GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: זה אירוע חריג.
שולי מועלם-רפאלי: החקיקה היא בדלת הראשית.
<תומר נאור: האם זו לא סיבה להגביל כמות של מתנדבים כדי שלא תהיה בעיה?
<תומר נאור: בגלל השאלה של חבר הכנסת מיקי לוי.
<נעה בן שבת: אם אפשר להציע שנתקדם לסוגיות היותר עקרוניות, ולא ניכנס לפרטים.
<יואב ארבל: אבל אם אפשר בסעיף 47 להכניס את האפשרות של הרשות להיכנס בנעלי הגוף המוכר.
אלי אלאלוף: זה כן.
<נעה בן שבת: וגם התליה בשנת השירות הבאה.
מיקי לוי: זה מה שקרה, ברחתם מקבלת החלטה.
מיקי לוי: ושיירשם בפרוטוקול.
מיקי לוי: אני שואל אתכם: אותו גוף, שכולם יודעים שהיא הוציאה אותו, האם תאפשרו לו לעבוד במקום אחר?
מיקי לוי: לא קיבלתי תשובה.
אלי אלאלוף: אם אחד המשרדים הוציא גוף מפעילות כלשהי שהוא לא יכול להמשיך בפעילות, מהסיבות האלה.
אלי אלאלוף: סך הכול, לא לשכוח, כל הגופים אמורים לשרת מטרה אחת, והיא השירות הלאומי.
<מיכל וולדיגר: חבר הכנסת מיקי לוי, האם יודעים שזה נעשה בזדון?
שולי מועלם-רפאלי: אל תיכנסו לאירוע הספציפי הזה.
שולי מועלם-רפאלי: בכל הכבוד הראוי, זה לא הדיון פה.
שולי מועלם-רפאלי: הדיון פה הוא על הצעת החוק.
<דרור גרנית: אני מסכים מאוד עם חברת הכנסת מועלם.
<דרור גרנית: זוהי הרשות המחוקקת.
<נעה בן שבת: עמוד 41.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על חובות הגוף המוכר.
<ישעיהו אברהם: יש לי שאלה על סעיף ניגוד העניינים.
<נעה בן שבת: סעיף ניגוד העניינים זה סעיף 47א.
<ישעיהו אברהם: העיקרון מקובל עלי, אבל אין פה הגדרה, לא מה זה ניגוד עניינים והאם חל עלי ניגוד עניינים שניתן בפסיקה לגבי המדינה עצמה.
<ישעיהו אברהם: האם כשאני מתקשר למשל עם שני גופים מוכרים, ששניהם מפעילים, אחד הוא בית-חולים כזה והשני הוא בית-חולים אחר, אני בניגוד עניינים עכשיו?
<ישעיהו אברהם: הסעיף הוא כל כך רחב וכל כך אמורפי.
<נעה בן שבת: לכן אנחנו מבהירים.
<נעה בן שבת: אתה רוצה שלא יהיה "לרבות" אלא להגיד "ניגוד עניינים בין טיפולו במתנדב או עיסוקו לפי חוק זה ובין עיסוק אחר שלו"?
<ישעיהו אברהם: שאני אדע מה אני צריך לעשות.
<ישעיהו אברהם: אחרת כמעט על כל דבר יצטרכו חוות דעת אם יש ניגוד עניינים או אין.
אלי אלאלוף: יש הצעת חוק לניגוד עניינים אצל הלוביסטים.
אלי אלאלוף: אחד עושה פרסום לסיגריות, וביד השנייה הוא גם מקדם תרופות.
<דרור גרנית: אין סתירה בין השניים.
<דרור גרנית: מכניסים מפה ומכניסים משם.
<נעה בן שבת: אדוני, כיוון שרצינו לסיים היום, אני לא חושבת שנוכל לסיים היום.
<נעה בן שבת: אבל אולי אפשר להתמקד כרגע.
<נעה בן שבת: 47א.
<נעה בן שבת: לא יפעל גוף מוכר באופן שיש בו חשש לניגוד עניינים לרבות ניגוד עניינים בין טיפולו במתנדב או עיסוקו לפי חוק זה ובין עיסוק אחר שלו.
<נעה בן שבת: בסעיף 52(13), בעמוד 41, יש חובה לשמור את המידע שברשותו בקשר לחוק זה במאגר מידע, כמשמעותו בחוק הגנת הפרטיות.
<נעה בן שבת: הנושא של הצהרה מכל גוף מפעיל ומכל מתנדב בעניין קרבה משפחתית, אני רוצה לציין שלגבי כל הנושא של הקרבה המשפחתית מוצע פה איזשהו שינוי.
<נעה בן שבת: השינוי המוצע בסעיף 65 הוא שגוף מוכר לא יפנה מתנדב לשירות בגוף מפעיל אם קרוב משפחה של המתנדב עובד באותו גוף מפעיל או נושא משרה בו, והמתנדב צפוי להיות כפוף אליו במישרין או בכפיפות מנהלית במהלך השירות.
<נעה בן שבת: זאת ההחלטה שקיבלה הוועדה בנושא הזה.
<נעה בן שבת: בחוק זה ייקרא ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) אומר, שאם נודע לגוף מפעיל על קיומו של ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית, לגבי מתנדב שמשרת אצלו, ידווח על כך לגוף המוכר שהפנה את המתנדב אליו בתוך שבועיים לכל המאוחר.
