GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלמה מור יוסף: כי ככה החיים, אי אפשר להגיע למאה אחוז, אבל אנחנו מנסים, בדרכים שאנחנו מראים פה, איך אנחנו מנסים לעשות פעולות, חלקן אוטומטיות, חלקן נוכחות בבתי חולים, חלקן העזרות בגופים כמו ידיד ועמותות אחרות, חלקן על ידי מתן כלים לעובדות סוציאליות ברשויות המקומיות עם נגישות למידע שלנו.
<שלמה מור יוסף: את כל הדברים האלה אנחנו מנסים לעשות יחד, כשאתם צריכים לזכור שלביטוח הלאומי אין אנשי שטח.
<שלמה מור יוסף: אנחנו עובדים מתוך הסניפים.
<שלמה מור יוסף: אנשי השטח השלנו זה עובדי הרווחה, עובדי הרשויות, העמותות – כמו העמותה של שמחה, ועמותות אחרות.
<שלמה מור יוסף: כל האנשים האלה הם אנשי השטח שלנו, והמתנדבים שלנו- - -
סופה לנדבר: אבל אתה בדיוק יודע שאין נגישות לפקידה של הביטוח הלאומי, נקודה.
סופה לנדבר: לא היה ובינתיים אין, ובן אדם מגיע, הוא לא יודע את כל הזכויות ולא מגלים לו את כל הזכויות ופה הבעיה.
סופה לנדבר: ויכול להיות שצריכה להיות אחריות של אותו פקיד שהוא צריך להיות - - -
<שלמה מור יוסף: למרות שלא יודעים, אנחנו משלמים 79 מיליארד שקלים.
<שלמה מור יוסף: למרות שלא יודעים.
סופה לנדבר: אתה יודע כמה מקרים אני מכירה שפנו אלי או פנו לאחרים, שכאשר בן אדם צריך לדעת מה מגיע לו, הוא לא יודע.
אלי אלאלוף: טוב, חברי הכנסת היקרים.
אלי אלאלוף: בואו נאפשר גם הצגת עניין ונקשיב לכל ההערות שלכם.
אלי אלאלוף: בואו לא נקיים דיונים מקבילים, ברשותכם.
סופה לנדבר: את אמרת על ניצולי השואה.
<אילנה שרייבמן: רק רציתי לתת דוגמא, שלמשל כשתיקנו את החוק ולא מתחשבים ברנטות שניצולי שואה מקבלים, אז אנחנו - - -
סופה לנדבר: לא, פשוט לקחו את הרנטות.
<אילנה שרייבמן: אז אנחנו איתרנו את כל אלה שדחינו אותם במבחני ההכנסות שעשינו בסיעוד.
<אילנה שרייבמן: איתרנו את כל ניצולי השואה שדחינו אותם כדי לשלם להם את קצבת ה - - -
סופה לנדבר: זה אחרי מה שעשינו.
<אילנה שרייבמן: נכון, נכון, יחד איתך.
<שלמה מור יוסף: אבל חיפשנו את האנשים.
<שלמה מור יוסף: זה החידוש.
<שלמה מור יוסף: אפשר היה לכתוב מודעה בעיתון לצאת ידי חובה, אבל הלכנו וחיפשנו את האנשים.
<שלמה מור יוסף: רצינו להציג את זה.
<שלמה מור יוסף: זה לא מרשים אף אחד, כי זה לא צריך להרשים.
סופה לנדבר: סליחה, - - - אנשים - - - הביטוח הלאומי לקבוע קצבת זקנה והעבירו אותם למשרד האוצר, לרשות, שאני חושבת שעל זה גם - - -
<שלמה מור יוסף: מה הטענה על הביטוח לאומי, גברת לנדבר?
סופה לנדבר: ואז לא היה זמן לחפש אותם.
סופה לנדבר: יש רשימה של אנשים ש - - - מהביטוח לאומי - - -
אלי אלאלוף: טוב, ברשותך, אני מבקש להמשיך.
אוסאמה סעדי: אדוני יושב הראש, האזרח הערבי, אנחנו גם נקבע מידע עליו?
אוסאמה סעדי: כי אני רואה ש - - -
<קריאה: כן, כן, נגיע אליהם.
אלי אלאלוף: אוסאמה - - -
מיקי רוזנטל: הערבים בסוף.
מיקי רוזנטל: זה היה בסוף הרשימה.
אלי אלאלוף: אוסאמה, אני מבקש.
אלי אלאלוף: אני ביקשתי באופן אישי ומיוחד, למרות שאני לא אוהב את הגישה הזאת שמפרידה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, ואני פונה אליך בצורה רצינית.
אלי אלאלוף: אני ביקשתי דו"ח מיוחד ביחס של הביטוח הלאומי ולשירות של הביטוח הלאומי למגזר הערבי.
אלי אלאלוף: יהיה פרק מיוחד.
אוסאמה סעדי: סומך על אדוני מאד.
אלי אלאלוף: אז תאפשר להגיע לזה גם, ברשותך.
<אילנה שרייבמן: דבר נוסף שיזמנו רק לאחרונה, אנחנו קוראים לזה מחלקה ראשונה, כי באמת אנחנו נמצאים בבתי החולים.
<אילנה שרייבמן: אנחנו כבר התחלנו ניסוי בשני בתי חולים ואנחנו ממשיכים לפרוש אותו הלאה, כאשר יש אנשים שמאושפזים במחלקות קשות ואין להם בדיוק ראש באותו זמן להגיש תביעות לביטוח הלאומי.
