GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אני לא מציע שעכשיו ניכנס לעניין הזה בצורה מפורשת.
<אבנר עורקבי: פה זה נראה לי לא - - - משהו פה כואב לי.
<נעה בן שבת: אז אולי אפשר להציע שנשאיר פה את הסעיף שאומר – "אם נודע לממונה כי המבקש הורשע בעבירה.
<נעה בן שבת: .." וכו', ואחרי זה בסוף הסעיף נגיד שהוראות אלה יחולו גם אם בעל זיקה למבקש הורשע, או הוגש נגדו כתב אישום, ולדבר יש השפעה על מבקש ההיתר ולא ניתן למנוע את ההשפעה הזו בדרך אחרת.
<ישי פולק: זה לא נשמע טוב, אני מתנצל.
אלי אלאלוף: אם נתחיל עכשיו לפרט - - את כל ההתלבטויות נביא לפני שנעלה את זה להצבעה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<נעה בן שבת: כי המבקש או בעל זיקה אליו הורשע בעבירה לפי סעיפים 375א, 376 או 377 לחוק העונשין, התשל"ז–1977 , או בעבירה אחרת, לפי חוק זה או לפי כל דין אחר, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל היתר להעסקת עובד זר, או שהוגש נגדו כתב אישום בעבירה כאמור; נפתחה חקירה נגד מבקש או בעל זיקה אליו בעבירה כאמור, רשאי הממונה לדחות את החלטתו לעניין מתן היתר או חידושו, לפי העניין, עד לקבלת החלטה לעניין הגשת כתב אישום בקשר לאותה עבירה אם ראה כי הדבר מוצדק בנסיבות העניין בשל חומרת העבירה.
<נעה בן שבת: " (4) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) נקבעה חובה להפקיד ערובה כתנאי לתוקפו של היתר לפי סעיף 1יג(א) או לפי סעיף 1ח, והמעסיק לא קיים תנאי, הוראה, או חובה כאמור בסעיף קטן (א), או עיכב שלא כדין דרכון כאמור באותו סעיף קטן, רשאי הממונה, בנוסף לכל סמכות אחרת הנתונה לו לפי חוק זה, לאחר שנתן למעסיק הזדמנות להשמיע את טענותיו בפניו, לחלט את הערובה, כולה או חלקה".
<נעה בן שבת: הוראת סעיף 1יד1(ב) לחוק העיקרי, כנוסחו בחוק זה, תחול לגבי עיצומים כספיים שהוטלו מיום תחילתו של חוק זה ואילך.
<אמיר שניידר: "לפי חוק זה או לפי כל דין אחר" – זה משאיר פתח עצום לממונה ללא שום מגבלות עליו.
<אמיר שניידר: אני לא יכול לדעת – אם האדם עבר עבירה של נהיגה בשכרות, עכשיו.
<אמיר שניידר: איך אני יכול לדעת?
מיכל רוזין: זו עבירה נגד העובד.
<אמיר שניידר: אז הוא נסע אתו כשהוא שיכור, בסדר?
<אמיר שניידר: אז הוא סיכן אותו.
<אמיר שניידר: מה הקשר לעניין הזה?
<אמיר שניידר: עכשיו ישללו לו ולאחר מכן אנחנו ממשיכים הלאה: "נפתחה חקירה".
<אמיר שניידר: נו, באמת.
<אמיר שניידר: אדם אמור להיות חף מפשע במדינה שלנו עד שהוכח אחרת.
מיכל רוזין: ולכן זה בעבירות מאוד מאוד חמורות, ש - - -
<אמיר שניידר: ברגע שפתחנו פה פתח לשלל העבירות, ואז נגיד שהוא הורשע בהן – בסדר, עוד פה אני יותר שלם עם זה, אבל פה אנחנו אומרים: לא רק שאם הוא הורשע או לא.
<אמיר שניידר: אנחנו ממשיכים הלאה ואומרים לא רק שאם הוא הורשע או לא – אנחנו ממשיכים ואומרים: גם אם הוא לא הורשע ונפתחה חקירה.
<אמיר שניידר: אבל על מה?
<אמיר שניידר: אין לי בכלל מדד על מה תיפתח חקירה.
מיכל רוזין: "שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל היתר להעסקת עובד זר".
<אמיר שניידר: אבל מי קובע את זה?
<אמיר שניידר: אין לנו מדד לקביעה של זה.
<אמיר שניידר: זו הבעיה שלי פה.
<שי סומך: כשלמשל מוגש כתב אישום נגד שר בעבירה שמפאת חומרתה, נסיבותיה, וכו' – הוא לא יכול לשמש כשר, אז הוא לא יכול לשמש כשר.
<שי סומך: יש הוראות כאלה.
<שי סומך: אני לא מומחה בתחום הזה, אבל נושא השר ידוע לכולנו, אני חושב.
<שי סומך: זו לא ההוראה הראשונה בחקיקה שמביאה לכך שיש השלכות להגשת כתב אישום בעבירה חמורה, וקשה מאוד לעשות רשימה סגורה של אותם מקרים - - -לכן הסעיף הזה הוא מקובל.
<נעה בן שבת: הוא אומר שיש פה הרחבה של נושא החקירה, של פתיחה בחקירה, רק ששם, אני רוצה להזכיר - אנחנו לא מדברים על ביטול היתר על סמך חקירה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שאם אתה מבקש לחדש היתר ויש חקירה שמתנהלת כרגע, ולוקח הרבה זמן עד שמגיעים להחלטה וכתב אישום אז אולי אפשר להמתין ולא לתת כרגע את ההיתר.
