GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: אז מה אנחנו רוצים עכשיו, לדפוק את 4,000 הבנות של השירות הלאומי במשרד החינוך ולהגיד שהן לא עשו שנת שירות?
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רוצים לשפוך את התינוק הזה עם המים?
שולי מועלם-רפאלי: אתם השתגעתם?
שולי מועלם-רפאלי: כי למישהו יש איזה רצון להוכיח איזו הוכחה פוליטית גרועה ונלוזה?
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שאנחנו רוצים עכשיו?
שולי מועלם-רפאלי: וזאת השאלה האמיתית.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אתה לא הבנת.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אני לא מתנהלת מולך, אני מתנהלת מול יושב-ראש הוועדה.
מיקי לוי: אני מתנהל מול היושב-ראש.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אתה לא תענה לי "הבנתי".
שולי מועלם-רפאלי: עד כאן.
שולי מועלם-רפאלי: אם רוצים להרוס את השירות הלאומי, אז בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל אל תגייסו בנות, תגידו להן אתן משרתות שנה, וכשיגיע 11 חודש תגידו להן: לא, בעצם לא שירתן שנה, לכו הביתה, לא תקבלו את הזכויות שלכן.
אלי אלאלוף: אני רוצה שתלמדו מאורן.
אלי אלאלוף: תסתכלו עליו, איך הוא רגוע.
מיקי לוי: אורן, איזו תרבות, איזה יופי.
שולי מועלם-רפאלי: סדר שבו נשפוך את הבנות עם המים.
שולי מועלם-רפאלי: מי שרוצה סדר, מחפש מוצא, לא מחפש לשפוך את התינוק עם המים.
אלי אלאלוף: לא קיבלתם את רשות הדיבור שניכם.
אלי אלאלוף: מעכשיו אין דיבור.
אלי אלאלוף: שניכם העליתם את הטון בצורה מיותרת.
מיקי לוי: אני לא דיברתי אליה אפילו.
אלי אלאלוף: אבל התחלת בזה.
אלי אלאלוף: אנחנו גמרנו את השיחות על הרחוב, תחזרו לטונים סבירים.
אלי אלאלוף: אני לא יודע מה אתה מחפש.
אלי אלאלוף: אבל כדי שתחשוב טוב על מה שאתה רוצה לומר, אורן יגיד מה שהוא רוצה.
אורן אסף חזן: אם הדברים שמיקי אומר הם נכונים, שולי, בלי לכעוס, אז הוא צודק ויש פה בעיה מאוד חמורה.
אורן אסף חזן: אז באמת אולי כדאי לתת תשובות.
אורן אסף חזן: אם באמת משכו כספים על תקופות שבהן לא היה מי שנתן שירות, אז זה לא תקין.
אלי אלאלוף: אורן, אני שמעתי אותם הסברים שמיקי שמע פה.
אורן אסף חזן: בגלל זה שאלתי, לא הייתי פה.
אלי אלאלוף: נאמר שגם בתקופה שהילדות לא עבדו והיו בחופש, שנאלצו לתת להן אותו בגלל שאין להן מה לעשות באותה תקופה, הכסף שהועבר אליהן מגיע לילדה, לילד או למתנדב, וגם לשירותים נוספים שהיו צריכים להחזיק אותם למשך החודש הזה.
אלי אלאלוף: אתם רוצים שייעשה בירור?
אלי אלאלוף: תעשו בירור.
אלי אלאלוף: יש פה מספיק מערכות, כולל מבקר המדינה, שיעשו את זה.
אלי אלאלוף: אם אתה רוצה לקבל הסבר, תקבל.
מיקי לוי: אני לא רוצה לקבל הסבר.
מיקי לוי: אני ישבתי עם המשרד לביטחון פנים, שמשם זה בא.
מיקי לוי: יש אלפי בנות שחודש וחצי - - -
אלי אלאלוף: אני לא מוכן.
אלי אלאלוף: אנחנו סוגרים פה את הסיפור עם משרד החינוך.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לקפוץ לביטחון פנים?
מיקי לוי: אבל זה אותו דבר.
שולי מועלם-רפאלי: אז מצוין, אז המשרד לביטחון פנים לא יקבל שירות לאומי אם אתם לא יכולים להחזיק אותם שנה.
שולי מועלם-רפאלי: אם אנחנו מציעים שירות לאומי של שנה, אתם רוצים לדפוק את הבנות או את הבנים?
אלי אלאלוף: מיקי, סיימת עם משרד החינוך?
מיקי לוי: ביקשתי מהם תגובה על הדברים האלה.
אלי אלאלוף: יש לכם תגובה ברשות?
אלי אלאלוף: נראה לכם שהיה משהו לא מסודר?
<יואב ארבל: הדברים האלה לא היו מוכרים לי עד היום.
<יואב ארבל: אני שומע את הנתונים של משרד החינוך.
<יואב ארבל: החשבוניות של משרד החינוך לא עוברות לבדיקה ברשות.
<יואב ארבל: משרד החינוך עובד מול הגופים המוכרים.
<יואב ארבל: החשבוניות בשלב הזה לא עוברות בדיקה.
אלי אלאלוף: בכל המשרדים?
<יואב ארבל: לכל משרד יש התחשבנות מול הגופים המוכרים, כי הוא יצא במכרז.
<יואב ארבל: אם באמת יהיה מכרז אחד גדול, הכול כמובן יהיה בפיקוח הרבה יותר הדוק.
