GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אני חשבתי שבירוקרטיה היא עבודה של פקידים שמארגנים מערכת.
אלי אלאלוף: היום אני מגלה שיש בירוקרטיה של המשפטנים ואני מגלה שיש בירוקרטיה של הפרלמנט.
אלי אלאלוף: חבר'ה, אנחנו ממש נמצאים באין סוף בירוקרטיות ובסוף כדי להחליט שזה פסול, אני צריך מיליון פעולות.
אלי אלאלוף: שימו לב אתם המשפטנים.
אלי אלאלוף: אני לא ידעתי שיש לכם עוצמה כזאת אבל היא הפכה לעוצמה מזיקה.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם את זה באחריות.
אלי אלאלוף: יש גבול כמה אפשר כל מילה לסובב אותה עם 17 חוקים שמכבידים על המערכת.
שי סומך: אדוני, יש סעיף דומה במזון.
אלי אלאלוף: אני לא מקנא בהם.
אלי אלאלוף: אני מציע לכם, תמכרו ביצה.
קריאה: גם כאן אסור.
שי סומך: כנראה שלא הסברתי את עצמי נכון.
שי סומך: יש סעיף דומה במזון.
אלי אלאלוף: אני מוכן לחזור ולתקן גם במזון.
שי סומך: יש שני מסלולים.
שי סומך: בדרך כלל המסלול הרגיל הוא מסלול בלי בירוקרטיה.
שי סומך: יש כאן אופציה למסלול נוסף שהיא במצבים רוחביים והמקרה שאני מכיר הוא הנאנו.
שי סומך: במצבים רוחביים כאשר השר עצמו רוצה או המשרד עצמו רוצה שזה יהיה מסלול יותר ככלי אכיפה, חייבים לעשות את זה בתקנות כי אי אפשר לעשות את זה פלילי על נוהל.
שי סומך: אי אפשר לעשות עיצום כספי על נוהל.
שי סומך: אם רוצים שיהיה עיצום כספי ועבירה פלילית, חוק יסוד: הממשלה קובע את זה.
אלי אלאלוף: זה סתם סרבול.
אלי אלאלוף: יש כאן עניין פשוט.
אלי אלאלוף: יש חומר פסול – הממונה אומר שהוא פסול, שלום על ישראל.
אלי אלאלוף: אל תכניסו לא את השר ולא את הוועדה.
לילך וגנר: אולי אני אסביר.
לילך וגנר: אני בחלק הפלילי במשרד המשפטים.
לילך וגנר: לגבי עבירה פלילית, סעיף 2 לחוק העונשין קובע שכדי לקבוע עבירה פלילית צריך אישור ועדה.
לילך וגנר: נשאלת השאלה איפה נקבעת העבירה הפלילית.
לילך וגנר: כפי שאדוני מציע, אם כל התכלית של התקנה הייתה רשימה של חומרים, אין צורך.
לילך וגנר: אנחנו מסכימים לחלוטין.
לילך וגנר: ברגע שההסמכה לתקנות היא יותר רחבה ואפשר לקבוע בהן גם נורמות פליליות, חייבים אישור ועדה.
לילך וגנר: זה לא עניין של בירוקרטיה.
אלי אלאלוף: ואז אישור ועדה דורש מעורבות השר.
אלי אלאלוף: אני מתקפל.
שלמה שניזיק: לשכת המסחר.
שלמה שניזיק: אני רוצה להתייחס לסעיף 55ג1.
שלמה שניזיק: הדרישה לתעודת Free Sale במועד הנוטיפיקציה היא בעייתית.
שלמה שניזיק: יש לנו מצב שבו אם אנחנו רוצים – והחוק הזה מקדם אותנו – להיות חלק מהשקות בינלאומיות, במועד ההשקה עצמו, מטעמים בירוקרטיים של מדינות הייצור, לוקח זמן עד שמקבלים את ה-Free Sale הזה.
שלמה שניזיק: זאת אומרת, קודם צריך להשיק במדינה שבה מייצרים ורק אז אפשר לקבל תעודה שמעידה על שיווק חופשי.
שלמה שניזיק: מטבע הדברים אי אפשר להציג אותה במועד שאנחנו יכולים ורוצים להשיק מוצר בישראל.
שלמה שניזיק: לכן צריך לתת איזשהו פרק זמן ממועד ההשקה ועד הצגת התעודה שיאפשר להשיק ואחר כך להציג את התעודה.
אלי אלאלוף: אתה מדבר על היבוא או על היצוא?
שלמה שניזיק: על היבוא.
אייל שורצברג: אני מוכרח להתערב כאן ולומר שאנחנו דיברנו על זה עם לשכות המסחר והבנו את המורכבות של הנושא הזה והסכמנו בעיקרון.
אייל שורצברג: זה לא מופיע כאן.
שלמה שניזיק: לא, זה לא מופיע כאן.
אייל שורצברג: אז זה יופיע.
אייל שורצברג: יהיה כאן מנגנון נוסף שיהיה באישור המנהל, משהו אחר שישביע את רצונו של המנהל כדי לאפשר את ההשקה הזאת בזמן.
אייל שורצברג: זאת אומרת, לא כדי לפגוע בהם והם התחייבו לעשות את זה.