<נעה בן שבת: אלה ההוראות שנוגעות לגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: מבחינת הגוף המוכר, החובה היא לקבל את המידע.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, המידע על הצהרה בדבר היעדר קרבה משפחתית נכלל במסגרת ההסכם שהוא צריך לקבל עם המתנדב, והוא חייב לדווח לרשות על כל ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית.
<נעה בן שבת: כך זה מופיע פה בסעיף (15).
<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה לא כהצהרה נפרדת, אלא כחלק מההסכם שחותם המתנדב.
שלום ג'רבי: יש אותו הדבר גם בשירות האזרחי, בחרדים.
<נעה בן שבת: סעיף 16 פסקה (16) יש חובה לדווח לרשות לפי הוראות סעיף 57.
<נעה בן שבת: חבר הכנסת מיקי לוי, ביקשת שזה יהיה דיווח במסגרת מערכת "מרכבה".
<נעה בן שבת: זאת ההסתייגות שלך.
<נעה בן שבת: השאלה אם נכנסים פה לסוג המערכת בחקיקה הראשית.
מיקי לוי: במערכת הזאת הושקעו 600 מיליון שקלים, ובמערכת הזאת אפשר להכניס את שמות המתנדבים, ואז משרד הרווחה ידע שיש מתנדב בשם מסוים ואי-אפשר להכניס את שמו בגלל הגודל למשרד החינוך לצורך העניין.
מיקי לוי: אלה דברים שקרו, חד-משמעית אני אומר לכם, מבדיקה.
מיקי לוי: כשהייתי בתפקידי הקודם, היו דיווחים כפולים, קבלת כסף בדיווחים כפולים.
מיקי לוי: לא היה ממוחשב, היה על דפי פוליו.
מיקי לוי: אפילו לא באקסל.
שלום ג'רבי: הנושא של ה"מרכבה" זה מסובך.
שלום ג'רבי: קיבלנו תקציב ייעודי של שלושה מיליון שקלים לטובת תוכנת מחשב שתתכלל את כל הנושא של משרדי הממשלה.
שלום ג'רבי: ישבו אנשי הרשות עם אנשי ה"מרכבה".
שלום ג'רבי: זה מורכב מאוד שהגופים המוכרים ייכנסו לעניין הזה.
שלום ג'רבי: אבל להערה שאתה מעיר, חבר הכנסת מיקי לוי, אנחנו מטפלים ואנחנו בודקים את זה כדי שכל משרדי הממשלה יהיו תחת אותה רשת או תוכנה.
שולי מועלם-רפאלי: תחת דיווח אחיד.
שולי מועלם-רפאלי: השר שם לזה שלושה מיליון שקלים.
מיקי לוי: חבל שהנציג של המשרד לביטחון פנים איננו כאן.
מיקי לוי: במשרד לביטחון פנים, ששם לא מצאתי שום כפילויות, זה בתוך תוכנת "מרכבה" מזה שנתיים או שלוש.
מיקי לוי: אני לא מבין, זו מערכת ממשלתית.
מיקי לוי: למה צריך ליצור מערכת נוספת?
שלום ג'רבי: ישבו עם אנשי "מרכבה".
שלום ג'רבי: ביום חמישי היה לנו יום עיון לעובדי הרשות, ויספרו לך חברי ברשות כמה שצעקתי שם על הנושא של המחשוב.
שלום ג'רבי: אנשי הרשות שישבו יחד עם אנשי ה"מרכבה" אמרו שזה מורכב מאוד.
שלום ג'רבי: יושב כאן אורי שיינין מהאוצר, משרד האוצר יגיד עם החשב הכללי שאנחנו לוקחים שלושה מיליון שקלים לטובת הדבר הזה.
שלום ג'רבי: אם יבואו ויגידו ש"מרכבה" זה טוב ואפשר לעשות, אני מוותר על שלושה מיליון השקלים.
שלום ג'רבי: אני הראשון.
<דניאל פרג: הטענה שעד היום היו דיווחים ברוב המשרדים בקבצי PDF, משהו שאי-אפשר לעקוב אחריו.
<דניאל פרג: זה נכון שאנחנו עושים עכשיו איזושהי רפורמה.
<דניאל פרג: הרשות עושה את זה ברמה של ניהול המתנדבים.
<דניאל פרג: אנחנו מפתחים מערכת לכל משרדי הממשלה, נראה איך נעשה עם משרד החינוך, שהחשבונות והפיקוח יהיו במערכת אחידה שתנוהל ב"מרכבה".
<דניאל פרג: מה שאני מציעה, כי אני לא יודעת מה יהיה בבוא הימים, יכול להיות שזה יהיה "מרכבה" ויכול להיות שזה יהיה מערכת אחרת שתפותח, אבל שזה יהיה בהתאם לדרישות המשרדים או דרישות המכרז האחיד.
<דניאל פרג: זאת אומרת שהדיווחים יצטרכו להיות בפורמט אחיד שידרשו משרדי הממשלה, וברגע שנקבל דיווחים שיאפשרו לנו מעקב ופיקוח אז הדברים יתנהלו בצורה יותר נכונה.
אלי אלאלוף: זה ברמה של דרישות המשרדים או הרשות?
שולי מועלם-רפאלי: הרשות צריכה לדרוש.
<דניאל פרג: הרשות באמת עושה מערכת לניהול כל המתנדבים.
