GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שאול שלח: אם נציג שר האוצר היה אומר משהו אחר, אבל ההסתדרות שלך, כמה חודשים, כמה דחיות, כמה ועדות, עוד חודש ועוד חודש ועוד חודש.
<אבי ניסנקורן: עם כל הכבוד, זה לא רציני, מה שאתה אומר.
<אבי ניסנקורן: אז מותר להגיד - - -
<שאול שלח: בסדר, זה לא רציני, רק מה שאתה אומר זה רציני.
<אבי ניסנקורן: זה לא רציני כשיש כזאת סערה ציבורית ומבקשים מכם כזאת בקשה, שהיא לא בקשה קשה, זו בקשה פשוטה.
<אבי ניסנקורן: זה לא רציני.
<שאול שלח: בוא נשב ונדבר.
<שאול שלח: בוא נראה שמשהו זז.
אלי אלאלוף: אוקיי, או אתה מסכם בהצהרה - - -
<שאול שלח: אני אמרתי גם לוועד, אמרתי את זה גם לו וגם לך - - -
אלי אלאלוף: או אתה מסכם בהצהרה חיובית או מסכם - - -
<שאול שלח: אף עובד לא יפוטר השבוע, בוא נשב ונדבר.
אלי אלאלוף: שאול, אנחנו הגענו מבחינת הזמן לקצה, או אתה מסכם בצורה שזה מתאים לדיון או אנחנו נסכם ונחייב אותך.
<שאול שלח: מה זה צורה שמתאים לדיון?
מנואל טרכטנברג: תן לי להציע הצעה.
אלי אלאלוף: מנו, רק שנייה.
אלי אלאלוף: הוא נתן לך הצעה הכי קונקרטית, הכי מכובדת, יושב ראש ההסתדרות.
אלי אלאלוף: לדחות כרגע את השימוע לחודש ולשבת בחזרה בהשתתפות ההסתדרות והאוצר ולדון בזה תוך חודש.
נחמן שי: כשהאוצר אמר שהם מוכנים להתגייס.
אלי אלאלוף: ודאי, זה נאמר.
מיקי לוי: יש גם קרן שיכולה להזרים כסף.
אלי אלאלוף: אם חסר לכם איזה ניואנס בפרוטוקול, להתחיל מחדש לדון.
אלי אלאלוף: זה לא אותו דבר, אם זה חידוש בשבילך, לשבת עם נציג ההסתדרות באזור, שזה חשוב, תפקיד מרכזי, לבין לשבת עם יושב ראש ההסתדרות בעצמו ועם נציג שר האוצר בעצמו ועם ההתחייבות של ועדת הכנסת ללוות ולאפשר את זה.
אלי אלאלוף: זה לא מובן, אני לא שמעתי, כאיש הדרום, אני תושב באר שבע, אוהב ירוחם מלפני לידתה של טל, אז יש לי מה להגיד - - -
<קריאה: של טל?
<קריאה: מה, זה תאריך מכונן?
אלי אלאלוף: אז אני אומר לכם, אם הדיון הזה לא התקיים לפני כן זה מפני שלא הבאתם מספיק לידיעת הציבור.
אלי אלאלוף: יש גם כלים נוספים שאולי אתם לא מכירים.
אלי אלאלוף: אני רואה ששניכם בתפקיד בשנה האחרונה, אולי לא הספקתם ללמוד את כל האפשרויות הקיימות, אז תנו לנו, תיענו לבקשה שלנו לקיים ולדחות את הכול בחודש ובחודש הזה בצורה אינטנסיבית וכנה לקיים את הדיון חזרה.
אלי אלאלוף: אם זה מקובל, אז בא לציון גואל, אם לא, אז אנחנו נקבל החלטות לבד.
מנואל טרכטנברג: תן לי להוציא מילה אחת.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שקשה לכם להבין את גודל השעה, מה שקורה כאן בוועדה הזאת.
מנואל טרכטנברג: ישב שם אביגדור יצחקי, הוא אחד האנשים הכי חזקים באוצר והוא אומר לך שהאוצר מוכן לסייע ואומר את זה בשם השר.
מנואל טרכטנברג: זה משהו שלא קורה.
מנואל טרכטנברג: אתם הייתם צריכים להיאחז בזה בכל הכוח.
מנואל טרכטנברג: יושב פה יושב ראש ההסתדרות ואומר לך שהוא אישית מוכן להתגייס לעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: לא תהיה לך יותר הזדמנות כזאת, מה הוא מבקש ממך?
מנואל טרכטנברג: חודש להשהות את ה - - - אמירה חד משמעית שאתה תשב עם שני הג'נטלמנים האלה, או נציגיהם, שמוכנים ללכת כברת דרך כדי לסייע לך.
מנואל טרכטנברג: אם לא תיאחז בזה, בוא נגיד ככה, שום דבר אחר לא יהיה יותר טוב מזה.
אלי אלאלוף: יש לך הודעה?
<שאול שלח: אני רוצה להיאחז בזה, אנחנו נדחה את הפיטורים כמה שצריך - - -
מנואל טרכטנברג: אל תגיד כמה שצריך, זה לא מספיק, אתה צריך לנקוב - - -
<שאול שלח: אני לא יכול להתחייב - - -
<שאול שלח: אנחנו כאילו באים ממקום אחר.