אייל שורצברג: כמובן שאם חלילה וחס לא תוכלו להעמיד לנו את הדבר הזה, תאלצו מה שנקרא לפעול כדי למשוך את זה עד אפילו תמרוק מזיק.
שלמה שניזיק: מקובל.
ענת מימון ענבר: נצטרך להוסיף את הסעיף הזה לנוסח.
אייל שורצברג: אנחנו ננסח ונוסיף.
אלי אלאלוף: יש הסכמה בלי ויכוח למרות שזה לא נראה לי הכי בריא.
אלי אלאלוף: מה יקרה אם אחרי שלושה-ארבעה חודשים לא תוכל להביא?
שלמה שניזיק: אין מצב כזה.
שלמה שניזיק: אם יש השקה בינלאומית, בהגדרה יש Free Sale.
שלמה שניזיק: פשוט לוקח זמן לקבל אותו.
ראובן בילט: העולם מתקדם.
ראובן בילט: לפעמים אנחנו לא רוצים קודם להשיק נניח מוצר איטלקי באיטליה אלא אנחנו אומרים גם ישראל, גם גרמניה, גם צרפת, גם ארצות הברית, כולם ישיקו יחד.
ראובן בילט: אנחנו נגיד, לא, תחכו, שקודם יהיה מקום אחר.
ראובן בילט: כשהעולם אומר לא, אנחנו רואים אתכם כחלק מהעולם, אי אפשר להגיד תחכו עד שזה יהיה בכל העולם.
ראובן בילט: אנחנו מתחייבים שאנחנו ניתן את האישור הזה, ממילא הוא יושק בכל העולם, אבל לא יכול להיות שאנחנו נפגר אחרי העולם.
אלי אלאלוף: לא רוצה לפגר אחרי העולם בשום דבר.
ענת מימון ענבר: (5) בסעיף 55ה, אחרי "חומר רעיל" יבוא "וכן מיצרן או מיבואן של תמרוק" ובמקום "אודות המוצר" יבוא "על אודות המוצר או התמרוק".
ענת מימון ענבר: כאן אנחנו מוסיפים את תיקון סעיף 55ט.
ענת מימון ענבר: ** תיקון סעיף 55ט בסעיף 55ט בהגדרה "מוצר בפיקוח", במקום "ותמרוק כהגדרתם" יבוא "כהגדרתו".
ענת מימון ענבר: כאן למעשה היום בפקודה יש פרק שעוסק במסוכנות מוצר אבל מכיוון שעשינו כאן
ענת מימון ענבר: הוראות ספציפיות לגבי תמרוקים בסעיפים שהקראנו קודם, אנחנו פשוט מוציאים כרגע את התמרוק מההוראות הקיימות בפרק של הפקודה כי אין כבר צורך בהסדרה כפולה.
ענת מימון ענבר: אנחנו מגיעים להוראות הפליליות.
ענת מימון ענבר: אני אעיר מראש שלאורך הנוסח הוספנו כל מיני סעיפים חדשים שכרגע לא נמצאים בתוך ההוראות הפליליות ולכן אנחנו נצטרך להוסיף עבירות פליליות גם על הסעיפים החדשים שלגבי הערכת בטיחות זה יהיה במדרג של החצי שנה ולגבי העוסק בתמרוקים שלא הודיע על שיווק או ששיווק עם חומרים אסורים או ששיווק ללא תנאי ייצור נאותים, זה יהיה במדרג של השנה.
ענת מימון ענבר: את זה אנחנו נוסיף לנוסח.
ענת מימון ענבר: אני עכשיו אתחיל לקרוא את הסעיפים שכבר נמצאים בתוך ההוראות.
ענת מימון ענבר: (6) בסעיף 60 -
פסקה יבוא: כאן אנחנו נכנסים לסעיף 60(א) לפקודה שזאת ענישה פלילית של שישה חודשים או קנס של 29 אלף שקלים.
מירב בן ארי: איפה כתוב שישה חודשים?
ענת מימון ענבר: בפקודה עצמה.
ענת מימון ענבר: ב-60(א) יש רשימה של כל העבירות.
ענת מימון ענבר: אנחנו מוסיפים פסקה נוספת ממה שיש אצלנו שזאת פסקה (6א).
ענת מימון ענבר: "(6א) בעל רישיון שלא דיווח למנהל על שינוי בפרטים שנכללו בבקשה או במסמכים שצורפו לה, בניגוד להוראות סעיף 55א2".
ענת מימון ענבר: זה בעצם להודיע על השינוי בפרטים של הבקשה לרישיון תמרוקים כללי.
מירב בן ארי: חצי שנה מאסר זה על מי שלא מדווח?
ענת מימון ענבר: על שינוי בפרטים של הרישיון.
ענת מימון ענבר: זה המדרג הכי נמוך שיש היום בפקודה.
מירב בן ארי: אנשים דורסים אנשים והם מקבלים עבודות שירות.
ענת מימון ענבר: זה עונש מקסימום.
מור וינטרוב: באירופה מדווחים על הפורמולה בטווח.
מור וינטרוב: כאן הדרישה תהיה מדויקת.
מור וינטרוב: באירופה הם עושים על פורמולציות שנמצאים בטווח ולא תמיד זה עובר ליצרן.
מור וינטרוב: מגיע מצב שהוא ישב חצי שנה כי היה משהו בפורמולציה.
מור וינטרוב: באירופה למשל יש טווחים.
