה שיש היום.
<ערן טמיר: עכשיו אם אנחנו נגרע את האפשרות הזאת של ה-25 דקות, אז אנחנו בעצם כאילו מתקנים משהו שהוא לא קשור אחד לשני.
<דן אורן: זה לא מה שהוא מציע.
<ערן טמיר: תן לי לסיים עכשיו, דן, עשית מספיק נזק.
מירב בן ארי: הוא לא עשה נזק, זה בסדר.
<דן אורן: וזה אפילו בצחוק לא צריך להיאמר.
<ערן טמיר: אז אני מתנצל.
<ערן טמיר: אני מתנצל לפרוטוקול.
מירב בן ארי: כל הזמן רבים.
מירב בן ארי: כולם פה מנסים להגיע לפתרונות.
<דן אורן: ואנחנו מחשיבים את עצמנו חברים.
<ערן טמיר: אני רוצה שיהיה ברור שאנחנו לא אותו דבר.
<ערן טמיר: אני חושב שהנושא הזה אולי ראוי מאוד להבהרה, יחד עם עוד דברים, לא במסגרת הזאת.
קארין אלהרר: הוא צודק.
קארין אלהרר: אני רוצה שתגידו לי מה הפתרון לבן אדם שרוצה ללכת לרופא בשמונה בבוקר, ויש פריקה וטעינה.
קארין אלהרר: הוא צריך לצאת רק לקנות משהו מהסופרפארם.
קארין אלהרר: למה לא לתת לו את ה-25 דקות האלה?
מירב בן ארי: למה לא לתת לו?
<קריאה: אי-אפשר לאכוף את זה.
<נמרוד הגלילי: מה תעשה המשאית שתבוא לפרוק באותו רגע?
<נמרוד הגלילי: היא תחנה ב-double parking ותפריע לתנועה.
<ערן טמיר: למה אי-אפשר לאכוף?
<ערן טמיר: אתה לוקח 25 דקות וחוזר חזרה.
<קריאה: מה אתה מצפה, שהשוטר - - -
מירב בן ארי: אסנת.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: יש פה שתי בעיות.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: בעיה אחת היא סיכון המשתמשים בדרך – גם הולכי רגל, גם הנכה עצמו, גם משתמשים אחרים בדרך - כי 25 דקות זה הרבה זמן, יכולות להגיע כמה משאיות, איפה הן יעמדו?
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: איפה הן יחנו?
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: הן יבלטו בכביש.
קארין אלהרר: גברתי.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: והנקודה השנייה, שוטר לא יכול למדוד 25 דקות.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: הוא לא יכול להגיע ולמדוד.
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: אולי האיש כבר היה חצי שעה לפני כן?
מירב בן ארי: אני גם אומרת שאי-אפשר לאכוף את ה-25 דקות.
קארין אלהרר: גברתי, מה עשיתם עד היום?
<רפ"ק אסנת ברוקנטל: אנחנו אגף התנועה.
קארין אלהרר: מה עשיתם עד היום?
מירב בן ארי: הנה, תשאלי את אגף הפיקוח של עיריית תל-אביב.
מירב בן ארי: מה קורה אם נכה חונה היום בפריקה וטעינה בשעות?
<יאיר אמר: אני יכול רק להגיד שמי שנפגע מהמצב הזה זה גם הציבור של נהגי המשאיות.
<יאיר אמר: הם מגיעים, גם כשזה 25 דקות, חונים בחניה כפולה, הם מקבלים קנסות.
<יאיר אמר: נמצא פה הנציג של האיגוד, הם מקבלים קנסות על חניה כפולה.
קארין אלהרר: הם לא דיברו על זה עד היום.
<יאיר אמר: הם מקבלים קנסות בחניה כפולה.
<יאיר אמר: זה גם הציבור של הנכים כי אנחנו סופרים את ה-25 דקות?
<יאיר אמר: נניח וכן סופרים, אנחנו סופרים את זה, הם גם מגיעים לבתי-משפט כי הם לא עומדים בזמן הזה.
<יאיר אמר: צריך להסתכל גם על ההיבט הזה.
מירב בן ארי: כל ה-25 דקות האלה זה מגוחך בעיני.
<יאיר אמר: זה לא מציאותי.
מירב בן ארי: אם הוא עכשיו תקוע בתור, אז מה, יגררו לו את האוטו?
קארין אלהרר: מירב, מה הם עשו עד היום?
