GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אייל לב ארי: כמה זמן ייקח לכם לעשות את הבדיקה הזאת?
<ערן טמיר: אם לא תאשרי את התקנות אז הוא ישנה את דעתו?
<קריאה: אבל אם הוא יעשה את הבירור, אז אולי לדעתו - - -
<עופר לוי: אנחנו מאשרים את התקנות, ופונים למשרד המשפטים, ומשרד המשפטים אומר: סליחה, ידידי היקר, טעית.
<עופר לוי: טעית.
<אייל לב ארי: כמה זמן ייקח לכם לבדוק את זה?
<עופר לוי: אז גם אחרי שמאשרים את התקנות, אפשר לתקן את התקנות ולכלול בתקנות את התוכנית.
אילן גילאון: אשאל אותך על-פי מה שנקרא בבית-המשפט "הצדק הטבעי": אפשר לדון בבית מבלי לדון בדלת של הבית?
אילן גילאון: זאת אומרת, כאילו זה ניתן דבר כזה?
אילן גילאון: אפשר לעשות את זה?
<לירית שפיר שמש: אם אתה רוצה לישון בדלת פתוחה.
<דן אורן: ברגע שיש מחלוקת משפטית בין שני משרדי ממשלה, ולא דנו בזה ולא הכרענו בזה, אני לא יכול להגיד מה עמדת היועץ המשפטי לממשלה או מי מטעמו.
אילן גילאון: לא, הוא אומר לך שהוא לא מתכוון לפנות.
<דן אורן: מה שאני כן יכול להגיד, שאם יש פנייה או של אחד ממשרדי הממשלה, או מטעם הוועדה, והיו דברים מעולם, לקבל את עמדת היועץ המשפטי לממשלה בשאלת הפרשנות של החוק ואם יש הסכמה לדבר הזה – כן או לא - - -
<מיכל שיק הר-טוב: כמה זמן בדרך כלל זה לוקח?
<דן אורן: נעשה את המיטב.
<דן אורן: יש משנה חקיקה חדש, הוא מתפקד כמשנה פלילי.
<דן אורן: אני לא רוצה להבטיח - - - נעשה כמיטב יכולתנו.
<מיכל שיק הר-טוב: מהניסיון שלך זה הרבה זמן, נכון?
<דן אורן: לא בטוח, לא בטוח.
<דן אורן: אנחנו דווקא דיונים מן הסוג הזה מאוד מנסים לקדם.
אילן גילאון: שני דברים.
אילן גילאון: משרד התחבורה, אני מבקש בעוד שבוע להגיד לי מה הוחלט.
אילן גילאון: וממך אני מבקש לגשת ליועץ המשפטי ולהעלות לפניו את הסוגיה.
<עופר לוי: מה הוחלט בקשר למה, אדוני?
אילן גילאון: לגבי האם התקנות הן חלק בלתי נפרד מן הזה – יש לך סמכות או לא? זה הכול.
<אייל לב ארי: לפי התקנות של 2003.
<עופר לוי: אה, בדיקה של 2003.
<אייל לב ארי: לפי התפיסה שלך.
אילן גילאון: כן, זה מה שאנחנו מדברים מתחילת הדיון.
אילן גילאון: על זה הדיון.
<דן אורן: אני לא הבנתי כך את השאלה.
<קריאה: מכוח תקנות 2003?
<קריאה: או מכוח הסעיף המסמיך - - -
אילן גילאון: ואז - - - אישור ללא הכרה נוספת, כדי שנדע איפה אנחנו עומדים.
אילן גילאון: ואז יכול להיות שהיועץ המשפטי לממשלה יגיד שאנחנו צריכים - - - אבל אלה הדברים שלא יכולים להישאר באוויר.
אילן גילאון: לא ענן.
אלי אלאלוף: אנחנו ב-26 בפברואר 2017.
אלי אלאלוף: בדרך כלל ביום ראשון לא עובדים בוועדה.
אלי אלאלוף: היום ל' בשבט התשע"ז.
אלי אלאלוף: השעה 11:01.
אלי אלאלוף: יש לנו ישיבה עד שעה 15:00 ואנחנו נהיה נחמדה ונעשה הפסקה בין שני המושבים.
אלי אלאלוף: יש לנו הצעת חוק של חברי הכנסת דוד ביטן ואמיר אוחנה, אבל אנחנו נעבוד עם מי שנמצא פה, בלי להתעכב.
אלי אלאלוף: נעבור על כל סעיף בנפרד במסמך שבפניכם.
<נעה בן שבת: את החלק הראשון של הצעת החוק ניסינו לנקות ככל הניתן, בהתאם לדברים שסוכמו בדיונים הקודמים, לקראת ההצבעות.
<נעה בן שבת: אעיר כמה דברים קטנים של הצעות לתיקון ולהבהרה.
<נעה בן שבת: בעמוד 2 אנחנו מדברים על ההגדרה "רשות ציבורית".
<נעה בן שבת: זו הגדרה רחבה שאומרת: "הממשלה ומשרדי הממשלה, לרבות יחידותיהם ויחידות הסמך שלהם".
<נעה בן שבת: אנחנו מציעים שצבא ההגנה לישראל לא יהיה במסגרת, אי-אפשר יהיה לעשות בו שירות לאומי.
<נעה בן שבת: הצבא עצמו לא יוכל להפעיל שירות לאומי, לא יוכל לממן לגופים אחרים שיעשו שירות לאומי.