מור וינטרוב: את לא חייבת לדווח במדויק.
קריאה: הוא יכול לדווח משניים עד חמישה אחוזים.
נילי חיון דיקמן: אבל היצרן יודע שהוא משנה.
מירב בן ארי: יש את זה בתרופות?
אייל שורצברג: בתרופות גם יש סוג של פלוס-מינוס בחומר הפעיל פר אצווה.
מירב בן ארי: יש את זה גם בתמרוקים?
אייל שורצברג: בעיקרון אני מניח שהוא מעביר את הפורמולה, הוא מעביר אותה באיזשהו טווח.
קריאה: שום טווח.
מור וינטרוב: בארץ מעבירים במדויק.
אייל שורצברג: את מגישה את תיק התמרוק, יהיה לך שם טווח.
מירב בן ארי: לפי מה שכתבת, בעל רישיון שלא דיווח למנהל על שינוי בפרטים.
ענת מימון ענבר: בקשה לרישיון תמרוקים כללי.
אייל שורצברג: זה רישיון תמרוקים כללי.
ענת מימון ענבר: בכלל לא קשור לתמרוק ספציפי.
ענת מימון ענבר: אני לא מצליחה להבין את ההערה.
נילי חיון דיקמן: היא צודקת.
נילי חיון דיקמן: למעשה כשמישהו עוסק בתמרוקים, שזה יצרן או מי שעוסק בשיווק, באחסון והפצה, רוצה להגיש את הבקשה לקבל רישיון, הוא מגיש מסמכים.
נילי חיון דיקמן: אם חל שינוי במסמכים האלה, לא במסמכי הייצור של התמרוקים אלא במסמכים האלה, למשל העובדים שלו, הכתובת שלו, הנציג האחראי שלו, את הפרטים האלה הוא צריך לעדכן כל הזמן כי אנחנו אישרנו בקשה על בסיס המסמכים האלה ואם הם השתנו, אנחנו צריכים לוודא שהרישיון עדיין תקף.
רוית דימנז: אני חושבת שכדאי לבחון מחדש האם הסעיף הזה הוא לא סעיף שמתאים יותר לעיצומים כספיים.
רוית דימנז: לכל היותר זה לא נראה כמו סעיף של עבירה פלילית.
רוית דימנז: נדמה כמוגזם.
נילי חיון דיקמן: מבחינתנו ברגע שאתה מקבל רישיון על סמך הצגה מסוימת של פרטים, הפרטים האלה צריכים להיות נכונים ותקפים בכל זמן אחזקת הרישיון.
נילי חיון דיקמן: אם אתה משנה, הרישיון לא תקף.
לילך וגנר: אנחנו עשינו את סעיפי העונשין מינימליים כאשר באמת האכיפה המינהלית היא המרכז.
לילך וגנר: אבל בכל זאת דברים שהם מהותיים והם נוגעים לשורשם של דברים כמו לשורש הרישיון, כמו לשורש האפשרות לפיקוח, יותר הכנסנו את המדרג הקיים היום בפקודת הרוקחים שרק תיקנו אותה לאחרונה ויצרנו את המדרג הזה.
לילך וגנר: לטעמנו הסעיף הזה, הכנסנו אותו באמת למדרג הנמוך מאחר שאנחנו חושבים שבמקרים הפתולוגיים כן ייעשה שימוש בפלילי.
לילך וגנר: שוב, זה עניין שיורי.
לילך וגנר: האכיפה בראש ובראשונה בעניינים האלה תהיה מינהלית.
אלי אלאלוף: זה שיח משפטנים.
אלי אלאלוף: משאירים את זה כאן?
אלי אלאלוף: זה לא נראה לי מהותי, ממה שהצלחתי להבין.
ענת מימון ענבר: בסעיף קטן (ב) - הסעיף מתקן את סעיף קטן (ב) בסעיף 60 שבפקודה, שזה המדרג שקובע שנה או קנס של 75 אלף שקלים בערך.
ענת מימון ענבר: כאן אנחנו מוסיפים עבירות.
אחרי פסקה  יבוא: "(26א) מי שייצר, ייבא, ייצא או אחסן תמרוק בלי שיש בידו רישיון תמרוקים או בניגוד לתנאי רישיון תמרוקים, בניגוד להוראות סעיף 55א1(א).
אחרי פסקה  יבוא: (26ב) יצרן או יבואן ששיווק תמרוק בישראל בלי שיש נציג אחראי לתמרוק בישראל, בניגוד להוראות סעיף 55א4(א).
אחרי פסקה  יבוא: (26ג) עוסק בתמרוקים שלא נקט אמצעים סבירים למניעת שימוש בתמרוק מזיק, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב).
אחרי פסקה  יבוא: זה הסעיף של ההחזרה היזומה וההודעה על מוצר מזיק.
אחרי פסקה  יבוא: (26ד) עוסק בתמרוקים שלא דיווח למנהל על האמצעים שנקט, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב)(2)(א)".
אחרי פסקה  יבוא: זה דיווח למנהל על האמצעים שהוא נקט במקרה של תמרוק מזיק.
אחרי פסקה  יבוא: "(27א) מי שייבא תמרוק לישראל בלי שיש לו תעודה תקפה כאמור בסעיף 55ג1(א), בניגוד להוראות הסעיף האמור".