<אילנה שרייבמן: אנחנו מעסיקים עובדת סוציאלית מטעמנו בבית החולים.
<אילנה שרייבמן: היא ניגשת לחולים או למשפחה, שואלת אם מותר להעביר את הפרטים הרפואיים אלינו.
<אילנה שרייבמן: הפרטים עוברים אלינו באופן ממוחשב, אנחנו מייצרים ועדה ללא נוכחות, מייצרים תביעה ומשלמים לאנשים קצבאות שמגיעות להם תוך 10 ימים עד שבועיים.
<אילנה שרייבמן: אז זה דבר שאני חושבת שמאד מאד מקל על האנשים שנמצאים ברגעי המשבר הכי גדולים שלהם.
<אילנה שרייבמן: זה לא סתם להנגיש שירות, אלא ממש לתת אותו ברגעי המשבר.
<אילנה שרייבמן: דבר נוסף זה הנושא של יד מכוונת.
<אילנה שרייבמן: אנחנו נודה ואולי נבוש, אולי לא נבוש, כל הפרסומות של כל הבחרות למימוש זכויות למיניהן, גרמו לנו לחשוב שבאמת יש ואקום ולא יכול להיות שייקחו מאנשים שמגיעה להם קצבה כדין, נתח כל כך שמן כדמי תיווך לחברות האלה, ולכן הקמנו גם אנחנו חברה שמופעלת על ידי שירות שהוא לא של ביטוח לאומי ונותנת ייעוץ בחינם, בדיוק כמו כל חברה למימוש זכויות, כאשר היא מנסה למצות את מקסימום הזכויות של האנשים האלה.
<אילנה שרייבמן: יש לנו כבר שני מרכזים בחיפה ובבאר שבע.
<אילנה שרייבמן: אנחנו השנה נקים גם באזור המרכז ובירושלים.
<אילנה שרייבמן: מעבר לכך, אנחנו התחלנו ניסוי שהוא היה מאד מוצלח, של לתת את הייעוץ הזה און-ליין.
<אילנה שרייבמן: כלומר, יש שיחת וידיאו או עם הרופא שיושב במרכז הזה, כי גם מישהו שגר בקריית שמונה ויש לו מרכז בחיפה, קשה לו לנסוע וזה לבזבז לפעמים יום עבודה.
<אילנה שרייבמן: אבל הוא קובע שעה מסוימת עם הרופא ומשוחח איתו באיכות לא של סקייפ, אלא באיכות ממש ממש טובה.
<אילנה שרייבמן: יכול לדבר איתו, יכול לשלוף לו את המסמכים ואנחנו מקבלים מהאנשים שעשינו איתם את הניסוי הזה, מכתבי תודה בלי סוף איך שזה עזר להם וכמה שזה היה טוב.
<אילנה שרייבמן: כמובן שיכול לעשות את זה מישהו שהוא יותר נגיש למחשב או לטלפון חכם, אבל יש אוכלוסייה שיכולה להנות מזה וכמובן שחשוב לנו שהיא תהנה מזה.
<אילנה שרייבמן: דבר נוסף שעשינו - - -
עבדאללה אבו מערוף: הערה ברשותך.
עבדאללה אבו מערוף: אני מבין שאת מסבירה טוב והכל, הרבה מילים, בסדר, כל הכבוד.
עבדאללה אבו מערוף: בעניין של מיצוי זכויות עם חברות הפרסום, כמה שאנחנו שומעים על זה, איך אתם מתמודדים עם זה?
עבדאללה אבו מערוף: האם זה ריאלי?
עבדאללה אבו מערוף: האם זה נכון?
עבדאללה אבו מערוף: האם זה אובייקטיבי?
עבדאללה אבו מערוף: מיצוי זכויות ואנשים זוכים.
עבדאללה אבו מערוף: למה הדבר הזה נמשך?
<אילנה שרייבמן: יש לצידך חבר כנסת ש - - -
אלי אלאלוף: עבדאללה, לא, לא, אני רוצה לתת תשובה, באמת עבדאללה.
אלי אלאלוף: אלף, יש מי שיותר טוב ממני לתת לך תשובה, הוא יושב לידך, מיקי.
אלי אלאלוף: בזכות מיקי רוזנטל יש חוק אנטי החברות האלה.
אלי אלאלוף: אני לא - - -
<שמחה בניטה: אבל זה לא - - -
אלי אלאלוף: אל תעזרי לי, ברשותך.
אלי אלאלוף: אני אגיד מה שאני רוצה, את תגידי מה שאת רוצה ואני אשמור עליך עד שתגידי מה שאת רוצה.
אלי אלאלוף: אז נכבד אחד את השני.
אלי אלאלוף: הצעת חוק שהייתה מאד קשה ואני מודה כטירון ראשון והדבר הראשון הרציני שנפל עלי זה החוק של מיקי על נושא התמודדות מול נותני השירות, שזה לא רק החברות, גם עורכי דין מסוימים שהשתוללו.
אלי אלאלוף: אז אני רוצה להגיד, זה לא מספיק.
אלי אלאלוף: לדעתי אנחנו גם קבענו, בעקבות החוק של מיקי, אנחנו גם קבענו שנחזור אחרי שישה חודשים לדיון ונחזור בזה לדיון בוועדה.