<נעה בן שבת: הצבא, כמו שאמרנו, הוא קודם לשירות הלאומי והשירות הלאומי מיועד רק למי שמקבל פטור מהצבא.
<נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר פה שאנחנו מדברים על גורם למעט צבא ההגנה לישראל.
<נעה בן שבת: כבר פה בהגדרה של הרשות הציבורית.
<נעה בן שבת: עוד שינוי פורמאלי הוא להוציא מתוך הרשות הציבורית את ההגדרה של גוף אחר שממלא תפקיד ציבורי והוא גוף מבוקר ועיקר פעילותו בתחומי השירות הלאומי.
<נעה בן שבת: המטרה של ההגדרה הזאת, רשות ציבורית, היא לצורך השאלה מי יכול להיות גוף מפעיל ומי יוכל לממן את התקנים של הגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: כיוון שכך, אנחנו נזכיר את אותו סוג מיוחד של רשות ציבורית שהוא בעצם גוף מבוקר שממלא תפקיד ציבורי, ונזכיר אותו בסעיפים הרלוונטיים.
<נעה בן שבת: בזכויות המתנדבים בעמוד 8 אנחנו מזכירים את הנושא של דירת שירות.
<נעה בן שבת: אנחנו מבהירים שדירת שירות שבהחזקתו של גוף מוכר תשמש אך ורק למגורי המתנדבים, כפי שנאמר פה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על דירה שהיא של גוף מוכר, להבדיל מדירה של גוף מפעיל ששם ייתכן שזאת פנימייה שמשמשת לעוד שימושים ושם הדברים יוכלו להיות מובהרים בצורה אחרת.
<נעה בן שבת: שאר הדברים הם תיקוני ניסוח, ורציתי שיראו את הנוסח המתגבש.
<נעה בן שבת: בעמוד 11, הוספנו הגדרה "התאמות ונטל כבד מדי", כי המונח "נטל כבד מדי" הוא מונח שנמצא בתוך חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, וההגדרה בהתאמות מתייחסת אליו.
<נעה בן שבת: לכן אנחנו מתייחסים לנושא של הנטל.
<נעה בן שבת: וכך גם בעמוד 12, אנחנו מבהירים: "הרשות לגופים המוכרים והגופים המפעילים יפעלו לקידום שילובם של מתנדבים שהם אנשים עם מוגבלות במגוון התפקידים העומדים לבחירת המועמדים לשרת בשירות הלאומי ובהתנדבות הקהילתית, למעט בתפקידים שהשילוב אינו מתיישב עם הדרישות המהותיות שלהם, תוך ביצוע ההתאמות הנדרשות מחמת מוגבלותם, והכול מבלי שהדבר יטיל על הרשות, הגופים המוכרים והגופים המפעילים נטל כבד מדי".
<נעה בן שבת: זה מחזיר מצד אחד את חובת ההתאמות, ומצד השני הסייג של נטל כבד מדי.
<נעה בן שבת: נושא נוסף שאנחנו רוצים להבהיר, הנושא של ההסכמה שניתנת על-ידי מתנדב לגבי שירות במצב מיוחד.
<נעה בן שבת: הנושא הזה מופיע בעמוד 17 בסעיף קטן (ה).
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שההסכמה של המתנדב היא בכתב, אבל המידע צריך להינתן לו.
<נעה בן שבת: השאלה היא אם המידע הזה גם יימסר לו בכתב על האפשרויות הנתונות לו, או שמספיק שנותנים לו את המידע באופן אחר.
<נעה בן שבת: זה נושא שלא היה כל כך ברור מבחינת הנוסח בפעמים הקודמות.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אותה הסכמה שניתנת על-ידי המתנדב לשינוי הזכויות שניתנות לו במצבי חירום.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הסכמה שניתנת בכתב, ואתם רוצים שגם המידע יינתן לו בכתב.
<נעה בן שבת: זה מידע שיינתן בעל-פה.
אלי אלאלוף: או יינתן בכל צורה.
<נעה בן שבת: יכול להיות שזה יהיה יותר נוח למסור לו את המידע הזה בכתב.
<נעה בן שבת: דבר נוסף זה הנושא של סמכויות הפיקוח בדירת המגורים.
<נעה בן שבת: בעמודים 23 ו-24 הסיכום של הוועדה היה שבפסקה 2 בתיאום עם הדייר במקום, ובפסקה 3 גם כן בתיאום עם דייר המתגורר בדירה.
<נעה בן שבת: דייר אחד בשני המקרים.
<נעה בן שבת: אני רוצה להציע, בגלל הבעייתיות מבחינת חוק הגנת הפרטיות, או להכניס את סעיף קטן (ג) שאומר שאין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מהוראות חוק הגנת הפרטיות ולהשאיר את זה כך.
אלי אלאלוף: מה אומר החוק?
<נעה בן שבת: חוק הגנת הפרטיות מחייב לשמור על הפרטיות של המתנדב, ואני חושבת שהדבר הזה יחייב לוודא שהדבר לא גורע.
<נעה בן שבת: אנחנו לא גורעים מפרטיותו של אותו מתנדב.
<נעה בן שבת: או לחילופין לבקש שהתיאום ייעשה בכל זאת עם הדיירים במקום.
<נעה בן שבת: יכול להיות שאתה מבקש מאדם אחד לתאם עם כל הדיירים.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים רק על תיאום, אנחנו לא מדברים על קבלת הסכמה.
<נעה בן שבת: אבל בכל זאת כן להתייחס לדיירים הנמצאים במקום.