אחרי פסקה  יבוא: זאת ההודעה על השיווק החופשי במדינת היעד.
אחרי פסקה  יבוא: "(29) מי שייצר, ייבא, ייצא, אחסן או הוביל תמרוק בניגוד לתקנות המנויות בתוספת רביעית ג'".
אחרי פסקה  יבוא: כרגע התוספת הרביעית ג' ריקה וכשיותקנו תקנות, זה יותאם.
אחרי פסקה  יבוא: אני מדגישה שוב שתהיה לנו גם עבירה אם לא הודיע על שיווק טרם השיווק בישראל, משווק תמרוק עם חומרים אסורים ועוסק שמשווק תמרוק שלא יוצר בתנאי ייצור נאותים.
חנה לאידרשניידר: סעיף (2).
חנה לאידרשניידר: את (27א) צריך לתקן בהתאמה לגבי Free Sale.
ענת מימון ענבר: כן.
ענת מימון ענבר: לגבי פרק הזמן שיהיה אפשר לשווק ללא התעודה.
מיקי לוי: יש לי עוד פעם חוסר נוחות מהמילה "סבירים" בסעיף (26ג).
מיקי לוי: היא לא ניתנת להגדרה.
מיקי לוי: אני לא אוהב את הדבר שהוא קשת של 180 מעלות.
מיקי לוי: אני לא אוהב את זה, מה לעשות?
מיקי לוי: אני רוצה יותר מדויק.
מיקי לוי: אני רוצה שמישהו ביצע משהו, אני אדע בדיוק.
מיקי לוי: המשפטנים מהנהנים לי בראש ואני מרוצה.
שי סומך: אני לא מהנהן.
שי סומך: זה סעיף מהמזון.
שי סומך: במזון אי אפשר לצפות את כל המקרים בהם אדם, יצרן או יבואן, יגיע למסקנה שיש כאן תמרוק מזיק והמחוקק לא יכול בדיוק להגיד מה הוא צריך לעשות.
שי סומך: את יוניליוור המחוקק לא צפה.
שי סומך: לא חשבנו בדיוק על המקרה של יוניליוור ולמזלנו היה את הסעיף הזה עם האמצעים הסבירים והוא תפס את יוניליוור כי הם לא נקטו באמצעים סבירים.
שי סומך: יש כל מיני סיטואציות.
מיקי לוי: מה לא לכתוב אמצעים?
ענת מימון ענבר: אמצעים זה יותר רחב.
ענת מימון ענבר: אמצעים סבירים זה אומר רק אמצעים שמקובל וראוי ונראה נכון לנקוט במצבים האלה.
ענת מימון ענבר: לא כל אמצעי שהוא.
שי סומך: אנחנו רגילים שבתמרוקים כתוב ברישיון משרד הבריאות .
שי סומך: זה לא יהיה.
שי סומך: אנחנו מעבירים את האחריות מהמדינה ליצרן או ליבואן ומוטלת עליהם אחריות.
שי סומך: הם מייצרים מוצר שעלול לגרום נזק לאנשים וברגע שהם מגלים מוצר כזה, מבחינת השכל הישר שלהם והמומחיות שלהם והידע שלהם, הם צריכים לנקוט באמצעים סבירים.
שי סומך: המחוקק לא יכול בדיוק לצפות כל סיטואציה וסיטואציה ולתת הנחיות ליצרן.
שי סומך: זאת גם הרגולציה האירופאית.
שי סומך: להעביר את האחריות ליצרן וליבואן ולהוציא אותו מהמדינה.
נילי חיון דיקמן: כאן חשוב להגיד שמדובר בעבירה בוודאות.
נילי חיון דיקמן: הוא צריך להיות מודע לכך.
מיקי לוי: אמצעים סבירים זה יותר חזק מבחינתנו.
אייל שורצברג: כל הפקודה מדברת על עבירות מודעות.
אייל שורצברג: היא לא מדברת על עבירות שהן לא מודעות.
אייל שורצברג: אם הבן אדם לא ידע ולא עשה את זה בכוונה, אף אחד לא הולך לשם.
אייל שורצברג: אנחנו לא בוחנים כליות ונפש.
אייל שורצברג: ידע, אנחנו מחפשים אותו.
שי סומך: למשאית הייתה תאונה והיו צריכים לנקוט אמצעים כדי שלא ידלוף משהו.
שי סומך: אלף ואחת סיטואציות.
שי סומך: אי אפשר בחוק או בתקנות, או אפילו בהנחיות, לקבוע מה עושים בכל מצב ומצב.
מיקי לוי: להפך, מבחינת המדינה, רק אמצעים זה הרבה יותר מהותי ומשמעותי.
מיקי לוי: קשת רחבה יותר.
יואב גזית: לא האמצעים הסבירים אלא המילה עוסק בתמרוקים.
יואב גזית: כל הסוגיה הזאת של נציג אחראי זה משהו שיצא משליטה.
יואב גזית: כל הרעיון של נציג אחראי ברגולציה האירופאית נולד מזה שאם אני מייצא היום לספרד, משרד הבריאות הספרדי לא רוצה להתעסק אתי אלא רוצה להתעסק עם הנציג האחראי שלי, האירופאי, כי יצואן ישראלי שמוכר באירופה, חייב שיהיה לו נציג אחראי אירופאי שמשרד הבריאות הספרדי לצורך העניין ידבר אתו.