אורן אסף חזן: אף אחד לא בודק?
<יואב ארבל: משרד החינוך.
<יואב ארבל: לכל משרד יש חשב משלו.
<יואב ארבל: אני חייב להוסיף ולומר, הנתונים שמעלה דוד וגם הנתונים של המשרד לביטחון פנים הם בהחלט נתונים מטרידים, שצריך לבדוק אותם.
<יואב ארבל: יכול להיות שבמסגרת החוק החדש אנחנו צריכים למצוא את ההסדר שיסדיר את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות בחוק החדש ולא בהסכם מנהלי מסודר?
<יואב ארבל: השאלה מה יהיה הפתרון.
<יואב ארבל: אם הפתרון יהיה משהו שיכול להיות להסכם, אז בסדר גמור.
<יואב ארבל: אם זה צריך חקיקה, אז פה זה המקום.
אלי אלאלוף: בבקשה, יוסי מלכה.
<יוסי מלכה: אני מנכ"ל מרכז "מעשה".
<יוסי מלכה: אני חושב שחלק גדול מהביקורת שעולה פה נוגעת לחטא קדמון, אדוני היושב-ראש.
<יוסי מלכה: החטא הקדמון הוא העובדה שצריך להגיד פה על השולחן, הרגולציה של הרשות מוגבלת.
<יוסי מלכה: התקנים מפוזרים בין משרדי הממשלה.
<יוסי מלכה: כל עוד הפיזור של כל התקנים נמצא בחמישה-שישה-שבעה משרדים, היכולת לקבוע סטנדרט אחיד ופיקוח אחיד ומי עושה ומי צריך לתת דין-וחשבון.
<יוסי מלכה: חבר הכנסת מיקי לוי מבקש דין-וחשבון, וחברת הכנסת מועלם דורשת.
<יוסי מלכה: צריך להיות גוף אחד במדינה שיודע לתת תשובות, וזה הרשות.
<יוסי מלכה: צריך להגיד את האמת, הרשות, לא מבחירה, לא יודעת לתת תשובות על משרד החינוך, כי ניהול התקנים נעשה במשרד החינוך.
<יוסי מלכה: אני חושב שבמסגרת החקיקה, גם כדי למנוע כל מיני תופעות ששמענו עליהן בתקשורת בשנה האחרונה, דיווחים כאלה ואחרים שנבדקים עכשיו בכל מיני מקומות, ראוי שכל התקנים יהיו במקום אחד.
<יוסי מלכה: המשרד הרלוונטי יחליט שהוא רוצה 200 בנות, 5,000 בנות, 10,000 בנות, שהן יהיו כמו הבנות הערביות, במקום אחד.
<יוסי מלכה: הרשות אחראית לתפעל אותן, ואז הפיקוח, הדין-וחשבון, שאלות, כמה חודשים, כמה שבועות, כמה שעות, כמה ימי חופשה, יהיו אחידים בכל מקום.
<יוסי מלכה: כל עוד זה לא נמצא במקום אחד, הרשות, שהיא הגוף המוסמך, הממלכתי, הרשמי, לא מסוגלת לתת לשולחן הזה תשובות.
<יוסי מלכה: אתה תשמע תשובה אחת מדוד פלבר, תזמין את המשרד להגנת הסביבה תשמע תשובה אחרת, וממשרד הבריאות תשמע תשובה אחרת.
<יוסי מלכה: זה שוק שאין בו סדר, צריך להגיד את זה.
<יוסי מלכה: זה לא באשמת הרשות.
<יוסי מלכה: החוק הזה, אדוני היושב-ראש, צריך לעשות סדר, וצריך באומץ להגיד לשרים: אתם במסגרת התקציב שלכם תגדירו כמה תקנים שאתם רוצים במסגרת המדיניות שלכם.
<יוסי מלכה: אבל הניהול השוטף יהיה בתוך הרשות, כי הם הגוף שקבעה המדינה שצריך לנהל את הרשות.
<יוסי מלכה: וכל עוד זה לא יהיה כך, הברדק יימשך.
<דוד פלבר: איך זה יפתור את הבעיה של החופש אם זה מנוהל באותו מקום?
<דוד פלבר: מה יעשו הבנות בשבוע הראשון של אוגוסט?
אלי אלאלוף: רגע, דוד.
אלי אלאלוף: אחרי הנאום הנלהב של יוסי, כדאי שתחשוב עוד שתי דקות.
אלי אלאלוף: מה אומרת הרשות בהתייחסות לדברים של יוסי?
שלום ג'רבי: קודם כל אני מוחה, אין ברדק.
שלום ג'רבי: יש דברים שצריכים לתקן ולסדר, וזה בסדר, אנחנו יושבים כאן.
שלום ג'רבי: אני מוחה על המילה ברדק.
מיקי לוי: הוא הופך את זה לאי סדר.
מיקי לוי: אני מבקש ממך את הרשות.
אלי אלאלוף: לא, מיקי.
אלי אלאלוף: הוא אמר, אני לא אמחק שום מילה מהפרוטוקול.
אלי אלאלוף: תענה מה שבא לך.
שלום ג'רבי: אני אומר שברגע שהתקציב הוא אצל המשרד, אז המשרד מנהל את כל העניין של התקנים.
שלום ג'רבי: לעניין החופשות, זה באמת לא קשור אם זה אצלנו או במשרד החינוך.