<שושנה שטראוס: רציתי להגיד שאנחנו מדברים פה על הליך מנהלי, שזה הליך שיש בו שימוע.
<שושנה שטראוס: מציבים בפני האדם את הראיות שיש בידי הרשות באותו רגע, נותנים לו להגיב, ואז מפעילים שיקול דעת.
<שושנה שטראוס: זה לא מחייב רשימה סדורה.
<שושנה שטראוס: בהמון הליכים יש דבר דומה.
<שושנה שטראוס: בקשר לעובדים זרים אני יכולה להגיד - בחוק שירות התעסוקה, בחוק קבלני כוח אדם.
<שושנה שטראוס: הדברים האלה קיימים.
<שושנה שטראוס: יש ביקורת שיפוטית ויש ביקורת בשלב א' של השימוע עצמו, קבלת התגובה, שלילת הדברים, כמו אדם סביר, ואחר כך יש ביקורת שיפוטית.
<שושנה שטראוס: אני חושבת שפה זה אפילו לא מרחיב על המצב הקיים, זה רק מדגיש את החשיבות יותר.
<ישי פולק: משפט קצר – רק לשים לב בבקשה, כשמדברים על זיקה בקטע של ההרשעות.
<ישי פולק: אם, למשל, שני בני דודים, שהם עם זיקה מלאה, או שני אחים עם זיקה מלאה – שניהם מעסיקים, אחד בענף הסיעוד, ואחד בענף החקלאות, הרי שאם זה בסיעוד יואשם באחת מהעבירות החמורות שרשומות פה ויורשע בזה, בניסוח הנוכחי מי שלא יקבל את ההיתר להעסיק עובדים שלא קשורים לשום דבר, צריך לוודא שהדבר הזה - - -
מיכל רוזין: הלכת רחוק, רחוק.
מיכל רוזין: זה לא יהיה מוצדק בשום ערעור - - -
<ישי פולק: בניסוח צריך לשים לב לזה.
<רועי חיון: אי חידוש היתר כמוהו כשלילתו.
<רועי חיון: אם לאדם אין היתר הוא יקבל קנסות, הוא לא יוכל לפתוח את העונה שאחרי זה.
<רועי חיון: אם הוא פועל ללא היתר – 6 עובדים, תעשו את המכפלות, הוא יכול לסגור את המשק באותו רגע.
<אבנר עורקבי: אי חידוש היתר יותיר את הנכה בבית ללא שום טיפול.
<נעה בן שבת: אני רוצה להציע שתי הצעות.
<נעה בן שבת: הצעה אחת, לדבר, במקרה של החקירה – אם ראה שהדבר מוצדק בנסיבות המקרה של חומרת העבירה והחשש לשלומו של עובד זר, ואולי צריך להבהיר שהעבירה נעברה כאשר מדובר על עבירה שנעברה כלפי עובד זר.
<נעה בן שבת: זו ההצעה האחרת, שלדבר אולי על עבירה שנעברה כלפי עובד זר, אם כי יכול להיות שבאמת נאשם באונס כלפי אדם שהוא לא עובד זר ואתה חושש, אולי, לשלוח אליו עובד זר.
<נעה בן שבת: זה גם יכול להיות מצב בעייתי.
<נעה בן שבת: אז היו שתי הצעות – אחת לגבי מצב של חקירה, להגיד – הדבר מוצדק בנסיבות העניין בשל חומרת העבירה והחשש לפגיעה בעובד הזר – אז להוסיף את העניין של החשש כי חקירה היא הרחבה מעבר לרגיל של ההתחשבות המנהלית.
מיכל רוזין: זה מעורר חשש.
אלי אלאלוף: אז נכניס את שתי הנקודות האלה ונוכל לחדד יותר לאחר קריאה ראשונה.
<נעה בן שבת: אתם רוצים את העבירה כלפי העובד הזר?
<סיגל מלמליאן אלימלך: כן, אבל יש שם בעיה עם חקירה כי אי אפשר ממש לשלול היתר רק על סמך חקירה.
<סיגל מלמליאן אלימלך: גם לממונה אין כלים לבחון את זה כי חומר החקירה מתקבל רק לאחר הגשת כתב האישום.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם – אני יוצא אחרי ההצבעה והקריאה הראשונה.
אלי אלאלוף: אחר כך אני מזמין אתכם לביקורת ולישיבה עם היועצת המשפטית כדי להעביר לה את כל הדברים.
אלי אלאלוף: תעשו את זה בשקט, בזמן נכון.
אלי אלאלוף: הקריאה השנייה והשלישית יהיו בעוד כמה שבועות, אם לא יותר מזה.
אלי אלאלוף: היינו רוצים לעשות את זה עד הפגרה.
אלי אלאלוף: לא ילך?
אלי אלאלוף: אז אני אדחה את זה, זה לא יהיה אסון.
אלי אלאלוף: תעשו את זה אחרי שיש לכם על מה להתווכח, לא על הכל.
אלי אלאלוף: יש פה נקודות שדרושות הבהרות נוספות.
