GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אביגדור יצחקי: נדמה לי שיושב ראש ההסתדרות אמר פה בצורה הכי נכונה, אין שום בעיה לשתף פעולה על מנת להביא למערכת יחסי עבודה בריאה, שהיא היסוד של כל מפרט בריא.
אביגדור יצחקי: מה יוצא מכל העניין הזה?
אביגדור יצחקי: שהמפעל הזה יצליח לפטר?
אביגדור יצחקי: דרך אגב, אמרו לי שלא יפטרו את כל ה-21, אלא יפטרו רק חלק, ובסוף מה אמרתי להם?
אביגדור יצחקי: 'רבותיי, בואו, אני, שר האוצר שלח אותי', הוא חרד כי הוא חושב שהכבוד של הבן אדם זה קודם כל הפרנסה שלו, כל שאר הדברים אפשר להסתדר, אבל בן אדם שאין לו פרנסה, הוא פשוט מאבד את הכבוד שלו.
נחמן שי: אבל יש איזה שהיא תוצאה?
אביגדור יצחקי: שנייה, נחמן, אני אגיע.
אביגדור יצחקי: ואז באתי וביקשתי מהם, 'רבותיי, תשהו את מכתבי השימוע, זה עוד לא פיטורים, את מכתבי השימוע, אנחנו נשתתף במשא ומתן יחד עם ההסתדרות, איתכם ועם העובדים ונגיע לתוצאה, אני מניח, טובה ואם המדינה תצטרך לסייע היא תסייע.
אביגדור יצחקי: ובארוגנטיות, שמבחינתי היא טעות קריטית, כי ההתעקשות הזאת תביא הרבה יותר הפסדים למפעל מאשר היענות לזה ששר האוצר שולח בן אדם ובן אדם בכיר, שולח אנשי הסתדרות שמטפלים, עם יושב ראש ההסתדרות בטלפון, ומבקשים להיכנס להידברות כדי שגם אם בסוף יפוטרו עובדים הם יפוטרו בכבוד, ולא רק בתנאים המינימליים, כפי שהובטחו להם.
אביגדור יצחקי: זה אנשים שאתה שומע, אין להם לאן ללכת למקום עבודה אחר, אף אחד לא יקבל אותם בגיל הזה.
אביגדור יצחקי: ותאמין לי, הפרטתי מפעלים עם ההסתדרות, הפרטנו את אל על, הפרטנו את תעש, הפרטנו חצי מדינה, אבל בסוף עשינו - - - הכול בשיתוף פעולה עם העובדים, כי זה לא עובד אחרת.
אביגדור יצחקי: אם אתם חושבים שזה יעבוד אחרת, זה לא יעבוד אחרת.
אביגדור יצחקי: האיום הזה על סגירת המפעל הוא לא במקומו כי אתם לא מתכוונים לסגור את המפעל.
אביגדור יצחקי: המפעל הזה הוא פורה, הוא עובד, יש לו לקוחות, יש לו עובדים מסורים, ברובם.
אביגדור יצחקי: אני לא מבין את ההתנהגות הזאת.
אביגדור יצחקי: אני חושב שזו התנהגות ארוגנטית ממדרגה ראשונה ואני חושב שהמפעל כרגע, זה לא משנה לי מי, אם זה הבעלים או המנכ"ל או הנציג שלהם, יודיעו עכשיו שהם משהים את המכתבים ופונים לדיבור עם ההסתדרות ואם הם רוצים אנחנו נשתתף בעניין הזה בצורה כזו או אחרת, על מנת להביא את המשבר הזה לפתרון מהיר.
אביגדור יצחקי: ההסתדרות יודעת לטפל במצבים כאלה, אני כבר ראיתי אותם הרבה בעבודה.
אביגדור יצחקי: אני חושב שכל יום שהמפעל הזה סגור המפעל מפסיד כסף, כי הוא לא מייצר.
אביגדור יצחקי: אם הוא לא מייצר הוא מפסיד כסף.
אביגדור יצחקי: לכן אני קורא מפה, גם לבעלים, שאני לא ראיתי אותו, וגם לך, אדוני המנכ"ל, וגם למנהלת משאבי אנוש ולכולכם, תיענו לקריאתה של ההסתדרות, שבו איתה, תנו לזה עוד זמן, תקפיאו את מכתבי השימוע ובא לציון גואל.