<שאול שלח: אחרי זה אני אצטרך לסגור את המפעל הזה ולהסתכל לכל ה-250 עובדים בעיניים.
<שאול שלח: אנחנו עוברים את התהליך הזה כבר שנה ולא ראינו התקדמות של מילימטר.
<שאול שלח: אז עכשיו אני לוקח את האחריות שלי ואני אומר, אנחנו מהצד שלנו, מה שחשוב זה שאנחנו נגיע למשהו ואם צריך בשביל זה חצי שנה אנחנו נחכה חצי שנה, אני צריך שהמפעל הזה בינתיים יחיה.
<שאול שלח: ככל שזה ייקח יותר זמן יש לנו פחות כלים בשביל זה.
<שאול שלח: אני אומר, בואו נשב השבוע, לא נחכה חודש, בואו נשב השבוע.
נחמן שי: אבל אתה רוצה לפתוח את המפעל בינתיים, לא?
נחמן שי: אתה רוצה לפתוח אותו גם, אתה רוצה שהוא יחזור לעבודה, או שזה לא אכפת לך?
נחמן שי: המפעל סגור כעת?
מיקי לוי: תפתח אותו מחר, שהעובדים יחזרו לעבודה.
נחמן שי: הם חוזרים והם מבקשים חודש ימים ויושב ראש ההסתדרות אומר לך שהוא נכנס לעובי הקורה, תאמין לי, לא נשארו קורות כשהוא נכנס לעובי הקורה ובסוף לא יצא מהצד השני בריא ושלם.
<שאול שלח: ומה יקרה בחודש הזה?
<אבי ניסנקורן: אני חייב להגיד משהו.
<אבי ניסנקורן: אני מכבד אנשים, צריך גם לכבד אנשים אחרים.
<אבי ניסנקורן: אני לא חושב שצריך להתחנן בפני מנכ"ל.
<אבי ניסנקורן: בואו, אתה צריך לקבל החלטה, זה כבר מתחיל להיות לא מכובד, כל מה שביקשו זה להקפיא כרגע את השימועים ולהתחיל להיכנס לדיונים, בראשותי.
<אבי ניסנקורן: אני לא מבקש יותר, זה כבר מתחיל להיות מוגזם.
<אבי ניסנקורן: זה לא מכובד.
אלי אלאלוף: מה התשובה של אדוני?
<שאול שלח: אנחנו מסכימים לזה, אני מדבר על מה יקרה בחודש הזה.
אלי אלאלוף: אוקיי, אני שמח על תשובתך ועוד יותר שמח על המעורבות האישית של יושב ראש ההסתדרות, באמת, אבי, כל הכבוד.
אלי אלאלוף: אל"ף, כל מכתבי השימוע יידחו בשלב זה.
אלי אלאלוף: שתיים, לא יהיו כמובן, וזה משתמע, פיטורים מיידיים.
אלי אלאלוף: שלוש, תקנות התמרוקים יטופלו במושב הבא, יש לי התחייבות, עשינו את זה במקביל, עם הערה מאוד מיוחדת, בזכות מה שהראה לי אבי, שם נחזק את כל הנושא של הייצור המקומי ולא את העידוד ליבוא.
אלי אלאלוף: זו נקודה מאוד מרכזית שאני רואה.
אלי אלאלוף: אנחנו נפנה לשר האוצר וגם לשר הבריאות כדי שילוו את המהלכים הנדרשים לכל ההקלות הנדרשות והטיפול האינטנסיבי הנדרש כדי לעשות את הטוב ביותר בתחום הזה של התמרוקים.
אלי אלאלוף: תרשו לי גם להגיד, ואני חוזר, יש מערכות שאמורות לשרת במצבי המשבר, תמיד יהיו, ובין היתר גם קרנות, קרן מעגלים וקרנות אחרות, ואני מבקש ממי שממונה על זה, שלא ימתין בכנסים בהילטון תל אביב, כדי לטפל בעובדים.
אלי אלאלוף: העובדים זקוקים, אם הם זקוקים לכל מיני קורסים והשלמות כדי לתקן את המצב, יש להפעיל אותם ולא להמתין לבקשה מיוחדת.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה על סמך כל התלונות שקיבלתי, הלא נעימות, בנושא קרן מעגלים.
אלי אלאלוף: הישיבה נעולה ותודה ולכם, לעובדים, באמת, חזק ואמץ.
אלי אלאלוף: היום ה-22 בנובמבר 2016, כ"א בחשוון התשע"ז, השעה 10:51 ואנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בסעיפים 136(2) עד (11) ו-134, 137(ג) ו-138(א).
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד פתיח.
אלי אלאלוף: היינו רוצים הרבה יותר משאבים לטיפול ועזרה בקצבאות השונות ובשירותים שעומדים לרשות האוכלוסיות המיוחדות שזקוקות להם, אבל בינתיים ההחלטה היא על תוספת תקציבית של 300 מיליון שקלים.
אלי אלאלוף: כמה שזה מרשים, אני מודה – ואני בטוח שאני מבטא גם את דעת החברים – שזה לא סכום מספיק והוא אמור להתחלק בצורה כמה שיותר שוויונית לכל האוכלוסיות הנזקקות.
אלי אלאלוף: אני אומר שזה הסכום שיש לנו היום בידיים ורק בסכום זה אנחנו יכולים לטפל.