אלי אלאלוף: אז תעשו את זה, זה לא פוסל את כל הרעיונות, גם החדשים, שלא - - -
מיכל רוזין: אני חושבת שאנחנו מסכימים על המהות.
<נעה בן שבת: רק דבר אחרון, אולי נוסיף פה את הנושא של "לאחר שנתן הזדמנות".
<נעה בן שבת: אני רואה שזה מופיע – כפי ששושנה אמרה, זה ממילא נמצא בתוך ההליך המנהלי, אבל נציין את זה כי אני רואה שזה מצוין במקומות אחרים.
<אבנר עורקבי: יש לי רק בעיה אחת.
<אבנר עורקבי: מטופל סיעודי – עד שהוא מקבל את ההיתר, זה סימן שהוא נזקק לסיעוד הזה.
<אבנר עורקבי: אז מה אנחנו עושים, שהוא לא יהיה זכאי לקבל סיעוד בגלל שהוא עבר עבירה?
<אבנר עורקבי: אני לא יודע איזו עבירה הוא עבר.
<אבנר עורקבי: הוא מטופל סיעודי, הוא סיעודי.
<אבנר עורקבי: תקשיבו לדברים – סיעודי.
אלי אלאלוף: אז תן את התשובה.
אלי אלאלוף: אני מבקש שאתה תיתן את התשובה.
אלי אלאלוף: סיעודי שפוגע - - -
<אבנר עורקבי: הוא נפל ב-4 פעולות שהוא לא יכול לעשות.
<אבנר עורקבי: הוא לא יכול לאכול, לא יכול להתלבש, הוא לא שולט על הצרכים שלו.
<אבנר עורקבי: אז הוא גם מתעלל מינית?
<אבנר עורקבי: זה לא הגיוני.
<אבנר עורקבי: אתם פוגעים בסיעודיים, פוגעים בהם.
מיכל רוזין: אתה עושה הכללות לא נכונות.
<נעה בן שבת: רק אם הם יפגעו, אנחנו נפגע בהם.
<אבנר עורקבי: זה פוגע וכואב.
<אבנר עורקבי: במיוחד עם ילדים.
אלי אלאלוף: בעד הצעת החוק – 2
אלי אלאלוף: נמנעים –אין <הצעת חוק עובדים זרים (תיקון - הגנה על עובדים זרים מפני ניצול ועבירות חמורות), התשע"ו-2016, אושרה.
אלי אלאלוף: החוק עבר בקריאה הראשונה, אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
אלי אלאלוף: אני מקווה שנסיים היום.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכל המשתתפים להתחשב בזמן המוגבל שלנו.
אלי אלאלוף: אני מקווה שנגיע לשלב של הקראות.
אלי אלאלוף: אני גם מבקש מחברי הכנסת שמשקיעים הרבה, ואני רואה שיש הסתייגויות מפה ועד להודעה חדשה, שיתחשבו בזה.
אלי אלאלוף: הפיליבסטר הזה הוא לא לטובת החוק הנפלא הזה, שסוף סוף מסדר שירות מדהים של צעירי ישראל למיניהם, שבאמת אפשר יהיה שנסיים אותו ונפעיל אותו כמו שהוא.
אלי אלאלוף: אין חוק אבסולוטי טוב.
אלי אלאלוף: גם אחרי יישומו – אפשר יהיה לתקן לפי הצורך, בתקווה שלא, אבל יהיה אפשר אם יתעורר הצורך.
אלי אלאלוף: לכן אני מבקש שתיקחו בחשבון את הבקשה שלי – כמה שיותר קצר, וכמה שיותר מהר לקדם אותו ולהביא אותו לקריאה שנייה ושלישית במליאה, אני מקווה שעוד לפני סוף המושב הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אתמול דיברנו וברוך ה' הגענו להחלטה סופית לגבי "עיקר עיסוקו" ו "כל עיסוקו".
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת רק להגיד לפרוטוקול שאם אני מבינה נכון את מה שאמרת, בעצם – כל הפעילות שהיא לא בהגדרתה של השירות הלאומי, אבל שהכסף שנוצר ממנה מועבר לטובת השירות הלאומי, תיחשב ב-pool הזה.
<נעה בן שבת: אז יש לנו פה הסתייגות לסעיף 1, הסתייגות אחת עם כל ההסתייגויות החלופיות שלה לסעיף המטרה.
<נעה בן שבת: ההסתייגות הזו נדחתה.
<נעה בן שבת: יש הרבה הסתייגויות שהתקבלו ונכנסו לתוך נוסח החוק.
מיקי לוי: כל הסתייגות שלא התקבלה – בנפרד, בבקשה.
<נעה בן שבת: אין דבר כזה לגבי הסתייגויות חלופיות, הן עולות גם למליאה.
<נעה בן שבת: הן גם נותנות זמן כהסתייגות אחת, כל ההסתייגויות החלופיות, ולכן גם אפשר להצביע על הרביזיה שלהן - - -
מיקי לוי: אבל הן ילכו בנפרד למליאה?
<נעה בן שבת: גם במליאה, כל אחת מההסתייגויות החלופיות - - - למשל: "חוק זה נועד להסדיר..." אי אפשר להגיד גם את 1, גם את 2 וגם את 3 – ולכן, כל ההסתייגויות החלופית נותנות זמן במליאה של הסתייגות אחת, כולן.
<נעה בן שבת: לכן, הן ממוספרות פה יחד.
