GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: הייתה הצעה לגבי הנושא של הגבלת זיקה פוליטית.
<נעה בן שבת: היו כמה הצעות, אבל אף אחת מההצעות לא התקבלה על דעת חברי הכנסת.
<נעה בן שבת: השאלה אם לזנוח את הנושא של איסור זיקה פוליטית, או שיצא פה סיכום נוסף.
אלי אלאלוף: זיקה פוליטית של בעלי תפקידים.
<נעה בן שבת: של בעלי תפקידים בתוך הגוף המוכר.
מיקי לוי: השאלה היא איך מטביעים את זה לתוך החוק.
מיקי לוי: היושב-ראש, כמה שפחות פוליטיקה בתוך העסק.
<נעה בן שבת: היו פה שלוש הצעות שעלו, וכל אחת נפלה.
<נעה בן שבת: הייתה הצעה לדבר רק על יושב-ראש ומנכ"ל עם איסור של פעילות פוליטית במפלגה.
<נעה בן שבת: הייתה הצעה לדבר רק על המנכ"ל.
<נעה בן שבת: הייתה הצעה נוספת.
<נעה בן שבת: השאלה לאיזה כיוון רוצים לקחת את זה.
אלי אלאלוף: נקרא מה שיש כרגע, ברשותך.
<נעה בן שבת: בתוך הנוסח המקורי לא הייתה שום המלצה.
<נעה בן שבת: היו שתי אפשרויות.
<נעה בן שבת: הייתה אפשרות לדבר על מי שנמצא בתוך גוף בוחר, חבר בגוף בוחר, לפי ההגדרות שנמצאות בתוך חוק שירות המדינה, סיוג פעילות מפלגתית.
<נעה בן שבת: או לדבר על הוראה מרחיבה יותר, שמדברת על כך שאין לאותו גורם זיקה פוליטית במובנים היותר רחבים.
<נעה בן שבת: שתי ההצעות מופיעות פה פחות או יותר באיזשהו נוסח.
<נעה בן שבת: וגם השאלה על מי להחיל את זה, האם על מנכ"ל, האם גם על חברי ועד מנהל.
אלי אלאלוף: היום ברשות כלשהי אין הגדרות על שייכות פוליטית בהקשר של עובדי המדינה?
<דרור גרנית: אני אחדד אולי דברים שנאמרו בפעם הקודמת.
<דרור גרנית: כל עובדי המדינה, כולם ללא יוצא מן הכלל, כפופים לחוק שירות המדינה, סיוג פעילות מפלגתית ואיסור מגבית כספים.
<דרור גרנית: זה חל על כל עובדי המדינה.
<דרור גרנית: אנחנו מדברים פה על הגופים המוכרים.
<דרור גרנית: המורכבות נובעת מזה שהגופים המוכרים מצד אחד הם תאגידים שחיים בעולם העמותות, חיים בעולם של גופים של העולם הפרטי, של המגזר השלישי.
<דרור גרנית: ומצד שני אלה גופים שבמסגרת החוק הזה אנחנו נותנים להם תפקיד ממלכתי מדינתי.
אלי אלאלוף: קודם כל ברשות.
אלי אלאלוף: הרשות היא לא עמותה.
שולי מועלם-רפאלי: הרשות תחת החוק.
שולי מועלם-רפאלי: הם עובדי מדינה.
<דרור גרנית: על הרשות אין כל מחלוקת.
<דרור גרנית: על הגופים המוכרים, המורכבות של השאלה נובעת מהדואליות שלהם.
<דרור גרנית: זאת אומרת, מצד אחד הם מאוגדים כמו גופים פרטיים כעמותות, מאידך גיסא אלה גופים שאנחנו נותנים להם פה תפקיד ממלכתי, ציבורי, מכוח הדין, ושהתקציב שלהם בסופו של דבר, אחוז מאוד מאוד גבוה ממנו אמור להגיע בסוף מכסף ציבורי.
<דרור גרנית: בתוך ההסתכלות הזאת נשאלת השאלה לאן צריך למשוך.
<דרור גרנית: אז כפי שאמרה נעה, יש שני רבדים של השאלה.
<דרור גרנית: שאלה אחת היא על מי מחילים, והשאלה השנייה היא מה מחילים.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה הבסיסית היא האם בכלל מחילים, כי זה לא בנוסח החוק המקורי, אני מזכירה.
שולי מועלם-רפאלי: יש כללים של רשם העמותות שחלים על כל העמותות, אני גם מזכירה, וזאת שאלה.
שולי מועלם-רפאלי: בדיון הקודם שהתקיים פה הייתה החלטה שלא מחילים כלום.
<דרור גרנית: הייתה החלטה לא להחליט.
<דרור גרנית: אני מסכים כמובן עם חברת הכנסת מועלם, שקודם כל יש שאלה האם בכלל.
<דרור גרנית: אם מחליטים שכן, אז יש שתי שאלות, על מי מחילים ומה מחילים.
<דרור גרנית: נדמה היה לי, אבל אולי הבנתי לא נכון, שהוועדה הסכימה להתכנס בוודאי על מנכ"ל, והדיון על היושב-ראש עד כמה שהוצגה לי עמדת שר החקלאות, שהוא השר הממונה, על-ידי עוזרו לפני כמה שבועות, הוא אמר ששר החקלאות מוכן להסכים שזה יהיה היושב-ראש והמנכ"ל.