אלי אלאלוף: טל אוחנה, ממלאת מקום ראש המועצה, ואחר כך חברי הכנסת.
<טל אוחנה: מעולה.
<טל אוחנה: תודה רבה לכולם.
<טל אוחנה: אני בראשית דבריי מבקשת להודות לשר כחלון ולך, אלי, יושב ראש הוועדה, על ההיענות המהירה.
<טל אוחנה: שמונה בבוקר, טלפון ראשון, רואים שירוחם חשובה לכם, תודה רבה.
<טל אוחנה: אני רוצה לספר רגע שבביקור האחרון של השר, שהיה לפני כשבועיים, בעיקר הצגנו לו את תנופת הדיור, עם 3,000 יחידות דיור שהולכות ונבנות, ובסוף הדיון הזה הצגתי לו את נתוני האבטלה בעיר.
<טל אוחנה: אנחנו מדברים על 13% עד לא מזמן, כרגע הנוסחה קצת שונתה אז המספרים ירדו, בפועל 13% נותרו, כמובן שזה כפול ויותר מהממוצע הארצי וזה המצב הנוכחי, עוד לפני שאנחנו עתידים לאכלס כל כך הרבה משפחות.
<טל אוחנה: אני פונה כאן אליך, יושב ראש הוועדה, וחברינו ממשרד הכלכלה, אנחנו לא מקבלים היום תשובות מה תכנית העבודה שלהם כדי להתמודד עם מצב האבטלה בעיר, וכפי שאמרתי, הדבר הזה רק - - -
אלי אלאלוף: יש פה נציג משרד הכלכלה?
<טל אוחנה: נמצא פה מנהל מחוז במשרד הכלכלה, מר אמיר מדינה, והדבר הזה חייב להיסגר וכמה שיותר מהר.
<טל אוחנה: אני רוצה להגיד משהו על עניין המותגים.
<טל אוחנה: הסיפור הזה של מכירת הקניין הרוחני, ממש בראשית הרכישה של המפעל, הפירוש של הדבר הזה זה להמית, זה בעצם מסכן את האיתנות הכלכלית של המפעל קדימה.
<טל אוחנה: זה היה ברור מלכתחילה.
<טל אוחנה: מי שאחראי למותגים האלה, מי שבנה אותם, את האיכות שלהם בשוק ואת ההון שהם קיבלו בעבורם זה העובדים שיושבים כאן.
<טל אוחנה: הם עבדו מאוד מאוד קשה, שעות לא שעות, משמרות, כדי להביא את קרליין, נטורל פורמולה ונקה למקום שהיום הם נמצאים בשוק ולכן הם נמכרו בסכום כזה גבוה ואי אפשר להגיד שהמפעל מפסיד, כי אם לוקחים את הסכום הראשוני ומסתכלים קדימה, אנחנו עדיין לא בשורת הפסד.
<טל אוחנה: של מי האחריות?
<טל אוחנה: כמובן שלהם, האחריות היא פה, של כולנו, אני מסכימה עם אביגדור יצחקי, אי אפשר לעשות צעדים חד צדדיים, זה לא הגיוני, הדברים צריכים להיעשות בהסכמה.
<טל אוחנה: יושב ראש ההסתדרות, נתת את הדוגמה של מגה, שהיא הרבה יותר חמורה וגרועה, וגם שם הגיעו להבראה, אין סיבה שבמקרה הזה יעשו צעדים חד צדדיים ופיטורים הם לא צעד ההתייעלות היחיד בסיפור הזה, יש עוד כמה דברים שצריכים לעשות.
<טל אוחנה: פתחת בדוח העוני, אלי, אני רוצה להגיד לך שאלה העניים, העובדים של מדינת ישראל.
<טל אוחנה: לא צריך שהם ייפלטו משוק העבודה כדי להגדיר אותם כעניים, כבר עכשיו במצוקה של היום, כשהם משתכרים בשכר מינימום הם עניים.
<טל אוחנה: כשאמא שיושבת פה, אני לא אזכיר את שמה, לא יכולה לשלם 500 שקל לקייטנה והולכת לאבא שלה, שמתפרנס מקצבת הבטחת הכנסה של 2,000 שקל, כדי לתת לי עשרה צ'קים של 50 שקל כדי שהילד שלה יהיה בקייטנה, זה עוני, וזה עוני קיומי ונוכחי כבר עכשיו.