אלי אלאלוף: זה חוק שהוא חגיגה, בסך הכל, אז אני מציע שתשאיר את האווירה החגיגית.
אלי אלאלוף: חבל שנרגיש שעבדנו ובסוף הזה עובר בקנטרנות נגד ההצעה.
מיקי לוי: אני אפתיע אותך, אני מצביע בעד, אבל יש שם דברים שהם לא לרוחי, מה יש פה לדבר.
<נעה בן שבת: אז יש הסתייגות שמסומנת 1, עם כל החלופות שלה.
<נעה בן שבת: אם מתקבלת הרביזיה, השאלה אם לפתוח את זה לדיון מחדש.
<נעה בן שבת: אם מתקבלת הרביזיה אז פותחים אותה לדיון מחדש, וצריך לדון בכל - --
אלי אלאלוף: הרביזיה לא התקבלה.
<נעה בן שבת: ההסתייגות השנייה עם החלופות שלה היא גם בסעיף המטרה, לגבי המטרות – האם רק לקהילה, לחברה ולמדינה, או גם לכל המטרות הנוספות.
<נעה בן שבת: ההסתייגות השלישית: בהגדרה "גוף מוכר", ההצעה שהיתה זה שזה יהיה באישור הוועדה, גם בהגדרה.
<נעה בן שבת: כמובן שיצטרכו לעשות שינויים אם ההסתייגות הזו מתקבלת.
<נעה בן שבת: סעיף 2, הסתייגות 3.
<נעה בן שבת: בעד – 1
<נעה בן שבת: נמנעים – אין
<נעה בן שבת: הסתייגות מספר 4 באותו סעיף, 2 – ההגדרה "גוף מפעיל", גם פה הבקשה היתה שזה ייקבע באישור הוועדה, אישור הגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: ההסתייגות הזו גם לא אושרה בוועדה.
<נעה בן שבת: הסתייגויות 5,6,7 ו-8, כל אחת עומדת בפני עצמה וכל אחת נדחתה.
<נעה בן שבת: כל אחת מהן ביקשה להוציא גורם מסוים מתוך ההגדרה "רשות ציבורית" - נשיא המדינה, הגורמים השונים – הכנסת, בתי המשפט ורשות מקומית.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד שכל הרביזיות האלה הוגשו על ידי קבוצת יש עתיד.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של נקודה 5?
אלי אלאלוף: מי בעד 6?
אלי אלאלוף: מי בעד 7?
מיקי לוי: יש שלושה נושאים שאני אלחם אתם עד הסוף- מספר המתנדבים בכל עמותה ועמותה, שלטעמי באמת, עם כל מי שבדקתי, אני חושב שיש פה הגזמה.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של נקודה 8?
אלי אלאלוף: מי בעד נקודה 9?
אלי אלאלוף: עוברים לסעיף 3(4).
<נעה בן שבת: בסעיף 5 יש הסתייגות.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של סעיף 5?
אלי אלאלוף: תודה, הרביזיה לא התקבלה.
אלי אלאלוף: מסעיף 6 עד 16 אין הסתייגויות.
<נעה בן שבת: הדף הזה נועד למליאה, ולכן נעזרתי בו – סעיף 17, יש לו גם הסתייגות.
<נעה בן שבת: בסעיף 22- הסתייגות 10 עם הרבה חלופות.
אלי אלאלוף: מי בעד רביזיה לסעיף 10?
אלי אלאלוף: תודה, לא התקבלה.
<נעה בן שבת: ב-11 ההסתייגות היתה להעביר את הנושא של קביעת מספר מרבי של גופים מפעילים להחלטת הממשלה, במקום התוכנית הרב שנתית.
אלי אלאלוף: מי בעד סעיף 11?
אלי אלאלוף: תודה, נפל.
<נעה בן שבת: סעיף 24 – הסתייגויות חלופיות.
<נעה בן שבת: הסתייגות 12.
אלי אלאלוף: הסתייגות 12 גם נפלה.
<נעה בן שבת: הסתייגות 13, בעמוד 6.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה לסעיף 13?
אלי אלאלוף: ירד.
<נעה בן שבת: הסתייגות 14.
אלי אלאלוף: נפל.
<נעה בן שבת: הסתייגות 15.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה של סעיף 15?
אלי אלאלוף: הרביזיה לסעיף 15 לא התקבלה.
אלי אלאלוף: סעיף 16 – מי בעד הרביזיה?
אלי אלאלוף: הרביזיה לסעיף 16 לא התקבלה.
<נעה בן שבת: סעיף 40, הסתייגות 17.
אלי אלאלוף: הסתייגות 17 בסעיף 40 לא התקבלה.
<נעה בן שבת: בסעיף 46 יש הרבה הסתייגויות.
<נעה בן שבת: הסתייגות 18.
<נעה בן שבת: הוועדה החליטה שהבחירה של הגופים המוכרים תהיה בהליך תחרותי, אני מבינה שיש הסתייגות שזה יהיה בהתאם לחוק חובת המכרזים?
מיקי לוי: הליך תחרותי – מה דינו?
מיקי לוי: מה ההבדל בינו ובין מכרז, בבקשה.
<נעה בן שבת: חוק חובת מכרזים קובע הסדרים מסוימים להליך של המכרז, ופה מדובר על הליך תחרותי אחר שהוא פחות נוקשה.