שולי מועלם-רפאלי: יושב-ראש לא.
שולי מועלם-רפאלי: הוא דיבר רק על מנכ"ל.
<דרור גרנית: יכול להיות שהבנתי לא נכון.
שולי מועלם-רפאלי: נזמין את הכלה ונשאל את פיה.
שולי מועלם-רפאלי: מיד נבדוק איפה העוזר של השר.
<דרור גרנית: זה לעניין על מי.
<דרור גרנית: לשאלת מה מחילים, כפי שציינה נעה, יש פה שתי אפשרויות על השולחן.
מיקי לוי: מקובלת עלי עמדת שר החקלאות, יושב-ראש ומנכ"ל.
שולי מועלם-רפאלי: אבל יש ויכוח מה עמדת שר החקלאות.
<דרור גרנית: כך לפחות אני זוכר שנאמר לי.
שולי מועלם-רפאלי: מנכ"ל זה מה שהיה בדיון הקודם.
מיקי לוי: אם השר מסכים, אדוני, מה לנו כי נלין?
אלי אלאלוף: אני בעד מינימום מנכ"ל.
אלי אלאלוף: אם השר מסכים שגם היושב-ראש, אני קונה את שניהם.
<נעה בן שבת: הנושא יהיה חברות בגוף בוחר של מפלגה?
שלום ג'רבי: ביקשתי מעוזר השר שיגיע, הוא בדרכו לכאן.
<נעה בן שבת: נתקדם הלאה, וכאשר הוא יגיע נעלה את השאלה.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג), אנחנו מדברים על הכרה בגוף המוכר.
<נעה בן שבת: עמוד 35.
<נעה בן שבת: (ג) השר רשאי, לאחר קבלת חוות דעתה של הרשות, ובכפוף למספר המירבי של גופים מוכרים ולמכסות המתנדבים שנקבעו בתכנית הרב שנתית כאמור בסעיף 23, להכיר במבקש ההכרה כגוף מוכר, אם מצא כי מתקיימים בו כל אלה.
<נעה בן שבת: בסעיף (1) יש שתי חלופות.
<נעה בן שבת: השאלה שעלתה פה הייתה האם אנחנו מדברים על עיקר עיסוקו, איזו מידה של עיסוקו של הגוף המוכר צריכה להיות בנושא של שירות לאומי והאם אפשר שיהיו לו עיסוקים נוספים.
<נעה בן שבת: בדיונים האחרונים הכיוון היה שיכולים להיות לו עיסוקים נוספים, אבל השאלה אילו מגבלות יהיו.
<נעה בן שבת: בחלופה הראשונה יש כמה אפשרויות על פני התחום.
<נעה בן שבת: יכול להיות שאומרים לו עיקר עיסוקו, זאת אומרת 51% לפחות צריך להיות בתחום השירות הלאומי, שאר ה-49% של פעילותו יכולים להיות בתחומים שונים בלי הגבלה.
<נעה בן שבת: אפשרות אחרת אומרת: לא, כל עיסוקו יהיה רק בנושא השירות הלאומי, והתאגיד הזה יהיה מוקדש לנושא של שירות לאומי.
<נעה בן שבת: זאת גם אפשרות שעלתה.
<נעה בן שבת: אפשרות אחרת אומרת משהו שמדבר על משהו שהוא באמצע, בתווך.
אלי אלאלוף: אומרים לנו ששר החקלאות יבוא להכריע בסוגיה, או נציגו.
<נעה בן שבת: האפשרות השלישית אומרת, אכן יהיה עיקר עיסוקו, אבל זה לא יהיה עיקר שישאיר 49% לפעילות אחרת שלו, אלא באופן משמעותי צריך להיות דגש על פעילות של שירות לאומי, וגם הפעילות הנוספת שלו צריכה להיות עם איזושהי זיקה לנושא השירות הלאומי.
<נעה בן שבת: גם אם היא לא זיקה במובן הזה שיש לה קשר או תרומה ישירה, הם צריכים לתרום לעיסוק.
<נעה בן שבת: ההצעה לחלופה שמופיעה פה מדברת על כך שעיסוקיו הנוספים של מבקש ההכרה תורמים לעיסוקו העיקרי ואינם גורעים מיכולתו לקיים את עיסוקו העיקרי, וההיקף הכספי של עיסוקו העיקרי לא פחות מ-95%.
<נעה בן שבת: אפשר להציע אחוזים יותר נמוכים, אבל לדבר על כך שזה לא רק 51% ומעלה, אלא באופן משמעותי חלק מאוד עיקרי.
<נעה בן שבת: וגם הנושא של המערכת החשבונאית, אותו תנאי שביקש החשב הכללי, שיש מערכת חשבונאית נפרדת, רישום נפרד של הוצאות והכנסות, ושהנכסים המשאביים שמיועדים לעיסוק העיקרי, זאת אומרת לנושא השירות הלאומי, או מתקבלים ממנו, לא ישמשו לעיסוקים נוספים, כדי שבנושא הזה גם תהיה ביקורת שוטפת מטעם הרשות.
<נעה בן שבת: ייתכן גם לבקש שיהיה גם ריכוז.