<קריאה: תוסיפו חניות במרחב הציבורי ולא תהיה בעיה יותר.
<ערן טמיר: זה מה שצריך.
<מירה סלומון: נוסיף במרחב הציבורי, נוסיף גם באופן כללי, גם נוסיף שטחים שלא קיימים ויהיה טוב, אבל אנחנו לא נמצאים שם.
<מירה סלומון: אנחנו נמצאים במצב שבו מרחב ציבורי הוא נתון, ובמסגרתו אנחנו צריכים להתנהל, ואנחנו צריכים לקחת בחשבון את הצרכים של כל האוכלוסיות במרחב הציבורי הנתון, שהוא אגב מועמס כל הזמן כי אנחנו במצב של התחדשות עירונית והוא מועמס.
<מירה סלומון: אז בסיטואציה הזו, זו סיטואציה שהיא לא פשוטה, אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.
<ערן טמיר: הבעיה שהם מתארים נכונה גם לחניה באדום-לבן, גם לחניה על המדרכה, הן גם אופציות שמופיעות בחוק הזה.
מירב בן ארי: כן, אבל חניה באדום-לבן לרכב נכה, אף אחד לא יבוא וייתן לו - - -
<ערן טמיר: נותנים, זה לא נכון.
<יאיר אמר: נותנים באדום-לבן.
<יאיר אמר: צריכה להיות הפרדה ממשית - - -
מירב בן ארי: תאמין לי, אם זה לא מפריע לתנועה לא נותנים.
<קריאה: לא נותנים, חד-משמעית.
מירב בן ארי: אני יודעת, אני גרה שם.
<דן אורן: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שמתגבש פה משהו.
מירב בן ארי: מה מתגבש שעוד לא התגבש?
<דן אורן: אולי ההצעה של חברי חיים מהלשכה המשפטית של המשרד לביטחון פנים לא נקלטה דיה.
<דן אורן: כלומר, החשש שלי היה מה יקרה עם אותה פסיקה וגם אם זה אוביטר.
<דן אורן: אז חברי אומר לתקן את אותה הוראה שאומרת שהחניה אינה גורמת להפרעה ממשית לתנועה, ולהגיד שאותן 25 דקות, מה שפסק בית-המשפט, אותן 25 דקות לא ייחשבו כהפרעה ממשית.
<נמרוד הגלילי: אבל תבוא המשאית, מה היא תעשה?
מירב בן ארי: מה אותה משאית תעשה?
מירב בן ארי: מה המשאית תעשה?
<ערן טמיר: מה שהיא עשתה עד היום.
<ערן טמיר: חנתה ב-double parking.
<קריאה: חונה ואז מקבלת דוח.
<נמרוד הגלילי: המשאית חנתה ב-double parking עד היום והפריעה לתנועה.
מירב בן ארי: אני מבינה, קארין רוצה להוסיף משהו.
<דן אורן: אבל ההצעה היא להבהיר את זה.
מירב בן ארי: שנייה, אל תפריע לה.
<דן אורן: אני רוצה להתכתב עם מה שאת אומרת.
מירב בן ארי: לא, אני מציעה שעכשיו אתה לא מדבר.
קארין אלהרר: זה עדיין קובע שבמידה ורכב שחנה – לא משנה איפה – הוא מפריע לתנועה, אנחנו יכולים לקחת אותו, לתת לו דוח, או לקחת אותו לבית-המשפט.
<חן כהן: העניין הוא שכשרכב נכה חונה בחניית פריקה וטעינה הוא לא זה שמפריע לתנועה אלא המשאית שחונה במקום ב-double parking, היא זאת שמפריעה והיא זאת שמקבלת את הדוח.
<חן כהן: זה העניין.
קארין אלהרר: אבל, פקחים נותנים דוח גם לרכב הנכה כי הוא זה שגרם למשאית לעמוד ב-double park.
קארין אלהרר: ובזה אני צודקת, כן או לא?
<יאיר אמר: כן.
<ערן טמיר: סליחה.
<ערן טמיר: גם אני, כשאין לי חניה ואני רוצה לחנות ליד הסופרפארם ולקחת תרופה, והחניות תפוסות, בלי קשר לפריקה וטעינה, אני לא חונה ב-double parking.
<ערן טמיר: אז גם אותה משאית לא תחנה ב-double parking אם שומרים על החוק, תחכה קצת.
מירב בן ארי: אבל איפה הוא יחכה?
<קריאה: אז אתה מפריע להתנהלות של הציבור ולכל ההתנהלות העסקית.