שולי מועלם-רפאלי: הוא פחות נוקשה, הוא יותר רך, כך אמרו ה - - -
<קריאה: בדרך כלל מכרז זה משהו שכרוך בכסף.
<קריאה: פה זה הכרה, רישיון.
מיקי לוי: מה הבסיס המשפטי?
<דרור גרנית: חוק חובת מכרזים קובע הסדר מאוד מפורט, יש גם תקנות מכוחו ושם יש הסדרים מאוד מפורטים.
<דרור גרנית: לפעמים יוצרים הסדרים פחות מדוקדקים, אם יש ערבויות או אין ערבויות – אפשר לייצר הסדרים טיפה יותר גמישים.
אלי אלאלוף: בדרך כלל גם יותר זריז.
אלי אלאלוף: הביורוקרטיה היא מספיק כבדה.
אלי אלאלוף: אם אנחנו יכולים להקל על המערכת - - -
<יואב ארבל: חוק חובת מכרזים לא מדבר על מתן רישיונות.
<יואב ארבל: פה מדובר על מתן רישיון לגוף.
<יואב ארבל: בדרך כלל מדברים על מתן שירותים בעבור כסף.
מיקי לוי: את 18 אני מוריד.
<נעה בן שבת: זה לגבי מי חלה עליו זיקה לגוף בוחר – האם רק יושב ראש הוועד המנהל או הדירקטוריון, כפי שקבעה הוועדה אתמול, או את כל הוועדה המנהל או הדירקטוריון.
<נעה בן שבת: סעיף 20 – הסתייגות לגבי כל עיסוקו של התאגיד.
אלי אלאלוף: על זה עשינו דוקטורט.
אלי אלאלוף: מי בעד תיקון 20?
אלי אלאלוף: לא התקבל.
<נעה בן שבת: יש פה תיקון לסעיף (ג1) לגבי הנושא של ה-80%, היקף הפעילות של העיסוק העיקרי.
<נעה בן שבת: הוועדה החליטה על 80% ואתם רוצים בהסתייגות שזה יהיה 85%.
<נעה בן שבת: על זה היתה הסתייגות של חבר הכנסת לוי.
אלי אלאלוף: מי בעד ההחלטה המקורית, של 20%?
<נעה בן שבת: יש פה הסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי והשאלה אם רוצים לפתוח אותה ברביזיה.
<נעה בן שבת: הוא ביקש רביזיה על כל ההסתייגויות שלו שלא התקבלו.
אלי אלאלוף: אז נצביע שוב.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה עם האחוזים החדשים?
<נעה בן שבת: מספר 21, ביקשת שעל סמך תוכנית עסקית שיוכיח את היכולת שלו להעסיק מתנדבים.
אלי אלאלוף: ואנחנו התנגדנו.
אלי אלאלוף: אז מי בעד רביזיה 21?
<נעה בן שבת: הסתייגות 22.
<נעה בן שבת: ביקשת שגם במצב של פתיחת חקירה בעבירה אז השר יוכל לא להכיר במבקש.
<נעה בן שבת: הבנתי שזה נדחה על ידי הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל גם חבר הכנסת לוי הסכים לזה אתמול.
שולי מועלם-רפאלי: אתה אמרת לי אתמול שזה יהיה רק בהגשת כתב אישום ולא בפתיחת חקירה.
מיקי לוי: אבל שמעת מה שאלתי את כל אנשי הרשות, כולל היועץ המשפטי – מה יקרה אם - - - תבטלו או לא תבטלו?
מיקי לוי: לא זכינו לתשובה.
אלי אלאלוף: מי בעד רביזיה 22?
מיקי לוי: אם היה להם אתמול אומץ והיו אומרים לי מילה, הייתי מוריד את זה.
מיקי לוי: לא אמרו לי.
<נעה בן שבת: סעיף 23 זו ההסתייגות שנגעה להגבלת מספר המתנדבים בגוף שיכול להפנות הגוף המוכר, ל-3,000.
מיקי לוי: אני עוד פעם רוצה לדבר – אני רוצה לשאול גם את הרשות וגם את הנוכחים פה: אם אני מוריד ל-3,000, אדוני, אני מדבר לשכל הישר שלך – אני טוען שסדר גודל של 3,000 מתנדבים זה 80 מיליון שקל לעמותה.
מיקי לוי: היום יש עמותות ב-5,400.
מיקי לוי: אם אני מוריד - - -
אלי אלאלוף: לא כולן, רק אחת.
מיקי לוי: אם אני מוריד את זה ל-3,000 אני מאפשר יותר תחרות, יותר כניסה של עמותות, יותר הקטנה של התקציב.
מיקי לוי: אני מבקש מכם חוות דעת מקצועית, אתם הרשות.
מיקי לוי: כאן יש איזושהי תחושה שאני מתעקש.
מיקי לוי: אני לא מתעקש.
מיקי לוי: אני חושב שעמותה של 3,000 איש, אדוני – אני מנסה לשכנע אתכם בנחת – שההיקף שלה הוא 80 מיליון שקל מכספי המדינה, זה די והותר להפעלה נאותה.
מיקי לוי: ברגע שיש יותר מ-3,000 איש מאבדים שליטה.
מיקי לוי: אותו סיפור של אוגוסט שלא מתופעלים ולא מתופעלות, ועוד שליטה בחופשים.