אלי אלאלוף: החלוקה תוצג על ידי אנשי הביטוח הלאומי שהשקיעו הרבה מחשבה איך, מי וכמה יכולים לקבל מהאוכלוסיות האלה.
אלי אלאלוף: אני אומר מראש שזה מאמץ וזה כיוון.
<אבנר עורקבי: זה לעג לרש.
אלי אלאלוף: אבל זאת קריאת כיוון.
אלי אלאלוף: מותר לי לבטא את השיחות הפרטיות שלי עם שר האוצר.
אלי אלאלוף: זאת רק התחלה.
אלי אלאלוף: זה המשך של ההתחלה.
אלי אלאלוף: שוב אני אומר שזה לא מספיק, זה חשוב וזה לא סוף פסוק.
אלי אלאלוף: מאוד חשוב שהחוק הזה יעבור במסגרת חוק ההסדרים כי זה מה שיאפשר להתמודדות הרב מערכתית של כל סוגי האנשים שזקוקים לתמיכות.
אלי אלאלוף: לכן אני סומך על כולם כדי שהדיון הזה יהיה דיון פורה וייתן לנו כיוונים גם לעתיד למרות המוגבלות שיש בתקציב הזה.
אלי אלאלוף: אבנר, אתה רוצה לפתוח?
<ירון לוי: בוקר טוב אדוני היושב ראש, בוקר טוב לכולם.
<ירון לוי: אני בוודאי מברך על עצם העניין אלא שיש שאלה בסיסית והיא במי אנחנו עוסקים.
<ירון לוי: אני חושב שהיום אם אנשים יצאו לעבוד, אנחנו נהנה יותר, דהיינו, הממשלה, האוצר במיוחד, כי מתוך 235 אלף נכים, שמונים אחוזים, 80,2 אחוזים, מאה אחוזים בכושר עבודה.
<ירון לוי: מי קבע להם מאה אחוזים כושר עבודה?
<ירון לוי: המדינה ולא אנחנו.
<ירון לוי: למעשה עשרים אחוזים הנותרים עובדים.
<ירון לוי: לפי המספרים, נדמה לי שמדובר ב-544 אנשים שהם בקצבת סעד, קצבת עידוד, עברו לקצבת עידוד, ואולי תשעה אחוזים מתוך ה-180 אלף הנותרים שהם השמונים אחוזים.
<ירון לוי: מה זה יעזור?
<ירון לוי: אם עכשיו אדוני היושב ראש יגיד לי שהוא ייתן לי מאה אלף שקלים משכורת בחודש, מה זה יעזור לי אם אני לא יכול לצאת לעבוד?
<ירון לוי: המדינה באמת משקיעה כל כך הרבה כסף, מאות מיליוני שקלים שהושקעו ולצורך מה?
<ירון לוי: להנגיש לנו, לפתוח לנו דלתות לצאת למעגל העבודה.
<ירון לוי: זה בעצם סתם בזבוז.
<ירון לוי: גם בשנת 2009 אמרו לנו שאנשים צריכים לצאת ממעגל העוני וזה יאפשר להם אבל שום דבר, זה קשקוש, ואנחנו רואים את המספרים הפשוטים.
<ירון לוי: דבר שני.
<ירון לוי: מוסיפים פסיק שני אחוזים לביטוח לאומי, מסגרת שהוא רשאי לאשר במוסד.
<ירון לוי: את השאר גוזר האוצר.
<ירון לוי: בנוסף, יש לו 230 מיליארד שקלים באגרות חוב.
<ירון לוי: יש כאן שאלה ואני שואל את חבר הכנסת גילאון, את חברת הכנסת אלהרר ואת אדוני היושב ראש, מישהו חשב פעם, מישהו שאל פעם כמה המוסד לביטוח לאומי רשאי להשקיע באגרות חוב?
<ירון לוי: כמה שנים?
<ירון לוי: מתי הוא צריך לפדות אותן?
<ירון לוי: זאת נגזרת ואנחנו נאבקים להעלות את הקצבה, מעלים לנו ב-300 מיליון שקלים אלה, הוסיפו עכשיו 58 מיליון שקלים שאנחנו לא יודעים אם אלה כספים צבועים, לאן זה הולך.
<ירון לוי: מה קורה כאן?
<ירון לוי: כשאתה אומר לשמונים אחוזים צאו לעבוד, אז בוא נעשה דיל.
<ירון לוי: נבטל להם את המאה אחוזים כושר מלכתחילה, מה שאילן שיהיה בריא נלחם במשך שנים כי אין קשר בין זה לבין נכי עבודה.
<ירון לוי: כשהוא נכנס, הוא צריך להיבדק על אי כושר וזה מה שקובע לו את גובה הקצבה.
<ירון לוי: מצד שני מעודדים אותנו לצאת לעבודה ואומרים לך, שמע, אתה נכה מאה אחוזים, לך ותעבוד, אל תדאג, אתה בסדר.
<ירון לוי: ריבונו של עולם, אלה כספים שהוצאו.
<ירון לוי: איפה הביקורת?
<ירון לוי: כאן הייתי מבקש מאדוני היושב ראש ביקורת על איגרות חוב אלה.