<דניאל פרג: ברמה של דיווחים, זה יהיה משהו אחיד לכל משרדי הממשלה.
<דניאל פרג: זאת אומרת, הדיווח יהיה אחיד, לא יהיה שוני.
אלי אלאלוף: זה עוד לא פותר את הבעיה.
<ענת לייכטר: אני בהחלט תומכת במערכת דיווחים אחידה, בין אם זה של הרשות, בין אם זה מה שמפתחים בחשב הכללי.
<ענת לייכטר: משרד הבריאות כן עובד עם "מרכבה", בתי-חולים לא עובדים עם "מרכבה", וזו יכולה להיות בעיה.
<דרור גרנית: הסעיף מדבר עכשיו לדווח לרשות לפי הוראות סעיף 57.
<דרור גרנית: סעיף 57 אומר: גוף מוכר ידווח לרשות במועד ובאופן שיקבע השר על כל אלה.
<דרור גרנית: לכן כשיקבע השר במועד ובאופן, הוא יכול גם לקבוע שזה יהיה ב"מרכבה", במערכת אחודה אחרת, באופן שהוא יקבע.
שולי מועלם-רפאלי: בפרט שזה יהיה אחיד לכולם.
אלי אלאלוף: זו מערכת ממוחשבת?
שולי מועלם-רפאלי: השר תקצב לזה שלושה מיליון שקל.
<דרור גרנית: אני חושב שהדיון פה נכנס לרזולוציות שלא דרושות לחקיקה.
מיקי לוי: אני מקבל את התיקון שלך.
מיקי לוי: מערכת ממוחשבת.
<נעה בן שבת: אבל מה שאומר דרור הוא שהדיווח לפי סעיף 57 פה מפנה לכל סוגי הדיווחים.
<נעה בן שבת: זה גם הדיווחים על פרטים אישיים ונוכחות.
<נעה בן שבת: השאלה היא אם הכול צריך להיות במערכת ממוחשבת.
שלום ג'רבי: כן, חד-משמעית.
<דרור גרנית: הנוסח משקף את הדבר הזה.
אלי אלאלוף: "ואחיד לכל הגופים".
מיקי לוי: אביא קצת את ניסיוני מוועדת הכספים.
מיקי לוי: אני בנוכחות של 99% שם.
מיקי לוי: אני מבקש שידווח לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות על סיום ביצוע.
מיקי לוי: אנחנו מכירים את זה מניסיונות קודמים, שזה הלך לאורך שנים וזה הוזנח ולא דפק.
מיקי לוי: ביצוע של המערכת.
מיקי לוי: אם תגידו לי עכשיו שנתיים, אני לא מסכים.
שלום ג'רבי: אנחנו לחוצים יותר ממך מהעניין.
אלי אלאלוף: זו לא תשובה.
שלום ג'רבי: אני לא יודע להגיד.
מיקי לוי: אליך שידווחו, לא אלי.
אלי אלאלוף: אני מציע שזה לא יהיה בחוק, אבל אני כוועדה אקבע דיון על זה אחת לשלושה חודשים.
מיקי לוי: אפילו חצי שנה לא אכפת לי, כי מערכת מחשוב לוקחת זמן.
אלי אלאלוף: אחת לשישה חודשים.
אלי אלאלוף: אני אוהב לאמץ את החלטות האופוזיציה.
שולי מועלם-רפאלי: זה הגיוני.
מיקי לוי: אופוזיציה לוחמת.
שולי מועלם-רפאלי: אז ההסתייגות על מערכת "מרכבה" ירדה?
<נעה בן שבת: ההסתייגות הזאת למעשה התקבלה אם אנחנו אומרים לדווח לרשות לפי הוראות סעיף 57 באופן ממוחשב ואחיד.
<נעה בן שבת: בסעיף 53(א) שינינו.
<נעה בן שבת: אומרים שלא יפנה גוף מוכר מתנדב לגוף מפעיל, אלא אם כן הגוף המפעיל מסר לו התחייבות בנוסח של התוספת השלישית ולאחר שווידא שיש ברשות הגוף אישור גוף מפעיל לפי סעיף 58 או לפי סעיף 17(ב)(1) לפי העניין.
<נעה בן שבת: פה אנחנו מוחקים את הפסקאות הנמצאות ובמקום זה יש לנו נוסח התחייבות שמופיע בתוספת השנייה והיא אומרת: התחייבות של גוף מפעיל.
<נעה בן שבת: יש שם הגוף המפעיל, מספר מזהה, כתובת הגוף המפעיל, מספר טלפון של הגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: אנו החתומים מטה, מורשי חתימה ושם הגוף המפעיל, מתחייבים שהגוף המפעיל לעניין הפעלת מתנדבים שיופנו אליהם בידי הגוף המוכר, פה יופיע שם הגוף המוכר, ושנים זה לא רק שנה אחת, אלא מספר שנים.