אלי אלאלוף: אבל אני חושב ויש לי עצה אחת לפתרון.
אלי אלאלוף: היות ואתם מושמצים ומותקפים בפרסום שלהם, הם לא במקרה תוקפים אתכם כגוף.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה להיכנס לביטוח הלאומי – לך עם הגברת המזורגגת הזאת, סליחה על הביטוי.
<קריאה: אין עניין להגיד את זה.
אלי אלאלוף: בואו, תורידו את זה מהפרוטוקול.
אלי אלאלוף: אבל שנבין, אתם יכולים להגיב באותה צורה.
אלי אלאלוף: אל תלכו אליהם כי הם מרמים אתכם.
אלי אלאלוף: תמצאו את זה באתיקה הנדרשת, ביופי.
אלי אלאלוף: הם גונבים את האזרחים.
אלי אלאלוף: חברים, יש אנשים, גם היום, אני לא יודע, אני לא זוכר - - -
אלי אלאלוף: למה אתם עוזרים לי?
אלי אלאלוף: אני מדבר על משהו שעלה הרבה מאד זמן עבודה לוועדה וכאב ומעורבות אישית, מיקי יותר ממני, אני אחריו.
אלי אלאלוף: אבל תבינו, יש פה מהלך.
אלי אלאלוף: מנצלים בצורה צינית את החוק.
אלי אלאלוף: היום מנצלים אותו בצורה הכי צינית שיכולה להיות ואני חושב שכדאי שנתמודד, כי החלשים ביותר הם המנוצלים ביותר בעניין הזה.
אלי אלאלוף: וכדאי שאתם תמצאו בתקציבי הפרסום שלכם את התגובה ההולמת, לפחות ברמה שלהם.
אלי אלאלוף: הם שורפים כסף שלקחו במרמה מאנשים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, גם יש בעיה.
אלי אלאלוף: החוק הוא כזה שפתיחת תיק זה 800 שקלים.
אלי אלאלוף: אני יודע שאנשים ממשיכים לשלם הרבה יותר.
אלי אלאלוף: אז אין לנו עוד את האפשרות לעשות פיקוח על החברות האלה - - -
<קריאה: 1,500 שקלים.
אלי אלאלוף: אז אני מציע שבאמת תתמודדו עם הפרסום הזה, השקרי, הלא טוב, שפוגע בתדמית של הביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: ובעיקר שזה יישאר שקרי - - -
עבדאללה אבו מערוף: דווקא בגלל זה העליתי את הנושא.
ישראל אייכלר: אדוני יושב הראש, בעיקר שזה לא יהיה נכון שאדם שמגיע דרך חברה כזאת מקבל יותר זכויות מאשר אדם שמגיע למוסד לביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: זה היסוד והשורש של הבעיה.
אלי אלאלוף: אבל זה גם לא נכון.
אלי אלאלוף: תחקיר אמיתי - - -
מיקי רוזנטל: אין לי שום הוכחה לדבר הזה.
ישראל אייכלר: להיפך, צריך להוכיח - - -
מיקי רוזנטל: אנחנו בחוק הכנסנו מחקר ואני מקווה שבמשך הזמן הדברים באמת יעלו את הנושא באמת.
מיקי רוזנטל: אבל השאלה שעולה מכל הדברים שנאמרו פה היא כמה למשל אנשים יודעים שיש יד מכוונת, כי הפרסום בעניין הזה של הביטוח הלאומי הוא לא מספק.
מיקי רוזנטל: אנשים לא מודעים לזה שיש שירות מצוין כזה שכבר עשיתם אותו.
מיקי רוזנטל: אז עכשיו - - -
<קריאה: כבוד יושב הראש - - -
אלי אלאלוף: שנייה, אפשר להרים יד ואני רואה אתכם.
אלי אלאלוף: תאפשרו לחבר הכנסת רוזנטל לסיים את דבריו.
מיקי רוזנטל: כן, אני רק שאלתי.
אלי אלאלוף: אוקיי, עוד שתי שאלות.
<שמחה בניטה: אני רוצה להגיד לך מהניסיון שלי, מדברת שמחה בניטה, יושב ראש עמותת מזור וחברת הפורום ארגוני הנכים.
<שמחה בניטה: אני מתמודדת הרבה מאד עם פניות של נכים וביטוח לאומי וכבוד המנכ"ל מכיר אותי טוב מאד.
<שמחה בניטה: ואני הבאתי לפתחו של המנכ"ל שני מקרים מאותה משפחה, שהגישו בקשה לביטוח הלאומי וסורבו, והלוך ושוב הלוך ושוב, בסוף הגיעו למימוש זכויות וראה זה פלא, קיבלו את מה שמגיע להם.
<שמחה בניטה: והם באו אלי בהתלבטות אם ללכת למימוש זכויות.
<שמחה בניטה: אמרתי להם למה, אני יכולה לעזור לכם.
<שמחה בניטה: ומקרה קשה.
<שמחה בניטה: אני אומרת לך, אם אתה שומע את הסיפורים, אתה יושב ו - - -
<שמחה בניטה: רגע.
<שמחה בניטה: ומה מתברר?
<שמחה בניטה: מגיעים אלי עוד ומה מתברר?
<שמחה בניטה: שהחוק של רוזנטל יפה מאד, לוקחים 11% עכשיו, 10%?
<שמחה בניטה: הם פורשים את התשלום ל-5-6 שנים ו-7 שנים.