יואב גזית: כאן אימצו לכאורה את הדבר הזה ואנחנו בישראל כך שאפשר למצוא אותנו ולא צריך נציג אחראי.
יואב גזית: אבל אם עד היום בחברה יש איזשהו כימאי שהיה מגיש את הרישיון לתמרוקים למשרד הבריאות, מן הסתם מי שהגיש עד היום את הרישיונות לתמרוקים הוא גם יהיה הנציג האחראי.
יואב גזית: מדובר על כימאי או כימאית שהם הסמכות המקצועית בחברה.
יואב גזית: המילה עוסק בתמרוקים היא מילה הרסנית כי בהגדרה עוסק בתמרוקים יש גם את הנציג האחראי.
יואב גזית: אני אומר לך אדוני שהכימאית שיש לנו בחברה, הבחורה אמרה לי: שכח מזה שאני הנציגה האחראית שלך כי מוטלת עלי כאן אחריות פלילית מכוח זה שאני עוסקת בתמרוקים.
יואב גזית: לוקחים כאן כימאית ומטילים עליה אחריות.
אייל שורצברג: לוקחים רוקח ומטילים עליו אחריות.
יואב גזית: זה לא הגיוני.
יואב גזית: קח אותי.
יואב גזית: אני אחראי.
יואב גזית: מה אתה רוצה מהכימאית?
אייל שורצברג: אתה רוצה שנכתוב מנכ"ל החברה?
אלי אלאלוף: חבר'ה, אי אפשר להפוך את כל מה שסיכמנו.
אלי אלאלוף: נציג אחראי יכול להיות גם בעל הבית המייבא, גם המייצר וגם מישהו מטעמו.
אלי אלאלוף: אל תחזרו על זה.
אלי אלאלוף: אל תנסו כל פעם.
אלי אלאלוף: מה שלא מוצא חן בעיניכם, אתם תוקפים פוסט מורטום בצורה אחרת.
אלי אלאלוף: אנחנו קבענו.
אלי אלאלוף: יש אחראי על זה וזהו.
אלי אלאלוף: האחראי יכול להיות הרבה, כולל עובדים שלך שלא רוצים לקחת אחריות פלילית, ובצדק.
אלי אלאלוף: אולי תשלם להם יותר והם יסכימו.
עדי שאולי: כבוד היושב ראש, נאמר כאן הרבה לגבי חוק המזון.
עדי שאולי: גם בחוק המזון אין נציג אחראי.
עדי שאולי: למה כאן יש?
עדי שאולי: שי נתן דוגמה לגבי יוניליוור, נתן ארבע דוגמאות לגבי חוק המזון.
אלי אלאלוף: חבר'ה, התשובה היא שלי.
אלי אלאלוף: יש נציג אחראי.
אלי אלאלוף: אל תנסו לפסול את זה מזווית אחרת.
עדי שאולי: זה אומר שאף עובד בתוך החברה לא יסכים לקבל את האחריות עליו.
אלי אלאלוף: אז הבוס יסכים לקבל.
רוית דימנז: אני לא מדברת עכשיו על דמות הנציג האחראי.
רוית דימנז: אני מדברת רק על הסעיפים שמטילים אחריות פלילית על אותו נציג אחראי.
רוית דימנז: מאחר שבאמת אותו נציג מקבל אחריות אבל אין לו תמיד את הסמכות לקבל את ההחלטות בחברה, אנחנו מוכנים שיהיה כתוב יצרן או יבואן.
רוית דימנז: כמו שיש בסעיפים למעלה, יצרן או יבואן ששיווק.
רוית דימנז: אותו הדבר אלא להוריד את האחריות הפלילית מהנציג האחראי.
רוית דימנז: זה כל מה שאנחנו מבקשים.
רוית דימנז: שוב, הרבה פעמים זו דמות מקצועית.
נילי חיון דיקמן: אנחנו בכוונה מדברים על עוסק בתמרוקים שזה כולל את שלושת הגורמים ושלושתם נושאים ביחד ולחוד בחובות האלה וגם בסיכון.
נילי חיון דיקמן: צריך להבין שנציג אחראי שמקבל לידיו את התפקיד, הוא בוודאי צריך להיות מודע לגודל התפקיד שלו ולגודל האחריות שלו והוא צריך להיות מסוגל גם להגיד לא לבעל התמרוק אם מדובר בתמרוק מזיק כי הוא מייצג את האינטרס המקצועי.
נילי חיון דיקמן: הוא לא מייצג את האינטרס המסחרי וטוב שכך ולכך אנחנו מייחדים אותו.
נילי חיון דיקמן: אחרת באמת לא היה בו צורך.
נילי חיון דיקמן: הרי גם בתרופות אנחנו עושים את אותו הדבר.
נילי חיון דיקמן: אנחנו נותנים לאיזושהי אישיות מקצועית את הסמכות לשחרר את האצוות ורק לה ולא לבעל המוצר.
ענת מימון ענבר: כמובן שאם יש סיטואציה שהנציג האחראי באמת לא ידע וזה משהו שמלמעלה, אז לא תוטל עליו האחריות במקרה הזה.
רוית דימנז: בסוף מדברים על מישהו שמפרנס לביתו קודם כל.
רוית דימנז: זאת לא החברה בבעלותו, אין לו את היכולת לקבל החלטות כלכליות.