<ירון לוי: אלה כספים - ואני נותן כאן טיפ לאוצר - - -
אלי אלאלוף: אני מראש אומר שלא נפתח דיון על המצב הכלכלי והכספי של הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: אני רוצה, ברשותכם, להתמקד בחוק, במגבלות שלו ובמסגרת שלו.
<ירון לוי: בסדר.
<ירון לוי: יש כאן סעיף לגבי ביטול קצבת עידוד, צא לעבוד, זה דבר יפה.
<ירון לוי: כתוב והיה ואחרי כל פרק זמן, אדם שיצא לעבודה ועבר את התקרה, ואחרי שנתיים-שלוש פחתה לו ההכנסה מתחת לחמישים אחוזים מהשכר הממוצע, הוא חוזר לקבל את הקצבה שלו בכל פרק זמן.
<ירון לוי: אני הייתי פונה לאדוני היושב ראש ומבקש להוסיף שם שתי מלים, להבטיח שהוא לא ייבדק לצורך אי כושר.
<ירון לוי: זה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת קארין אלהרר חייבת לרוץ לוועדה שלה וביקשה להתבטא.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, יש לך אורחת.
יוליה מלינובסקי: אני רוצה להציג את הילדה.
יוליה מלינובסקי: היום אנחנו מציינים בכנסת את יום זכויות הילד והצטרפה אלי אדלינה שהיא נולדה בחברסק ועלתה לארץ בגיל שנה.
יוליה מלינובסקי: חברסק נמצאת אחרי אורל.
יוליה מלינובסקי: עוד מעט גם אני אצא לוועדה של קארין שם ידונו בנושא קייטנות וחוגים.
יוליה מלינובסקי: זה חשוב שילדים רואים את העבודה הפרלמנטרית ורואים שאנחנו כאן עושים משהו למען הציבור.
<אבנר עורקבי: גם עבורם.
אילן גילאון: צריך לחשוף ילדים צעירים למראות קשים.
יוליה מלינובסקי: זה שהם מגלים עניין, גם זה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: תודה שבאת ותודה לחברים מפסגות.
אלי אלאלוף: אתם שייכים לקבוצת עילית של החינוך לצעירים שמתקשים ואחר כך מצליחים מאוד יפה.
קארין אלהרר: אם נפתחה מסורת, גם אני רוצה להציג את איילת מעכו ואת ציפי מיפו.
קארין אלהרר: שתיהן תלמידות של פסגות.
אלי אלאלוף: שבו ליד השולחן.
אלי אלאלוף: אתם הכוכבים היום.
קארין אלהרר: תכף נלך לוועדה לביקורת המדינה.
קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות על הדיון הזה.
קארין אלהרר: אני אולי אפתיע אותך אבל אני רוצה לפתוח בשבחים וזה לא קורה לי הרבה.
קארין אלהרר: אני רוצה לשבח את המוסד לביטוח לאומי על עבודה באמת מאומצת בנושא הזה של חוק לרון.
קארין אלהרר: בקשתי לבחון מחדש את הנושא נפלה על אוזניים קשובות ורק רצון לשנות את הנקודה הזאת שהיא באמת נקודה בעייתית וגם האמת חייבת להיאמר לאוצר, אני שותפה לגמרי לעמדה שזה לא מספיק וצריך יותר.
קארין אלהרר: בהצעה הפרטית שאני הגשתי דיברתי על דיסריגרד של 3,500 שקלים כדי שזה יהיה משהו משמעותי באמת, כדי שנראה את העקומה הולכת ועולה ולא סטטית אבל אני נכונה לקבל את האמירה שזאת ההתחלה אם כי אני באה ואומרת שאנחנו טרם העברנו את תקציב המדינה ואני כן הייתי מקווה ומצפה ממשרד האוצר לשקול מחדש.
קארין אלהרר: כולנו יודעים שכשעושים שינויים, ומדובר כאן אדוני במיני מהפכה, הם לא קורים כל יום.
קארין אלהרר: כנראה שלא יהיה דיון בזה בשנה הקרובה וגם לא בשנתיים הקרובות.
קארין אלהרר: התקציב נסגר לצערי לשנתיים ולא לשנה אחת בלבד.
קארין אלהרר: לכן הייתי מצפה, מכיוון שהנושא הזה נופל לסדר העדיפויות של המשרד ועל כך תבוא ברכה על המשרד, הייתי חושבת שבנקודת הזמן הזאת ניתן היה להעלות את זה לסכום גבוה יותר.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר עוד דבר בעניין הזה.
קארין אלהרר: אחת הנקודות שלא מקבלות מענה בהצעה הזאת, ואני חושבת שהיא נקודה קריטית, ואם זיהיתי נכון מהדברים של ירון, גם הוא דיבר עליה.
קארין אלהרר: אדוני, יש איזשהו דיסוננס קוגניטיבי כי מצד אחד אנחנו אומרים שאדם עם מוגבלות, עושים לו ועדה, קובעים לו אי כושר השתכרות.
קארין אלהרר: ברגע שקבענו את אי כושר ההשתכרות אנחנו בעצם נותנים לו את קצבת הנכות או לחילופין מוציאים אותו לשוק התעסוקה, הוא יוצא לשוק התעסוקה ואז בן אדם חי באני לא יודע מה אני.
קארין אלהרר: יש לי כושר השתכרות, אין לי כושר השתכרות, באיזה עולם אני חי.