<שמחה בניטה: אז במקום לקחת 3 שנים 30% מהקצבה, הם פורשים את זה ל-71 חודש, 10% מהקצבה.
<שמחה בניטה: אז אני שואלת שאלה – מה הועילו חכמים?
אלי אלאלוף: זו פרשנות לא נכונה.
<שמחה בניטה: אני רואה, אני עובדת בעניין.
אלי אלאלוף: אבל זו פרשנות לא נכונה.
<שמחה בניטה: אז אני אומרת לך מה קורה בשטח.
<שמחה בניטה: עכשיו, אני באה לביטוח הלאומי ואני אומרת לכם, צר לי להגיד, מה שאומרים פה זה לא נכון בשטח.
<שמחה בניטה: אני אומרת לך, מר אפללו - - -
אלי אלאלוף: בינתיים אלאלוף.
אלי אלאלוף: החלפת לי שם.
<שמחה בניטה: אני אומרת לך, מה שמתארים פה זה לא בשטח.
<שמחה בניטה: אנחנו מתמודדים עם הבעיות בשטח ובמגזר הערבי זה בכלל קטסטרופה.
<שמחה בניטה: קטסטרופה, אני אומרת לך, אפליה שזועקת לשמיים.
<שמחה בניטה: ואף לא מימוש זכויות ואף לא מקבלים הבטחת הכנסה.
<שמחה בניטה: אז בין מה שמציגים פה למה שקורה בשטח, חברה, חברי הכנסת המכובדים, אני אומרת לכם - - -
אלי אלאלוף: אוקיי, אני חוזר לכללי המשחק.
אלי אלאלוף: יש פה הצגת דברים על ידי הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: מותר הערות בלבד.
אלי אלאלוף: בסוף ההצגה אתם תוכלו לשאול שאלות ואפילו לנאום.
אלי אלאלוף: בינתיים תרשו לי להחזיר את הדיון לסמנכ"לית הביטוח הלאומי, בבקשה.
<אילנה שרייבמן: אני מבקשת רק לענות לחבר הכנסת רוזנטל בעניין הפרסום.
<אילנה שרייבמן: היות וכרגע זה נמצא רק בשני מרכזים, אז הפרסום הוא לא ארצי אלא מקומי.
<אילנה שרייבמן: בנוסף לכך, לכל מי שמגיש תביעה אנחנו נותנים פלייר עם הפרסום וגם המוקד שלנו מתקשר לאנשים שהגישו תביעה לנכות או לנפגעי עבודה ומיידע אותם על קיום המרכז.
<אילנה שרייבמן: אז ככה שאנחנו מנסים באמצעים האלה - - -
מיקי רוזנטל: גם אתם לא מרוצים.
מיקי רוזנטל: אני שומע מהתשובה שלך שגם את היית רוצה שיהיה יותר.
<אילנה שרייבמן: הייתי רוצה שיהיה יותר.
אלי אלאלוף: אולי תגידו לנו כמה מרכזים יהיו בעוד שנה.
<אילנה שרייבמן: ארבעה.
אלי אלאלוף: ארבעה עד סוף שנת 2016?
<שלמה מור יוסף: לשנה הזאת זה מתוקצב, זה כבר יוצא לפועל.
מיקי רוזנטל: יש בחיפה ובאר שבע אמרת.
מיקי רוזנטל: בתל אביב זה ייפתח בשנה הבאה?
<שלמה מור יוסף: וירושלים.
<שלמה מור יוסף: שניהם בשנת 2016.
<שלמה מור יוסף: עכשיו.
אלי אלאלוף: תל אביב וירושלים.
<שלמה מור יוסף: במהלך השנה הנוכחית.
מיקי רוזנטל: אבל למשל כמה היקף הפניות היה - - -
אלי אלאלוף: אנחנו המלצנו.
אלי אלאלוף: אני המלצתי בשיחה פרטית למנכ"ל, יחד עם חבר הכנסת אחמד טיבי, שהחמישי, אנחנו ממליצים שיהיה במגזר הערבי.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתרשמו את זה, כי זה מאד חושב שיהיה.
מיקי רוזנטל: והשישי במגזר החרדי, אני מציע.
אלי אלאלוף: המגזר החרדי הוא כבר יהיה בירושלים.
מיקי רוזנטל: לא, סתם, אני צוחק, אני צוחק.
מיקי רוזנטל: זו הייתה בדיחה פרטית.
אלי אלאלוף: לא, כי זה גם יהיה בשפה הערבית.
מיקי רוזנטל: אני לא - - -
<אילנה שרייבמן: עוד דרך ליידע את האנשים את הזכויות שלהם, הרבה פעמים גם הלקוחות שלנו וגם הלקוחות של העובדים הסוציאליים ברשויות המקומיות זה לקוחות משותפים.
<אילנה שרייבמן: אנחנו פתחנו בשנת 2015, בסוף השנה, אתר מיוחד לעובדים הסוציאליים, שבצורה מאובטחת ועם ויתור סודיות של הלקוח שלהם, הם יכולים להיכנס לאתר האישי שלו וכשהוא למשל קיבל מכתב מהביטוח הלאומי והוא לא מבין מה כתבו לו, אז הן יכולות להיכנס ולראות.
<אילנה שרייבמן: הן יכולות להיכנס ולראות איזה קצבאות הוא מקבל ומה הוא לא מקבל.
<אילנה שרייבמן: יכולות לראות איזה מכתבים הוא קיבל.