<ערן טמיר: תעשה סיבוב.
מירב בן ארי: איפה תעשה סיבוב?
מירב בן ארי: אם יש שם פריקה וטעינה - - -
<קריאה: 25 דקות היא תעשה סיבוב?
<נמרוד הגלילי: כמה זמן היא תעשה סיבוב?
<נמרוד הגלילי: שעה?
<נמרוד הגלילי: שעתיים?
<ערן טמיר: מה שאני מנסה להגיד זה לא שזה הפתרון הכי - - -
מירב בן ארי: סליחה, עם כל הכבוד, ובאמת יש לי הרבה כבוד ואני מנסה לנהל כאן כדי להגיע לפתרון, אבל עם כל הכבוד, פריקה וטעינה זה קודם כול נהגי משאיות - -
<ערן טמיר: מוסכם.
מירב בן ארי: - - שהם נהגים שבאים לעבוד.
מירב בן ארי: הם צריכים לפרוק סחורה, הם צריכים להכניס סחורה, אתה לא יכול להגיד לו, לך תעשה סיבוב.
<ערן טמיר: גברתי, אני יותר ממסכים עם זה.
<ערן טמיר: אני מסכים עם זה.
מירב בן ארי: אז תחליטו.
מירב בן ארי: You win some, you lose some.
מירב בן ארי: אי-אפשר לקבל את הכול.
<ערן טמיר: לא, אבל זאת לא הנקודה.
<ערן טמיר: מה יקרה?
<ערן טמיר: אחד מהדברים שיקרו זה שברגע שהחקיקה תשתנה וציבור הנכים פחות מודע לדברים מאשר נהגי המשאיות, יתחילו לקבל דוחות על ימין ועל שמאל כי הם ידעו שיש להם 25 דקות.
<חן כהן: אבל זה לא הבעיה.
<ערן טמיר: שנית, אם היה את התיקון שכבר היה צריך להיות ב-2006 והיו מסדירים חניות - -
מירב בן ארי: ואין את התיקון.
<שחר פרלמוטר: התקנות של שר הפנים לא יכללו היקף מינימלי לחניה, כלומר בטיוטה הנוכחית זה לא קיים ומבחינתנו, העמדה שלנו שזה גם לא יהיה - -
<ערן טמיר: בטיוטה הנוכחית יש התייחסות.
<שחר פרלמוטר: - - זה נותן ביטוי לעמדה שלנו שזה לפי שיקול דעת הרשות המקומית, חשוב לי להגיד את זה.
<שחר פרלמוטר: זה מבחינת עמדתנו ביחס לתקנות.
<ערן טמיר: שחר, בטיוטה הנוכחית בתקנות יש התייחסות לתוכנית לפי צרכים של חניות נגישות.
<שחר פרלמוטר: זה אומר שהמהנדס - - -
<ערן טמיר: נכון, אני מסכים.
<ערן טמיר: אני מסכים, ואז בעזרת השם יהיה איזשהו מענה ואז אני אגיד אוקיי.
<שחר פרלמוטר: זה לא משנה מן המצב הקיים.
<שחר פרלמוטר: זה לא משנה מן המצב הקיים, זה רק אומר מי הגורם.
<ערן טמיר: לא משנה את המצב הקיים?
<ערן טמיר: היום אף אחד לא עושה שום תוכנית כזאת.
<שחר פרלמוטר: אני פשוט לא מסכים עם הצגת הדברים, אבל היה לי חשוב שהדברים ייאמרו.
<ערן טמיר: חשוב שיהיה ברור.
מירב בן ארי: העניין הוא שאם אנחנו מסדירים, אז אנחנו מסדירים את הכול.
קארין אלהרר: אבל מירב, זה יביא לאותו מצב.
קארין אלהרר: מירב, זה יביא לאותו מצב.
מירב בן ארי: שבכל מקרה הוא יחנה ובכל מקרה הוא יקבל דוח?
<נמרוד הגלילי: הבעיה היא שאם אותו נכה יחנה והוא יקבל את הדוח כי הוא הפריע לתנועה, והיה בא בדיוק פקח והייתה משאית שגם היא תקבל את הדוח, מה יקרה בכל שאר המקרים שאין פקח והמשאית חונה ב-double parking ומפריעה לתנועה?
<נמרוד הגלילי: הפקחים לא נמצאים בכל המקומות המיועדים לחניה ופריקה.
<חן כהן: אני מבקשת להזכיר.