אלי אלאלוף: אני חושב שכאן זה נותן אחריות לבחור או לבחורה ומגינים גם עליהם כך שלא יהיו חותמת גומי של בעל המפעל.
אלי אלאלוף: הם יאמרו לו שיש להם אחריות אישית והם לא יכולים לעשות מה שהוא אומר להם.
אלי אלאלוף: להזיז שמאלה או ימינה את המוצר, זאת לא בעיה פלילית אבל בתחום הזה זאת בעיה פלילית.
נילי חיון דיקמן: אני אומרת לך לבעלים, לך ליצרן.
אלי אלאלוף: תלוי במה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יכול להיות שזה לא הוא וזה למעלה אבל תשמרו גם עליו.
אלי אלאלוף: הוא לא חותמת גומי שלכם.
רוית דימנז: אני לא אומרת חלילה שהוא חותמת גומי.
רוית דימנז: אני רק אומרת שלתת לו אחריות כזאת גדולה בלי הסמכות המקצועית, הרבה פעמים - - -
אלי אלאלוף: וגם את הכסף.
אלי אלאלוף: לא לקחתם מישהו מהרחוב שאתם אומרים לו.
רוית דימנז: לא, חלילה, להפך.
אלי אלאלוף: אני בטוח שתדעו לקחת ותיקחו אנשים ברמה הנדרשת גם אם אין דרישות כרגע ל-ב.א.
אלי אלאלוף: ול-מ.א., לפעמים בני אדם לא צריכים תואר.
אלי אלאלוף: אני יכול לתת לכם כמה דוגמאות, כולל אישית.
מיקי לוי: זה לא עושה את הבן אדם.
אלי אלאלוף: אחריות היא גם הגנה עליו, על העובד.
ענת מימון ענבר: פסקה (7) בעמוד 20.
ענת מימון ענבר: כאן זה הסעיף של העיצומים הכספיים.
ענת מימון ענבר: (7) בסעיף 60ד - זה הסעיף בפקודה שעוסק היום כבר בעיצומים הכספיים.
ענת מימון ענבר: בסעיף קטן (ב)(2), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".
ענת מימון ענבר: בסעיף קטן (ג)(2), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".
קטן יבוא: "(ג1) מי שהפר הוראה מההוראות לפי פקודה זו , כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של עשרים אלף שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של חמישים אלף שקלים חדשים: בעל רישיון שלא דיווח למנהל על שינוי בפרטים שנכללו בבקשה או במסמכים שצורפו לה, בניגוד להוראות סעיף 55א2.
קטן יבוא: גם כאן זו הבקשה לרישיון תמרוקים כללי.
קטן יבוא: בעל רישיון או נציג אחראי שלא הודיעו למנהל על שינוי בפרטי הנציג האחראי, בניגוד להוראות סעיף 55א6.
קטן יבוא: בעל רישיון שלא הודיע למנהל על סיום כהונתו של נציג אחראי, בניגוד להוראות סעיף 55א7(א).
קטן יבוא: גם כאן אנחנו מוסיפים לגבי הדוח בטיחות שזה סעיף חדש שנוסף.
קטן יבוא: עוסק בתמרוקים שלא ערך דוח בטיחות כנדרש בסעיף יהיה עיצום כספי במדרג הזה של העשרים אלף שקלים חדשים.
קטן יבוא: (ג2) מי שהפר הוראה מההוראות לפי פקודה זו, כמפורט להלן, רשאי הממונה להטיל עליו עיצום כספי לפי הוראות פרק זה בסכום של שלושים אלף שקלים חדשים, ואם הוא תאגיד – בסכום של 75 אלף שקלים חדשים: מי שייצר, ייבא, ייצא או אחסן תמרוק בלי שיש בידו רישיון תמרוקים או בניגוד לתנאי רישיון תמרוקים, בניגוד להוראות סעיף 55א1(א).
קטן יבוא: יצרן או יבואן ששיווק תמרוק בישראל בלי שיש נציג אחראי לתמרוק בישראל, בניגוד להוראות סעיף 55א4(א).
קטן יבוא: עוסק בתמרוקים שלא נקט אמצעים סבירים למניעת שימוש בתמרוק מזיק, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב).
קטן יבוא: זאת שוב ההוראה של החזרה מהשוק והודעה על מסוכנות.
קטן יבוא: עוסק בתמרוקים שלא דיווח ל מנהל, בניגוד להוראות סעיף 55א9(ב)(2).
קטן יבוא: מי שלא פעל בה תאם להוראות שנתן לו המנהל, בניגוד להוראות סעיפים 55א9(ב)(3) או 55א10.
קטן יבוא: מי שייבא תמרוק לישראל בלי שיש לו תעודה תקפה כאמור בסעיף 55ג1(א), בניגוד להוראות הסעיף האמור".
קטן יבוא: גם כאן אנחנו כמובן נתאים את זה להוראה המהותית החדשה שנוסיף לגבי השיווק ללא תעודת שיווק חופשי.
קטן יבוא: אנחנו נוסיף למדרג הזה של השלושים אלף שקלים גם מי ששיווק תמרוק שלא יוצר בתנאי ייצור נאותים וגם מי ששיווק תמרוק שיש בו חומרים אסורים בשיווק שנקבעו ככאלה.
נילי חיון דיקמן: ואי הגשת הודעה על שיווק.