<אילנה שרייבמן: יכולות לעזור לו בהתנהלות שלו מול ביטוח לאומי, כשהכל נמצא במחשב שלהן ואנחנו עשינו כנסים בכל הארץ לכל העובדים הסוציאליים כדי לשווק את זה ואני מקווה שהשנה זה יתחיל לעבוד.
<אילנה שרייבמן: דבר נוסף שאנחנו חושבים שהוא מאד חשוב, זה להיות בקשר עם עמותות חולים לפי סוגי מחלות, כי כשמגישים תביעה של חולי פרקינסון למשל, אז הרבה פעמים האנשים האלה ניגשים קודם לעמותה של חולי הפרקינסון ואם בעמותה יודעים איזה אישורים רפואיים אנחנו צריכים, הם מאד מקלים על האנשים האלה ובפעם אחת הם מגישים את כל מה שצריך ומקבלים את כל מה שמגיע להם.
<אילנה שרייבמן: עשינו גם יום עיון גדול לכל העמותות של החולים ואנחנו נמצאים בקשר אינטנסיבי עם רובן.
<אילנה שרייבמן: דבר נוסף זה שיש לנו במחשב מחשבוני זכויות, שאנשים יכולים לראות למשל כמה מותר להם להרוויח ולהמשיך לקבל את הקצבה.
<אילנה שרייבמן: אנחנו יודעים שבכל הנושא של האתרים, מה שיש לנו באתר האינטרנט, שאגב קיבלנו עליו גם פרס מוועדת המדע והטכנולוגיה בכנסת, היינו במקום ראשון; ועל המחלקה הראשונה שציינתי קודם קיבלנו פרס מנציבות המדינה על חדשות בשירות, אז אנחנו יודעים שלא כל אחד יש לו גישה לאינטרנט, אבל ככל שאלה שיש להם גישה ישתמשו יותר באינטרנט, זה יפנה את הפקידים יותר לטפל באנשים שבאים לסניפים ולא מסוגלים להשתמש בשירותים השונים שיש באינטרנט.
<אילנה שרייבמן: הדבר הנוסף שדיברתי עליו זה - - -
<אילנה שרייבמן: טוב, אז אני אעשה את זה בקיצור.
<אילנה שרייבמן: הסרבול והבירוקרטיה, אנחנו עושים כמה שיותר שירותים אוטומטיים שאפשר להגיש תביעות באינטרנט, אפשר לראות את כל הנתונים שלך באינטרנט, אבל לעדכן כתובת ומייל, אפשר לראות את הפרוטוקול הרפואי, אפשר לעשות המון דברים.
<אילנה שרייבמן: אנחנו משתמשים בסכל היכולת שלנו להצליב מידעים עם משרדים אחרים כדי לא לטרטר אנשים.
<אילנה שרייבמן: אם למשל אישה אלמנה שמגיע לה דמי מחייה על ילד שלומד בבית ספר תיכון, פעם הייתה צריכה ללכת כל שנה לבית הספר ולהביא אישור שהילד עדיין לומד, היום יש לנו הפגשה עם משרד החינוך, אנחנו מקבלים את הנתונים ומשלמים אוטומטית והיא לא צריכה להביא שום נתון.
<אילנה שרייבמן: אני עוברת הלאה כי אתם מזרזים אותי.
<אילנה שרייבמן: חומר רפואי שאנחנו מקבלים מקופות החולים ולא מבקשים מאנשים להביא להם כרטיסים רפואיים, דבר שלקח חודשים והיום אנחנו עושים את זה אוטומטית עם הקופות השונות.
<אילנה שרייבמן: על זה דיברתי, על הביצוע של השירותים הדיגיטאליים.
<אילנה שרייבמן: יש לנו גם שירותים שמותאמים ללקוח.
<אילנה שרייבמן: למשל אנחנו שולחים לאנשים SMS ומסבירים להם מה מצב התביעה שלהם, לאיזו תחנת טיפול זה הולך.
<אילנה שרייבמן: אנחנו משלמים בנכות כללית מקדמות.
<אילנה שרייבמן: כאשר נראה לנו שיש זכאות די ברורה, אז חבל שאנשים יחכו את ה-80 יום או את ה-90 יום עד שתהיה הוועדה הרפואית ולכן אנחנו עושים את זה.
<אילנה שרייבמן: אנחנו מקדמים מאד מצב שבו במקרים ברורים יהיו בכלל ועדות ללא נוכחות.
<אילנה שרייבמן: בשביל מה להזמין אנשים כשאנחנו רואים על פי המסמכים שקרוב לוודאי מגיע להם את המקסימום.
<אילנה שרייבמן: אז אנחנו עושים את זה גם בנכות כללית.
<אילנה שרייבמן: גם בסיעוד יש לנו מסלול כזה, שלא צריך לשלוח הערכות תלות, שאנחנו רואים מה המצב.
<אילנה שרייבמן: גם בסיעוד עשינו המון שינויים כדי שלא יהיו בדיקות אלא האחות על ידי צפייה פאסיבית יכולה לראות מה מצב הזקן ולקבוע על פי זה למה הוא זקוק.
סופה לנדבר: אני רוצה שתזכרי את זה.
סופה לנדבר: כי אנחנו מקבלים על הבדיקות האלה המון המון תלונות.
סופה לנדבר: אז מה עשיתם - - -
מיקי רוזנטל: כולל התנהגות קצת לא אנושית.