שלום ג'רבי: אנחנו מבקשים בתיאום עם מישהו אחד, להודיע לו.
שלום ג'רבי: הוא כמובן יצטרך לעדכן את הרכזת.
אלי אלאלוף: בלי לפגוע בזכויות.
שלום ג'רבי: בוודאי, בלי לפגוע בזכויות.
<נעה בן שבת: אז סעיף קטן (ג), אנחנו מתאמים עם דייר אחד.
שלום ג'רבי: שם לא כתוב שצריכים להודיע לכל הדיירים.
שלום ג'רבי: לכן רציתי לדעת.
<יואב ארבל: לא, יש שם אמירות יותר כלליות.
<נעה בן שבת: אז כך נלך, ויהיה סעיף קטן (ג) כפי שמופיע, שלא גורע מהוראות חוק הגנת הפרטיות.
<נעה בן שבת: הנושא האחרון, נושא של חשב המשרד.
<נעה בן שבת: הייתם אמורים לברר את הנושא הזה בסעיף 31.
שלום ג'רבי: ישבנו כבר עם מוטי אלישע בעניין.
שלום ג'רבי: יש לנו ישיבה שצריכה להיות כנראה בשבוע הבא בעניין הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו גומרים את החוק היום.
שלום ג'רבי: אז תוך כדי תנועה נדבר.
<דניאל פרג: אני אתייחס.
<דניאל פרג: שאלת את השאלה הזאת בפעם שעברה.
<דניאל פרג: לגבי עניין החשב, יש אפשרות להקצות חשב.
<דניאל פרג: אומנם לא חשבות, אבל איזשהו חשב בשירות.
אלי אלאלוף: אנחנו ננסח את זה עכשיו.
אלי אלאלוף: מה את רוצה לנסח?
<דניאל פרג: ברמה של האישור העקרוני, זה אפשרי שיהיה חשב לרשות.
<דניאל פרג: אבל זה כפוף לתקן של החשב.
אלי אלאלוף: אמרנו האם אתם יכולים להעמיד חשב שם.
<דניאל פרג: אנחנו יכולים להעמיד חשב, אבל בכפוף לתקן.
אלי אלאלוף: לא כותבים דבר כזה בחוק.
אלי אלאלוף: אפשר לכתוב חשב בתנאי שיש תקן?
אלי אלאלוף: יש חשב.
<דניאל פרג: אם יש תקן, כן.
אלי אלאלוף: ההחלטה שלי, יהיה חשב.
אלי אלאלוף: זה עוד בסכומים שלא צריך התייעצות עם האוצר.
אלי אלאלוף: אז יש חשב.
<דניאל פרג: אין בעיה, אני רק אומרת בכפוף לזה שיהיה תפקיד לחשב שם.
אלי אלאלוף: תרשמי את זה לפרוטוקול.
אלי אלאלוף: בחוק לא יהיה כתוב התנאי.
<יואב ארבל: את מורידה את "או עם חשב המשרד"?
<נעה בן שבת: אז יהיה חשב הרשות, בסעיף 31.
אלי אלאלוף: תיזהרו, היום אלה החלטות פה אחד.
<דניאל פרג: אין בעיה מבחינת הנוסח, אבל כל עוד אין חשב לרשות, עד שיתמנה, שזה יהיה או חשב הרשות או חשב המשרד כל עוד אין חשב לרשות.
<נעה בן שבת: כהוראת מעבר?
<נעה בן שבת: אבל כל המטרה שלהם שיהיה חשב לרשות.
אלי אלאלוף: בוקר טוב מיקי.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בחשב לרשות, ונקבע בחוק שיהיה חשב לרשות.
אלי אלאלוף: מוסיפים הערה מהחשב הכללי שמותנה שיהיה תקן.
אלי אלאלוף: זו בעיה שלהם.
מיקי לוי: זה ירגיע קצת את המערכת.
מיקי לוי: זה ירגיע אותי קצת, אני מודה.
<ידעיה לוין: נכתב כאן בעמוד 24 לגבי הנושא של ביקור בדירות, נכתב כאן שונה.
<ידעיה לוין: לדעתי, לאחר מסירת הודעה לעובד הגוף המוכר, ולא בתיאום עם עובד גוף המוכר.
<נעה בן שבת: נכון, אבל זה דבר שדיברנו עליו בדיון, שזה יהיה לאחר מסירת הודעה לגוף המוכר.
<ידעיה לוין: לא בתיאום?
<נעה בן שבת: לא בתיאום.
<נעה בן שבת: התיאום עם המתגוררים בדירה, עם אחד הדיירים בדירה.
<נעה בן שבת: לגבי העובד בגוף המוכר, זה היה במסירת הודעה.
<ידעיה לוין: בעיני זה בעייתי.
<נעה בן שבת: מתאמים עם מי שמתגורר.
<נעה בן שבת: אתה לא יכול להגיע בשעה שהיא לא נוחה אם לא תיאמת אתו.
<ידעיה לוין: מתאמים עם אחת הבנות שנמצאת שם, ולפעמים יכולה להיות דירה שיש בה המון מורכבויות.
<ידעיה לוין: למסור הודעה, זה אומר למסור לה אפילו הודעת טקסט דקה לפני שנכנסים.
<ידעיה לוין: יכול להיות שיש שם המון מורכבויות, וחשוב שמי שיגיע לשם יבין את המורכבויות שיש שם.