ענת מימון ענבר: ואי הגשת הודעה על שיווק.
ענת מימון ענבר: נכון.
ענת מימון ענבר: אלה העיצומים הכספיים.
רוית דימנז: יש לי שאלה לגבי סמכות לשר לתקנות הפחתה.
רוית דימנז: זה נהוג בדברי חקיקה אחרים.
לילך וגנר: יש תיקון לפקודה.
לילך וגנר: יש את ההסמכה.
אייל שורצברג: יש תקנות.
אייל שורצברג: יש כבר את ההסמכה.
רוית דימנז: כבר יש תקנות כאלה.
לילך וגנר: צריך לתקן את הסעיף כדי שיתייחס לסעיף.
ענת מימון ענבר: אנחנו נכנסים בסעיף 60ד לגביו יש תקנות הפחתה אבל עוד לא הותקנו תקנות ההפחתה או שכן?
נילי חיון דיקמן: הן הותקנו כבר.
רוית דימנז: אתם יכולים לכוון אותי?
רוית דימנז: אני לא ראיתי בסעיף.
נילי חיון דיקמן: בפקודת הרוקחים.
רוית דימנז: אתם אומרים שבתוך הסעיף שמתקן, זה קיים.
ענת מימון ענבר: הנה, זה 60ח.
ענת מימון ענבר: זה כבר נכלל בתוך סעיף קיים.
ענת מימון ענבר: תבדקי אותנו.
ענת מימון ענבר: (דׂ) בסעיף קטן (ה)(5), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ד'".
ענת מימון ענבר: עכשיו אנחנו מגיעים לפסקה (8) שמתקנת את סעיף 61. (8) בסעיף 61 -
אחרי פסקה  יבוא: "(3א) לשנות את תוספת רביעית א'.
אחרי פסקה  יבוא: (3ב) לעדכן את רשימת המדינות המוכרות שבתוספת רביעית ב', לפי המלצת המנהל ובשים לב להגנה על בריאות הציבור".
אלי אלאלוף: איך בחרתם את הרשימות האלה?
אלי אלאלוף: הרשימה של המדינות האלה.
אייל שורצברג: זה מאוד פשוט יחסית.
אייל שורצברג: אלה מדינות מהן אנחנו מאפשרים יבוא של תרופות לרישום בישראל וגם תמרוקים היום.
אייל שורצברג: גם היום אנחנו עובדים על פי הדבר הזה ובמקרים חריגים כשעולה צורך נגיד לאומי חלילה לאיזושהי תרופה נדירה שלא קיימת בשום מקום, יש הפעלת שיקול דעת.
אייל שורצברג: אני חושב שבתמרוקים זה קצת שונה.
אייל שורצברג: אין כאן עניין כזה אבל אנחנו רוצים שבמדינות האלה, כל מדינות האיחוד האירופאי, 28 מדינות, בארצות הברית יש 52 סטייטס, קנדה, אוסטרליה – אלה מדינות שאתה רוצה, שיש להן מערכות כבדות של איכות ואנחנו רוצים להסתמך עליהן.
אייל שורצברג: במיוחד כשאנחנו הולכים לפתיחת השוק, אני חושב שזה רק נכון.
עדי שאולי: האם יצרן סיני שמוכר לגרמניה - - -
אייל שורצברג: אם הוא מוכר לגרמניה ומשווק בגרמניה, אין שום בעיה.
עדי שאולי: אותו מוצר מיובא לישראל.
עדי שאולי: הוא משווק לגרמניה ואחר כך אותו יבואן משווק אותו לישראל.
עדי שאולי: איזה מנגנון יש לנו שמבטיח שהמוצר באמת עומד בכל הקריטריונים הישראלים?
אייל שורצברג: אנחנו אומרים שאם הוא משווק בגרמניה והרשות הגרמנית בדקה אותו ונתנה לו את ההיתר, הוא עשה את זה בנוטיפיקציה שם, אנחנו מסתמכים עליהם.
אייל שורצברג: אין לזה גבול.
אייל שורצברג: אז בצורה הזאת בוא נישאר בלי שמות ולא נצא מזה לעולם.
מיקי לוי: אם אתה תשאל את השאלה הזאת, ישימו עליך עוד מגבלות.
מיקי לוי: צמיגים של פירלי שמיוצרים בסין, נכנסים למדינת ישראל בלי בדיקה נוספת כי זה של פירלי.
מיקי לוי: אתה רוצה שיעשו לך עוד בדיקה?
קריאה: הוא יצרן מקומי.
קריאה: הוא שאל על היבואנים.
אייל שורצברג: היבואנים, נחה דעתם מהסעיף.
אמיר רשף: לא צריך החמרה.
אמיר רשף: יש כאן רגולציה מאוד מאוד מובנית.
אלי אלאלוף: האם יש איזה שיקול דעת דיפלומטי שרוצים דווקא לעודד יחסים עם מדינה שהיא לא בין הרשימה?
אייל שורצברג: ניגש לכנסת ונאשר אותה.
נילי חיון דיקמן: הנימוק הוא מקצועי.
נילי חיון דיקמן: יש שם רגולציה שהיא שוות ערך לרגולציה שיש בישראל.
ענת מימון ענבר: זה לא באישור ועדה.
ענת מימון ענבר: זה לא מגיע אלינו.