שלום ג'רבי: צריך לבדוק ולטפל בעניין הזה כאן.
שלום ג'רבי: יש כמה הצעות שאני אולי מתנגד להן, אבל אין ספק שצריכים לחשוב על זה.
שלום ג'רבי: אבל זה לא העניין.
שלום ג'רבי: זה לא שאם התקנים היו אצלי הייתי יודע לתת תשובה עכשיו, בתקנים של החינוך על חודש או חודש ועשרה ימים או שלושה שבועות.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש בנושא שמעלה יוסי נקודה מאוד מרכזית.
אלי אלאלוף: מיקי, אתה מפריע לדיון.
מיקי לוי: דוד, אני לא מוכן לקבל את זה.
מיקי לוי: אתה מורח אותי.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שזה מכובד.
מיקי לוי: החזרתי לו את הדיווח.
אלי אלאלוף: אתה יודע שאני מכבד אותך, וקשה לי להעיר לך הערות.
מיקי לוי: אתה יכול להעיר לי הערות, אני מקבל אותן באהבה גדולה.
אלי אלאלוף: אל תגיד לעובד מדינה בכיר כך.
מיקי לוי: הוא מורח אותי.
מיקי לוי: בדיווח הזה שהוא נתן לי, הוא מורח אותי, אדוני.
אלי אלאלוף: איזו רמה.
אלי אלאלוף: זה לא מתאים לנו.
מיקי לוי: אוקיי.
מיקי לוי: אני מבקש דיווח יותר מפורט.
אלי אלאלוף: אתה ותיק בארץ יותר ממני, אז יש לך טרמינולוגיה שמתאימה גם אם אתה רוצה להגיד לו את זה.
אלי אלאלוף: מה זה "למרוח"?
אלי אלאלוף: אני חוזר על הדברים.
אלי אלאלוף: זה נראה לי אבסורד, שדברים שנאמרים על-ידי משרד החינוך, זה לא בשליטתכם, הנתונים.
אלי אלאלוף: אני שומע פה את יואב, שאומר במלוא הכנות: כרגע אנחנו לא יודעים.
אלי אלאלוף: אחד הדברים שברור שהחוק אמור לעשות, זה לבנות את השליטה של הרשות על כל הסידורים הקיימים היום במערכת הזאת.
אלי אלאלוף: אם אנחנו נצא מפה עם אי שליטה שלכם, אז לא עשינו כלום.
אלי אלאלוף: אני מוכן לחזור לעוד שעתיים עבודה אם נעשה את זה.
אלי אלאלוף: אבל שיהיה ברור, נקודה מרכזית, שליטה מוחלטת של הרשות על זה.
אלי אלאלוף: יש לי ויכוח אחד שלצערי אני עדיין לא מצליח לסגור אותו, שהרשות תהיה במקום אחד קבוע לחיים, לא שבעה משרדים.
אלי אלאלוף: אבל את זה נשאיר בצד, למלחמה אחרת.
אלי אלאלוף: אבל השליטה של הרשות צריכה להיות מלאה, שיהיה ברור.
אלי אלאלוף: אחרת אין טעם לרשות, זה ישראבלוף נוסף.
<יוסי מלכה: נכון.
<נעה בן שבת: בדיון הקודם הבאנו שתי חלופות.
<נעה בן שבת: חלופה אחת שאומרת שהרשות מווסתת את התקנים ודואגת להקצאת המשאבים.
<נעה בן שבת: או נוסח שהיה הרבה יותר ריכוזי, שדיבר על כך שהרשות היא זאת שאצלה נמצאו התקנים והיא מחלקת את המשאבים, ובסופו של דבר האופציה שהוצבע עליה, גם לפי הצעתו של חבר הכנסת מיקי לוי, הייתה אופציה שחזרה לנוסח המקורי, שאומרת: הרשות מווסתת את התקנים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, לא אצלה ביד נמצאת כל השליטה בתקנים.
<נעה בן שבת: זה מה שנקבע בסופו של דבר אחרי הדיון שהתקיים.
אלי אלאלוף: מה שאני אומר לא סותר.
אלי אלאלוף: גם אם היא מווסתת את התקנים, זה לא אומר שכל הידע צריך להיות אצלה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת שכל הגופים המפעילים צריכים למסור לה את המידע.
אלי אלאלוף: זה דבר הכי ברור.
<נעה בן שבת: זה חלק ממסמך הפיקוח שלה.
שולי מועלם-רפאלי: זה כבר בהגדרה היום.
<דרור גרנית: אני כמובן מצטרף לדבריה של נעה, שאומרת בצדק רב.
<דרור גרנית: בישיבה האחרונה עלה פה סעיף שהגיע מנעה, מהייעוץ המשפטי של הוועדה, שדיבר על ריכוז התקנים, מתוך מחשבה, כפי שאדוני אומר, לדבר על ריכוז השליטה וריכוז התמונה.
אלי אלאלוף: המשרדים לא היו מוכנים.
אלי אלאלוף: אז מה נעשה?
אלי אלאלוף: אז לקחנו את הפשרה הזאת, אבל זה לא אומר שללא ידיעת הרשות.
<דרור גרנית: אני עצמי כנראה לוקה בהבנתי, אבל אני שומע שני קולות שונים בדבריו של אדוני.