<ידעיה לוין: בוודאי כשהוא לא תיאם עם הדיירות האחרות בדירה.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, זה גם לא לתאם עם דיירות אחרות וגם לא לתאם עם עובד הגוף המוכר, עם האחראי על הדירה.
<דרור גרנית: ממתי מתאמים עם מפוקח את מועדי הפיקוח?
<דרור גרנית: הרי מטרתו של הפיקוח פה הוא לוודא שהדירה עומדת בתנאים, שיש בה שירותים, שהם תקינים, שתנאי הניקיון בה סבירים וכדומה.
אלי אלאלוף: אני רוצה למצוא נוסחה יותר פשוטה.
אלי אלאלוף: אולי תהיה הודעה לגוף המוכר, שהוא יודיע לאחד הדיירים.
שלום ג'רבי: כי אם הרכזת לא עונה או לא נוח לה, או שהיא אומרת שעכשיו היא בחתונה או שהיא יוצאת, אלה דברים שקורים.
אלי אלאלוף: כל זה קורה, אז מה?
אלי אלאלוף: זה מעניין אותנו להודיע לגוף המוכר או המפעיל, שביום זה בתאריך זה מישהו מבקר.
שלום ג'רבי: אני רוצה להסביר, אדוני היושב-ראש, איך זה הולך.
אלי אלאלוף: רק אל תשכחו שאנחנו תחת העננה הלא נעימה, שכדאי שיהיו ביקורי פתע.
שלום ג'רבי: בכל מקרה יש.
אלי אלאלוף: שלום, חברת הכנסת שולי מועלם.
שולי מועלם-רפאלי: שלום, אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה על האיחור.
שלום ג'רבי: מגיעה מפקחת – כמו שאמרנו, תמיד זאת אישה – מודיעה לרכזת מכרמיאל שהיא מגיעה עוד שעתיים או שלוש, מתקשרת לבת השירות, מתאמת אתה ונוסעים.
שלום ג'רבי: אנחנו לא צריכים הסכמה של רכזת, צריכים להודיע לרכזת.
אלי אלאלוף: זה מה שכתוב.
שלום ג'רבי: אם זה מה שכתוב, אז זה בסדר.
<נעה בן שבת: ובכל זאת לתאם עם הדיירים.
שלום ג'רבי: לתאם עם אחד מהדיירים, לא עם הדיירים.
<נעה בן שבת: צריך להיות תיאום ישיר.
<נעה בן שבת: על המפקח מוטלת חובה נוספת, לתאם עם אחד הדיירים.
<ידעיה לוין: אני חוזר עוד פעם על הדברים שאמרתי.
<ידעיה לוין: יש הבדל בין להודיע לבין לתאם.
אלי אלאלוף: אנחנו בעד להודיע.
<ידעיה לוין: אני חושב שיש כאן בעייתיות, גם כשמודיעים לבת אחת.
אלי אלאלוף: שימו לב מה קורה היום בבתי-חולים מסוימים.
אלי אלאלוף: תפסיקו להודיע.
אלי אלאלוף: כל ההודעות זה סתם הכנה לזיוף.
אלי אלאלוף: סוף-סוף הבנו את זה, אחרי שראינו את המצב החמור שיש במוסדות ציבור.
אלי אלאלוף: תתחילו להפתיע.
<ידעיה לוין: בעיני זה לא הנושא, וסליחה שאני אומר את זה.
<ידעיה לוין: אם מדובר כאן על הגנת הפרטיות, מודיעים לבת אחת.
אלי אלאלוף: הגנת הפרטיות היא לא מונעת לעשות בדיקה.
אלי אלאלוף: כתבנו שזה בהתחשב בהגנת הפרטיות.
<נעה בן שבת: צריך שיהיה ברור שזו הודעה מראש?
שלום ג'רבי: מה זאת אומרת, זאת חייבת להיות הודעה מראש.
שולי מועלם-רפאלי: כתוב, במועד סביר שתואם מראש.
<נעה בן שבת: המועד תואם מראש עם הבנות, אבל גם צריך למסור הודעה מראש לעובד שמחזיק בדירה.
אלי אלאלוף: הודעה מראש יכולה להיות גם שם.
<נעה בן שבת: כתוב לאחר מסירת הודעה, אז ממילא זה מראש.
אלי אלאלוף: זה יכול להיות רק שעה, שיהיה ברור.
שולי מועלם-רפאלי: ידעיה, רצית שכל הבנות תהיינה בדירה?
<ידעיה לוין: לא, אבל לפחות שהן ידעו.
<ידעיה לוין: אם לא מודיעים לרכזת, לפחות שיודיעו לכל הבנות.
שולי מועלם-רפאלי: לרכזת מודיעים, כתוב.
אלי אלאלוף: סיימנו את הנקודה הזאת.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת, אנחנו רוצים לסיים היום את החוק.
מיקי לוי: אבל יש בעיות.
מיקי לוי: אם אדוני נותן לי את רשות הדיבור, לפני שבועיים בישיבה האחרונה ביקשתי ממשרד החינוך פירוט מדויק, לא בערך, איך מסתדר החודש וחצי האחרונים.
מיקי לוי: חלק אמרו לי הולכים לקייטנות, חלק לבתי-ספר עם צרכים מיוחדים.
אלי אלאלוף: למשרד החינוך יש תשובה מדויקת.
מיקי לוי: אשמח מאוד.
מיקי לוי: ציפיתי, ציפיתי, ציפיתי, אבל לא ראיתי אצלי בדואר האלקטרוני מאומה.
מיקי לוי: לא בעל-פה.