סופה לנדבר: ואם עשיתם, למה אנחנו מקבלים את התלונות האלה?
<אילנה שרייבמן: תראו, חלק מהתלונות שגם אני מקבלת אותן, מבוססות על התנסות שהייתה לפני 10 שנים או 5 שנים - - -
סופה לנדבר: לא, לא, כולנו מקבלים - - -
<אילנה שרייבמן: לא, אני אומרת חלק.
<אילנה שרייבמן: אנחנו הקמנו ועדה ציבורית ברשות פרופסור בן יהודה, כדי לבחון את כל הנושא של מה שנקרא מבחן התלות שנעשה על ידי האחיות שנשלחות לבתים של הקשישים לבדוק את התלות שלהם.
<אילנה שרייבמן: בעקבות הוועדה הזאת עשינו המון המון שינויים.
<אילנה שרייבמן: כמו למשל, המון פעמים מדברים איתנו על מבחן התחתונים.
<אילנה שרייבמן: אין בכלל מבחן כזה יותר.
<אילנה שרייבמן: כבר שנים שאין אותו ועדיין מדברים איתנו עליו.
<אילנה שרייבמן: אנחנו ראינו שבמקרים שאדם זקוק להשגחה, למשל לא צריך לבדוק שום דבר אחר.
<אילנה שרייבמן: עצם העובדה - - -
סופה לנדבר: לא, אבל יש בינתיים את המבחן הזה, אבל לפחות אנשים מתלוננים.
סופה לנדבר: אני קיבלתי תלונה מאישה בגיל 90 פלוס, כאשר נכנסו, אבל אישה מאד אינטליגנטית אבל מוגבלת לפי הגיל.
סופה לנדבר: רופאה במקצועה.
סופה לנדבר: אז נכנסה שם מי שהייתה צריכה לעשות את הבדיקה, אומרת תוציאי את התותבות.
סופה לנדבר: היא אומרת יש לי שיניים שלי.
סופה לנדבר: אז אחר כך היא אומרת תורידי מכנסיים, אז היא אומרת והיא רופאת נשים – תורידי את ואחר כך אני.
סופה לנדבר: זאת אומרת טוב שהיא אישה אינטליגנטית וטוב שהמשפחה שלה-.
סופה לנדבר: זה לא מצחיק, תשמעו.
סופה לנדבר: יכול להיות שזה גורר חיוך, אבל זה קורה.
סופה לנדבר: זה קורה.
מיקי רוזנטל: אחרת ההצעות הייתה להסתמך על חוות דעת של רופא גריאטרי ולקבל אותה כמו שהיא, שהאדם הוא תלותי, הוא לא תלותי וכו', מעגל גיל מסוים.
סופה לנדבר: גם בגיל 70, כאשר בן אדם, הרי בן אדם נמצא בטיפול של רופא.
סופה לנדבר: כל רופא משפחה יודע מה היה המצב ואיך הוא התדרדר.
סופה לנדבר: פה אתם לא סומכים על הרופאים שנמצאים במערכת הבריאות.
אלי אלאלוף: אבל רגע, זה דורש שינוי.
סופה לנדבר: זה חייב שינוי ומהר מאד.
סופה לנדבר: ולא פיילוטים ולא שמיילוטים.
אלי אלאלוף: רגע, אז שאחד מחברי הכנסת, מאיתנו, שייקח את זה כיוזמה.
מיקי רוזנטל: לא, אנחנו שואלים מה עמדתם.
<שלמה מור יוסף: השר לקח את זה על עצמו ויש פה כל מיני רעיונות.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מאד נשמח שלא יהיה שום מבחן - - -
סופה לנדבר: אבל הוא דיבר על זה לפני כמה חודשים.
<שלמה מור יוסף: אנחנו מאד נשמח שלא יהיה שום מבחן, אבל אתם שולחים אותנו לעשות מבחנים, אז אנחנו עושים אותם.
סופה לנדבר: מי שולח אתכם?
<שלמה מור יוסף: החוק.
סופה לנדבר: אז לשנות את החוק.
אלי אלאלוף: החוק.
אלי אלאלוף: אוקיי, תודה, תודה.
<שלמה מור יוסף: אם ישנו את החוק ויהפכו את הקצבה הזאת לקצבה אוניברסאלית, אז ייגמר הסיפור.
<שלמה מור יוסף: אבל יש לזה משמעויות.
<שלמה מור יוסף: אנחנו היום משלמים 6 מיליארד שקלים קצבאות סיעוד, אז אתם רואים את כל התמונה.
<שלמה מור יוסף: אם זה יהיה קצבה אוניברסאלית זה יעלה ל-9, ל-10 מיליארד שקלים.
<שלמה מור יוסף: בבקשה.
<שלמה מור יוסף: אם זה הדבר הכי חשוב, הכי חשוב.
<שלמה מור יוסף: אנחנו בתנאים האלה שעושים את המבחן, מנסים לעשות אותו בצורה הטובה ביותר.
<שלמה מור יוסף: אנחנו לא יכולים לעשות את זה מושלם, כי כשיש לך 180,000 זקנים, כל יום שאנחנו מטפלים בהם, אז יש כשלים.
<שלמה מור יוסף: אני לא מתכחש לזה.
<שלמה מור יוסף: והכשלים מגיעים לפתחכם ואתם מחזירים את זה אלינו ואנחנו מנסים לשפר.