<חן כהן: כל הצעת החוק הזאת נועדה באיזשהו מקום כדי להגדיל את מספר החניות של הנכים ולא בשביל להפריע לפריקה והטעינה של הסוחרים, נכון?
<חן כהן: אז אולי חלק מההצעה שהרשויות המקומיות עשו, העניין של לעשות חניית נכים ליד פריקה וטעינה, משהו שיחייב אותם שבאזור - - -
<חן כהן: הרי פריקה וטעינה זה אזור שאתם לוקחים אותו כי הוא ליד איזשהו פתח למשהו ציבורי, מתוך הנחה כזאת, אז בואו נגיד להכריח אותם שבכל מקום של פריקה וטעינה תהיה באזור של 60 מטר עוד חניית נכים.
<חן כהן: זה יהיה לכם גם לכל היום, לא רק בשעות שהן לא לפריקה וטעינה.
מירב בן ארי: טוב, אין ברירה, אנחנו הולכים לסידור עליו דיברנו, שחניית נכים תהיה מוסדרת מעבר לשעות הפריקה והטעינה עם חצי או אחד מתוך שתיים.
קארין אלהרר: לפי הגבוה.
מירב בן ארי: לפי הגבוה.
מירב בן ארי: ובשעות של פריקה וטעינה לא תהיה חניית נכים.
מירב בן ארי: זה הסידור.
<ישראל אבן זהב: אבל אז יהיה מותר לחנות לפי חוק חניה לנכים בתנאי שלא מפריעים.
מירב בן ארי: זה הנוסח שיגיע לקריאה שנייה ושלישית.
<שחר פרלמוטר: זה לא גורע את סעיף 2.
<שחר פרלמוטר: סעיף 2 ממשיך לחול.
קארין אלהרר: תעלי להצבעה, מירב.
מירב בן ארי: הוא חל בכל מקרה.
מירב בן ארי: אנחנו מצביעים כמו שהסברנו עכשיו את הנוסח הסופי, הוא יעלה לקריאה שנייה ושלישית.
מירב בן ארי: בעד – 2
מירב בן ארי: נמנעים – אין
מירב בן ארי: התקבלה ההצעה פה אחד.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, אני שמח להתחיל את הישיבה היום בהודעות על החלפת שם ועדה ועל הקמת ועדת משנה.
אלי אלאלוף: היום ה-7.3.2017, ט' באדר התשע"ז, והשעה 8:57.
אלי אלאלוף: הודעה ראשונה – אנחנו מחליפים את שם ועדת המשנה לעניין מעמד הקשיש לשם: ועדת המשנה לעניין מעמד האזרח הוותיק.
אלי אלאלוף: הוועדה תיקרא: ועדת המשנה לעניין מעמד האזרח הוותיק.
אלי אלאלוף: דבר שני, הודעה מאוד משמחת, בעיניי – אנחנו מקימים ועדת משנה לבטיחות בעבודה בענף הבנייה.
אלי אלאלוף: אני שמח שזה הוקם כוועדת משנה בזכות הצטרפותו של חבר הכנסת חאג' יחיא, והוא יעמוד בראש ועדת המשנה.
אלי אלאלוף: מותר לנו בין חמישה לשבעה חברי ועדת משנה שהם חברי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, ואני מתנדב להיות השני אחריו.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת חאג' יחיא הוא האיש הכי מתאים לנושא, בעיניי, כי הוא הוכשר למהנדס, ולעניות דעתי, הוא היחיד בוגר הטכניון שעבד בתחום הזה ומכיר את הנושא, וכצוות אד הוק שהקמנו יחד איתו ועם חבר הכנסת איל בן ראובן עשינו את העבודה עד עכשיו.
אלי אלאלוף: חלק מהחוקים עברו, חוק אחד לפחות עבר ומיושם באופן מידי, דבר - - - במדינה שמיישמים חוקים בזמן כל-כך קרוב, ואני שמח שאתה אתנו.
אלי אלאלוף: מי בעד הקמת ועדת המשנה?
אלי אלאלוף: אז יש לנו ועדת משנה.
<נעה בן שבת: מי חבריה, כבוד היושב-ראש?
<אתי שבתאי: יש הצעה לחברים.
אלי אלאלוף: אבל ביקשתם את הסכמתם?
אלי אלאלוף: אז נא להודיע להם.
אלי אלאלוף: יהיו עד שבעה חברים באיזון קואליציה-אופוזיציה, ואני בטוח שנמצא כי הנושא ענייני ודחוף.