מיקי לוי: אני איש של ניירת.
מיקי לוי: בעל-פה נכנס לי מפה, יוצא משם.
<דוד פלבר: חודש טוב לכולם.
<דוד פלבר: הבטחנו בישיבה הקודמת שבישיבה הזאת נציג נתונים, ואספנו את הנתונים.
<דוד פלבר: אנחנו מתייחסים לקיץ שחלף.
<דוד פלבר: זה אותו סדר גודל משנה לשנה.
מיקי לוי: זאת אומרת, הקיץ שחלף, 2016, הוא דומה ל-2015, דומה ל-2014, על-פי הדיווח שלך, בסטיות של 1.5%.
<דוד פלבר: בסטיות מסוימות, בגלל אופי התקנים, אופי הבנות, אופי המקומות.
<דוד פלבר: אבל כן, גם הקיץ שחלף אנחנו מדברים על שנת הלימודים תשע"ו, ואותו דבר אחרי פסח מתחילה היערכות לקראת התשע"ז.
<דוד פלבר: היא תהיה באופן דומה.
<דוד פלבר: מתוך 4,000 בנות ששירתו, סדר גודל של 100 בנות על פני כל העמותות, הפסיקו להן את השירות בסוף שנת הלימודים, כי לא מצאו להן סידור לקיץ.
<דוד פלבר: חלקן זה לא רק בגלל יולי-אוגוסט, חלקן צברו היעדרויות שבלאו הכי אי-אפשר היה להספיק לשבץ אותן ביולי-אוגוסט.
<דוד פלבר: זה לא היה עוזר אם הן היו עושות קייטנה, עדיין היו חייבות ימים.
<דוד פלבר: בערך 100 בנות מכלל העמותות עשו להן הפסקת שירות.
<נעה בן שבת: הפסקת שירות, שהן לא השלימו את השירות.
<דוד פלבר: עשו להן הפסקת שירות ועצרו להן את הזכויות.
<דוד פלבר: זה אומר שמבחינת הרשות לשירות לאומי וחוק חיילים משוחררים הן לא סיימו שנת שירות והן לא זכאיות להטבות של מי ששירת שנה אחת לפחות.
<דוד פלבר: הדבר הזה הוא אומנם מאוד טוב כלפי המערכת שדבקה בכל דקה של שירות, אבל הוא יוצר בעיה בצד השני.
<דוד פלבר: כי כשהיא צריכה להשלים שבוע אחד או שבועיים או שלושה בתחילת השנה הבאה, קשה מאוד למצוא מקומות שיסכימו לקחת אותן לשבועיים-שלושה, ואז גם הרשות לשירות לאומי מרגישה את הבעיה עם איזה פקק על פני העמותות.
<דוד פלבר: רק בחינוך זה 100, יכול להיות שבמקומות אחרים זה יותר, שנוצר פקק של בנות שהן חייבות תקופה קצרה וקשה למצוא להן שיבוץ.
<דוד פלבר: אבל זה כאמור הנתח הקטן.
<דוד פלבר: הנתח הגדול, 1,203 בנות, נשארו בחינוך המיוחד.
<דוד פלבר: החינוך המיוחד מסיים במהלך חודש אוגוסט.
<דוד פלבר: יש הבדל קטן בין המוסדות.
<דוד פלבר: אבל כולם משרתים לתוך חודש אוגוסט.
<דוד פלבר: לפני שאכנס לעוד פירוט, אגיד עוד הנחת עבודה אחת שלנו.
<דוד פלבר: השבועיים האחרונים של אוגוסט, שזה עשרה ימי עבודה, אנחנו מחשיבים אותם כחופשה מרוכזת לכלל הבנות מתוך מכסת הימים שיש להן.
<דוד פלבר: השבועיים האחרונים של אוגוסט נדרשים גם לרכזות.
<דוד פלבר: הן גם לא יכולות לעבוד סביב השנה בלי מנוחה, גם לארגון הדירות.
<דוד פלבר: צריך לצבוע, צריך לתקן, צריך לסדר.
<דוד פלבר: זה לטובת כולם, שבועיים אחרונים ימי חופשה שנספרו ונצברו, עשרה ימי חופשה, בשבועיים האחרונים של אוגוסט.
<דוד פלבר: כפי שאמרתי, עוד שבוע אחד או שמונה ימים, טרום שירות, לפני ה-1 בספטמבר, הבנות עוברות הכשרה בקמפוסים של הכשרת קיץ.
<דוד פלבר: זה מתבצע לפני השירות, ולכן אנחנו מזכים את הימים האלה מימי חופשה כנגד הימים האלה.
<דוד פלבר: כלומר, שמבחינתנו 8 באוגוסט זה המועד שעד אליו מי שהציג לנו שיבוץ של הבת, מבחינתנו זאת שנת שירות מלאה.
<דוד פלבר: מה-8 עד ה-15 באוגוסט זה כנגד ימי ההשתלמות שלה, ומה-15 עד סוף החודש זה ימי חופשה צבורים לזכותה.
<דוד פלבר: זאת אומרת, מה שאני אומר עכשיו זה עד 8 באוגוסט, ויש הרבה מאוד מקומות שנשארים גם בין ה-8 ל-15.
<דוד פלבר: אומר עוד הערה אחת כללית לפני שאקרא מספרים מדויקים מהדף.
<דוד פלבר: מצד שני, רוב מוחלט של הבנות משרת עד סוף חודש יולי, בין בקייטנה, בין בחינוך מיוחד, בין בקהילה, בין בהתנדבות זו או אחרת.