<דרור גרנית: מצד אחד הוא מדבר על ריכוז השליטה המרכזית בידי הרשות ושהיא רואה ויש לה התמונה השלמה, מצד שני המנגנון האופרטיבי הכי משמעותי שעושה איזשהו שליטה על הכסף, אדוני לא מתיר.
אלי אלאלוף: עוד לא הגעתי לנושא.
<נעה בן שבת: הוא אומר ברמת הפיקוח.
<נעה בן שבת: אבל סמכויות פיקוח יש לרשות, גם על כל גוף מפעיל, כולל על משרדי הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: תפרידו בין הנוסח שבסוף הצבענו עליו לבין האפשרות לפקח ולדעת את כל הנתונים.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שאומר היושב-ראש, וזה גם מה שאני אומרת.
שולי מועלם-רפאלי: היה פה דיון שלם בפעם הקודמת, שנמשך כשעתיים.
<דרור גרנית: ישבנו פה כולנו מסביב לשולחן.
שולי מועלם-רפאלי: למרות הבחירה שלנו להצביע בעד הנוסח הלא ריכוזי, עדיין אנחנו חושבים שמה שמדבר היום על סמכויות הפיקוח של הרשות מאפשר לה את הידע על מה שמתרחש.
שולי מועלם-רפאלי: דרך אגב, אני חייב להגיד שכל הדיון עכשיו לא ייתן מענה.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, השאלה אם ריכוזיות כן או לא, לא תיתן מענה על כך שב-8 באוגוסט יש לך 3,000 בנות, או משרד לביטחון פנים אומר בהגינותו שאין לו עבודה לבנות האלה בכל אוגוסט.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת שלא נלך אחורה על משהו שלא צריך.
אלי אלאלוף: מיקי, זאת הערה מאוד מרכזית בעיני.
אלי אלאלוף: אם המערכת לא מסוגלת לספק תעסוקה, זה לא אשמת המתנדב.
אלי אלאלוף: אל תעניש אותו.
אלי אלאלוף: אל תענישו אותו בזה שאין לו הכנסה.
אלי אלאלוף: כי מעט ההכנסות האלה לחלק מהבנות בוודאי זה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: אז אל תענישו אותן.
אלי אלאלוף: זו בעיה, זו אחריות המשרד שנותן תקנים, שיספק להן תעסוקה אין-סוף.
אלי אלאלוף: אבל אם לא, זאת בעיה של המשרד, לא של הילד או הילדה.
אלי אלאלוף: השירות הוא כל כך חשוב בעיני, והוא בהחלט מחייב את המציאות שבה מדינת ישראל נמצאת, בניגוד למה שאמרה חברת הכנסת מועלם.
אלי אלאלוף: ואני אומר פעם נוספת, אני תומך בו ואני רוצה אותו והוא חשוב למדינת ישראל לגשר בין קהילות ובין מיעוטים בתוך המדינה הזאת.
אלי אלאלוף: כל תפקידי כחבר הכנסת, מכיוון שהייתי בסרט אחר, לעשות סדר.
אלי אלאלוף: זה הכול.
אלי אלאלוף: השאלה הנשאלת היא איזה חלק מהכסף הולך לבנות ואיזה חלק הולך לעמותות.
אלי אלאלוף: זו גם שאלה.
שולי מועלם-רפאלי: למה זה רלוונטי?
שולי מועלם-רפאלי: איזה דרייב יהיה לעמותות?
שולי מועלם-רפאלי: העמותות לא אמורות להתארגן באוגוסט?
מיקי לוי: אם אני לא מעסיק, למה אני מעביר כסף?
שולי מועלם-רפאלי: אתה מעביר כסף על זה שהבנות נמצאות שם בחלק מהחודש, ואתה לא מתחיל להעביר לפי ימים.
מיקי לוי: אני מבקש תשובה מהכלכלן של הרשות.
<מוטי אלמליח: מה שהולך מתוך התעריף לטובת הבנות זה דמי הכיס והנסיעות שאמורות לממן, למרות שהן מקבלות בחינם, וכן ביטוחים.
<מוטי אלמליח: זה סדר גודל של כ-1,000 שקלים.
<מוטי אלמליח: מתוך תקן בית שהוא כ-1,570 שקלים ותקן חוץ שהוא 2,500 שקלים.
<צבי במברגר: אבל לא מצפים שנוציא את הבנות באוגוסט.
<מוטי אלמליח: שאר הדברים הולכים לטובת רכזת, לטובת עובדות סוציאליות, לטובת תקורות של העמותות ולטובת ביטוח לאומי.
מיקי לוי: ביטוח לאומי מחייב.
<מוטי אלמליח: ולטובת הדירות בתקן חוץ.
מיקי לוי: דירות גם מחייב.
שולי מועלם-רפאלי: אז אין כסף שהולך סתם לעמותות באוגוסט, כנראה.
<מוטי אלמליח: בוא ניקח תקן בית, מתוך תקן של 1,570 שקלים, סדר גודל של 1,000 שקלים הולכים לטובת הבנות והשאר הולך לטובת רכזת ותקורות של העמותות.
אלי אלאלוף: ויש דיווח על ההוצאות האלה, הקבועות?
<מוטי אלמליח: יש דיווח, בוודאי.
אלי אלאלוף: זה מגיע אליכם?
<מוטי אלמליח: חלק מגיע אלינו.
אלי אלאלוף: למה חלק?
אלי אלאלוף: זו בדיוק הבעיה.
אלי אלאלוף: החלק הזה זו הבעיה.