<טל אוחנה: אני רוצה באמת להגיד תודה לנציגי ההסתדרות שמלווים את הסיפור הזה, לוועד שעומד עיקש כבר שנה שלמה ואומר באחריות, 'במפעל הזה לא יהיו פיטורים.
<טל אוחנה: אנחנו לא שולחים אף אחד הביתה'.
<טל אוחנה: הם עומדים באמת במסירות נפש.
<טל אוחנה: אני רוצה להגיד לכם תודה על הדבר הזה, זה לא מובן אליו.
<טל אוחנה: פרשת השבוע, ההפטרה, בפסוק אנחנו מצווים לעשות משפט ואהבת חסד, לשם כך באנו לכאן.
<טל אוחנה: אם היינו רוצים רק משפט היינו מחכים לדיון מחר בבית הדין לעבודה ומחכים שהשופט יכריע, אנחנו כאן כדי להגיד כולנו יחד, רוצם לעשות גם צדק וגם קצת חסד.
<טל אוחנה: כשהבעלים שלך קנו את המפעל בירוחם אני מאמינה שעברו להם קצת יותר אידיאלים בראש מאשר רק שורת הרווח.
<טל אוחנה: אז עכשיו האידיאלים האלה צריכים להיתרגם, עכשיו הם צריכים להיתרגם יותר מאי פעם.
<טל אוחנה: שום משפחה לא יכולה להרשות לעצמה ללכת הביתה, אין לנו פתרונות עבורם.
<טל אוחנה: אין לנו פתרונות עבורם, אנחנו כולנו כאן ואנחנו הוכחנו לכם כרשות כמה הליכי רגולציה קיצרנו בחודשים על חודשים, חרגנו מסמכויותינו ובלבד שהמפעל ימשיך לעבוד ולהתקיים.
<טל אוחנה: אני מקווה שנצא כולנו היום, אלי, עם בשורות עוד לפני שנצטרך להגיע לבית הדין לעבודה מחר בבוקר.
<טל אוחנה: תודה.
אלי אלאלוף: בעזרת ה'.
אלי אלאלוף: בבקשה, נחמן שי.
נחמן שי: תודה רבה לך קודם כל, אדוני היושב ראש, שכינסת את הישיבה בדחיפות הכי גדולה, אפילו לא חיכית שנשיאות הכנסת תדון בזה ותעביר אליך, הוכחת שמה שחשוב לך זה העניין עצמו ולא הקשקושים שמסביב ותודה רבה.
נחמן שי: אני גם מודה למשתתפים האחרים שבאו הנה, כי זה מראה שירוחם חשובה לנו ותעסוקה בירוחם חשובה לנו, ולא רק ירוחם, אלא הדרום והפריפריה וכל הדברים שאנחנו שומעים.
נחמן שי: זה חשוב לנו, זה יקר לנו וזה חלק מעבודה שאנחנו מקדישים לה את כל זמננו.
נחמן שי: אני מעריך מאוד את העובדה שאביגדור היה שם און דה ספוט, אני לא יודע מאיפה הגעת באותו רגע, איפה יירטו אותך על מפת הארץ - - -
אביגדור יצחקי: הייתי צריך להיות בצפון.
נחמן שי: אוקיי, אז שינית את הווייז.
נחמן שי: אין לי ספק, השילוב הנכון כרגע יושב אצלנו בחדר, בין אביגדור, הממשלה, לבין ההסתדרות לבין הנהלת המפעל, וכמובן הרשות המקומית והסביבה שתומכת, זה הכול.
נחמן שי: לדעתי לא צריך לעשות שום דבר, אלא, אחת, להקפיא את הפיטורים האלה, להקפיא אותם, להשהות אותם, תקרא לזה איך שאתה רוצה, אתה מבין את האווירה, לא רק בחדר הזה, לא רק בכנסת הזאת, אלא בציבור כולו.
נחמן שי: הציבור לא יקבל פיטורין בירוחם, לא יקבל.