מיקי לוי: אני ממש מתחנן לפניכם – בואו נוריד את זה ל-3.000 וברשותך אדוני, אם אפשר לקבל חוות דעת מהרשות, האם זה נראה להם מבחינה מקצועית.
מיקי לוי: אני אודה לך.
שלום ג'רבי: אתמול מוטי אלמליח, התקציבן של הרשות, התייחס לזה.
שלום ג'רבי: יש צדדים לכאן ולכאן כמו שמוטי ענה תשובה יפה אתמול, ואני חוזר על דבריו, שיש עמותות שיש להן מספר הרבה יותר קטן, שהן עובדות לא טוב, ויש עמותות גדלות שעובדות מצוין.
שלום ג'רבי: אין איזשהו דבר שהוא גורף בעניין הזה.
שלום ג'רבי: אין לי יותר מה להוסיף על מה שמוטי אמר אתמול.
מיקי לוי: אני חושב ש-3,000 איש זה היקפים עצומים גם כך.
מיקי לוי: אם רוצים לטפל בבנות, אם רוצים לשלם את הכספים כמו שצריך, היקפים של 80 מיליון שקל מכספי המדינה, אני ממליץ לאדוני להגביל את זה מהסיבוב הבא.
מיקי לוי: שיבואו בפניך בעוד שנתיים ונעשה חושבים.
<קרן ליפז נוטמן: אני מנכ"לית עמותת אופק, גוף מוכר חדש של ישורת לאומי.
<קרן ליפז נוטמן: התחלנו לפעול השנה.
<קרן ליפז נוטמן: יש לנו מעט מאוד תקנים, יחסית.
<קרן ליפז נוטמן: בתור מוכר אני רוצה להביא זווית שלי, כגוף שנכנס רק לזירת הפעילות.
<קרן ליפז נוטמן: מכיוון שמדובר במספר תקנים מוגבל, בסופו של דבר, על מנת לאפשר הוגנות שווה לכל הארגונים ולכל העמותות שנכנסות לזירה, אני חושבת שיהיה מאוד נכון להגביל את מספר התקנים.
<אורנה קוטלר: אני רק אגיד שלפעמים דווקא ככל שעמותה יותר גדולה, כך השירות שאנחנו נותנים הוא יותר טוב.
מיקי לוי: מאיפה הבאת את זה?
<תומר נאור: לדעתנו הגבלת תנאים – יותר עמותות, יותר תחרות, אנחנו חושבים שזה מבורך.
<דרור גרנית: בסעיף 23(ב) באותו סעיף שעוסק בתוכניות הפיתוח הרב שנתיות, כשזה מדבר על האפשרות ל- - - את מספר הגופים, אמרנו גם שאפשר לקבוע מכסה מרבית.
<דרור גרנית: תוכנית רב שנתית תקבע מספר מרבי של גופים מוכרים ומכסה מרבית של מתנדבים שרשאי גוף מוכר להפעיל, להפנות לשירות לאומי ו - - -
אלי אלאלוף: מי בעד רביזיה לסעיף 23?
מיקי לוי: אני רוצה גם להביא להצבעה אחר גם אפשרויות אחרות.
מיקי לוי: נכשלתי ב-3,000, לנסות לעלות במדרגים, ואני מבקש להביא את זה להצבעה.
<נעה בן שבת: כחלופה.
<נעה בן שבת: אתה יכול להציע חלופות אבל הן כולן עולות כהסתייגות אחת למליאה.
<נעה בן שבת: אני מבינה שהוועדה לא רוצה לקבוע כרגע מספר ומה שרוצים שתיקבע מכסה - - -
מיקי לוי: אני מבקש להביא להצבעה מספרים.
<נעה בן שבת: הוועדה הרי קיימה אתמול דיון בנושא הזה.
<נעה בן שבת: היא אומרת – אנחנו לא רוצים לקבוע מספרים.
<נעה בן שבת: בעצם כל ההסתייגויות האלה- אתה רוצה לכתוב את זה כחלופות רבות?
<נעה בן שבת: העמדה העקרונית היא עמדה שאין קביעה של מספרים, אין קביעה של מכסה, כרגע, בחקיקה הראשית.
<נעה בן שבת: אחרי זה את המספרים אפשר לכתוב אבל זה גם לא מקנה לך זמן במליאה, כי כולם, בעצם - - -
מיקי לוי: אבל כאן תהיה אפשרות להצבעה?
מיקי לוי: כי הפרוטוקול חשוב לי לא פחות.
<נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון – הוועדה אומרת שלא מעוניינים לקבוע מספרים.
<נעה בן שבת: אנחנו לא רוצים כרגע לקבוע את הטווחים.
<נעה בן שבת: השארנו את זה כסמכות לקבוע באותה החלטת ממשלה שתקבע את מספר מכסות הגוף המוכר ומספר המתנדבים שהם יכולים - - -
מיקי לוי: זאת אומרת שעומדות בפני שתי אפשרויות – או 3,500-4,000 ולקים כל פעם הצבעה, או לעשות עכשיו הצבעה כוללת.
מיקי לוי: הוועדה לא מוכנה לשנות את המספרים.
מיקי לוי: הצגת הסתייגויות מראש, בכתב, ואלה ההסתייגויות שהתייחסנו אליהן, אבל פה עלה גם הפן העקרוני.
מיקי לוי: הפן העקרוני, שאומרת הוועדה – אנחנו לא מעוניינים בקביעת מספרים.