<דוד פלבר: פתרונות נקודתיים, מקלט לנשים, ביטוח לאומי, "והדרת", חווה טיפולית, כל מיני פתרונות נקודתיים.
<דוד פלבר: הקייטנות הסתיימו השנה ב-24 ביולי.
<דוד פלבר: נותר השבוע האחרון של חודש יולי.
<דוד פלבר: רוב הבנות נשארו במקום כדי לסדר את הספרייה וכדומה.
<דוד פלבר: זו לא תמיד עבודה במשרה מלאה, אבל מרבית הבנות לא השתחררו לפני ה-31 ביולי.
<דוד פלבר: בהחלט כן יש בנות, ואליהן אתייחס בסוף, שבין 24 ביולי ל-8 באוגוסט לא מילאו את כל ימי השירות.
<דוד פלבר: אמרתי את זה גם בפעם שעברה, שאין לנו מאה אחוז שיבוץ למאה אחוז מהבנות למאה אחוז מהקיץ.
<דוד פלבר: אני חוזר למספרים המדויקים.
<דוד פלבר: באותו תקן של חינוך מיוחד, 1,203 בנות.
<דוד פלבר: 1,157 בנות זה קייטנות ופעילות בקהילה.
<דוד פלבר: זה במסגרת מתנ"ס, במסגרת גרעינים.
<דוד פלבר: גם במהלך השנה יש הרבה בנות שפועלות במסגרת גרעיני שירות לאומי.
<דוד פלבר: הן פועלות בקהילה כל השנה ונשארו גם לתקופת הקיץ.
<דוד פלבר: יש עוד 522 בנות שממשיכות באותו מוסד.
<דוד פלבר: יש 397 בנות שעוסקות בהדרכה.
<דוד פלבר: זה בתי-ספר שדה, מדרשות, מכונים למיניהם, שממשיכים באותו תקן לפחות עד סוף יולי.
<דוד פלבר: חלק מהן בשבוע הראשון של אוגוסט כבר אין פעילות, אבל זה הכלל.
<דוד פלבר: בעלי צרכים מיוחדים, יש לנו 155 תקנים.
<דוד פלבר: הם ממשיכים גם לפחות עד סוף יולי.
<דוד פלבר: פנימיות, חלקן פועלות עמוק לתוך אוגוסט.
<דוד פלבר: יש לנו 139 תקנים בפנימיות, הבנות ממשיכות שם.
<דוד פלבר: מועדוניות רווחה ממשיכות לפחות עד סוף יולי.
<דוד פלבר: נוער בסיכון, בדומה לבעלי צרכים מיוחדים, אלה התקנים המיוחדים עם הליווי המיוחד, 76 תקנים לפחות עד לסוף יולי.
<דוד פלבר: יש לנו פרויקט שח"ם, שזה פרויקט של משפחות מתנדבות שנכנסות למשפחות בעיקר מהעדה האתיופית.
<דוד פלבר: הן ממשיכות את הפעילות שלהן לפחות עד סוף יולי.
<דוד פלבר: אותו דבר פרויקט אח"י, שזה פרויקט של הכשרה של תיכונים, בנות שעובדות בתיכונים.
<דוד פלבר: אחר כך יש פה מספרים בודדים רק כדוגמאות למקומות שמצאו שהן לא היו שם כל השנה, והרכזות הצליחו לשבץ לתקופה קצרה.
<דוד פלבר: מקלט לנשים מוכות, חמש בנות, בגנים שש בנות, בבתי-חולים שתיים, בביטוח לאומי, "והדרת", חווה טיפולית, מרכז קליטה, קופת-חולים, כל אחד מהם שניים-שלושה תקנים על פני כל העמותות.
<נעה בן שבת: במקומות האלה שציינת עכשיו הן משלימות את השעות עד סוף אוגוסט?
<דוד פלבר: לפחות עד 8 באוגוסט.
מיקי לוי: עד שמעתי עכשיו כל הזמן עד סוף יולי.
מיקי לוי: זה מה ששמעתי.
אלי אלאלוף: אנחנו שמענו עד ה-8 באוגוסט.
מיקי לוי: עד ה-8 באוגוסט זה מספר מועט.
מיקי לוי: מספרים אני קולט.
<דוד פלבר: אז תן לי לסיים.
אלי אלאלוף: דוד, אם אני הבנתי, אז גם הוא יכול להבין.
אלי אלאלוף: אני הבנתי שעד ה-8 באוגוסט.
אלי אלאלוף: מה-8, במקום השבוע של ההשתלמות שעשו לפני כן, ולפעמים יש להן שבועיים שלא ניתן היה לשבץ.
מיקי לוי: אני רוצה מספר, כמה עד סוף יולי.
<דוד פלבר: אני אגיד את המספר.
אלי אלאלוף: דוד, אני רוצה להבין אם מה שהבנתי זה נכון.
<דוד פלבר: מה שאדוני אמר עד עכשיו הוא מדויק.
<דוד פלבר: ספרנו גם את אלה שלא השלימו עד 8 באוגוסט.
<דוד פלבר: כשאמרתי לפחות עד סוף יולי, זה כי הנתח העיקרי של הבנות, 90% משרתות עד סוף יולי, והבעיה היא בשבוע הראשון של אוגוסט.
<דוד פלבר: יש 1,301 בנות ששוחררו בין 24 ביולי לבין 8 באוגוסט, דהיינו כפי שגם אמרתי בפעם שעברה בהערכה, שליש מהבנות במהלך השבועיים האלה השתחררו.