<נעה בן שבת: יכול להיות כלהלן: (1) הגוף המפעיל יפעל לגבי המתנדבים שיופנו אליו כגוף מפעיל כמשמעותו בחוק שירות אזרחי, התשע"ז-2017 ויחולו עליו כל המחויבויות של גוף מפעיל לפי כל דין ומכח הנהלים של הרשות לשירות לאומי-אזרחי לפי החוק האמור; (2) הכתובת ומספר הטלפון של המקומות שבהם ישרתו המתנדבים בפועל הם כלהלן – פה צריך לפרט את כל הכתובות ומספרי הטלפונים; (3) תיאור התפקידים שבהם ישרתו המתנדבים הם כלהלן – גם פה יהיה פירוט של תיאורי התפקיד; (4) תחום השירות שבו יבוצע השירות הלאומי או ההתנדבות הקהילתית בידי המתנדבים הוא – יהיה כתוב תחום השירות.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהסעיף הזה ישתנה אם נשנה את מבנה תחומי השירות.
<נעה בן שבת: (5) ימי השבוע והשעות שבהם תתבצע הפעילות בידי המתנדבים – פה יהיה פירוט גם כן; (6) הגוף המפעיל מתחייב לשלם לגוף המוכר בעד הפעלת המתנדבים, את התשלומים הנדרשים כדין לפי התעריף, או במקרה שזה גוף מפעיל שרשות ציבורית מממנת עבורו את התקנים, יהיה מצוין שהרשות הציבורית הנושאת במימון בעד המתנדבים המופנים לגוף המפעיל היא – פה יהיה פירוט לגביו – והיא התחייבה לביצוע התשלומים בהתאם לדין; (7) הגוף המפעיל מתחייב למלא כל חובותיו כלפי המתנדבים לפי כל דין; (8) הגוף המפעיל מתחייב כי המתנדבים יופעלו אצל הגוף המפעיל ולא יופעלו על ידו אצל אחרים; אם הגוף המפעיל יפעיל את המתנדבים בקרב מקבלי שירות מהגוף המפעיל יש לפרט בקרב מי יופעלו.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, אם הוא שולח את המתנדבים לגורמים מטעמו, למשל אצל קשישים, אצל גורם מטעמו, אז הוא יפרט את הפירוט הזה.
<נעה בן שבת: (9) הגוף המפעיל מתחייב למסור לגוף המוכר ולרשות הצהרה בדבר העדר ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית כמשמעותו בסעיף 65 לחוק, בין מתנדב או מועמד לשירות בגוף המפעיל, לפי העניין, ובין עובד או נושא משרה בגוף המפעיל, ולדווח לגוף המוכר במקרה של ניגוד עניינים כאמור בהתאם להוראות סעיף 65(ב) לחוק; (10) הגוף המפעיל מתחייב לאפשר לגוף המוכר לבקר ולבדוק שהגוף המפעיל מקיים את ההוראות לפי כל דין, לפי נוהלי הרשות לשירות לאומי-אזרחי ולפי התחייבות זו; (11) הגוף המפעיל מתחייב לנהל רישום התייצבות יומי של המתנדבים לנושא רישום הנוכחות; (12) הגוף המפעיל מתחייב לדווח על שינויים.
<נעה בן שבת: אולי כאן אנחנו צריכים להדגיש איזה סוג שינויים מדובר, שינויים שחלו לגבי ההפעלה של המתנדב; (13) הגוף המפעיל מצהיר כי ידוע לו כי הגוף המוכר לא יפנה אליו מתנדבים ויפסיק את הפעלת ההתנדבות אצלו אם הגוף המפעיל יחדל לעמוד בתנאי האישור או שהאישור שניתן לו יפקע מכל סיבה אחרת.
<נעה בן שבת: צריך להיות תאריך ושם מלא, תפקיד וחתימה של המורשים מטעם אותו גוף מפעיל.
<נעה בן שבת: זו ההתחייבות.
<נעה בן שבת: היא באה במקום הנוסחים בתוך הסעיף.
<נעה בן שבת: גם בסעיף 53(ב)(8) אנחנו מדברים על הצהרה של המתנדב על העדר ניגוד עניינים בשל קרבה משפחתית לעובד מעובדי הגוף הנושא משרה.
<נעה בן שבת: בסעיף (9) צריכה להיות התחייבות של המתנדב לעמוד בתנאים נוספים שיורה הגוף המוכר באישור הרשות.
<נעה בן שבת: אלה עוד תנאים שצריך לעמוד בהם המתנדב.
<נעה בן שבת: כפי שראינו, בפסקה (8) מופיעה אותה הצהרה, ולכן לא צריך לקבל אותה בנפרד.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף (ד).
<נעה בן שבת: כמו שאמרנו באותו דיון קודם בחודש ספטמבר, שההסכם לפי סעיף (ב) יכלול הוראות בנוסח שעליו יורה המנהל.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, המנהל יכול להוציא שלד של אותו הסכם שמיועד עבור המתנדב.
<נעה בן שבת: אזכיר שההתחייבות שחותם עליה הגוף המפעיל, המטרה הייתה למנוע עיכובים בחתימה מול הגופים המפעילים, בהנחה שההתחייבות תתקבל בצורה קלה יותר.
<דרור גרנית: דיברנו בזמנו על כך שתהיה אפשרות לשנות את ההסכם הזה שבתוספת.
<נעה בן שבת: יש הוראה אחרי זה שמדברת על שינוי התוספות.
אנחנו אומרים: כמובן, החלטה כזאת נתונה להסגה.
אנחנו אומרים: זה כתוב בסעיף (ב).
אנחנו אומרים: יש אפשרות לפנות לוועדת ההסגה.
אנחנו אומרים: הייתה הערה של הנציבות.
<ישראל הבר: נראה לנו שהסעיף הזה הוא כפול.