נחמן שי: הוא לא יקבל מפני שלא יכול שמדינת ישראל, שסך הכול רמת החיים בה טובה, לא כמו מה שכרגע מספרת לנו טל, על משפחה ואבא שמקבל קצבת זקנה או גמלה וצריך לשלם בעשרה צ'קים של 50 שקל.
נחמן שי: זה לא עובר.
נחמן שי: אז נכון, אתם שם וזה קשה לכם, אני יודע שלנהל מפעל שם יותר קשה מאשר במקומות אחרים, קחו על עצמכם את הזמן הזה, קודם כל תנו אוויר לנשימה לעובדים שבאו הנה ובכלל לעיר, תנו לה את המרחב הזה.
נחמן שי: עכשיו, תשמע את עצת האנשים שמנוסים בזה, אני מכיר את שניהם, אני יודע שהם יודעים לעשות את זה, שבו איתם ביחד ותפתרו את הבעיה הזאת, אפשר לעשות את זה.
נחמן שי: ואם המדינה מתגייסת לעזור, ואני מאמין, שמעתי את זה עכשיו שחור על גבי לבן מפיו של אביגדור, היא מוכנה לעזור, זאת העזרה שאתם זקוקים לה.
נחמן שי: תדחו את הפיטורים, זה יביא רוח חדשה לכל העניין הזה וזה הדבר שצריך לעשות.
נחמן שי: אני לא נכנס, אני שמעתי אותך, אני מאמין שאתה מדבר בכנות, אני שמעתי שאתה עשית קיצוצים וכן הלאה.
נחמן שי: אני מאמין לך, אני לא חושב שאתה מטעה פה מישהו, יחד עם זאת כנראה שיש סיפור מאחורי הסיפור ויכול להיות שכן הוצאתם מהמפעל הזה את מה שאפשר היה להוציא ורוקנתם משהו יקר ערך שהיה בו ועכשיו אין בו, יכול להיות, אני לא יודע, בבירורים תעשו את זה, אבל קודם כל גלולת ההרגעה הראשונה שכולנו צריכים לקחת, לדחות את הפיטורים, לפתוח את המפעל לעבודה מחדש כי כל עוד שהוא סגור זה רק הורס אותו ופוגע בכם.
נחמן שי: תנו חודש, אם תצטרכו את הגיבוי של הכנסת, אני אומר לך, 120 מתוך 120 יעמדו איתנו בעניין הזה.
אלי אלאלוף: תאפשרו לי לתת לנציגה, גם בעלת מפעל, נורית הראל, בבקשה, מד"ר פישר ואנחנו נחזור.
<נורית הראל: נורית הראל, הבת של אלי פישר, בעלים, כך שיש לכם פה בעלים בחדר, של מפעלי ד"ר פישר, דור שני, אני מנהלת אותו, אני יושבת ראש משותפת עם אחותי מזה כמעט עשר שנים.
<נורית הראל: אני רוצה להגיד לכם שאתם מפספסים את התמונה הגדולה.
<נורית הראל: התמונה היא לא המפעל הזה, ויסלחו לי עשרות העובדים שנראים כמו העובדים שלי, נאמנים, חרוצים, אני מסובבת את הגב ואני יודעת שכל בקבוק יוצא הכי טוב שאפשר ובאמת הם נותנים את נפשם וגם העובדים שלי עשרות שנים.
<נורית הראל: אתם מפספסים את התמונה הגדולה, תעשיית התמרוקים במשבר.
<נורית הראל: הוא הזכיר את מפעל חלאבין שנסגר לפני כחודשיים ועשרות עובדים הלכו הביתה, בלי דיון חירום, הם פשוט הלכו הביתה.
<נורית הראל: ועוד עובדים יילכו הביתה.
<נורית הראל: יושבים פה תעשיינים, יושבים איתי תעשיינים נוספים, המפעלים בקשיים, הרגולציה לא מאפשרת לנו לעבוד.
<נורית הראל: אני הפסדתי הזמנה בארצות הברית ואני אסביר למה.
<נורית הראל: יש חוקים במדינת ישראל למקדמי הגנה משמש, החוקים בארצות הברית הם אחרים, אני רציתי לספק, אבל עד שאני אקבל שישה חודשים רישיון ממשרד הבריאות הם לקחו יצרן אחר ולא רצו אותי.