מיקי לוי: אתה מציע 3,000 או כל מספר אבל ההחלטה של הוועדה היא לא לקבוע מגבלה בחקיקה הראשית.
אלי אלאלוף: למרות שיש תשובות במנגנון, כפי שהזכיר דרור, וכפי שזה יהיה בתוכנית העבודה, וכפי שזה יכול להיות בתוכנית הממשלה.
מיקי לוי: עד 120, נבוא לכאן בשנה הבאה ואתה תראה שהמספרים לא משתנים ולא הגבירו את התחרות.
מיקי לוי: מי שיש לו אינטרס להשאיר את זה מקובע, אז השמיע את קולו, ומי שלא – לא.
שולי מועלם-רפאלי: השמיעה את קולה גם אחת שלא היה לה אינטרס - - -
<נעה בן שבת: הסתייגות 24 נגעה למשך תקופת ההכרה של הגוף המוכר.
<נעה בן שבת: הוועדה החליטה 7 שנים וההסתייגות היא לקצר את התקופה ל-5 שנים.
מיקי לוי: אני מבקש לדבר לפני ההצבעה לחברי הכנסת המצביעים.
מיקי לוי: הרי יש ביכולתו של השר להגדיל את זה אחר כך, אבל למה לא לעשות את זה ל-5 שנים ולבחון את זה אחר כך?
מיקי לוי: 7 שנים נראה לי - - -
אלי אלאלוף: תרשה לי, הייתי צריך התייעצות.
אלי אלאלוף: תראה, אנחנו עשינו מאמץ כדי לקדם את החוק הזה.
אלי אלאלוף: אתה רואה שיש פה החלטות שהתקבלו בוועדה אתמול, בהשתתפותך, בניגוד לדעתך, אבל התקבלו.
אלי אלאלוף: זכותך לעשות עכשיו את המשחק הפרלמנטרי שעל כל זה - - -
מיקי לוי: לא משחק.
אלי אלאלוף: את ההתערבות הפרלמנטרית.
אלי אלאלוף: אבל זה לא הולך לשנות את המצב בצורה משמעותית.
אלי אלאלוף: אתה יכול אחר כך, במליאה.
מיקי לוי: אני יכול עכשיו, לפני ההצבעה?
אלי אלאלוף: אתה תשכנע מישהו?
מיקי לוי: כן, למה לא?
אלי אלאלוף: אני מציע משהו – בוא נתקדם בחוק הזה, השקענו, וגם אתה השקעת.
אלי אלאלוף: חבל שזה יהפוך לפיליבסטר על הסעיף - - -
מיקי לוי: ממש לא פיליבסטר, ממש לא.
אלי אלאלוף: אף אחד מאתנו, שרק אתמול השתכנע והצביע בצורה מסוימת - - -
מיקי לוי: אבל הייתם 2 נגדי.
אלי אלאלוף: ועכשיו נהיה 3 או 4 נגד.
<נעה בן שבת: יש בהמשך עוד הסתייגויות שמופיעות פה, אולי אדוני אם אפשר להציע – אם אתם רוצים את נוכחותו של חבר הכנסת לוי – 24,25,26 זה הסתייגויות שכבר נדונו וכל השאר עוד לא נדונו.
אלי אלאלוף: אז מה שנידון – נצביע, ומה שלא נידון – נחכה לו.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת מאיר כהן פה.
שולי מועלם-רפאלי: נמשיך.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה, סעיף 24?
<נעה בן שבת: הסתייגות 25 זה גם נושא הפתיחה בחקירה לגבי עבירה.
<נעה בן שבת: ההסתייגות היתה שאפשר יהיה להתלות את ההכרה במצבים כאלה של פתיחה בחקירה.
<נעה בן שבת: אני מבינה שהוועדה דיברה רק על מצבים של כתב אישום.
<נעה בן שבת: הסתייגות 25.
<נעה בן שבת: 26 מדבר על ביטול הכרה עקב חקירה פלילית.
<נעה בן שבת: יש פה איזה חידוד שאם הגוף המוכר פעל באופן מספק לצמצום יכולת ההשפעה של החשודים על התנהלות הגוף המוכר, ואני מבינה שכל נושא החקירה – אנחנו רוצים להשאיר אותו בצד, לכן זה עולה כהסתייגות.
אלי אלאלוף: מי בעד הרביזיה וההסתייגות הזו?
אלי אלאלוף: נמנעים – 1
<נעה בן שבת: עמוד 45, סעיף 57.
<נעה בן שבת: תיקונים שהיו.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב): "נודע לגוף מוכר שחדל להתקיים תנאי מהתנאים או שלא מקיימים הוראה מהוראות חוק זה הוא צריך להודיע לרשות בתוך זמן סביר".
<נעה בן שבת: הוועדה אמרה – לא יאוחר מ-21 ימים מיום שנודע לו על כך.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג): ההודעה, מידע שקשור למתנדב שהוא מידע חריג ובעל חשיבות ויש יסוד סביר להניח כי הוא דרוש לרשות לשם מילוי תפקידה - זה צריך להימסר מייד לאחר שהמידע הגיע לידיו.
<נעה בן שבת: סעיף (ג1) – יש פה הוראה שנכנסה לבקשת החשב הכללי, שגוף מוכר יגיש לרשות לפי דרישתה דין וחשבון בדבר פירוט הכנסותיו והוצאותיו או כל מידע הקשור לפירוט זה.