<ישראל הבר: יש כפילות בין סעיף 54(א) לבין 16ב.
<ישראל הבר: כי בעצם פה מדובר על הפסקת שירות או קבלה לשירות בשל מצב רפואי.
<ישראל הבר: שם מדובר על מוגבלות.
<ישראל הבר: המושגים מאוד חופפים.
<ישראל הבר: אז רצינו להציע אחד משניים, או למחוק מפה את הנושא של המצב הרפואי, ומצב רפואי יידון במסגרת של 16ב, או שפה תהיה איזושהי הפניה.
<ישראל הבר: יש לי אפילו נוסח של הפניה.
<ישראל הבר: אני יכול לקרוא.
<נעה בן שבת: אולי נוכל להבהיר את הדברים.
<נעה בן שבת: סעיף 16ב זה סעיף שאוסר על הפליה של מתנדב, בין השאר מחמת מוגבלותו, לרבות במסגרת קבלה לשירות, הפסקה של שירות.
<נעה בן שבת: אתה אומר, אם אני מאפשרת לגוף לשקול את מצבו הרפואי של אדם, אני בעצם סותרת את איסור ההפליה, אם אני מבינה ממך נכון.
<נעה בן שבת: על זה כן יצא לנו להתכתב, אם אני מבינה נכון האיסור של הפליה הוא איסור גורף.
<נעה בן שבת: אסור להפלות.
<נעה בן שבת: פה אתה אומר: אני לא יכול, מחמת מצבו הרפואי של אדם, שהוא לא חייב לעלות כדי מוגבלותו אבל מחמת מצבו הרפואי אני לא יכול לאפשר לו לעשות את השירות במקום הזה, ולכן הוא צריך להפסיק את השירות.
<נעה בן שבת: אז יכול להיות שהוא גם לא עומד בתנאי של כשיר לתפקיד, שהוא תנאי שנדרש לפי סעיף 16ב.
<ישראל הבר: בדיוק.
<ישראל הבר: אבל רצינו שהשיקולים יהיו אותם שיקולים.
<ישראל הבר: צריך לזכור שאלה מושגים שהם חופפים ועלול להיות איזשהו בלבול.
<ישראל הבר: זאת אומרת, יכול להיות שאדם נמצא במצב רפואי, ויגידו: הוא לא כשיר, בכלל לא נשקול את כל השיקולים, נטל כבד, כשירות, התאמה לדרישות המהותיות.
<ישראל הבר: זאת אומרת, יש איזשהו נוהל, איזשהו סדר דברים שצריך לקיים אותו, ואנחנו רוצים שיקיימו אותו לגבי כל מי שיש לו מצב רפואי.
<יואב ארבל: הוא נמצא מלמעלה על הכול.
<נעה בן שבת: הוא נמצא מלמעלה.
<נעה בן שבת: הוא חופף ממילא על כל הנושא הזה.
<ישראל הבר: למה בעצם לא למחוק את זה מפה אם כך?
<יואב ארבל: יש היבטים רפואיים שלא קשורים לעניין של מוגבלויות.
<דרור גרנית: הסעיפים משלימים זה את זה.
<דרור גרנית: בעיני זה סוג של פירוט אחד של השני.
<דרור גרנית: העיקרון הכללי הוא ב-16ב על כל ההבניה, ופה יש איזושהי חזרה על הדברים בהקשר הפרטני של הגוף המוכר, כי אנחנו בתוך הפרק של הגוף המוכר, שאנחנו אומרים: גוף מוכר רשאי לסרב לקבל מועמד רק לאחר שהוא שוקל, ולרבות את המצב הרפואי, את ההתאמה לשירות.
<דרור גרנית: והוא לא יפסיק את זה.
<דרור גרנית: פה יש מה שאתה לו כפילות, ואני אומר שזאת תמונת ראי.
<דרור גרנית: כי שם העיקרון הכללי ופה הפריטה שלו.
<נעה בן שבת: אולי אפשר להגיד שזה בלי לגרוע מהוראות סעיף 16ב.
אלי אלאלוף: יש לי אילוץ אישי, אז אני צריך לסיים.
אלי אלאלוף: אבל נקרא שני סעיפים קטנים ונתייחס.
אלי אלאלוף: וכן הודעה אישית של מיקי.
אלי אלאלוף: הצלחנו לפנות זמן מחר מ-10:30 עד 12:00 ונמשיך את הדיון.
<נעה בן שבת: (ג) גוף מוכר לא יפנה מתנדב לשירות במסגרת גוף שלא אושר כגוף מפעיל לפי סעיף 58 או לפי סעיף 17(ב)(1), לפי העניין.
<נעה בן שבת: (ד) גוף מוכר לא יפנה מתנדב לשירות לאומי או להתנדבות קהילתית בלי שווידא כי מתקיימים לגבי המתנדב התנאים הקבועים בסעיף 3(א), בהתאם להוראות סעיף 52(2).
<נעה בן שבת: זאת אומרת שהוא כבר בן 18 או בן 17 ויש הסכמת הורים, והוא אזרח ישראלי וכו'.
<נעה בן שבת: כתבנו את ההוראות האלה, כי זה נחוץ לשם השלמת העיצומים הכספיים.
מיקי לוי: אני רוצה להגיד הודעה לפרוטוקול.
מיקי לוי: דעתי אינה נוחה, למרות שעברנו כבר את זה, מהנושא של חמש שנים ושבע שנים של ההכרה.