<נעה בן שבת: זה מופיע פה בסעיף קטן (ד), שהעיסוק העיקרי, אותו עיסוק שירות לאומי, ירוכז על-ידי אדם נפרד.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, גם אם הנהלת הגוף תהיה הנהלה שמשותפת לעיסוקים השונים, יהיה בכל זאת גורם מרכז אחד לנושא של השירות הלאומי.
<נעה בן שבת: זו הצעה חלופית.
אלי אלאלוף: אני רוצה שיהיה ברור, פרופורציה היא נושא שאפשר להתווכח עליו, אבל זה ברור שהעיסוק, רובו וגם המיעוט שלו, הוא לטובת השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: כי גם אם יהיו רווחים לחלק השני, זה יהיה לטובת השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: ולכן יש אחריות על הרשות גם לאשר מראש מהו החלק שהוא במיעוט, והיא מפקחת שהרווחים הם לטובת השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: זה המשחק.
מיקי לוי: החשב יצטרך מבחינה מקצועית לתת גושפנקה למה שאמר היושב-ראש עכשיו.
<דניאל פרג: לגבי המהות של העניין, שרוב עיסוקו יהיה אכן בכל העסקת המתנדבים והוא יעשה איזושהי הפרדה חשבונאית כלכלית, רק לגבי הקטע של הנוסח אנחנו רוצים לבדוק מבחינה טכנית אם הנוסח הזה אכן נותן מענה לכל הדרישות של ההפרדות שנדרשות מהמפוקח.
אלי אלאלוף: למיטב ידיעתי הוא נותן, וזה בעקבות ההערות שלכם הגעתי לסיכום הזה.
<דניאל פרג: נכון.
<דניאל פרג: אני מדברת רק על הקטע של הנוסח.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא כל כך הבנתי מה תהיה הפרקטיקה.
שולי מועלם-רפאלי: אני שואלת את זה בשיא העדינות.
אלי אלאלוף: מבחינתי זה היה טוב מאוד שלא נתעסק בשום דבר שלא קשור לשירות הלאומי, אבל אני מודה שיש יכולות לארגונים האלה שאפשר לתת שירות נוסף שהוא לא מוגדר שירות לאומי, בהנחיה או בהסכמה של הרשות, והרווחים שיהיו מהפעילויות האלה יהיו לטובת השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: אני חושב בצורה עניינית, למה שלא ידעו למכור שירות לגוף שעושה השתלמויות לדוגמה?
אלי אלאלוף: הם יודעים לעשות את ההשתלמויות לכל גוף שהוא לא שירות לאומי, אבל אם ירוויחו כסף זה לא רווח אישי חס ושלום, אלא לטובת העמותה.
אלי אלאלוף: הכסף הזה יהיה לטובת השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: אמרו לי בעמותת "שלומית" וגם ידעיה, שהם עושים פעילות כדי להרוויח כסף.
אלי אלאלוף: אני מודה באשמה שזה מה שעשיתי בקרן רש"י.
אלי אלאלוף: אבל עמותות-בנות שלנו אף פעם לא החזירו כסף לבעל הבית.
אלי אלאלוף: ההפך, הן השתמשו בזה כדי לעשות פעילויות נוספות.
אלי אלאלוף: זה משאיר את הפעולות של המטרה המרכזית של אותו גוף, אז למה לא לנצל את היכולות?
אלי אלאלוף: אולי יש להם גם מתקנים שבתקופות מסוימים לא מנוצלים.
אלי אלאלוף: לכן פה המשחק של פרופורציה – לא הייתי הולך ל-95%.
אלי אלאלוף: זה נראה לי דרסטי מדי.
אלי אלאלוף: זה תת ניצול של הפוטנציאל שלהם.
אלי אלאלוף: הייתי הולך על שלושה רבעים ורבע.
אלי אלאלוף: אבל בעיקרון שיהיה ברור, ואמרתי את זה, כל הרווחים שיהיו, יהיו לטובת השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: זאת הכוונה שלנו.
אלי אלאלוף: השארנו את האופציה הזאת עם שליטה של הרשות, עם אופציה להביא משאבים נוספים לשירות הלאומי.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת נוסחה שמאפשרת לכולם ליהנות.
שולי מועלם-רפאלי: אם כך, אז לא כל כך הבנתי מה עשינו.
שולי מועלם-רפאלי: לא הסכמנו לכל עיסוקו, הסכמנו לעיקר עיסוקו, אבל בעצם במה שאתה אומר אתה שם ש"כל עיסוקו".
שולי מועלם-רפאלי: לא משנה באיזו חלוקה שתחליטו, אם כל שאר הדברים האחרים שהוא עושה חייבים תמיד לשרת את השירות הלאומי, אז זה בעצם כל עיסוקו.
<יואב ארבל: אני רוצה לחדד.
<יואב ארבל: אם הוועדה הולכת לכיוון של "עיקר עיסוקו", יש שני סוגי פעילויות נוספות.
<יואב ארבל: פעילות אחת זו פעילות למען המתנדבים.
<יואב ארבל: יש עוד דברים שעמותות עושות למען המתנדבים, אולי אחרי השירות, אולי לפני השירות, אולי תוך כדי השירות.
<יואב ארבל: זו פעילות שהיא למען המתנדבים, היא לא למען העיסוק העיקרי שלהם.
<יואב ארבל: הפעילות השנייה שעליה דיבר היושב-ראש זו פעילות אחרת, שהיא לא קשורה למתנדבים, אבל הרווחים הכספיים שלה הולכים לטובת העניין.