אלי אלאלוף: צריך להגיע אליכם דיווח מלא, ואם יש צורך לבקש החזר, צריך שיהיה החזר.
אלי אלאלוף: אתם משחררים כספים.
אלי אלאלוף: אז תסבירו לנו, כי בסוף נצא מפה גם עם חוק אהבלי, וגם בלי להבין אותו.
<ידעיה לוין: אני רוצה להתייחס לשאלה האם יש מספיק רגולציה או לא.
<ידעיה לוין: דבר ראשון, לרשות יש מלוא הרגולציה, והיא עושה אותו אובר, ואני אומר את האמת, לא תמיד אנחנו מרוצים.
<ידעיה לוין: אם שואלים אותי בתור מבוקר, לעניות דעתי יש עודף רגולציה.
<ידעיה לוין: אבל לא אני מחליט וזה בסדר.
<ידעיה לוין: יש רגולציה מדהימה על כל התקנים.
<ידעיה לוין: יש הבדל בין התהליך הרגולטיבי לבין המימון, וזה מה שניסו להגיד.
אלי אלאלוף: זו בדיוק הנקודה שמפריעה לחבר הכנסת מיקי לוי.
<ידעיה לוין: אני יודע את זה, אני מסכים.
<דוד פלבר: הסכום פר חודש, פר מתנדב, הוא קבוע.
<דוד פלבר: יש תעריף שהרשות לשירות לאומי קובעת, והוא מכיל סל של רכיבים.
<דוד פלבר: הרכיבים האלה לא משתנים ביולי-אוגוסט.
<דוד פלבר: כפי שאמרנו, הבת מקבלת דמי כיס.
<דוד פלבר: אז אין שום חשבון לעשות.
<דוד פלבר: הוא לא יכול להחזיר לי 20 שקל.
<דוד פלבר: אין לו על מה.
<דוד פלבר: הבת קיבלה את חלקה, הדירה את חלקה.
אלי אלאלוף: אני לא מנהל חשבונות שלכם.
אלי אלאלוף: אם החשב אומר שאין מה לעשות, אין מה לעשות.
<אורן נחמיה: אני מהמשרד לביטחון פנים.
<אורן נחמיה: אדוני היושב-ראש, יש פה בעיה, ואנחנו מתעלמים ממנה, לצערי הרב.
אלי אלאלוף: מה הבעיה בבקשה?
<אורן נחמיה: 1,500 בנות במגזר הערבי שנמצאות אצלי במשרד לביטחון פנים, ועוד 1,000 בנות של ידידי דוד שנמצאות במוסדות החינוך, לא נמצאות חודש ושבוע, אם לא קצת יותר, בשירות.
<אורן נחמיה: במקומות שיש קייטנה, אז הקייטנה היא שלושה שבועות.
אלי אלאלוף: באיזה חודש הן לא נמצאות?
<אורן נחמיה: אוגוסט.
<אורן נחמיה: לנו אין תקני חוץ.
<אורן נחמיה: כל התקנים הם תקני בית או תקנים שהבנות יוצאות כל יום הביתה.
<אורן נחמיה: זאת אומרת, אין פה התחשבנות להחזיק מערכת.
אלי אלאלוף: אז מה אתה רוצה, שיעשו בשבילך תוכנית של תקן 11 חודש עבודה?
אלי אלאלוף: זה מה שאתה רוצה?
שולי מועלם-רפאלי: ואז מה הזכות של המשרתים והמשרתות?
אלי אלאלוף: החוק זה 12.
אלי אלאלוף: אם אתה לא מסוגל לתת, זו בעיה שלך.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר, אל תטילו רפש על הילדות האלה ועל המתנדבות.
אלי אלאלוף: הם מוכנים להתנדב 12 חודש.
אלי אלאלוף: אז אם אתם לא מוצאים להם פתרון, זו בעיה שלך, לא שלהן.
אלי אלאלוף: אל תהפכו את היוצרות.
אלי אלאלוף: אתם מבקשים תקנים, והם טובים לכם 11 חודש.
אלי אלאלוף: והחודש ה-12, שתקפוץ לי, בעברית פשוטה.
אלי אלאלוף: לא, זו בעיה שלכם.
אלי אלאלוף: המערכות צריכות לספק להן את העבודה.
אלי אלאלוף: אם אתם לא מסוגלים לספק להן, זו בעיה שלכם, לא של המתנדבות.
אלי אלאלוף: אורן, רצית להתייחס?
אורן אסף חזן: לא, אני מקשיב בינתיים.
אלי אלאלוף: איזה יום טוב יש לי אתך.
אורן אסף חזן: רק אל תתרגל.
אלי אלאלוף: רואים כמה טוב עושים הנישואים?
אלי אלאלוף: זה מה שאני אומר לכל הרווקים.
מיקי לוי: הגיעו לשולחני תלונות של בנות, ולא אחת ולא שתיים, שטוענות שמשלמים להן חצי שכר בחודש הזה.
מיקי לוי: האם זה נכון?
מיקי לוי: זה מה שאני רוצה לדעת, כי אני הולך לעשות ביקורות של החשבונות עצמם.
מיקי לוי: יצאו לחופש, קיבלו רק חצי מהסכום המגיע להן.
מיקי לוי: יש אצלי תלונות מן הסוג הזה.
מיקי לוי: אני מנסה לעשות סדר ולמנוע זליגה של כסף שנשאר שלא ברשות, כסף ציבורי.