אלי אלאלוף: הישיבה הראשונה נעולה.
מירב בן ארי: אנחנו עושים דיון שמחולק לשניים, אבל לא ממש שניים, הוא כזה שליש ושני שלישים, כי ה-prep יהיה קצר והעוני יהיה קצת יותר ארוך, כי אנחנו רק רוצים דיווח.
מירב בן ארי: אז ראשית, עד שמשרד הבריאות יחברו את המצגת, אני קראתי את הפרוטוקול של הוועדה הקודמת, ראיתי גם את ההתייחסויות של הרופאים, ראיתי גם את ההחלטה של משרד הבריאות ואני רוצה להגיד לכם שחבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב ראש הוועדה, ביקש ממני במפורש לקבל דיווח לגבי הנושא.
מירב בן ארי: נתחיל בצורה רשמית.
מירב בן ארי: אנחנו פותחים את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מירב בן ארי: היום 21 בפברואר 2017, כ"ה בשבט תשע"ז, ואנחנו נתחיל מדיווח של משרד הבריאות על הטיול התרופתי, ה-prep, ולאחר מכן כמו שאמרתי, נעבור לעוני בקהילה הלהט"בית.
מירב בן ארי: נתחיל עם משרד הבריאות.
מירב בן ארי: איפה ד"ר וגנר?
מירב בן ארי: אחרי משרד הבריאות.
<דניאל שם טוב: בוקר טוב.
<דניאל שם טוב: שמי ד"ר דניאל שם טוב, אני מנהל המחלקה לשחפת ולאיידס ואני רוצה להציג בקצרה את התיקון, אבל גם את האסטרטגיה כולה.
<דניאל שם טוב: ביקשתי 10 שקפים, בסוף עשיתי רק שבעה.
<דניאל שם טוב: צידוק לפעולה, קודם כל.
<דניאל שם טוב: הגברים המקיימים יחסי מין עם גברים בארץ, מהווים בשנים האחרונות 44% מכלל הגברים הנשאים החדשים של HIV.
<דניאל שם טוב: בערך שנה שלפי כל הסיכום, זה נמצא כ- - - לסיכון יתר לקבל HIV, גם בגלל קיום יחסי מין לעיתים קרובות ללא קונדום, גם בגלל ריבוי שותפים מיניים והשפעת סמים ואלכוהול במספר מקרים.
<דניאל שם טוב: אנחנו חושבים שצריך חשיבה בהתגייסות של כלל השותפים, בוודאי משרד הבריאות, אבל בוודאי לפני הכל אפילו הייתי אומר הקהילה הגאה עצמה וארגונים נוספים, וכך עשינו.
<דניאל שם טוב: תכננו, כבר שנים אנחנו עובדים עם הקהילה, עם כמה ארגונים ולאחרונה יצאנו לפני שנתיים בתכנית לאומית להתמודדות עם הנשאות בקהילה הגאה, שבין היתר התמקדה בעידוד בדיקות, חלוקת קונדומים באתרי הקהילה, מוקדי הקהילה.
<דניאל שם טוב: קמפיינים רב שנתיים במדיה האינטרנטית ובחנו בצורה מסודרת את ההתערבויות הביו-מדיקאליות, כולל את ה-prep.
<דניאל שם טוב: אם אנחנו מדברים פה עכשיו על מספר אבסולוטי של נשאים חדשים, לשמחתנו, בשנים האחרונות, אחרי פלטו של כמה שנים, מתחיל לרדת מספר ההדבקות בתוך הקהילה הגאה ואנחנו מאד שמחים על זה.
<דניאל שם טוב: אנחנו לא רוצים להגיד כתוצאה מכך, קרוב לוודאי זה שילוב, אלא לשמחתנו זה מתחיל לרדת.
<דניאל שם טוב: זה עוד רחוק מלספק אותנו ובגלל זה אנחנו ממשיכים הלאה.
<דניאל שם טוב: התופעה שקורית בארץ קורית גם במערב אירופה.
<דניאל שם טוב: ואם אנחנו מסתכלים פה, עשינו במערב אירופה שיעור ממוצע של התחלואה ב-HIV בקרב גייז.
<דניאל שם טוב: הקו הכחול מראה את העקומה.
<דניאל שם טוב: - - - ל-10 מקרים ל - - - אוכלוסייה, כשבארץ אנחנו ירדנו מתחת ל-6 ובצורה עקבית.