אלי אלאלוף: אתה עושה פעילות אחרי השירות ולא מרוויח מזה כסף – שלום על ישראל, זה לא מעניין.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת שאם נעשית פעילות שאין ממנה רווחים, היא לא מפריעה לך בחלוקה הזאת של כל עיסוקו ועיקר עיסוקו?
<יואב ארבל: ככל שהיא קשורה למתנדבים.
אלי אלאלוף: אבל היא צריכה להיות באישור הרשות.
אלי אלאלוף: מבוגרי ההתנדבות, אפילו.
<יואב ארבל: זה המתנדבים.
<יואב ארבל: יש כאן דברים תוך כדי השירות.
<דרור גרנית: זאת בדיוק הנקודה.
<דרור גרנית: אני רוצה לתת כמה דוגמאות.
אלי אלאלוף: יהיה בניין נוסף, אז מה?
אלי אלאלוף: לטובת המתנדבים, מה רע בזה?
מיקי לוי: לטובת המתנדבים, הלוואי אדוני.
<דרור גרנית: אני רוצה לחדד משהו לעניין הערתה של חברת הכנסת מועלם, כי נדמה לי שאולי פספסנו פה נקודה.
<דרור גרנית: בדיני העמותות הכלליים, אני לא מדבר כרגע על הסעיף הזה ולא על החוק הזה, לכל עמותה יש מטרה או מטרות, וכל משאביה אמורים להיות מכוונים לאותן מטרות.
<דרור גרנית: מותר לה, על-פי דיני העמותות והפרקטיקה של רשם העמותות, לייצר פעילויות שהן לא במישרין למטרה הזאת, אבל בכל מקרה הכספים אמורים ללכת לאותה מטרה.
<דרור גרנית: נתתי את הדוגמה של עמותה שמפעילה תיאטרון ועיקר מטרתה זה לייצר תיאטרון, אבל בשוליים היא מפעילה מזנון בכניסה לתיאטרון ומוכרת קפה, והרווח הזה נותן לה עוד כסף.
<דרור גרנית: הכסף הזה אמור ללכת לתיאטרון.
שולי מועלם-רפאלי: אבל נניח שהמזנון לא היה מכניס לה כסף.
<דרור גרנית: ראשית, אנחנו לא נעשה פה משהו מקל יותר במובן הזה שהיא יכולה לקחת את הכספים של המזנון ולשים אותם בצד.
<דרור גרנית: אז אותו דבר פה.
<דרור גרנית: יש פה הוראה נוספת, שהיא לא רק עניין כספי אלא עניין של "אינם גורעים מיכולתו לקיים את עיסוקו העיקרי".
<דרור גרנית: אני רוצה לתת דוגמה.
<דרור גרנית: נניח שאחד הגופים המוכרים משתמש ביכולות ובמבנה הארגוני שלו וביכולות הארגוניות שלו כדי להפעיל מתנדבים זרים מחו"ל.
<דרור גרנית: הוא אומר: אני מביא מתנדב מגרמניה, זה עולם תוכן דומה, זה התנדבות, זה גופים מפעילים, אני מביא גם אותם ועושה פעילות כזאת.
<דרור גרנית: אנחנו אומרים: לא, את זה אסור לך לעשות.
<דרור גרנית: כי זה גורע מהיכולת.
<דרור גרנית: אם אני בא לבית-חולים ואומר לו: אתה יכול לקבל בת שירות לאומי, או בת שירות לאומי עם מוגבלות דווקא, יגיד לו הגוף המוכר: אולי אביא לך מתנדבת גרמנייה, שבמקרה היא גם דוברת שלוש שפות, יש לה תואר ראשון, היא בת 25 וכו'.
<דרור גרנית: זאת אומרת, זה ינגוס באפשרויות הרשות.
<דרור גרנית: הדוגמה הזאת למשל, זה סוג של פעילות שנגיד לו: את זה אסור לך.
שולי מועלם-רפאלי: אם הוא ירצה הוא יצטרך להקים עמותת-בת, כמו שהציג פה היושב-ראש.
מיקי לוי: צריך לפרט את זה, או זה מוגדר?
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים פה להוסיף בהמשך את הנושא של ניגוד עניינים כהוראה.
<נעה בן שבת: בעמוד 38 מוצע להוסיף פה סעיף על ניגוד עניינים.
אלי אלאלוף: אני הייתי משאיר את הסמכות של קביעת ניגוד עניינים לרשות.
מיקי לוי: אבל זה חייב להיכנס לחוק.
מיקי לוי: אם הוא לא ייכנס לחוק, יהיה מקום לפרשנות.
אלי אלאלוף: הוא ייכנס לחוק, אבל בסמכות הרשות.
<נעה בן שבת: מה שמוצע פה זה שלא יפעל גוף מפעיל באופן שיש בו חשש לניגוד עניינים, לרבות ניגוד עניינים בין טיפולו במתנדב או עיסוקו לפי חוק זה או בין עיסוק אחר.
אלי אלאלוף: לגבי המגבלות הפוליטיות של העובדים של הגופים המפעילים, עוזר השר, בבקשה.
<אבי מאיר: השר בזמנו סיכם שיו"ר ומנכ"ל לא יכולים להיות חברים בגוף בוחר של מפלגות.
<נעה בן שבת: זאת אומרת יושב-ראש הדירקטוריון ויושב-ראש ועד המנהל?