אלי אלאלוף: אתם מכירים את התופעה שחבר הכנסת מיקי לוי מדבר עליה?
שלום ג'רבי: לא, אצלנו לא קיים דבר כזה.
<דוד פלבר: אצלנו אני לא מכיר תופעה כזאת.
אלי אלאלוף: אני מבקש שאם מישהו מכיר, שיעביר אלינו.
אלי אלאלוף: אם לך יש אינפורמציה מסוג זה, אני ממליץ שתעביר לרשות שיעשו את הבדיקה הנדרשת.
<יוסי מלכה: אני מבין שהייתה הצבעה.
<יוסי מלכה: אני לא הייתי.
אלי אלאלוף: גם אם היית, לא היית מצביע.
<יוסי מלכה: זה נכון, אבל אולי הייתי מצליח לשכנע אתכם אז.
<יוסי מלכה: אבל אני רוצה להסביר ולתת עוד דוגמה למה זה בעייתי.
<יוסי מלכה: כל משרד מתנהל על-פי קודים אחרים.
<יוסי מלכה: זה אומר שיש בת שירות שיכולה לעבוד למשל בבית-חולים או בקופת-חולים כל השנה עד הקצה, ובנות במשרד החינוך או במשרד לביטחון פנים יושבות בבית.
<יוסי מלכה: אין פה סטנדרט אחיד.
<יוסי מלכה: אדוני היושב-ראש, זה משהו לא סביר בהתנהלות.
אלי אלאלוף: מערכת החינוך עובדת כמו מערכת הבריאות?
שולי מועלם-רפאלי: יוסי, אז מה אתה מציע, שלא ניתן תקן למשרד לביטחון פנים?
שולי מועלם-רפאלי: איך זה שזה יעבור לרשות ייתן מענה לזה שבאוגוסט אין לו מה לעשות עם הבנות?
שולי מועלם-רפאלי: אני לא מבינה למה אתם חוזרים למקום הזה כל פעם.
<נעה בן שבת: השאלה היא אם יש למשרד אחר משהו לעשות.
שולי מועלם-רפאלי: אז אומר לך דוד שהוא מבקש מהביטוח הלאומי, ואין להם מענה לבנות האלה.
אלי אלאלוף: כשאומרים למורות שהן עובדות מעט מדי, אף אחד בעולם עוד לא שינה את החופשות של המורות.
אלי אלאלוף: כי יש להן עוד משימות שלא ניתנות למדידה טכנית כמו מדידת נוכחות במקום העבודה.
אלי אלאלוף: גם אופק חדש ואופק ותיק, האמינו לי שזה לא ניתן לבדיקה.
אלי אלאלוף: אז אני מציע שנקבל החלטה סופית, חד-משמעית, שמי שמתנדב במערכת החינוך יעבוד 11 חודשים, והחודש ה-12 הוא חלק אינטגרלי של מערכת החינוך שאנשים לא עובדים בה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מציעה להשאיר את זה כמו שזה היום, שאנחנו מכבדים את זה שיש בנות על הרצף בחודש אוגוסט.
שולי מועלם-רפאלי: לא כדאי להכניס למסגרות.
אלי אלאלוף: אני אתקן לאור ההערה שלך.
אלי אלאלוף: התקנים של משרד החינוך הם 12 חודש, אבל אם המערכת אינה מסוגלת לספק את העבודה של החודש ה-12, זה ייחשב כדבר מקובל אם זה אחרי בדיקה שנעשתה על-ידי המזמין.
אלי אלאלוף: זה מספיק כדי שנפסיק את התהליך הזה שכולם מרגישים שמרמים את כולם.
אלי אלאלוף: בואו נקבל החלטה מסודרת בעניין הזה.
<נעה בן שבת: רציתי לשאול אם משרד הרווחה יכול לעשות שימוש בתקנים האלה בחופשת הקיץ, לקחת את אותם מתנדבים ומתנדבות ממערכת החינוך ולעשות אתם איזשהו פרויקט לאומי במשרד הרווחה, לצורך העניין.
<נעה בן שבת: במסגרת תפיסה של איגום משאבים, לקחת משאבים ממקור אחר.
אלי אלאלוף: נילי, בבקשה.
<נילי דרור: אני מנהלת אגף משאבי קהילה שאחראי על הנושא של שירות לאומי במשרד הרווחה.
<נילי דרור: חשבתי על הרעיון הזה.
<נילי דרור: העניין הוא שהאוכלוסיות שלנו הן אוכלוסיות מורכבות.
<נילי דרור: לקחת בת שירות שעבדה עם אוכלוסייה נורמטיבית בקייטנות זה בעייתי, כי אנחנו עושים קייטנות לילדים עם צרכים מיוחדים.
<נילי דרור: האם בת שעבדה 11 חודש עם אוכלוסייה נורמטיבית מסוגלת לעזור בקייטנה הזאת של אוכלוסייה, זאת בעיה לא פשוטה.
<נילי דרור: אני יכולה לבדוק את זה, אבל על פניו נראה לי שזה יהיה קשה מאוד, כי הם עוברים אצלנו גם הכשרה בשביל להיכנס למוסדות המיוחדים שלנו.
<נילי דרור: אז חודש ימים בלבד באיזשהו רצף כדי לפתור בעיה אחרת, אני חושבת שזה לא ריאלי.
אלי אלאלוף: אני מאוד מעריך את זה.