מיקי לוי: אני חושב שאם הגוף הוא בסדר, הוא יקבל הכרה באופן אוטומטי מהשר לעוד חמש שנים.
מיקי לוי: אין לי בעיה עם העניין הזה.
מיקי לוי: אני רואה טעם לפגם אחת לשבע שנים, ואני מבקש מאדוני או להצביע אחת לחמש שנים, או אם אפשר לשנות.
מיקי לוי: אלא אם כן מישהו מתנגד.
מיקי לוי: זה נראה לי הגיוני לחלוטין.
מיקי לוי: גם מכרזים הם אחת לחמש שנים.
אלי אלאלוף: היות שהדיון הוביל אותנו לשבע שנים, אם אתה רוצה הצבעה, אני אצביע.
מיקי לוי: אני מבקש הצבעה.
אלי אלאלוף: מי בעד שבע שנים?
אלי אלאלוף: בעד ההצעה – 2
אלי אלאלוף: הוחלט על שבע שנים.
אלי אלאלוף: מחר נתחיל ברביזיות שהתבקשנו לעשות על-ידי חבר הכנסת מיקי לוי, ונמשיך בדיון שלנו.
אלי אלאלוף: על סדר היום - הצעת חוק עובדים זרים (תיקון - הגנה על עובדים זרים מפני ניצול ועבירות חמורות) – אני מוסיף: בעיקר של המעסיקים שלהם, התשע"ו-2016.
אלי אלאלוף: מגישת ההצעה, בבקשה.
מיכל רוזין: אני אציג בקצרה, גם אנסה להרגיע את החששות, ואני יודעת שיש חששות, איתן, אני רואה אותך פה - - -
איתן ברושי: באנו לשמור עליך.
<אליהו אהרון: אנחנו באים לפה אחת לשבוע כדי לחסום גזירות, שרק מחפשים את החקלאות ואת החקלאים.
מיכל רוזין: אבל זה לא גזירות.
מיכל רוזין: בואו נירגע.
<אליהו אהרון: הגיע הזמן שנפסיק, ותתנו לנו לעבוד.
<אליהו אהרון: להתחיל לעבוד בשטח ולא להתחיל לבוא לפה.
מיכל רוזין: אני באה לאחר 5 ימי מחלה, וחייבת להודות שקשה לי להתגבר על הקולות שלכם.
מיכל רוזין: אנחנו מכירים הרבה שנים ואני חושבת שפעלתי למען החקלאים לא פחות מהרבה אחרים שמתהדרים כאן, בכנסת, וישבנו בוועדת העובדים הזרים בכנסת הקודמת, שעמדתי בראשה, ופעלנו בנושאים האלה יחד.
מיכל רוזין: המטרה פה היא לא להקשות, ההפך.
מיכל רוזין: המטרה היא לסדר ולהקל.
מיכל רוזין: אלה שני עקרונות חשובים – שדרך אגב, התגלגלו כבר מהצעת החוק שלי, אבל את זה אני אשאיר ליועצים המשפטיים לפרט.
מיכל רוזין: העיקרון הראשון הוא לייצר מצב שבו הכספים שמועברים מהמעסיקים למועסקים, לעובדים, יהיה להם רישום ברור, כדי למנוע שני מצבים: מצב שבו העובדים לכאורה מקבלים תלוש משכורת על סכוםX אבל בפועל מקבלים סכום Y, אבל גם להגן על המעסיקים מתביעות של עובדים שטענו – היו אמורים לתת לנו סכום X ונתנו לנו סכום Y. זה מגן על שני הצדדים, כי גם תביעות כאלה היו, ולך תוכיח.
מיכל רוזין: אתה אומר – יש תלוש משכורת, ולפי זה שילמתי, והוא אומר – לא, אבל העבירו לי חצי.
מיכל רוזין: עכשיו, איך תוכיח?
מיכל רוזין: הרעיון הוא בסופו של דבר שזה יהיה ממוסמך, זה הכל, שאף צד לא יוכל להגיד – לא נתנו לי, לא נתתי.
מיכל רוזין: שזה יהיה ממוסמך.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה תקין בכל צורת עבודה פה, במדינת ישראל, אין סיבה שעם העובדים הזרים זה לא יהיה.
מיכל רוזין: הבנו שיש קושי עם הסיפור של חשבון בנק ישראלי ולכן נמצא לזה חלופות ודרכים לפתור את זה.
מיכל רוזין: תכף נשמע את זה מהייעוץ המשפטי, אבל העיקרון צריך להיות ברור: אנחנו רוצים שהכל יהיה ממוסמך באופן כזה שלא יהיו תביעות, לא של עובדים נגד מעסיקים, ולא של מעסיקים נגד עובדים.
מיכל רוזין: הדבר השני זה הנושא של ניצול העובדה או מתן היתר העסקה לאנשים שנמצאים במהלך חקירה בגין עבירות קשות, חמורות, לא עבירות קלות, עבירות חמורות של סחר, עבדות וכדומה.
מיכל רוזין: לעתים מערכת המשפט הישראלי עובדת לאט.
מיכל רוזין: אי אפשר לחכות שנתיים, שלוש, ארבע וחמש שנים עד שמערכת המשפט תגיע למסקנות שלה, ולכן באותו זמן צריך להתיר לרשויות לקבוע שאדם שנחשד בניצול חמור, בעבירות חמורות, יימנע ממנו לקבל עובד זר.