<אבי מאיר: יו"ר העמותה ומנכ"ל העמותה.
<יואב ארבל: לא הגוף הפנימי, הגוף החיצוני.
<נעה בן שבת: אז זה מה שהוועדה מחליטה לאמץ.
שולי מועלם-רפאלי: רק בגוף בוחר, לא חברות במפלגה בכלל.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא הגיוני.
<דרור גרנית: אותן הגבלות שחלות בחוק המקורי.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, אנחנו לא ממציאים פה משהו חדש שלא חל.
<יואב ארבל: מה שכתוב זה הנהלה פעילה או גוף מדיני או חבר בגוף.
<יואב ארבל: זה מה שכתוב פה כרגע, זה הנוסח.
<נעה בן שבת: ויש הגדרה של גוף בוחר של מפלגה.
שולי מועלם-רפאלי: את זה אנחנו מכירים.
<יוסי מלכה: אני מבקש להסב את תשומת לב חברי הכנסת לעובדה שעמותות לשירות לאומי אינן עמותות רגילות.
<יוסי מלכה: קודם כל, בעובדה שהן מנהלות פרויקט לאומי מקביל לשירות צבאי.
<יוסי מלכה: מתנדבת מקבלת את כל הזכויות שמקבל חייל, ולכן אין הקבלה, עם כל הכבוד, לעמותה שמפעילה חוגי תיאטרון, בלי לזלזל בעמותה הזאת.
<יוסי מלכה: דבר שני, מפעל השירות הלאומי צמח דרמטית.
<יוסי מלכה: אנחנו משלמים את מחיר הצמיחה.
<יוסי מלכה: מה זה אומר מחיר הצמיחה?
<יוסי מלכה: זה אומר שצריך לייצר פה תהליך של העמקת העבודה בתוך מהלך השירות הלאומי.
<יוסי מלכה: למה אני מתכוון?
<יוסי מלכה: בחלק מן הבקרות, ולא אגיד איפה כדי לא להכפיש מגזרים שלמים, שנעשו גם בשנה שעברה וגם השנה, ממוצע הנוכחות של המתנדבות היה מאוד מאוד נמוך.
<יוסי מלכה: אל תספרו לי סיפורים.
<יוסי מלכה: אני מנהל עמותות כבר הרבה שנים.
<יוסי מלכה: עמותות נמצאות בהישרדות.
<יוסי מלכה: כשהן מתפזרות להרבה מאוד תחומים, משהו משלם מחיר, משהו נפגע.
<יוסי מלכה: אם חברי הכנסת יאפשרו להרחיב את המנדט, מי שישלם את המחיר זה המפעל הגדול והיקר שנקרא שירות לאומי.
<יוסי מלכה: אם זה היה מפעל סטטי שלא גדל, שלא מתפתח, שלא מכניס בעקבות עבודה קשה של הרשות עוד אוכלוסיות, אני מבין.
<יוסי מלכה: זה בסדר.
<יוסי מלכה: אבל המפעל נהיה יותר מגוון, יותר רחב.
<יוסי מלכה: המשימות הן משימות עצומות.
<יוסי מלכה: להכניס צרכים מיוחדים, צעירות בסיכון, אפילו מגזרים שלא לקחו עד עכשיו חלק במפעל הזה, זו עבודה לא של מאה אחוז של העמותה, אלא של 5,000 אחוז של העמותה.
<יוסי מלכה: ברגע שאתם מאפשרים לעמותות לזלוג לפעילות אחרת, אני חושש מאוד - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה שאנחנו חוזרים אחורה לפני עשרה מפגשים.
שולי מועלם-רפאלי: אין לי בעיה לעשות הצבעה, אבל זה לא עובד ככה.
שולי מועלם-רפאלי: אי-אפשר שאנשים יבואו וכל פעם יחזירו אותנו אחורה.
אלי אלאלוף: שמענו את ההערה שלך.
מיקי לוי: אנחנו נעשה הצבעה על "כל עיסוקו" ו"עיקר עיסוקו"?
שולי מועלם-רפאלי: הם עדיין לא סגרו את הנוסח.
<אבי מאיר: "רוב עיסוקו" אנחנו ראינו רק בחמישי בערב את ההצעה החדשה.
<אבי מאיר: יש לנו כמה הערות קטנות.
אלי אלאלוף: עם כל הכבוד שזה בשם השר, יש גבול כמה אנחנו יכולים למשוך את הדיונים האלה.
אלי אלאלוף: מיום חמישי יכולת להעיר.
<נעה בן שבת: אולי נוכל לקרוא את זה עכשיו ולראות אם יש להם הערות.
<יוסי מלכה: אני רוצה להסביר.
<יוסי מלכה: החלופה שמופיעה פה היא חלופה טובה, אולי בפרופורציה שצריך לתקן אותה קצת, אבל החלופה היא נכונה.
<יוסי מלכה: "עיקר עיסוקו" צריך להיות באופן משמעותי עיקר עיסוקו.
אלי אלאלוף: חברים, אנחנו חוזרים לדיון.
אלי אלאלוף: האם עשיתם בירורים בהפסקה?
<נעה בן שבת: אולי אם נוכל לקרוא את אותה חלופה שאנחנו מדברים עליה, להבהיר את הדברים.