<נעה בן שבת: מוצע להוסיף פה: "...
<נעה בן שבת: ושהרשות ראשית לבדוק את הדין וחשבון והמידע באמצעות מי מטעמה" – שזה נתון לרשות, ההחלטה הזו.
<נעה בן שבת: זה גם יכול להיות באמצעות החשב הכללי.
<נעה בן שבת: השר רשאי לקבוע כללים בדבר פרטי הדיווח, מסירת המידע לפי סעיף קטן זה, לרבות אופן עריכתו, דרכי הכנתו, מועדי מסירתו וגורמים שיפעלו מטעם הרשות לבדיקת הדיווחים והמידע..." – זה גם פותר את הבעיה שהועלתה אתמול לגבי החשב הכללי, לגבי האם זה יימסר לפי כללי חשבונאות נאותים.
<דרור גרנית: אני רוצה להזכיר שהסיפה של הסעיף "...
<דרור גרנית: השר רשאי לקבוע בכללים.." – אנחנו נייצר את זה בחקיקת משנה, מי יהיו הגורמים שיפעלו.
<דרור גרנית: זה לגמרי התנהלות פנימית של הרשות המבצעת.
<נעה בן שבת: אם זה פנימי, מדוע שהשר לא יקבע מי הגורמים שיפעלו?
<דרור גרנית: בכללים?
<דרור גרנית: את הנורמה?
<נעה בן שבת: הוא רשאי לקבוע.
<נעה בן שבת: ברגע שזו קביעה הקביעה היא בתקנות.
<דרור גרנית: כתוב "כללים" .
<נעה בן שבת: לא, הקביעה היא בתקנות.
<דרור גרנית: אז ביתר שאת – לקבוע בתקנות?
<דרור גרנית: אין צורך בזה, זו התנהלות פנימית.
שולי מועלם-רפאלי: עד למועד מסירתו?
<דרור גרנית: מה שחל לגבי הגופים - - -
<נעה בן שבת: הסעיף הבא שאנחנו מדברים עליו הוא סעיף 58 בעמוד 46.
<דניאל פרג: אפשר להתייחס?
<דניאל פרג: "...
<דניאל פרג: בדבר פירוט הכנסותיו והוצאותיו, וימסור לו כל מידע הקשור לפירוט זה".
<דניאל פרג: זאת אומרת, הפירוט הוא רק לגבי הוצאות והכנסות.
<דניאל פרג: אם יידרשו נתונים נוספים שהם לא הכנסות והוצאות אני רואה הגבלה, לפי הסעיף הזה.
אלי אלאלוף: מה יש חוץ מהוצאות והכנסות?
<דניאל פרג: העמסת תקורות, זה לאו דווקא בהכנסות והוצאות.
<דניאל פרג: יכולים להיות עוד הרבה דברים שחשבונאים יבואו ויציגו אותם.
<נעה בן שבת: אז מה היית רוצה שיהיה כתוב?
<דניאל פרג: כל מידע שנדרש לרשות על מנת לבחון את פעילות הגוף המוכר.
שולי מועלם-רפאלי: אבל יש את זה ממילא כבר בסעיף אחר.
<נעה בן שבת: היא מדברת על הפעילות החשבונאית.
<דניאל פרג: פעילות חשבונאית, שפה את מגדירה את זה להוצאות והכנסות גרידא.
<דניאל פרג: פעילות חשבונאית היא לא רק הכנסות והוצאות, היא עוד הרבה דברים אחרים.
שולי מועלם-רפאלי: (ד) לא מכסה לך כל דבר?
<דניאל פרג: אם (ד) מכסה כל דבר, אז אין צורך בסעיף (ג1).
שולי מועלם-רפאלי: זו היתה עמדתנו מלכתחילה, בואו נזכיר.
<דניאל פרג: מבחינתי, אם אנחנו מכסים את הפעילות החשבונאית רק להוצאות והכנסות – זה בעייתי, כי זה מגביל את הרשות, בעיקר כשרשות - - -
<דרור גרנית: אז אולי נציע את הניסוח שיגיד – "גוף מוכר יציג לרשות לפי דרישתה דין וחשבון בדבר כל מידע חשבונאי הדרוש לה..." וכדומה.
<נעה בן שבת: אני חושבת ש "דין וחשבון בדבר פירוט הכנסות והוצאות" ֹנראה בסדר, אני חושבת שלקחנו את הנוסח מהנושא של חברות קדישא - למסור כל מידע הנדרש לרשות בדבר בחינת ההתנהלות הכספית והחשבונאית שלה.
<דניאל פרג: החשבונאית, הכלכלית הניהולית והכספית.
<דניאל פרג: אלה ארבעת הקריטריונים שנדרשים - - -
שולי מועלם-רפאלי: אז אפשר לייתר את סעיף (ד).
אלי אלאלוף: אוקיי, הוספנו "ניהולית".
<נעה בן שבת: סעיף 58.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב)(2) – אנחנו מגיעים לנושא של הגוף המפעיל, מי רשאי להפעיל את השירות הלאומי.
<נעה בן שבת: בסעיף (ב)(2) אנחנו אומרים – "רשאים להגיש בקשה לשמש גוף מפעיל: 1.
<נעה בן שבת: רשות ציבורית 2.