<שלמה מור יוסף: מה שמנסה אילנה לתאר בכל המהלכים פה זה לא שהגענו למנוחה ולנחלה, אלא אנחנו קודם כל מודעים לבעייתיות.
<שלמה מור יוסף: ב', אנחנו מציגים פה את הגישה של הביטוח הלאומי וג', ואנחנו מציגים פה רשימת פעולות ארוכה מאד, שבאה להתמודד עם הבעיה הזאת.
סופה לנדבר: אילנה עושה את זה עם חן, אז אני לא יכולה להרים קול על אילנה, בגלל שהמצפון שלי לא נותן לי לעשות את זה, אבל יחד עם זאת, המצפון שלי יחד עם אותם קשישים או אנשים שזקוקים לטיפול ופונים אלינו, ואז אנחנו דורשים את זה.
סופה לנדבר: אז זה מאד נחמד להציג את זה.
סופה לנדבר: אנחנו רוצים בעתיד, אבל מה אנחנו עושים היום ומחר?
אלי אלאלוף: אז זה רק שינוי חוק.
אלי אלאלוף: זה או שינוי חוק או תקנה של השר.
עבדאללה אבו מערוף: אבל כל עוד שזה נעשה - - -
אלי אלאלוף: אז אנחנו נדבר עם השר על התקנה ובמקביל אני אומר לחברים, בואו ניזום הצעת חוק מתקנת.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, עבדאללה, סליחה.
אלי אלאלוף: אני ממונה על הטכניקות שאתה מומחה להן, אז אני מבקש שנעשה הפסקה טכנית.
אלי אלאלוף: אנחנו נחזור בשעה 11:05 ונמשיך עד השעה 12:00.
אלי אלאלוף: אנחנו משנים את הסדר.
אלי אלאלוף: אנחנו נתחיל בדיון על המגזר הערבי ונמשיך אחר כך בנושא של הוועדות.
אלי אלאלוף: אז רבע שעה הפסקה.
אלי אלאלוף: טוב, ברשות
אלי אלאלוף: כם אנחנו נתחיל את הסיכום של הפרק הקודם ונמשיך, בבקשה אילנה.
<אילנה שרייבמן: אוקיי, בפרק האחרון הכותרת היא – יש עם מי לדבר, וזה בא לידי ביטוי בהמון המון פרמטרים.
<אילנה שרייבמן: אני רוצה דווקא להתחיל, בגלל שהנושא הזה חם, בנושא של פיגועי הטרור למיניהם, כשפקידי האיבה ופקידי השיקום שלנו מגיעים לביתם של הנפגעים או במקרים חס וחלילה בהם יש מוות, כבר במהלך השבעה, כבר בזמן השהות בבית החולים, דואגים לפתור את כל הבעיות.
<אילנה שרייבמן: מטפלים בהם מכל ההיבטים האפשריים, כי בכל מקרה כזה שנניח של מוות, יכול להיות שיש יתומים, יש הורים שכולים, יש אלמנה, יש המון בעיות שצריך לטפל בהן והעובדים הסוציאליים שלנו מטפלים בכל מכלול הבעיות האלה.
<אילנה שרייבמן: היה לנו גם יום הוקרה בבית הנשיא והנשיא קם על רגליו ומחא כפיים לעובדים המסורים שמטפלים בנפגעי הטרור בצורה כל כך מסורה וטובה ומקצועית לגבי כל הבעיות שלהם.
<אילנה שרייבמן: אנחנו מאד מטפלים ומשקיעים הרבה בהכשרת העובדים בכל הנושא של השירות, שיזמו כמה שיותר פניות טלפוניות לאנשים.
<אילנה שרייבמן: כי ראינו שכשאנחנו מתקשרים לאנשים ואנחנו אומרים להם כשמתקבלת התביעה שלהם, תשמע, חסר לך הנייר הזה והזה, אז הוא מיד מבין מה הוא צריך להביא, הוא שולח לנו את זה במייל, לא בפקס, כבר לא חייבים פקס.
<אילנה שרייבמן: הוא שולח לנו את מה שחסר ואנחנו יכולים להחליט כמה שיותר מהר.
<אילנה שרייבמן: אנחנו עושים המון פעילות בקהילה.
<אילנה שרייבמן: יושב פה מנהל סניף נצרת.
<אילנה שרייבמן: הפעילות בקהילה זה לא רק להרצות בפני כל מיני קהלים.
<אילנה שרייבמן: זה ללכת לפנימיות, איפה שישנם שם ילדים ולראות אם יש שם ילדים נטושים שלא מקבלים קצבה.
<אילנה שרייבמן: ללכת לפנימיות של ילדים עם צרכים מיוחדים ולראות אם הם לא מקבלים שם קצבאות.
<אילנה שרייבמן: לעשות ועדות רפואיות בבתי ספר מיוחדים במקום שההורים יצטרכו ללכת עם הילד עם כל הבעיות לביטוח לאומי ולעשות שם את הוועדה.
<אילנה שרייבמן: בסניף נצרת הם אפילו הלכו לפנימייה ועזרו לילדים שסובלים מפיגור, לצבוע ורקדו איתם ושרו איתם.
<אילנה שרייבמן: כלומר, אנחנו רוצים שהעובדים שלנו יחושו מי הציבור שהם מטפלים בו ועל ידי זה הם באמת מרגישים את זה.
אלי אלאלוף: וזה הפעילות המשותפת עם הקרנות שלכם?