<נעה בן שבת: כי הרבה דברים היו במסגרת ההבהרות, ויכול להיות שצריך פה תוספת או שתיים ואפשר יהיה לדבר עליהן.
אומרת כך: (1) מטרתו של התאגיד מבקש ההכרה היא לעסוק בהפניית מתנדבים לשירות לאומי או להתנדבות קהילתית, באיתורם ובליוויים במסגרת השירות הלאומי או ההתנדבות הקהילתית, ועיקר עיסוקו הוא באיתור, בהפנייה ובליווי של מתדבים כאמור, ובביצוע תפקידי גוף מוכר לפי חוק זה (להלן – עיסוקו העיקרי), ואם היו לתאגיד עיסוקים נוספים המנהל מצא כי מתקיימים כל אלה – (א) עיסוקיו הנוספים של מבקש ההכרה תורמים למתנדבים או לעיסוקו העיקרי ואינם גורעים מיכולתו לקיים את עיסוקו העיקרי; בעניין הזה עלו שאלות כאן בהפסקה, מה זה תורמים למתנדבים.
אומרת כך: אני מבינה שזו גם פעילות שהיא לא קשורה לשירות הלאומי, אבל יש בה תרומה למתנדבים.
אומרת כך: אדוני, אני מבינה שזה הכיוון שאתה הנחית.
אומרת כך: אם יש לזה תרומה למתנדב, זה גם יכול לבוא בחשבון.
אומרת כך: אם זה תורם לעיסוק העיקרי גם כלכלית, זה עוד יחס של תרומה של העיסוק העיקרי, גם אם הם לא קשורים באופן ישיר, או אפילו לא באופן עקיף, לשירות הלאומי.
אומרת כך: זאת אומרת, אנחנו כן מדברים פה על הגבלה מבחינת העיסוק שאותו גוף יוכל לעשות, אבל ההגבלה הזאת נועדה כדי להבטיח שהפעילות העיקרית שלו כגורם מאוד חשוב פה בשרשרת של השירות הלאומי תבוצע.
אומרת כך: יש פה איזה איזון שאומר מצד אחד יש תרומה ויש קשר לצורך השירות העיקרי, אבל אנחנו לא מגבילים את האפשרות התיאורטית לפעול בעיסוקים אחרים ככל שהם תורמים.
אלי אלאלוף: אין ניגוד אינטרסים.
<נעה בן שבת: לא, ניגוד אינטרסים זה סעיף נפרד.
<נעה בן שבת: (ב) ההיקף הכספי של עיסוקו העיקרי אינו פחות מ-75% מההיקף הכספי הכולל של מבקש ההכרה; זאת אומרת, עדיין העיסוק העיקרי, גם מבחינת ההיקף, צריך להיות 75% מכלל ההיקף הכספי.
<דרור גרנית: 75% זה אחוז מאוד גבוה.
אלי אלאלוף: לאיזה כיוון?
<דרור גרנית: אסביר ממה אני חושש.
<דרור גרנית: במהלך ההפסקה נתתי דוגמה, בשיחה עם חברת הכנסת מועלם, למשהו לא קשור.
<דרור גרנית: נניח שאחד הגופים החליט לפתוח פעילות שהיא תקינה לחלוטין, כשרה, חוקית, הכול בסדר.
<דרור גרנית: הוא פותח מסעדה.
<דרור גרנית: אין לה שום זיקה לשירות הלאומי.
<דרור גרנית: יכול להיות שבשנה הראשונה היא לא צברה מספיק לקוחות, בשנה השנייה היא צברה המון לקוחות, ובשנה השלישית פתאום היא התרסקה כי קמה לה מתחרה.
<דרור גרנית: היא יכולה בפעילות כזאת להתנפח או לקטון בנפח הפעילות באחוזים דרמטיים.
<דרור גרנית: אז להגיד לה שהיא יכולה להגיע עד לרבע, זה בעיני מאוד מרחיק לכת.
<דרור גרנית: אני חושב שזה צריך להיות מספר יותר מצומצם.
<דרור גרנית: מספר שאומר: דעו שזה התפל ולא העיקר.
<דרור גרנית: זה נלווה.
<דרור גרנית: כי 25% זה המון.
<דרור גרנית: זה נראה לי חלק מאוד ניכר.
<דרור גרנית: אבל כמובן זה נתון להחלטת הוועדה.
אלי אלאלוף: 75% זה נראה לך נמוך מדי או גבוה מדי?
<דרור גרנית: לדעתי זה צריך להיות 85% אולי, או סדר גודל כזה.
<דרור גרנית: המסמך המקורי שהציעה היועצת המשפטית לוועדה היה 95%, אז אם אתם חושבים שזה מוגזם מדי אז נניח נגיע ל-85%.
מיקי לוי: אני בתפיסת העולם שלו.
מיקי לוי: כך זה מצמצם את האפשרויות להתפזר למקומות שאינם קשורים לשירות הלאומי אזרחי.
מיקי לוי: אתה יודע את דעתי, הפרדה מוחלטת.
מיקי לוי: אבל זה לפחות מכניס אותנו למשבצת.
<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שאנחנו מנסים למצוא איזשהו איזון שהוא איזון שמצד אחד לא פוגע ביכולת לצמצם.
מיקי לוי: אני בתפיסת עולם כמו היו"ר, אבל באו בכל מיני דרישות.