<דוד פלבר: ספרנו את כל הימים שנעדרו 1,301 הבנות האלה.
<דוד פלבר: זה 6,746 ימים.
<דוד פלבר: ממוצע לבת מתוך ה-1,300 האלה הוא 5.2.
<דוד פלבר: זאת אומרת, סדר גודל של שבוע עבודה אחד לשליש מהבנות חסר לנו, ועדיין, כמו שאתה אומר, יכולים להיות אי דיוקים פה ושם.
<דוד פלבר: יכול להיות שהממוצע הוא לא חמישה ימים אלא שישה ימים.
<דוד פלבר: אנחנו מדברים על כך שלשליש מהבנות חסר סדר גודל של שבוע.
<דוד פלבר: אגיד אמירה כללית.
<דוד פלבר: אנחנו יודעים שמערכת החינוך היא שונה ממערכות אחרות.
<דוד פלבר: העבודה היא מאוד אינטנסיבית.
<דוד פלבר: יש בנות שעושות הרבה יותר מ-40 שעות שבועיות במהלך כל השנה, ויש בנות שעושות 40 שעות שבועיות.
<דוד פלבר: יש גרעינים, יש הדרכות, בנות בפנימייה הן 24/7.
שולי מועלם-רפאלי: אין יום ואין לילה.
מיקי לוי: יש 3,000 בנות שלא עושות את כל אוגוסט, לפי מה שהוא אמר עכשיו.
שולי מועלם-רפאלי: הוא אמר 1,300 בנות.
<דוד פלבר: אנחנו אוהבים להשוות את עצמנו לצבא, וסליחה שאני לוקח דוגמה קיצונית.
<דוד פלבר: טבח שעושה שבוע-שבוע, אף אחד לא מאריך לו את השירות בעוד שנה וחצי, כי חצי מהשירות שלו הוא היה בבית.
<דוד פלבר: ואני אקח גם דוגמאות יותר איכותיות.
<דוד פלבר: תצפיתניות ובנות שיושבות מול מסכים עובדות 9/5.
מיקי לוי: עזוב, אני לא הולך לכיוון הזה.
<דוד פלבר: אני רוצה לומר שלמערכת החינוך יש אפיון מסוים, שיש לה חופשה ארוכה ויש לה חופשה בפורים ובל"ג בעומר ובחול המועד פסח שהמוסד סגור, ואני חושב שאם ניקח את זה כמוסד סגור, זה לא כל כך נורא.
אלי אלאלוף: דוד, היות שעכשיו אתה שולט באופן מלא בנתונים, לדעתך זה מצב אופטימלי או אפשר לשפר אותו, כדי שתהיה יותר תעסוקה לילדות האלה?
<דוד פלבר: בהגדרה תמיד אפשר לשאוף ליותר טוב.
<דוד פלבר: בפועל, מניסיון שלי של לא מעט שנים ושל העמותות של יותר שנים, אנחנו יודעים שקשה מאוד למצוא תעסוקה לבנות לתקופה קצרה.
<דוד פלבר: אם אני בא לביטוח לאומי ואומר: תעשה לי טובה, קח את הבת הזאת, חסרים לי תשעה ימים, מה-1 עד ה-9 באוגוסט, מה הוא יעשה אתה?
<דוד פלבר: יותר מזה, הבנות שעובדות בתקנים משרדיים, כולנו עובדי משרדים בעצם.
<דוד פלבר: כל הימים שלנו הם בלי נשימה?
<דוד פלבר: אין יום שאנחנו באים והוא קצת יותר דליל?
מיקי לוי: אני לא מכוון לכיוון הזה.
<דוד פלבר: אז אני מכוון לו.
מיקי לוי: אין לי בעיה שחסרים להן ימים.
מיקי לוי: למרות שאני חושב שהן צריכות לקחת את החופש במקביל לחופשות של אותם מוסדות.
מיקי לוי: וזה הרוב.
מיקי לוי: מה שאני שומע כל הזמן, עד סוף חודש יולי.
מיקי לוי: אני שואל שאלה פשוטה, האם מדינת ישראל העבירה כסף לעמותות תמורת 6,000 ומשהו הימים שהן לא היו.
מיקי לוי: מנהל הרשות, האם אתה מאשר את החשבונות שלהן לחשב הכללי באוצר, שמדינת ישראל תשלם על הימים האלה לעמותות?
מיקי לוי: זו השאלה.
אלי אלאלוף: לא, זאת שאלה חלקית.
שולי מועלם-רפאלי: זאת ממש לא השאלה, ברשותכם.
<צבי במברגר: הן מבוטחות לשנה שלמה.
מיקי לוי: אני לא מדבר על הביטוח.
מיקי לוי: יש דברים נוספים.
מיקי לוי: מדובר במיליונים.
מיקי לוי: אם אתם רוצים כך להשתמש בכספי ציבור, זה בסדר.
אלי אלאלוף: מיקי היקר, בוא נעבוד בצורה מסודרת.
אלי אלאלוף: זה לא שזה נשאר בעמותות.
אלי אלאלוף: האם זה הגיע לילד או לא הגיע לילד?
אלי אלאלוף: כי אם זה הגיע לילד, בעיני זה חצי נחמה.
אלי אלאלוף: אם זה הגיע לקופה של העמותה ואז זה נשאר כרזרבה שלו, זאת בעיה.
<דוד פלבר: בוודאי שלא.