מיכל רוזין: קרו מקרים שאותו מטופל או מטופלת שבן הזוג שלה או הילד שלה פגעו בעובדת, הטרידו מינית, אנסו, כלאו, עינו – כל הדברים האלה שכלולים בחוק, עשו זאת.
מיכל רוזין: אותה אישה התלוננה.
מיכל רוזין: מערכת המשפט מקיימת את ההליך שלה ובאותו זמן נכנסת אישה חדשה, ששוב גם היא מנוצלת, גם היא נפגעת וכדומה.
מיכל רוזין: לא מרחיקים את הפוגעים.
מיכל רוזין: אנחנו רוצים לתת את אפשרות למערכת השלטונית להגיד – האדם הזה לא יקבל כרגע עובדת זרה עד שיתממשו תנאים כאלה ואחרים.
מיכל רוזין: זה יהיה מאוד קשה, זה לא דבר קל, אין ספק שאנחנו מודעים לקושי, בוודאי במטופלים סיעודיים.
מיכל רוזין: זה לא מהרגע להרגע וזה לא באבחת יד וזה לא אוטומטי, אבל צריך להתיר פה למערכת להגן, בסופו של דבר, גם על העובדים בעניין הזה, ועל עצמנו.
מיכל רוזין: אנחנו לא רוצים להיות מדינה שמאפשרת סחר וכפייה ועבדות.
מיכל רוזין: אלה היו שני העקרונות בהצעת החוק שלי.
מיכל רוזין: אנחנו נשמע את השינויים שנעשו על ידי המשרדים.
מיכל רוזין: אני לא מתעקשת על כל אות אצלי בהצעת החוק.
מיכל רוזין: אלה שני העקרונות.
מיכל רוזין: אם אנחנו מסכימים – עכשיו אפשר להתחיל לדבר על הניסוחים ועל האופן, ומה נכון ומה הדרך הנכונה.
איתן ברושי: ברור שנדרשת פה איזושהי ראייה כוללת, משום שאנחנו עדים למצב שמספר ועדות בכנסת מטפלים בסוגיה של העובדים הזרים.
איתן ברושי: בחקלאות, גם ועדת הפנים קיימה על זה דיונים.
איתן ברושי: אנחנו עדים לדבר מאוד מדאיג - - -
אלי אלאלוף: מי שמשליט בלבול זה רוב הזמן בגללכם.
מיכל רוזין: הם גם ביטלו את הוועדה לעובדים זרים, אז זה לא שם.
איתן ברושי: אין לי תשובה על הכל.
איתן ברושי: בתור חבר כנסת הגעתי לכנסת יחד אתך.
איתן ברושי: שום דבר לא התחיל מאז שאנחנו פה, אבל לצערי גם לא יסתיים.
איתן ברושי: אני רוצה לומר שהאירוע החמור שהיה לפני שבוע שהממשלה סיכמה עמדה ושר הרווחה משך את זה ברגע האחרון מתוך הדיון – וגם אותך זה הפתיע, אני אומר שאנחנו עדים למצב שעובדים זרים זה אילוץ, זו לא בחירה.
איתן ברושי: מי שחושב שזה איזה תענוג גדול, זו טעות.
איתן ברושי: הפכו את זה עוד יותר לסיוט עם הביורוקרטיה והקשיים שקיימים.
איתן ברושי: בסופו של דבר בחקלאות הישראלית העובדים הזרים זה לא דבר שנולד לפני איזה 100 שנה.
איתן ברושי: זה לא התחיל עם הציונות, אפילו לא עם 115 שנות קק"ל, אלא יותר ויותר זה הגיע מהפיגועים ומהחסימה שנוצרה לעובדי שטחים.
איתן ברושי: בסופו של דבר, העובדים הזרים בהתחלה היו במקומות שבהם לא היו אלטרנטיבות – פעם היו מתנדבים, בעיקר בערבה.
איתן ברושי: יצא לי להיות עוזר שר החקלאות בתקופה שהתחילו הפיגועים.
איתן ברושי: רבין היה אז ראש ממשלה.
איתן ברושי: היתה עצירה כמעט מוחלטת של עובדים מהשטחים.
איתן ברושי: לאט לאט התגברו יותר ויותר התופעות של מצד אחד פיגועים, ומצד שני צריך להבין שחקלאות זה לא בניין שיכול לעמוד כמה ימים והמחיר של הבניין יכסה את הנזק.
איתן ברושי: עבנייה שלא קוטפים או פרח שלא נקטף - - -
מיכל רוזין: אבל מי נגד עובדים זרים?
מיכל רוזין: אנחנו חושבים שמה שהחקלאים צריכים - - - אני גם בעד ביטול המכסות.
מיכל רוזין: הנאום הוא יופי, אבל דבר לעניין החוק.
איתן ברושי: הפכו את העניין של העובדים הזרים לבלתי אפשרי.
איתן ברושי: גם מי שלא נגד עובדים זרים הפך להיות נגד עובדים זרים, ובסוף הוא נגד החקלאים.
איתן ברושי: לא אמרתי שאת.
איתן ברושי: הוא נגד החקלאים.
אלי אלאלוף: אני לא מבין למה אתה עושה נאום בדרך בורמה.
אלי אלאלוף: יש כאן שתי נקודות מהותיות.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שיש חקלאי שאוהב לנצל עובד כלשהו, ודאי לא עובד זר.