<נעה בן שבת: אנחנו רוצים למצוא את המידה הנכונה שלא תפגע יתר על המידה באפשרות של הגופים.
מיקי לוי: אין בעיה, אז 85% ו-15% לגוף חיצוני, או שיעשו הפרדה של קונסטרוקציה.
אלי אלאלוף: יש הפרדה ניהולית, כספית.
אלי אלאלוף: נציג האוצר, אורי, מה אתה אומר?
<אורי שיינין: לי זה הרגיש כמו שדרור אומר.
<אורי שיינין: כשאתה אומר 25%, אתה קורץ תוך כדי שהוא בעצם יכול לעשות מה שהוא רוצה.
אלי אלאלוף: החשב הכללי, יש לכם עמדה?
<דניאל פרג: אנחנו לא הבענו עמדה לגבי האחוזים.
<דניאל פרג: באופן כללי אנחנו בעד שיהיה כמה שיותר מעיסוקו העיקרי.
<דניאל פרג: זאת אומרת, לכיוון ה-95%.
<ידעיה לוין: אני רוצה להעיר הערה שמבחינתי היא חשובה.
<ידעיה לוין: מבחינת "בת עמי", שאנחנו לא גוף סטטוטורי, אנחנו בכל מקרה נהיה חייבים להקים גוף חדש.
<ידעיה לוין: אני שם את זה על השולחן.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, השינוי כרגע של החוק יוצר מצב שאנחנו נצטרך להקים גוף חדש.
אלי אלאלוף: אסור לנו לאסור עליכם.
<נעה בן שבת: כנראה שבכל מקרה הייתם צריכים להקים גוף חדש, כי גוף מוכר יכול לקבל רק עמותה או חברה לתועלת הציבור, ואם אתם מדברים על "בת עמי" היא מיזם אחר.
<ידעיה לוין: זה לא השתנה.
<ידעיה לוין: יש לנו עמותה.
אלי אלאלוף: מה הייתה הפעילות הראשונה של "בת עמי"?
<ידעיה לוין: שירות לאומי.
<נעה בן שבת: היא לא עמותה, היא לא חברה, היא בעצם מיזם.
<ידעיה לוין: השאלה היא הפוכה, מה הייתה הפעולה הראשונה של "אלומה", כי אנחנו תחת "אלומה".
<ידעיה לוין: "אלומה" לא התחילה בשירות לאומי, ואחר כך היא קיבלה רישיון מהמדינה להקים את "בת עמי".
<ידעיה לוין: הם חברו כמה גופים.
אלי אלאלוף: מה הייתה הפעילות של "אלומה"?
<ידעיה לוין: ליווי והכשרה של בנות דתיות בצבא.
אלי אלאלוף: אז מה העמדה שלך?
<ידעיה לוין: למרות שכתוב "עיקר עיסוקו", אבל ברגע שמצמצמים לאחוזים אני מבקש שהחוק יאפשר בתוכו וייצור את המנגנון.
<ידעיה לוין: כרגע זה לא קיים.
<ידעיה לוין: נעה קבעה אתנו ישיבה על זה ביום שלישי, אז אם החוק אמור להיסגר היום זה בעייתי – איך המדינה יכולה לאפשר שהניסיון וכל מה שנצבר במהלך שנות פעילותה של "בת עמי" תחת "אלומה" יישמר לגוף החדש שיוכר כחברת-בת של "אלומה" אבל כעמותה נפרדת.
אלי אלאלוף: זה כבר מסורבל מדי.
<נעה בן שבת: לגבי הניסיון יש הוראה שקבועה כאן ומבקשת לאפשר להכיר בגוף החדש מבחינת השירות הלאומי.
<נעה בן שבת: יש גם הוראת מעבר שמבקשת לתת מספר שנים לגוף המוכר הקודם להמשיך לפעול כדי לאפשר גם ותק לצורך הוצאת אישור ניהול תקין לעמותה החדשה.
<נעה בן שבת: יש ענייני מיסוי, ענייני העברת נכסים.
<נעה בן שבת: לשם כך באמת נועדה הפגישה, והיא נועדה לתת מענה פרטני לעמותה הזאת כדי לנסות לסייע.
<נעה בן שבת: אבל לא במסגרת החקיקה ולא כמענה במסגרת החוק, אלא למצוא את הדרכים שימנעו את הפגיעה לעמותה הספציפית.
אלי אלאלוף: אנחנו חוזרים להגדרה המקורית.
אלי אלאלוף: עמותה שתעסוק בשירות לאומי, זה צריך להיות עבור השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: כל השאר, אם העמותה הזאת רוצה להקים מנגנון חדש או עמותה חדשה, זה בעיה שלה.
אלי אלאלוף: היא לא תתעסק.
אלי אלאלוף: ואם היא תקבל את ההכרה כשירות לאומי, בבקשה.
אלי אלאלוף: אבל זה לא מעניין אותנו כרגע.
אלי אלאלוף: אנחנו מתעסקים רק עם עמותות שעוסקות היום בשירות הלאומי, והן צריכות לעשות את רוב פעילותן והפרופורציה צריכה להיות מה שנחליט בדקות הקרובות.
אלי אלאלוף: אם תקימו מפעל, קבוצה חדשה, עמותה חדשה, חברה, זה לא מעניין אותנו כרגע לדעתי.