<נורית הראל: הפסדתי הזמנה כי אני מחכה לרישיונות.
<נורית הראל: אנחנו רוצים לייצר סבון ידיים לאיזה מבצע, לרשת גדולה, לוולמרק בארצות הברית, אני לא יכולה, רישיון שלושה חודשים, הם רוצים לצאת במבצע לכריסמס, נגמר העסק.
נחמן שי: תסבירי למה.
<נורית הראל: אני אסביר.
<נורית הראל: משרד הבריאות, יש לנו רגולציה ייחודית בעולם.
<נורית הראל: בארצות הברית ואירופה, בואו נתייחס לשם, אין צורך לרשום תמרוק, אני רוצה לצאת עם סבון, יש חוקים, אני עומדת בהם, אני מודיעה לאיחוד האירופאי, קוראים לזה נוטיפיקציה, 'אני יוצאת' ואני יוצאת לשוק למחרת.
<נורית הראל: אם אני עבריינית, עברתי על החוק, עבירה פלילית, יתבעו אותי לבית הכלא.
<נורית הראל: בארץ אנחנו מיוחדים, כל סבון ידיים שאני רוצה לצאת איתו אני צריכה רישיון מראש ממשרד הבריאות להרכב, למה אני הולכת לכתוב, ריח נפלא, ריח מקסים, ריח אחר.
<נורית הראל: יש להם כוח אדם מצומצם, הם עובדים בחריצות אלה שעובדים, אבל הם מעט מדי ולוקח להם בין שלושה חודשים לשישה חודשים לתת לי רישיון.
<נורית הראל: בסך הכול רציתי לצאת עם סבון ידיים, לא מדברת על קרם פנים, קרם הגנה משמש, מוצרי תינוקות וכו'.
<נורית הראל: יש רגולציה אירופאית, רוצים לאמץ אותה, עשר שנים אנחנו בשולחנות עגולים, בדיונים בכנסת, בוועדה - - - אני בכלל באה מעולם המחקר אז אני יודעת להגיד regulatory impact assessment, למדתי המון מונחים בשנים האחרונות.
<נורית הראל: כלום לא קורה.
<נורית הראל: חבר הכנסת מיקי לוי היה אצלנו, היו אצלי שרים וראשי משרדים, מנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל משרד הכלכלה, כולם הבטיחו לעשות, קיבלתי כתף חמה, קבוצת תמיכה נהדרת וכלום לא נעשה.
<נורית הראל: אנחנו נלחמים יום יום, אני רוצה להגיד לכם, המפעלים מוציאים את קווי הייצור לחו"ל, גם 'אמיליה' הקימו בחו"ל, גם האחרים מקימים בחו"ל וגם אנחנו שוקלים להקים בחו"ל, כי בלתי ניתן לנהל את זה - - -
אלי אלאלוף: ד"ר נורית הראל, בבקשה, אני חייב ל - - - אל"ף, אני לא רוצה לנחם אותך, כי זה עובדה, כל מה שאמרת זה אמת.
<נורית הראל: עוד מילה אחת.
אלי אלאלוף: לא, יש גם בעיית זמן לכולנו.
<נורית הראל: משפט קצר.
<נורית הראל: אני חושבת שהממשלה - - -
אלי אלאלוף: תני לי להסביר לך משהו.
אלי אלאלוף: כשדנו בכל החוקים של הקורנפלקס וקומפני ואחר כך של הרוקחים דנו בנושא הזה של התמרוקים.
אלי אלאלוף: הבטיח לנו משרד הבריאות שזה אוטוטו מגיע.
אלי אלאלוף: אני אתן לך לפני סוף הישיבה תאריך לדיון, אני יודע שכל הדברים שאמרת, איך לכתוב על התווית וכל הדברים האלה, זה אחד הדברים השטותיים שראיתי בעולם.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נתמודד עם זה, לא לשכוח, אנחנו רק השנה הראשונה בתפקיד, נתמודד ותהיה לנו הצעת חוק בעניין.
<נורית הראל: אני רק רוצה מילה אחרונה, אם אפשר.
אלי אלאלוף: באנו לפתור את הבעיה, אנחנו באנו לדבר על המפעל בירוחם ואנחנו רוצים לצאת עם מסקנות על המפעל בירוחם.