אלי אלאלוף: מצד שני, אם בבית של חקלאי או מעסיק כלשהו פוגעים ב- - -
איתן ברושי: תן לי לסיים.
איתן ברושי: יש אינטרס לדון בתמונה הכללית משום שזו לא חכמה שהממשלה תקדם חוקים שנוח לה, ובמקביל – העסק הזה לא עובד.
איתן ברושי: זה יותר מדי רציני מכדי שנתעסק בשוליים.
איתן ברושי: אם כבר מביאים חוק, תביאו משהו שלם.
איתן ברושי: אי אפשר לטפל בעובדים הזרים יותר בתנאים שהממשלה יצרה.
אלי אלאלוף: ואם מביאים משהו טוב – כמו התיקון של דמי המחייה - - - החברים שלך - - -
איתן ברושי: מי זה החברים שלי?
מיכל רוזין: תפנה לממשלה ותבקש שתביא משהו כולל.
אלי אלאלוף: במליאה אפשר לדבר על כל דבר.
אלי אלאלוף: היום, בוועדה מדברים רק לעניין.
איתן ברושי: אז אני מציע שיושב-ראש הוועדה יביא גם נושאים נוספים מעבר לשאלות שמוצגות פה, כרגע.
אלי אלאלוף: אז אני מודיע לך רשמית שאני לא אזום שום דבר עבור העובדים הזרים משום שזו שערוריה, הטיפול בעובדים הזרים.
אלי אלאלוף: הממשלה צריכה להביא ראייה כוללת, אבל לא כיוזמה פרטית של חבר כנסת זה או אחר.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שאני אזום משהו ואטחן מים?
<סיגל מלמליאן אלימלך: אני לשעבר יועצת משפטית ותובעת במשרד התמ"ת וכיום מייצגת את הוועדה לענייני עובדים זרים של לשכת עורכי הדין.
<סיגל מלמליאן אלימלך: לגבי הנקודות שהוצעו.
<סיגל מלמליאן אלימלך: הנקודה שקשורה לפתיחת חשבון הבנק אנחנו מוצאים בה כפרוצדורה מאוד טובה, שעונה על הצרכים גם של המעסיק וגם של העובד כדי למנוע אי הבנות ותביעות, אחר כך, בבית הדין.
<סיגל מלמליאן אלימלך: כמובן שצריך להסדיר את זה בצורה ממש פרטנית, ספציפית, כדי שכל אחד יידע מה הנטל ומה הוא צריך לעשות, וגם לתת את הדעת מה קורה עם עובד זר שלא משתף פעולה לצורך פתיחת חשבון בנק שלו - על מי הנטל, מי יישא בקנס שיוטל במידה ויהיה כזה.
<סיגל מלמליאן אלימלך: לגבי העבירה הפלילית יש לנו בעיה עם המילה "בעל זיקה".
<סיגל מלמליאן אלימלך: אנחנו רוצים להבחין בין היתרי העסקת עובד זר בענף הסיעוד, ובין היתרים אחרים.
<סיגל מלמליאן אלימלך: בענף הסיעוד לא ייתכן שאם בעל הזיקה, קרוב משפחה מתעלל או מבצע איזושהי עבירה פלילית, יישלל ההיתר מהעובד הסיעודי שבעצם יישאר מוזנח ולא מטופל.
<סיגל מלמליאן אלימלך: זה לא הגיוני.
<אליהו אהרון: אני רוצה להגיד שיש חוסר הבנה לאלה שמנסים לקבל החלטות בשבילנו מה קורה עם העובדים הזרים, מה קורה בשטח.
<אליהו אהרון: הם לא היו אף פעם בשטח ולכן אני, בהזדמנות הזו, רוצה לשקף לכם את זה.
<אליהו אהרון: יש לא מעט חקלאים שאומרים – נמאס לי, לא רוצה לא עובדים זרים, לא כלום - תביאו את כל התוצרת מעזה, מטורקיה ומירדן, כמו שמביאים היום.
<אליהו אהרון: תגידו בצורה ברורה: אנחנו רוצים לבטל את החקלאות הישראלית ונבנה את עצמנו בזכותו של ארדואן, המלך עבדאללה או האניה מי שהחליף אותו עכשיו.
<אליהו אהרון: אולי אפשר לעשות עסקים על המלפפונים שהם יביאו ארצה.
<אליהו אהרון: התאילנדים לא רוצים - - - קודם כל אני רוצה לברך את חברת הכנסת רוזין על זה שהיא שינתה את התיקון לחוק כי בהתחלה דובר על לפתוח חשבון בנק.
<אליהו אהרון: התאילנדים לא רוצים.
<אליהו אהרון: הם לא מעוניינים.
<אליהו אהרון: הם פשוט עוזבים ובורחים, ואז החקלאי נשאר עם שלוש שנים ללא ויזה.
<אליהו אהרון: מצד אחד חייבו אותנו, לא במסגרת חוק.
<אליהו אהרון: מצד שני, אם אני אפתח לו – הוא יברח לי.
<אליהו אהרון: ואם אני לא אפתח – עברתי על החוק.
<אליהו אהרון: מה אתם רוצים, להפוך אותנו לעבריינים, בכוח?
אלי אלאלוף: מה הסיבה, לדעתך, שהם לא רוצים לפתוח חשבון?