אלי אלאלוף: יכולים להיות פתרונות פרסונאליים אינדיבידואליים, בבקשה.
אלי אלאלוף: אבל שיהיה ברור, זה לא יכול להיות בין מוסדות.
שלום ג'רבי: אדוני היושב-ראש, אולי אני אשמע קצת לא טוב מול הבנות, וגם אין לי תשובות אז זה לא טוב.
שלום ג'רבי: דבר אחד אסור שיהיה, ששירות לאומי יהיה 11 חודשים ואחר כך שנכיר להם את זה כשנה.
שלום ג'רבי: כי אנחנו צריכים להבין איפה אנחנו עומדים.
שלום ג'רבי: הדבר הזה יעשה נזק רוחבי לכל 18,000 המתנדבים בשירות הלאומי אזרחי.
שלום ג'רבי: צריך לזכור, על 11 החודשים שהיא תשרת יש לה עוד 30 יום ימי מחלה, 22 ימי חופשה.
שלום ג'רבי: ואחרי זה בבית הספר יש לה פסח, סוכות, קריסמס, כל מיני ימים שהיא לוקחת חופשה.
שלום ג'רבי: בכלל יצא מצב שהיא לא משרתת ויצא לנו לא טוב, וזה יגרום לא מה שאנחנו רוצים לעשות כאן סביב השולחן.
שלום ג'רבי: זה יכול לגרום נזק קשה מאוד לשירות הלאומי.
שלום ג'רבי: על זה יתקיפו אותנו כל היום.
שלום ג'רבי: אנחנו משווים היום ב"ה את כל התנאים לחיילים משוחררים.
שלום ג'רבי: אני חושב שזו מטלה לא פשוטה.
שלום ג'רבי: הבעיה הגיעה לפתחנו, אנחנו צריכים לשבת ולתת מענה.
שולי מועלם-רפאלי: עם שני המשרדים, גם חינוך וגם ביטחון פנים.
שלום ג'רבי: אני לא יודע במשרדים האחרים.
שלום ג'רבי: אני חושב שלא.
שלום ג'רבי: אבל הבעיה היא בעיה קשה ואנחנו צריכים לתת מענה.
שלום ג'רבי: ואם היושב-ראש רוצה לסיים היום, אנחנו צריכים לתת, אם זה בהכשרה אז לפני השירות, אם זה במגזר הערבי לתת שירות בהכשרה של השפה העברית וכישורים רכים.
שלום ג'רבי: אני לא יודע איך, אבל לבוא ולהכיר להם ב-11 חודשים כשנת שירות זה דבר שהוא בעיני לא נכון.
אלי אלאלוף: אמרתי ששנת שירות זה 12 חודש.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר ועומד על כך.
אלי אלאלוף: אבל אם המעסיק או המפעיל את המתנדב אינו מסוגל לתת את זה עד 12 חודש, זו אחריות שלו, ולא להעניש את המתנדב או המתנדבת.
אלי אלאלוף: אלה העקרונות שאני רוצה שיהיו, במיוחד אלה שבמערכת החינוך, כי מערכת החינוך היא מערכת שעובדת חלקית מבחינת שנת הפעילות שלהם, ולכן צריכים להתחשב בזה.
אלי אלאלוף: זה מה שאמרתי.
<דרור גרנית: אתייחס מאוד בקצרה.
<דרור גרנית: אני מאוד מסכים עם דבריו של מר ג'רבי.
<דרור גרנית: אני חושב שיש פה שאלה של ההפעלה, ואני גם מאוד מתחבר למושג שהזכירה פה נעה על איגום המשאבים.
<דרור גרנית: אבל אני חושב שבמסגרת של החוק, ככל שניתן יותר כוח לרשות בתכנון ובאישור של התקנים – אני גם מאוד מסכים עם דבריו של אדוני על כך שבוודאי המתנדבות לא צריכות לספוג את הנזק.
<דרור גרנית: מה שצריך לקרות בתכנון מראש, באישור של התקנים, כאשר מאשרים תקן במשרד החינוך צריך לראות שיש בתקן תעסוקה ותשומה של 12 חודשים, וכנ"ל בכל משרד שהוא.
<דרור גרנית: מיד אחבר את זה למנגנונים שבתוך הטקסט של החוק.
<דרור גרנית: הראשון שבהם לדעתי זו אותה ועדה שאנחנו רוצים להכניס בשירות הציבורי בסעיף 58.
<דרור גרנית: שם צריך להיות תכנון מוקדם מראש, ובמישור הזה אני רוצה להגיד דבר נוסף.
אלי אלאלוף: זה ברור לך שבמערכת החינוך אף פעם לא תגיע ל-12 חודשי פעילות.
<דרור גרנית: על זה אני רוצה להציף איזשהו סימן שאלה.
<דרור גרנית: לתפיסתי לפחות, ואני אומר את הדברים בזהירות, השירות הלאומי אמור לתת לציבור הישראלי בכללותו את אותו ערך מוסף.
<דרור גרנית: הוא אמור להיות אותו אקסטרה שהמערכת לא יודעת לייצר מתוכה פנימה.
<דרור גרנית: ולכן צריך לחשוב על המשאב הזה לא רק כאיזשהו קצפת על עוגה קיימת, אלא כפוטנציאל לייצר עוד עוגה קטנה בצד, כאיזשהו בנפיט ציבורי.