<קריאה: אני יכולה?
אלי אלאלוף: חבר הכנסת.
מנואל טרכטנברג: הדיון הזה, חשיבותו הרבה מעבר - - -
אלי אלאלוף: מי שרוצה לדבר, שיכתוב את השם והתפקיד.
מנואל טרכטנברג: החשיבות של הדיון חורגת הרבה מעבר למה שאנחנו דנים נקודתית ואני רוצה להסביר.
מנואל טרכטנברג: בעיניי זה מקרה בוחן כמה מדינת ישראל על כל מרכיביה רצינית לגבי הפריפריה.
מנואל טרכטנברג: העיר ירוחם זה המקרה הכי טוב שיכולנו לחלום עליו, מבחינת הנהגה עירונית יוצאת מן הכלל, שמצעידה את זה קדימה, יש השקעות שם בדיור, יש התפתחות, יש את מחנות צה"ל שעברו לשם, הכול כאילו ניתן כדי שזה יפרח, אבל מה?
מנואל טרכטנברג: צריך תעסוקה.
מנואל טרכטנברג: ואם אנחנו נזנח את העניין של התעסוקה דווקא כשהכול קורה בצורה הכי טובה שאפשר להעלות את הדעת, גמרנו את הסיפור.
מנואל טרכטנברג: אז זה רגעי המבחן שלנו כמדינה וכולם צריכים להירתם לזה, גם המדינה, גם ההסתדרות וגם הסקטור הפרטי.
מנואל טרכטנברג: מפעל בירוחם זה לא כמו מפעל במרכז הארץ.
מנואל טרכטנברג: יש אמנה בלתי כתובה בין הבעלים, בין המפעל, לבין ירוחם.
מנואל טרכטנברג: מה היא אותה אמנה בלתי כתובה?
מנואל טרכטנברג: מקבלים לא מעט הטבות כשבאים לשם, למפעל, אבל צריך להבין שאז העובדים זה העיקר, לשמר את העובדים, לטפח אותם, לתת להם שכר הוגן.
מנואל טרכטנברג: זו האמנה הבלתי כתובה ואי אפשר להפר את האמנה הזאת.
מנואל טרכטנברג: אבל אני רוצה בצורה קונקרטית להגיד את הדבר הבא.
מנואל טרכטנברג: כשמפעל נקלע לקשיים, לא חשוב אם זה קיוסק או זה חברת טבע, יש הרי חוסר איזון בין הכנסות להוצאות, איך ניגשים להבריא מפעל שנקלע לקשיים?
מנואל טרכטנברג: אפשר לשים את הדגש על הורדת ההוצאות או על גידול בהכנסות.
מנואל טרכטנברג: אני שמעתי אותך היטב, אמרת 'אין לנו מותגים', אין לנו זה, אין לנו זה, כלומר צד ההכנסות, אי אפשר להתמקד בו 'ולכן כל מה שנותר לנו זה להוריד את צד ההוצאות'.
מנואל טרכטנברג: מה זה להוריד הוצאות?
מנואל טרכטנברג: מכיוון שזה מפעל עתיר עבודה זה לפטר עובדים.
מנואל טרכטנברג: לא כך, צד ההוצאות במובן של שכר, אין פה שומנים, אתה תיארת את זה, אין שומנים, זה צריך להיות נתון, לא נוגעים בזה וכל המאמץ צריך ללכת לצד ההכנסות, האם ניתן להעלות את ההכנסות?
מנואל טרכטנברג: אז אני אגיד לך משהו ככלכלן, אלא אם כן אתה מייצר כרכרות במקום מכוניות, כלומר ששייך לעידן אחר, כל מפעל, קטן כגדול, יכול, אם הוא פועל נכון, להעלות בצורה משמעותית את צד ההכנסות, אבל אתם עשיתם את ההיפך.
מנואל טרכטנברג: ברגע שמכרתם את המותגים גמרתם את הסיפור, זה כאילו אמרתם 'כל מה שנשאר זה איזה שלד כזה וכל מה שנשאר כרגע להבריא זה להוריד את ההוצאות'.
מנואל טרכטנברג: רבותיי, תעשו תכנית לא רק את מי לפטר ואת מי לא, כי שם לא נוגעים, תעשו תכנית מול האוצר ומול ההסתדרות על פיתוח עסקי של מותגים חדשים, של יצוא, של טכנולוגיות חדשות.