קארין אלהרר: מצד אחד המציאות מלמדת שהנה, הצליח להשתלב בשוק התעסוקה, אנחנו מברכים על כך וזה הדבר שצריך לקרות ככל הניתן כמובן.
קארין אלהרר: מצד שני בטבלאות המוסד לביטוח לאומי הוא אדם ללא כושר השתכרות במידה כזו או אחרת.
קארין אלהרר: אני קוראת מכאן אדוני ואומרת שאני חושבת שצריכה לקום ועדה ציבורית בעניין הזה כי בסוף בן אדם צריך לדעת מה מעמדו האמיתי.
קארין אלהרר: אני חושבת שהעולם כולו עבר לעולם של תפקודים ולא של אי כושר או לא כושר אלא יש לך מוגבלות, יש לך נכות מסוימת, זה בסדר, עכשיו בוא נראה איזה תפקודים אתה כן מצליח לעשות ביחד עם המוגבלות הזאת.
קארין אלהרר: אני יודעת שיש כוונות כאלה במוסד לביטוח לאומי ואני קוראת לכל משרדי הממשלה המעורבים שיכולים לתת יד למהלך הזה, לעשות אותו.
קארין אלהרר: בסוף אנחנו שמים אנשים בנקודה שהיא בלתי אפשרית כי כן יש להם כושר ואין להם כושר.
<ירון לוי: כבר אשתי לא יודע איך להתייחס אלי.
קארין אלהרר: אנחנו נלמד אותה.
קארין אלהרר: תביא אותה לכאן ואנחנו ניתן לה שיעור מזורז.
קארין אלהרר: נקודה נוספת.
קארין אלהרר: אני כן רוצה לדבר על עוד נקודה.
קארין אלהרר: נושא של החזרי נסיעות.
קארין אלהרר: כאשר מדובר באנשים עם מוגבלות, מוגבלויות פיזיות שדורשות הסעה מיוחדת שהיא יקרה יותר, קורה מצב שהוא אבסורדי.
קארין אלהרר: מצד אחד המעסיק שרוצה לצאת בסדר עם המועסק, הוא נותן לו החזר על הנסיעה היקרה יותר.
קארין אלהרר: החזר הנסיעה הוא דה פקטו בתוך תלוש המשכורת ומהר מאוד אנחנו מגיעים לגובה הדיסריגרד.
קארין אלהרר: זאת אומרת, מהר מאוד אנחנו מגיעים לסכום הזה.
קארין אלהרר: אתה יודע אדוני, לא תהיה הצפה של פניות בעניין הזה, זה באמת מספר פניות יחסית מצומצם, אני מבינה ובטוחה שהטענה שתישמע היא שזה עניין מחשובי.
קארין אלהרר: אדוני, אני מבקשת, אנחנו בכנסת ישראל יודעים לעקוף את המחשבים ובאמת נמצאים כאן האנשים הכי חכמים.
קארין אלהרר: אפשר וצריך לעקוף את המחשבים באופן הזה שהחזר הנסיעות לא יהיה חלק מהדיסריגרד כי אחרת יצא שכרנו בהפסדנו.
קארין אלהרר: אנחנו נעמול כאן על הצעת חוק, נעביר אותה בקריאה השנייה והשלישית ובסופו של דבר גם לאנשים שאנחנו הכי רוצים לעזור להם, לא נצליח לעזור להם.
קארין אלהרר: הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו הוא בנוגע להטבות הנלוות.
קארין אלהרר: הטבות נלוות מכל סוג שהוא שניתנו למקבל קצבת הנכות, אני סבורה שיש להמשיך בהטבות האלה, שהן ימשיכו להיות משולמות או להינתן בעין ללא מגבלת זמן למי שיצא לעבודה.
קארין אלהרר: אני אומר שזה לא סוד שלאנשים עם מוגבלויות יש צרכים גדולים יותר מאשר לאדם ללא מוגבלות ולא בכדי כנסת ישראל תיקנה גם בצווים, גם בנהלים, גם בתקנות וגם בחקיקה הטבות נלוות במים, בחשמל.
קארין אלהרר: ברגע שאדם יוצא לעבודה, התוספת הזאת, העלאת הדיסריגרד הזה, הוא זה שיהפוך אותו לבעל ממון גדול?
קארין אלהרר: כולנו מבינים שהכספים המשולמים הם באמת צנועים.
קארין אלהרר: אני מציעה בעניין הזה, באמת זה לא יפיל אף אחד מנכסיו, שההטבות ימשיכו להיות משולמות שוב, אני רוצה להודות מאוד לביטוח הלאומי ובמיוחד לגברת לימור לוריא על המהלך הזה שהם יזמו.
קארין אלהרר: בעיני חוק לרון נכנס בפועל ב-2009, אנחנו נמצאים בשנת 2016 והגיע הזמן לעשות שינוי הגם שהוא לא שינוי דרסטי.
קארין אלהרר: אני שוב חוזרת לקריאתי לאוצר ואומרת שהשינוי צריך להיות גדול יותר.
קארין אלהרר: גם האוצר מאמין בתעסוקה וגם אנשים עם מוגבלויות רוצים להיות בתעסוקה.