<דניאל שם טוב: זאת אומרת מה שמעניין לראות זה שהירידה הזאת היא לא רק בישראל, היא בכל מערב אירופה.
מירב בן ארי: היא בכל העולם.
<דניאל שם טוב: לא, לא בכל העולם.
<דניאל שם טוב: אני מדבר פה על מערב אירופה.
<דניאל שם טוב: זה קרוב לוודאי לא נכון גם לגבי ארצות הברית, אבל במערב אירופה זה מה שקורה.
<דניאל שם טוב: ואנחנו לא יודעים בדיוק מה קורה, אבל זה מעניין וזה חשוב לנו.
<דניאל שם טוב: סך הכל אפשר לראות שאצלנו בארץ השיעור בשלוש השנים האחרונות, ירד מ-6.2 ב - - - באוכלוסייה, ל-4.9.
<דניאל שם טוב: זה לא מספיק, אבל זה בדרך הטובה.
<דניאל שם טוב: עכשיו אני מתחיל לדבר לגבי ה-Prep.
<דניאל שם טוב: זה היה הרקע הכללי, עכשיו אנחנו מתייחסים ל-Prep.
<דניאל שם טוב: קודם כל אני רוצה להזכיר לכולנו פה שהתנאים הנדרשים להכנסת ה-Prep לסל הבריאות ככלל, הם אחד, רישום התרופה בצורה מסודרת, על התוויה מסודרת.
<דניאל שם טוב: סל התרופות אושר לאחרונה לרישום על ידי UVAN, ממש לאחרונה וזה תנאי ברזל.
<דניאל שם טוב: אין אפשרות להשתמש בהתוויה חדשה והחלק השני בוודאי הוא החלטת ועדת הסל, שהיא ועדה עצמאית ולהכניס את זה.
<דניאל שם טוב: אנחנו ראינו את הנולד ואמרנו שאנחנו חושבים שזה כן חשוב לקדם את הנושא.
<דניאל שם טוב: אתם תראו עוד מעט את ההשוואה איפה אנחנו נמצאים בעולם ובגלל זה מנכ"ל משרד הבריאות הסכים לפני שנה לאשר תחילת הכנת מחקר כפיילוט, כשהמטרה היא באמת קודם כל לבחון את היישום של הטכנולוגיה החדשה הזאת בתנאי אמת, לא בתנאים של מקומות אחרים וכו'.
<דניאל שם טוב: כי התרופה תעבוד אך ורק אם ההיענות תהיה טובה והיענות טובה תלויה א' בנגישות תרבותית, ב' במערכת הבריאות שלנו.
יעל גרמן: כמה זמן יהיה הפיילוט?
<דניאל שם טוב: עוד מעט בבקשה.
<דניאל שם טוב: אני מגיע לזה.
<דניאל שם טוב: אז נושא ה-Prep נמצא בסדר היום של המשרד והוא מקודם בצורה שיטתית בתיאום כמה שאפשר עם כל השותפים בתוך הקהילה, מחוץ לקהילה, הרופאים המומחים לאיידס וכו'.
<דניאל שם טוב: מבחינת הייצוג, המטרה היא להגיע עם נתונים לסל ולהגיד בצורה כנה – הנה המצב, הנה מה שאנחנו יודעים לעשות בארץ.
<דניאל שם טוב: האם אתם יכולים להסכים או לא להסכים להכניס את זה לסל.
<דניאל שם טוב: כי מה קורה בעולם ואני מדבר אך ורק בעולם המערבי?
<דניאל שם טוב: המצב הוא כזה, ואנא לשים לב לתאריכים.
<דניאל שם טוב: בכל העולם – אני מדבר על העולם המערבי בלבד – יש פה שלושה דברים: ניסוי קליני – מה שאנחנו רוצים לעשות, רישום תרופתי ב-Prep, והכנסת הטכנולוגיה הזאת כחלק ממדיניות.
<דניאל שם טוב: נתחיל מהאחרון.
<דניאל שם טוב: הראשון ש - - -
יעל גרמן: סליחה, אני באמת מבקשת.
יעל גרמן: ב-23 בפברואר התקיים כאן דיון, מציינים את זה, והדברים האלה שאתה אומר נאמרו אז, לפני שנה.
יעל גרמן: מה השתנה מלפני שנה להיום?
<דניאל שם טוב: בשקף הבא.
<דניאל שם טוב: עוד דקה סבלנות.
יעל גרמן: אנחנו רוצים לראות התקדמות.