מנואל טרכטנברג: אין דבר כזה שאי אפשר להכניס טכנולוגיות, הצגת את זה כאילו זה חקלאות במאה ה-19.
מנואל טרכטנברג: כל מפעל, אני אומר לך, גם קיוסק, יכול להכניס טכנולוגיה חדשה ועל כן להעלות את ההכנסות.
מנואל טרכטנברג: לכן, מה שאני דורש מכם, כי אחרי שאני שמעתי אותך, כל דבר שלא תעשו בדרך הזאת זה רק לקנות זמן ובעוד חודש, בעוד חצי שנה נהיה באותו מקום, או יותר גרוע.
מנואל טרכטנברג: כשאתה שם את כל יהבך על צד ההוצאות סימן שאין עתיד למפעל.
מנואל טרכטנברג: ראינו את זה אינספור פעמים, אתה רק קונה זמן.
מנואל טרכטנברג: לא, האוצר מוכן לעזור, תשמע, זה לא דבר של מה בכך, גם ההסתדרות מוכנה לעזור, אז תלכו כל כולכם על צד ההגדלה של מנעד המוצרים, של יצוא, של עוד ועוד קו ייצור, על זה תלכו, האוצר יעזור בהשקעות.
<שאול שלח: המדינה עושה הכול שלא נעשה את זה, אדוני.
מנואל טרכטנברג: אבל שמעת שהמדינה מוכנה לעזור.
אלי אלאלוף: לא, אני מציע - - -
<שאול שלח: זה רק אומר - - -
מנואל טרכטנברג: והדבר השני, מה ששמענו מנורית, על העניין של הרגולציה.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להגיד לך, הרגולציה הזאת היא לא תמימה, הרגולציה הזאת משרתת אינטרסים, צריך לקרוא לילד בשמו ואני אומר לך שאם לא נעשה פעולה מסיבית, דרסטית, מהירה, כדי להוריד את כל הכללים האלה ששייכים גם לעידן אחר, אז פעם זה יהיה המפעל הזה ופעם זה יהיה המפעל הבא.
מנואל טרכטנברג: אני מבקר לעתים בירוחם בשקט, בלי תקשורת, לא כשיש אירועים חריגים, את יודעת את זה, אלא כי אני חושב, כמו שאמרתי בתחילה, שזה מקרה בוחן.
מנואל טרכטנברג: באמת, עתיד הפריפריה, לטובה או לרעה, ייחרת שם, איך אנחנו נפעל מול ירוחם ויש לנו פה הזדמנות פז לפעול.
מנואל טרכטנברג: ומילה אחרונה, שלשום סוכלה צבאית בטורקיה עם פלאפון.
מנואל טרכטנברג: זה הרבה יותר קל לסכל פיטורים של עובדים עם פלאפון.
מנואל טרכטנברג: כל מה שאני רוצה להגיד לך שבעידן שאנחנו חיים נגמר הסיפור של בחדרי חדרים, החלטות שמתקבלות בהנהלה, הכול שקוף והחברה בישראל לא תיתן לכם לפטר את העובדים.
אלי אלאלוף: תודה, מנו.
אלי אלאלוף: אני מעריך, אבל מחיאות כפיים זה אסור בכנסת.
אלי אלאלוף: עדי שאולי, בבקשה, נציג התעשיינים, שמחזיק קרן גדולה יחד עם ההסתדרות ויחד עם המדינה.
אלי אלאלוף: איפה הקרן הזאת?
<עדי שאולי: אז אל"ף, אנחנו באמת לא יודעים מדוע החברה לא באה ופנתה לקרן המצוקה, אין לנו שמץ של מושג.
<עדי שאולי: זה אחת.
אלי אלאלוף: וקרן מעגלים זה גם למצוקה?
<עדי שאולי: קרן מעגלים זה משהו אחר.
אלי אלאלוף: הקרן הזאת, המפורסמת, למה, היא לא שומעת על מצוקות?
אלי אלאלוף: היא לא יכולה לגשת בעצמה?
<עדי שאולי: קרן מעגלים, התפקיד העיקרי שלה זה למנוע את השחיקה של עובד - - -
אלי אלאלוף: כנסים בהילטון תל אביב?