קארין אלהרר: התעסוקה היא לא רק המשכורת אלא היא גם המשכורת וזה תמריץ גדול, אבל בסוף אנשים רוצים להרגיש שהם שווים משהו וזה חלק מהעניין.
אלי אלאלוף: יש כאן נציג משרד הרווחה?
<אתי עטיה: כן.
<אתי עטיה: ראש מטה השר חיים כץ.
<אתי עטיה: נמצאים כאן נציגי הביטוח הלאומי.
<אתי עטיה: אני הגעתי לכאן באקראי.
אלי אלאלוף: תמסרי לידידי שר הרווחה שהיה רצוי שגם הדרג המקצועי ישתתף בדיון כזה.
<אתי עטיה: שלחנו דרג מקצועי מביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: אתם לא שולחים את הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: הוא בא לבד.
אלי אלאלוף: אל תשחקו בזה.
אלי אלאלוף: זאת לא בדיחה.
אלי אלאלוף: זה מאוד רציני.
אלי אלאלוף: אני שמח שאת כאן והשר מצא לנכון שהייצוג שלו יהיה ברמה שלך, אני אוהב את זה, אבל לשם כך יש משרדים.
<אתי עטיה: אני אמסור.
אילן גילאון: אני אנסה להצטמצם בדבריי משום שאלה דברים שאני חוזר עליהם עד לזרה.
אילן גילאון: קודם כל, כמובן שאני משתתף ומצטרף לברכות ללימור בראש ובראשונה ולביטוח הלאומי שאגב, תמיד חשבתי שהבעיה שלנו מעולם לא הייתה בביטוח הלאומי.
אילן גילאון: הביטוח הלאומי תמיד היה החזית הקדמית שצריכה לקבל את כל הריקושטים על המדיניות החלוקתית של האוצר.
אילן גילאון: אני אוהב את הביטוח הלאומי ואת לימור בטח וגם את היושב ראש.
אילן גילאון: האמת היא שלבי על היושב ראש שמתפתל.
אילן גילאון: אני יודע שלו זה היה בידו, הוא באמת היה חושב אחרת.
אילן גילאון: אגב, אני שמעתי שהערב אפשר להגיע למשרד האוצר והם מראים לנו, לאזרחים, את התקציבים.
אילן גילאון: הם מראים את התקציב, איך זה עובד.
אילן גילאון: אני אפילו הייתי חלק ממהפכת הסלולר שהוזילה את המחירים כך שאנשים יכולים לספר לחבריהם על חייהם המחורבנים הרבה יותר בזול.
אילן גילאון: זה באמת דומה למה שמשרד האוצר עושה היום.
אילן גילאון: היות ואנחנו לא יכולים לבחון את הדברים במבחן הכוונה, למרות שגם מבחן הכוונה, יש לו חשיבות כי מבחן הכוונה לפעמים מביא למבחן התוצאה אבל מבחן התוצאה בשורה האחרונה בסופו של דבר צריך לדעת באופן כמותי למדוד את הדברים.
אילן גילאון: כדי לדייק אנחנו מדברים על תוספת של כמאה שקלים לקצבה במקרה הזה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה להיות יותר מדויק?
<קריאה: בין שבעים לתשעים שקלים.
אילן גילאון: אני אופטימי.
אילן גילאון: אני תמיד לוקח לעצמי עם הטיפ.
אלי אלאלוף: 79 עד 151.
אילן גילאון: אני לא אומר לעג לרש.
אילן גילאון: זה לא בכיוון הנכון.
אילן גילאון: הביטוח הלאומי הוא הראשון שיודע כי הביטוח הלאומי הוא הראשון שנמצא במדוכה שלך ושלי בתוך המקרה הזה.
אילן גילאון: תראו, כאן צריכים לחול כמה דברים שהם כל כך טריביאליים וכל כך פשוטים.
אילן גילאון: קודם כל, להפסיק את הדיון הזה.
אילן גילאון: תעשו לי טובה, תחליפו את המילה דיסריגרד, תרגמו אותה פעם אחת ולתמיד.
אילן גילאון: זאת נקודת הצומת שם מאבדים את הקצבה בהשתכרות.
אילן גילאון: צריך להפסיק את החשבון שמכפיל בשתיים ומחלק ברגליים משום שכאן גם מדובר באנשים שאין להם שתי רגליים וזה עלול לדפוק אותנו בחשבון.
אילן גילאון: זה לא יפסיק את החשבון המסובך הזה.
אילן גילאון: לתכלל במקום אחד הכול ביחד, את ההיסעים, את ההטבות, את הנסיעות והכול ביחד.
אילן גילאון: אדם צריך לקבל, כמעט הייתי אומר שישתלו לו שבב ביד כי היום זה אפשרי אבל אני לא אומר את זה.
אילן גילאון: בן אדם יקבל באופן אובייקטיבי על פי המוגבלות שלו.
אילן גילאון: את חוק לרון חייבים לבטל כבר מזמן, שיצא לעבוד ושימסו אותו על הכול.
אילן גילאון: בביטוח הלאומי לא מתנגדים לדבר הזה אבל באוצר כן.
אילן גילאון: זה צריך להיות נושא מספר אחד, ללכת לתכלל את הדברים כאשר אנחנו קובעים רשת ביטחון אוניברסלית לחלוטין.
אילן גילאון: לא להתמקח על כל דבר בנפרד.
אילן גילאון: זה חבל.