<ישעיהו אברהם: בתחילת הדיונים בוועדה, כשהצגנו את הפגיעה של החוק בנו כגוף שקיים הרבה שנים, היושב-ראש אמר שהוועדה תפעל לזה שאנחנו לא ניפגע, ובאמת נקבעו ישיבות בעניין הזה.
<ישעיהו אברהם: אני רוצה להסביר למה אנחנו נפגעים.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שפגענו.
אלי אלאלוף: נתנו לכם מספיק זמן להתארגן.
<ישעיהו אברהם: אסביר לאדוני למה אנחנו נפגעים.
אלי אלאלוף: אני לא חוזר לדיון אחורה.
אלי אלאלוף: מספיק, היו-יו נגמר.
אלי אלאלוף: אמרתי לכם, היום הסבלנות שלי רוצה להביא אותי לסיים את החוק היום.
אלי אלאלוף: שלא יהיו הפתעות.
אלי אלאלוף: על שתי השאלות לדעתי קיבלתי תשובות אפילו בעצמכם.
מיקי לוי: אני מבקש 85%.
מיקי לוי: זה גם הרבה יותר ממה שאני חשבתי.
מיקי לוי: וגם הגבלה בסכום.
מיקי לוי: לא יעלה על הדעת שאחת מהעמותות, העיסוק החיצוני שלה הוא 30 מיליון שקל.
מיקי לוי: זה לא שקל ולא שניים, בהמשך למה שדרור אמר.
מיקי לוי: אז אני מבקש גם לשים גבול לסכום, וגם באחוזים.
אלי אלאלוף: אבל האחוז הוא קובע.
מיקי לוי: האחוז הוא מעיסוקו, אדוני, לא מהסכום שהיא אמורה לעסוק.
מיקי לוי: תעשה 10% ותמצא עיסוק של מאה מיליון שקל, זה לא מסתדר.
<נעה בן שבת: אבל לפי מה תקבע את הסכום?
<נעה בן שבת: יש לך עמותות מאוד גדולות, יש לך עמותות מאוד קטנות.
<נעה בן שבת: איך תדע מה הסכום הנכון?
מיקי לוי: יכול להיות באחוזים של אותו סכום שהיא מגלגלת במסגרת הקבלה מהמדינה.
מיקי לוי: אבל אי-אפשר לא לעשות הקבלה.
מיקי לוי: אחרת כל עיסוקו ועיקר עיסוקו פשט את הרגל עוד פעם.
אלי אלאלוף: היקף הפעילות של העמותה לא יכול לעלות על...
מיקי לוי: אבל מי ימדוד, אדוני?
מיקי לוי: איך נמדוד את זה באחוזים?
מיקי לוי: חייב להיות גבול.
אלי אלאלוף: המאזן השנתי שלו.
מיקי לוי: אז בואו נסגור את זה באחוזים.
שולי מועלם-רפאלי: לגבי הפרופורציה אני רוצה את מה שאדוני אמר קודם, 75% ו-25%.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכל דבר אחר מעקר את כל הדיון שהיה על עיקר עיסוקו ורוב עיסוקו.
שולי מועלם-רפאלי: חברים, או עיקר או רוב.
שולי מועלם-רפאלי: אם רוב, אז משהו שהוא הגיוני, שלושה רבעים ורבע.
שולי מועלם-רפאלי: בעניין הזה אנחנו לא מסכימים, ועדיין יש פה משהו שהוא גדול יותר.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לדבוק במה שאמרת.
אלי אלאלוף: אחרי שהיו הערות של כל הגורמים המקצועיים מהמשרדים, משרד המשפטים והאוצר והחשב הכללי של האוצר, כולם בעד 15%.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אני חושבת שזה לא יהיה סוד גדול אם אגיד שכל המשרדים האלה בכלל רצו את "כל עיסוקו".
שולי מועלם-רפאלי: אז זה לא מפתיע אותי שהם הלכו לאחוזים המינימאליים.
שולי מועלם-רפאלי: אני ממש מתנגדת לזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאי-אפשר לא לקבל את מה שרוצים, ואז להביא את זה בדלת האחורית.
שולי מועלם-רפאלי: וזה מה שקורה פה.
<דרור גרנית: חברת הכנסת מועלם, אני מזכיר שנקודת המוצא לדיון היום הייתה 95% שהציע הייעוץ המשפטי של הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מזכירה לאדוני שבדיונים הקודמים הדיבור היה ש"עיקר עיסוקו" יהיה בכלל בלי אחוזים.
שולי מועלם-רפאלי: ההליכה הזאת אחורה פעם אחר פעם, בכל הכבוד הראוי לאנשי המשרדים, היא בעיני לא ראויה.
שולי מועלם-רפאלי: היא לא ראויה כשלא מקבלים את מה שרוצים להביא את זה בדלת האחורית.
אלי אלאלוף: זה לא שהיא לא ראויה, היא לא מתאימה לך.
שולי מועלם-רפאלי: נכון, סליחה.
שולי מועלם-רפאלי: מה שאני אומרת, אדוני, אני אומרת בשם עצמי.
אלי אלאלוף: מה זה לא ראויה?
אלי אלאלוף: יש פה איזה מעשה זדון?
שולי מועלם-רפאלי: אבל אני חושבת שכל הניסיונות להגיד דברים ואז להכניס אותם בדלת האחורית, בעיני הם לא מתאימים לניסיונות ההידברות שהיו פה.