<דרור גרנית: ואם למשל במשרד החינוך יש כוח-אדם כל כך מאסיבי של 4,000 מתנדבים בשנה, והוא לא יודע להשים אותם, להפעיל אותם במשך 12 חודשים, אז אחד משניים.
<דרור גרנית: או שלא צריכים להיות לו 4,000, או שב-4,000 האלה אפשר לייצר אקסטרה, והאקסטרה יכול להיות אותן קייטנות שלא מיוצרות באופן רגיל, כי הנה פתאום אתה מגלה שיש לך המשאב.
<דרור גרנית: אני אומר את זה במלוא הזהירות, כי באמת זאת לא שאלה משפטית.
<נילי דרור: כלומר עוד קייטנות בפריפריה?
<דרור גרנית: למשל.
שולי מועלם-רפאלי: הם על הפלטפורמה של מערכת החינוך.
<דוד פלבר: היקף התקנים שלנו הוא לא רלוונטי, כי אם יהיו לנו 2,000 או 1,000 או 3,000 הבעיה היא אותה בעיה, שבאוגוסט רוב המשק מושבת, גם השלטון המקומי, גם הרשויות.
אלי אלאלוף: רק מה שקשור לחינוך.
<דוד פלבר: אני מדבר על מערכות החינוך בשלטון המקומי.
<דוד פלבר: המשק עובד מצוין, אבל יש חופשות ואין הפעלות, וזה לא משנה מה המספר.
<דוד פלבר: מבנה מערכת החינוך הוא כזה שיש בה יותר חופשות.
<דוד פלבר: אם תיקח בת שיושבת במד"א, אם אין באותו יום קריאה, או בת שיושבת בכיבוי אש וב"ה אין שריפות, אז אתה אומר לה שהיא לא עבדה?
<דוד פלבר: אז הבת במערכת החינוך עובדת כל השנה באינטנסיביות מסוימת, ובחודש אוגוסט חסרים לה כמה ימי שירות.
<דוד פלבר: אני מציע לא להפוך את זה לדיון העיקרי.
<דוד פלבר: אני כן בעד שיהיו 12 חודש חובה, אני לא חושב שצריך לעשות הנחה.
<דוד פלבר: אני חושב שגם אם יש פרוטוקול, יש גם שכל, והשכל אומר שאם אין מקום השמה, הבת לא צריכה להיפגע.
<דוד פלבר: ואם חסרים לה ארבעה ימי שירות, לא צריך לעשות מזה דרמה.
<דוד פלבר: הוועדה הנכבדה הזאת מקדישה לזה המון זמן, ואין פה שום שחיתות.
<דוד פלבר: אף אחד לא לוקח כסף לכיס.
<דוד פלבר: הבנות מקבלות את דמי הכיס, העמותות מקבלות את מה שמגיע להן, ויש כמה ימים סְפֵּר לבת שעושה שירות קשה ואינטנסיבי כל השנה ויש לה כמה ימים עודף של חופשה.
<דרור גרנית: שום דבר מדבריך לא שנוי במחלוקת.
<דרור גרנית: אני מסכים אתך.
אלי אלאלוף: אדון יפה, בבקשה.
<אליעזר יפה: מכיוון שהוזכרנו, מגן דוד אדום, אני רק רוצה להציע בכלל לא לטפל בחודש האחרון, אלא לטפל בחודש הראשון, ולהביא אותן ב-1 באוגוסט שנה קודם ולהכשיר אותן, שידעו מה הן עושות ושידעו לעמוד מול כיתה.
<אליעזר יפה: לא כל הילדות האלה עושות 24 שעות.
<אליעזר יפה: יש לי הרבה מעורבבות בתוך מערכת החינוך.
<אליעזר יפה: אני מציע חודש לפני לתת להן קצת מתודולוגיה, לתת להן קצת ערכים, לתת להן חומר, ולא כל הזמן לחשוב רק על ה"אחרי".
<אליעזר יפה: כי אז באמת אין פתרון.
שלום ג'רבי: הילדה צריכה גם חופש.
שולי מועלם-רפאלי: הילדה סיימה י"ב, היא חייבת גם לנשום.
שולי מועלם-רפאלי: זה רעיון מצוין, הוא לא ישים במציאות הישראלית.
שלום ג'רבי: חלק מזה בהכשרות אפשר.
שולי מועלם-רפאלי: את ההכשרות עושים, עשרה ימים עד שבועיים לפני ה-1 בספטמבר.
שולי מועלם-רפאלי: אתה לא מביא אותם ב-1 באוגוסט שנה קודם.
אלי אלאלוף: נכנסנו כבר לתוכנית העבודה של הרשות.
אלי אלאלוף: כל מה שנאמר הוא מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה חלילה שנרגיש שזה היה דיון מיותר.
אלי אלאלוף: אבל זה עניין של תכנון של הרשות עם הגופים השונים.
אלי אלאלוף: אין לזה השלכות על החוק.
אלי אלאלוף: אני מציע שתיקחו על עצמכם את ההערות הכלליות, תקיימו את הדיונים הנדרשים ותתקנו את תוכנית העבודה בהתאם לזה.
אלי אלאלוף: אני לא רואה השלכות ישירות על החוק.
אלי אלאלוף: אם יהיו, בוודאי היועצת המשפטית תזהיר אותנו.
אלי אלאלוף: בבקשה, אפשר להמשיך.
<נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 34, בסעיף 46.
<נעה בן שבת: הגענו לסעיף קטן (ב).