אילן גילאון: גם הטכנולוגיות היום מאפשרות לנו לא לעשות את זה.
אילן גילאון: זאת אומרת, אני יכול לשים את מה שאתם קוראים לו אי כושר ואני את הסעיף הזה הייתי בכלל מוריד, נושא שני הוא כושר הכנסה – הייתי מוריד אותו לגמרי.
אילן גילאון: נותן לאדם את הקצבה, גם בכפל קצבה.
אילן גילאון: אני מדבר על כך שאנשים שמגיעים לגיל 67 נכים, פוסקים להיות נכים והם הופכים להיות האצנים באולימפיאדה וזה לא נכון.
אילן גילאון: זה לא קורה כך.
אילן גילאון: אדם קשיש שהוא נכה, הבעיה שלו עולה בטור הנדסי וחשבוני.
אילן גילאון: ואם יש לו ממון רב והרבה כסף, אז בואו נמסה את הכול.
אילן גילאון: אני בעד למסות את הקצבאות, לתת אותן באופן אוניברסלי בצד אחד, למסות אותן בצד השני יחד עם כל סך כל ההכנסות.
אילן גילאון: רק במדינה, תסלחו לי, לא נורמלית כמו שלנו, ממסים אנשים על הפסדים.
אילן גילאון: אנחנו משלמים מס ערך מוסף על תרופות.
אילן גילאון: זאת אומרת, ככל שאתה מפסיד יותר, ככל שאתה חולה יותר, ככל שאתה מוציא יותר, אתה משלם יותר.
אילן גילאון: לכן הרעיון המרכזי הוא קודם כל לפשט את השיטה.
אילן גילאון: הממלכה תשלם בהתאם למה שיש לה אבל ללכת ולהוריד את מבחן ההכנסה, זה הדבר החשוב ביותר.
אילן גילאון: מה קורה היום?
אילן גילאון: ברגע שמגיעים לדיסריגרד, אנשים או שמוותרים על העבודה או שהם עובדים בשחור.
אילן גילאון: כך או כך הממלכה לא מרוויחה שום דבר, לא בייצור ולא במסים.
אילן גילאון: לכן זה מבחן שאסור בכלל לקיים אותו הלאה.
אילן גילאון: הדבר הכי חשוב.
אילן גילאון: לו היה הדבר בידי, אבל אני יודע שלכם זאת רק ההתחלה ואני עוד לא רואה את הדברים האלה אפילו למרחוק, הביטוח הלאומי במדינת ישראל צריך להיות בחוק נפרד ומעמדו צריך להיות מוסד עצמאי.
אילן גילאון: אני אמחיש לכם, כמו ה-CIA בארצות הברית.
אילן גילאון: הוא לא יכול להיות גם ביטוח וגם מס מבחינת הבלבול שלו.
אילן גילאון: התקציב שלו צריך להיות מעוגן ומשוריין בחוק ולכן הוא יוכל לשמור על עצמאותו ולא להיות כפי שהוא צריך להיות היום זרוע של האוצר.
<ירון לוי: זה היה.
<ירון לוי: אתה יודע שזה היה.
אילן גילאון: זה מעולם לא היה.
<ירון לוי: החשב של ביטוח לאומי הוא עובד האוצר.
אילן גילאון: זה מעולם לא היה ואני אומר את זה לזכותו של הביטוח הלאומי.
אילן גילאון: קורים שם תהליכים חשובים ביותר עם אוריינטציה נכונה אבל העצמאות של הגורם הזה היא בסופו של דבר תלויה במקבל ההחלטות.
אילן גילאון: מקבל ההחלטות נמצא בבית הזה והוא פוליטיקאי.
אילן גילאון: זה בין היתר שר האוצר, אדוני.
אילן גילאון: לא רק הוא אבל בין היתר שר האוצר.
אילן גילאון: אני תמיד אומר שמכיוון שעוד לא ראיתי מצב שבו פקידי האוצר לוקחים את שר האוצר, קושרים אותו בחבלים, מרביצים לו מכות ואומרים לו קבל את המדיניות שלנו, אני טוען שהמדיניות החלוקתית היא בסופו של דבר כאן.
אילן גילאון: לכן בשורה האחרונה, מי מקבל כמה ולמה ומי משלם כמה ולמה, זה ייקבע רק כאן.
אילן גילאון: לכן כאשר אני מדבר על 300 מיליון שקלים, זה מביך.
אילן גילאון: לא אומר יותר מזה.
אילן גילאון: ביטוח לאומי דיבר אתי.
אילן גילאון: החלוקה הזאת לא נכונה, הנושא של היציאה לעבודה לא נכון, הנושא של עידוד מעסיקים לא נכון, הנושא של הייצוג היחסי במקומות עבודה לאנשים מוגבלים לא נכון, ותזכרו, כל האנשים מוגבלים.
אילן גילאון: הם מוגבלים או נשאי מוגבלות או מוגבלים לפרקים או יש להם מוגבלים בסביבה.
אילן גילאון: זאת המציאות ולכן אף אחד לא עושה טובה לאף אחד.
אילן גילאון: זאת רשת של ביטוח שפעם אחת צריך לפרק ולפרום ולעשות אותה מחדש.
אילן גילאון: זה לא קורה בדיון תקציב.
אילן גילאון: כולנו נופלים באותו פח.