<אילנה שרייבמן: יש לנו גם פעילות עם הקרנות.
<שלמה מור יוסף: זה בלי קשר.
<שלמה מור יוסף: מעבר לזה זה הקרנות.
<אילנה שרייבמן: זה מעבר לזה.
<אילנה שרייבמן: אנחנו גם בודקים את עצמנו כל הזמן באמצעות סקרי שביעות רצון.
<אילנה שרייבמן: אני רוצה להגיד שבאמת אלה הדברים שמאד חשובים, איפה שאנשים באים למרכזי השירות שלנו, המוקד הטלפוני איזה שירות הוא נותן, הוועדות הרפואיות וגם איך אנחנו מקבלים את ההחלטות.
<אילנה שרייבמן: אני רוצה להראות רק סקר אחד שעשתה היחידה לשיפור השירות הממשלתי שבדקה אותנו, וכמו שאתם רואים שאלו אנשים, כ-20,000 אנשים במשך שנת 2015, ברגע שהם יצאו מהביטוח הלאומי מה הם מרגישים.
<אילנה שרייבמן: הכחול זה שנת 2015, הכתום זה שנת 2015 ואנחנו רואים איזה ציונים גבוהים אנחנו מקבלים בכל הפרמטרים.
<אילנה שרייבמן: אבל מה, כששואלים את האנשים באופן כללי דעתכם על ביטוח לאומי, תראו איך הציון ירד מ-90 ל-74.
<אילנה שרייבמן: אמנם זה יותר טוב משנת 2014, כלומר יש פער מאד גדול עדיין בין התדמית שלנו לבין מה שבפועל אנשים מקבלים מאיתנו.
<אילנה שרייבמן: וגם זאת דוגמא, הפקידה הזאת שהופיעה בארץ נהדרת.
<אילנה שרייבמן: אני רוצה להגיד שגם אביב לביא שהוא מנחה את התכנית יהיה בסדר בגלי צה"ל ובדרך כלל משתלח בממסד, אמר שהיה פה פספוס, כי בביטוח הלאומי יש תהליך שרואים אותו של שיפור.
<אילנה שרייבמן: הפקידות שלנו יותר נחמדות מהפקידה שהופיעה בארץ נהדרת.
<קריאה: טוב, זה בזכות המנכ"ל.
<אילנה שרייבמן: הוא בוחר אישית.
<אילנה שרייבמן: אבל באמת זה סוג של טרגדיה יוונית, שנעשים הרבה מאד מאמצים - - -
אלי אלאלוף: היא אמיתית?
<אילנה שרייבמן: לא, לא, זה שחקנית.
<שמחה בניטה: אני חושבת שהוא טוב, הכיוון שלו נכון, החשיבה שלו נכונה, רק חבל שזה לא מוטמע בתוך הוועדות הרפואיות ועם מי אתה נתקל בשטח, וזאת דוגמא, מה לעשות.
<אילנה שרייבמן: לסיכום אני אגיד, אנחנו מודעים לכך שלא הכל מושלם.
<אילנה שרייבמן: אנחנו בתהליך עצום שנעשה עם הסניפים, עם הפקידים שלנו, לשפר את השירות ואני מאמינה שנגיע למצב הרבה יותר טוב ממה שהוא כיום.
<אילנה שרייבמן: וכבר כיום – איך אמרה יעל מעמותת ידיד – מרגישים שרוחות חדשות מנשבות בביטוח הלאומי.
<אילנה שרייבמן: אני שמחה לצטט אותך בכל הזדמנות, אז תודה רבה.
אלי אלאלוף: מהדיון הקודם חברת הכנסת מיכל בירן רצתה ומיקי רוזנטל אחריה.
מיכל בירן: אמרתי קודם בהערת ביניים, אני רוצה להגיד את זה גם לפרוטוקול שכן מורגשת פה מהפכה בהתהוות ועל כך אני מפרגנת.
מיכל בירן: אני כן רוצה בכל זאת לשים דגשים על שני עניינים.
מיכל בירן: שוב, זה אגב נורא דומה, גם מה שקורה בדואר, גם מה שקורה בביטוח הלאומי, אותם מערכונים, אותם זה.
מיכל בירן: גם רוחות חדשות של שינוי אגב יש שם וגם אותו סוג של פתרונות.
מיכל בירן: לי מאד חשוב, שוב, מאד שמחתי לשמוע על מה שאתם עושים, מאד שמחתי לשמוע על האקטיביות, אני יודעת שכשנכנסתם זה היה במצב מאד מאד קשה, אבל לא יכול להיות שתמיד עובדי הקבלן יהיו הדרך לפתור את הבעיות.
מיכל בירן: סתם דוגמא, בואו ניקח את המוקד בצפת.
מיכל בירן: איזו סיבה שבעולם יש, אני יודעת מה הסיבה ואני תיכף גם אגיד אותה, אבל רציונאלית אין סיבה בעולם שלא יהיה מדובר בעובדי הפיתוח הלאומי, שמוכשרים היטב, שיש להם אתוס של עובדי ציבור, בטח כשהם נוגעים בסוגיות כל כך פרטיות של אנשים, ואנחנו רואים בכל מקום.
מיכל בירן: יש הבדל בין האתוס של עובדי ציבור לבין מי שמועסק בעבודה קבלנית.
מיכל בירן: יש הבדל בתדירות התחלופה, יש הבדל במיומנויות.