<דוד פלבר: אנחנו לא משלמים לפי יום עבודה, אנחנו משלמים על חודש פר מתנדב.
<דוד פלבר: בחודש הזה שהמתנדב היה בבית או היה בעבודה, הדירה שלו הייתה שכורה ל-12 חודש, הרכזת שלו קיבלה משכורת 12 חודש, את דמי הכיס שלו הוא קיבל על 12 חודש.
אלי אלאלוף: הוא קיבל?
<דוד פלבר: נכון, הוא קיבל דמי כיס על שבוע שהוא היה בבית.
<דוד פלבר: אם זה נורא, לדעתי לא.
<נעה בן שבת: אפשר אולי להציע משהו, בהמשך להצעה שלך, שהחופשות יהיו במקביל לחופשות במוסד.
<נעה בן שבת: בתוספת הראשונה אנחנו מציינים את ימי החופשה שלהם זכאים המתנדבים, ל-22 ימי חופשה מי שמשרת חמישה ימים בשבוע, ואם הוא משרת שישה ימים, 26 ימי חופשה.
<נעה בן שבת: מציינים שמועדי החופשה ייקבעו בידי הגוף המפעיל והוא יתחשב ככל האפשר ברצון המתנדב.
<נעה בן שבת: אולי צריך גם להגיד, שככל הניתן הם יינתנו במועדי החופשות אצל הגוף המעסיק.
שולי מועלם-רפאלי: אבל דוד אמר שזה קורה באופן טבעי בתוך מערכת החינוך.
מיקי לוי: אני מבקש לשאול אתכם, האחראים על הכסף.
מיקי לוי: אתם אחראים על האישורים של הניירות.
מיקי לוי: כמה מתוך 4,000 בנות, ואני אבקש לקבל את הניירות אלי בבקשה, ואני מבקש את הביקורת שלכם.
מיקי לוי: כי אתם מנהלים בשירות.
מיקי לוי: אתה, אדוני היועץ המשפטי, אני מבקש שאתה תאשר בחתימתך האם כל הבנות האלה שמשוחררות בסוף חודש יולי, חסר חודש ימים, שמדינת ישראל מעבירה את הכסף הציבורי.
מיקי לוי: זה מה שאני רוצה.
מיקי לוי: אני מבקש שתחתום לי על זה, זה הכול.
מיקי לוי: ואחר כך יהיה לי חשב כללי ברשות, יהיה לי אל מי לפנות.
אלי אלאלוף: אתה מדבר רטרואקטיבית?
מיקי לוי: עד היום.
מיקי לוי: לפי דעתי כספי המדינה הלכו לחודש וחצי במידה לא ראויה.
אלי אלאלוף: אני מבקש הפסקה שנייה, כי יש פה כניסה של חתן.
אלי אלאלוף: זה מחייב.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת חזן.
אורן אסף חזן: עד שנכנסתי סולידי?
אלי אלאלוף: חתן זה שנה שלמה, תרצה או לא תרצה.
אלי אלאלוף: לא שואלים אותך.
אלי אלאלוף: אז ברוך הבא, אורן חזן.
אורן אסף חזן: לא בטוח שכל הבניין אוהב את זה, אבל בסדר.
מיקי לוי: הזעיקו אותך להצבעה?
אורן אסף חזן: לא, באתי כי זה מעניין אותי.
אלי אלאלוף: לא הזעקנו, אנחנו בלאו הכי רוב.
מיקי לוי: אני עושה לכם מארב בחוץ, אדוני היושב-ראש.
אלי אלאלוף: ראיתי את מאיר, אבל אתה במיעוט, אנחנו ברוב.
אלי אלאלוף: אבל זה לא יהיה היום.
אלי אלאלוף: לא יהיה צורך.
מיקי לוי: אדוני, אתם תגידו לי אם הן עובדות לא חסר.
אלי אלאלוף: או רטרואקטיבי או מעכשיו.
מיקי לוי: לא מהיום והלאה.
מיקי לוי: אני חושב שבשנים האחרונות או בשנתיים האחרונות, וגם בשנה הזאת, הועברו כספים שלא לצורך לפחות לחודש ימים עבור אלפי משרתי השירות הלאומי.
מיקי לוי: תגידו לי את זה, האם הועבר הכסף הזה והבנות לא עבדו.
מיקי לוי: אני לא מדבר על 20%, אני מדבר על 80%.
אלי אלאלוף: נבקש משולי מועלם.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אם היית מקשיב להצעתי הדלה והצנועה, בכלל לא היית נותן לענות על השאלה השערורייתית הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא מאמינה שזאת השאלה שנזרקת פה לחלל האוויר.
שולי מועלם-רפאלי: יש בנות שמשרתות 11 חודשים מלאים.
שולי מועלם-רפאלי: יש עמותות שפועלות שנה שלמה.
שולי מועלם-רפאלי: בנות משרתות עד ה-8 או עד ה-15 באוגוסט.
שולי מועלם-רפאלי: נותנים להן את ימי החופש שמגיעים להן.
שולי מועלם-רפאלי: הדירות מושכרות.
שולי מועלם-רפאלי: יש רכזות, יש הכנות לשנה הבאה, ועכשיו מה?
שולי מועלם-רפאלי: בואו נשחיר עוד קצת את העמותות.
שולי מועלם-רפאלי: כיוון שבידוע פה שהניסיון הוא להיטיב את השירות הלאומי, נראה לי שחבר הכנסת לוי הלך רחוק מאוד.