אלי אלאלוף: אני חושב שבאמת אפשר להביא ממדינות קטנות באירופה דווקא.
אמיר רשף: יש כאלה שהן לא באיחוד.
אייל שורצברג: אני רוצה לחדד את הנקודה.
אייל שורצברג: זאת נקודה חשובה.
אייל שורצברג: זה לא נעשה רק על בסיס מדינתי.
אייל שורצברג: חלילה, שלא יחשבו שאנחנו מדירים מדינות.
אייל שורצברג: אנחנו עושים את זה על בסיס מקצועי.
אייל שורצברג: אנחנו הולכים ברגולציה אירופאית.
אייל שורצברג: מטבע הדברים אתה רוצה רגולציה אירופאית והרגולציות של המדינות האחרות הן די שוות ערך למה שקורה כאן.
חביב פאר: יש לך חסם של יבוא מסין שאתה לא יכול לשלוט בו.
אייל שורצברג: אנחנו לא שמים חסם בפני יבוא מסין.
אייל שורצברג: אם משווק באירופה עבר את הרגולציה האירופאית שאתם כל כך רוצים להסתמך עליה, לכן יכול להיות שהוא משווק גם כאן.
מיקי לוי: אבל אם הוא מגיע באופן ישיר, הוא לא יכנס?
אייל שורצברג: אם אין לו Free Sale, על זה שהוא משווק באירופה – לא.
מיקי לוי: אני אתכם.
אמיר רשף: הפרמטר היא מדינת היעד.
אמיר רשף: מדינת המכירה.
אמיר רשף: שם עושים רגולציה טובה והוא אומר שהוא יכול להסתמך על זה אם הוא מביא לו אישור.
גלי עמיר: כרגע אפשר לרשום מתאילנד גם אם המוצר נמכר בתאילנד.
גלי עמיר: למה?
גלי עמיר: אני מגישה בקשה וקיבלתי אישור מקדמי למוצר שנמכר רק בתאילנד.
אייל שורצברג: אנחנו נבדוק את זה.
אייל שורצברג: מאוד מפתיע, אנחנו נבדוק את מה שאת אומרת.
אייל שורצברג: זה מעניין אותי.
גלי עמיר: או מתורכיה.
אייל שורצברג: כשתורכיה תהיה באיחוד האירופאי.
נילי חיון דיקמן: זה מתבסס על בדיקת הרגולציה באותה מדינה ולא על האיכות.
ענת מימון ענבר: בפסקה (4), במקום "רביעית א'" יבוא "רביעית ג' ואת תוספת רביעית ד'".
ענת מימון ענבר: פסקה (4) היא פסקה שאומרת שהשינוי של התוספת תהיה בהסכמת שר המשפטים ובאישור הוועדה.
ענת מימון ענבר: אלה תוספות שקובעות קודם כל את התקן של מה זה תנאי ייצור נאותים והתוספת הרביעית ג' אלה תקנות שכרגע לא מנויות שם.
אלי אלאלוף: מה היתרון בידע של משרד המשפטים?
ענת מימון ענבר: אני קוראת מהחוק הקיים.
ענת מימון ענבר: אנחנו מכניסים שם עוד תוספת.
מירב בן ארי: למה את צריכה את זה?
מירב בן ארי: הצלחנו להזיז את שר הכלכלה ועכשיו את מכניסה את שר המשפטים?
מירב בן ארי: תכניסי את הוועדה וזהו.
שי סומך: עיצומים כספיים הם תמיד באישור כי זה כמו עבירה פלילית.
מירב בן ארי: באישור של השר ובאישור של הוועדה?
שי סומך: עיצומים כספיים תמיד הם באישור.
מירב בן ארי: אפשר לומר רק באישור הוועדה.
שי סומך: עיצומים כספיים תמיד עוברים את משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: למדתי למשהו בזכותך.
ענת מימון ענבר: עכשיו אנחנו מגיעים לפסקה (9).
ענת מימון ענבר: סעיף 66(א) מוסיף הסמכה לקבוע אגרות.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הפסקה עד שעה 12:30.
ענת מימון ענבר: לפני ההפסקה הגענו לעמוד 21, פסקה (9).
ענת מימון ענבר: אנחנו מתקנים את סעיף 66 לפקודה שזה סעיף שקובע אגרות.
ענת מימון ענבר: אני מקריאה מתוך הפקודה כדי שיהיה לנו את ההקשר.
ענת מימון ענבר: "שר הבריאות רשאי לקבוע בצו באישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת" ויש רשימה של אגרות כשאנחנו מוסיפים כעת את פסקה (8) שקובעת אגרות בעד מתן רישיון תמרוקים או חידושו, בעד הגשת בקשות ובעד מסירת הודעות.
פסקה יבוא: "(8) אגרות בעד מתן רישיון תמרוקים או חידושו, בעד הגשת בקשות ובעד מסירת הודעות, לפי פקודה זו".
פסקה יבוא: כלומר, למעשה הדבר שאנחנו מכניסים זאת הסמכה לקבוע בתקנות את האגרות שייגזרו מתוך ההוראות המהותיות שאנחנו קובעים כאן.
פסקה יבוא: כרגע אנחנו לא קובעים את סכום האגרות.
אלי אלאלוף: אני רוצה לבקש מאמיר להסביר לנו למה יש אגרות והגובה שלהן.