אילן גילאון: בוא נעשה את התוספת הזאת ופתאום היא גם חימום.
אילן גילאון: אני לא רוצה סל קניות כזה.
אילן גילאון: אני רוצה את הכול בכרטיס מגנטי אחד עם הוראת קבע קבועה וברגע שמשתנה הסטטוס שלי, משנים לי את הכרטיס המגנטי ואני אעבוד כמה שאני יכול ואני אשלם מסים כמה שאני צריך על כל מה שאני מכניס.
אילן גילאון: כסף למסים, תשלומי העברה לסטטוס אובייקטיבי של כל בן אדם על פי מצבו כשהוא כולל את עצמו בסל הזה את כל הדברים ביחד.
אילן גילאון: אני לא יודע איך אני אצביע אבל זה לא משנה.
אלי אלאלוף: אין לי חילוקי דעות עם אילן.
אלי אלאלוף: אני חושב שההיגיון מדבר אבל כרגע הדילמה שלנו היא ההתמודדות מול השינויים המהותיים שמתחילים עם כסף יחסית קטן.
אלי אלאלוף: נתייחס לזה או נלך ליכולות הגדולים שאילן מעלה.
אלי אלאלוף: אי אפשר לקיים דיון על זה.
אילן גילאון: אדוני היושב ראש, אלה לא עקרונות גדולים.
אילן גילאון: זאת המציאות.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ומבקש מכולנו להתמקד במה שעומד לפנינו.
אלי אלאלוף: אם נצא מכאן ולא נעשה את זה, לא רק את הכסף אלא את השינויים שמותווים בזכות התקציב שעומד לרשותנו, אנחנו פוגעים באוכלוסייה שזקוקה למהלכים האלה.
אלי אלאלוף: אני שוב חוזר ואומר שזה לא מספיק וזה לא מספק אבל זאת התחלה ולכל התחלה חייבים להתייחס.
יוליה מלינובסקי: שאלה לאוצר.
יוליה מלינובסקי: מה תשובת
יוליה מלינובסקי: כם לדבריה של חברת הכנסת קארין אלהרר לגבי הנסיעות?
אלי אלאלוף: אנשי הביטוח הלאומי ירשמו את השאלה ויענו עליה.
אילן גילאון: בדרך כלל התשובה היא הרשויות המקומיות.
<יוגב גרדוס: נראה לי שהביטוח הלאומי יוכל להתייחס יותר טוב, אבל באופן כללי הערכת הדיסריגרד - - -
יוליה מלינובסקי: יש הגדרה נורמלית לזה?
<יוגב גרדוס: הערכת הסכום שאינו מובא בחשבון לעניין הכנסה.
אילן גילאון: נא לפנות לאקדמיה בבקשה לתרגם את המונח הזה.
<יוגב גרדוס: למעשה אני לא אומר שהוא עונה באופן מלא לטענה, אבל הוא מאפשר להרוויח יותר בלי לפגוע בקצבה ולכן זה עונה על חלק מהבעיה.
יוליה מלינובסקי: החזר נסיעות, זה אומר ששילמתי ומחזירים לי.
יוליה מלינובסקי: זה לא רווח, זאת לא פרנסה.
יוליה מלינובסקי: אתה לא יכול להכניס את זה לזה.
יוליה מלינובסקי: זה משהו שמחזירים לי על מה שאני הוצאתי.
יוליה מלינובסקי: כמו שאתה מקבל החזר ארוחות מחוץ למשרד ומגלמים לך את זה כי אתה לא משלם על זה מס.
יוליה מלינובסקי: למה שאתה כן והוא לא?
<יוגב גרדוס: הגילום הוא הסכם עבודה.
יוליה מלינובסקי: זאת הדוגמה.
<יוגב גרדוס: גם כשאני מקבל את החזר הנסיעות שלי מהמדינה, אני עובד מדינה, אני משלם עליו מס הכנסה כרגיל.
<יוגב גרדוס: אין כןא איזו הטבה מיוחדת בגין החזר נסיעות.
קארין אלהרר: אני מבינה מה אתה אומר.
<יוגב גרדוס: אני מבין את הבעיה.
<יוגב גרדוס: דיברנו עליה.
קארין אלהרר: דיברנו על זה.
קארין אלהרר: אני רק מחדדת.
קארין אלהרר: קח שני אנשים עם מוגבלויות.
קארין אלהרר: אחד גר באזור מקום העבודה שלו והוא לא צריך רכב מיוחד, שעלות הנסיעה היא קטנה.
קארין אלהרר: אחד גר רחוק יותר, מצא עבודה מרוחקת יותר וההסעה שלו היא יקרה והיא עם מעלון.
קארין אלהרר: אתה מבין שאפילו בין שני האנשים עם מוגבלויות יש פער מאוד משמעותי שבא לידי ביטוי ביכולת שלהם להשתכר בסוף ולקבל את קצבת העידוד או לא לקבל אותה.
יוליה מלינובסקי: אם הוא נוסע ומקבל החזר, אתה גוזר ממנו הטבה בגלל שהוא עובד.
<יוגב גרדוס: מי שמוגבל בניידות ומקבל קצבת ניידות, הוא מקבל את הכסף מהביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מציע שתרשמו את זה.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים התייחסות עד סוף הדיון היום.