<עדי שאולי: לא, נהפוך הוא.
<עדי שאולי: אבל אני מדבר על משהו אחר.
אלי אלאלוף: נשמח שתדונו פעם, נקיים דיון פה על - - -
<עדי שאולי: אנחנו נשמח לטפל גם בזה, אבל אני רוצה לגעת בנקודה שעמנואל אמר.
אלי אלאלוף: פרופ' טרכטנברג, לא כולם יודעים שזה מנואל, לא עמנואל.
<עדי שאולי: צעד דרסטי זה לטפל ביצוא, לא צריך תקנות בשביל זה, כמו שאתה חוזר.
<עדי שאולי: היום, לבטל את היצוא או את הרישיון ליצוא של אותם מפעלים שמייצאים לחו"ל, שהמוצר לא נמכר בישראל, זה בחתימת השר.
<עדי שאולי: וגם עד שהתקנות יעברו ועד שתהיה החלה של התקנות אנחנו נעבור בין חצי שנה לשנה, אולי לשנתיים, כי אנחנו כבר שבע שנים שם.
<עדי שאולי: לכן מחר בבוקר, או אפילו היום אחר הצהריים, כבוד השר יכול לחתום על הצו למנוע ולבטל את אותו תהליך רגולטורי שמעכב את היצוא הישראלי.
<עדי שאולי: אנחנו התרענו בשנה שעברה ולפני ארבעה חודשים על קיטון ביצוא בענף התמרוקים ב-10% - - -
מיקי לוי: בשוק המקומי אין - - -
<עדי שאולי: אנחנו מדברים על המשך הקיטון בעוד 8% עד 10% ל-2016, בסוף 2016 אנחנו מדברים על - - - הממשלה בשנה שעברה ביטלה את כל המכסים ויש פה הצפה של מוצרים ביבוא שפוגעים בתעשייה הישראלית ופוגעים בשוק המקומי, אז הדבר היחידי שנותר לנו זה רק היצוא וגם פה המדינה, עוד פעם, בנטל רגולציה, באה ועוצרת את היצוא.
<עדי שאולי: אז צעד דרסטי זה מחר בבוקר ששר הבריאות יחתום על הצו וישנה את מה שהוא צריך לשנות כדי שהיצוא ייפתר, לא צריך לחכות לתקנות, התקנות זה בסדר גמור, אנחנו רוצים שיהיו תקנות, כי זה יהיה מסודר, אבל יצוא לא קשור לתקנות ולא צריך לחכות להן.
אלי אלאלוף: כממונה על הנושא של התמרוקים בתעשייה הוצאת פנייה כזאת?
<עדי שאולי: ברור.
<עדי שאולי: הוצאנו, חבר הכנסת מיקי - - -
אלי אלאלוף: אפשר לקבל, בבקשה, את ההתכתבות?
<עדי שאולי: תקבל את כל ההתכתבויות, כולל שאילתה שחבר הכנסת מיקי לוי הוציא לשר שאמר שזה בתקנות.
אלי אלאלוף: אוקיי, אני פעם ראשונה רואה את זה.
<עדי שאולי: תקבל מאיתנו.
מיקי לוי: אני מבקש, את הזמן שלי לתת לשניים, את ארבע הדקות שלי - - -
אלי אלאלוף: מי אמר שזה ארבע דקות?
מיקי לוי: אחד כאן ואחד כאן, כי הבטחתי להם, הבאתי אותם.
אלי אלאלוף: יש לי רק בקשה, נשאר לנו פה סך הכול עשר דקות.
אלי אלאלוף: כל מי שמתכונן לדבר על דברים שאינם קשורים למפעל של ירוחם בשלב זה לא יהיה.
אלי אלאלוף: אני מודיע, גמרנו את הסיפור על מדיניות כללית בנושא התמרוקים.
אלי אלאלוף: זאת הסיבה של ההתכנסות ובשביל זה גם שר האוצר וגם ניסנקורן וגם אני החלטנו לקיים את הישיבה היום, אז אנא מכם, תתעלמו מכל - - - זה לא שזה לא ירד והאסימון לא מטופל כרגע, אנחנו נטפל, אבל כרגע אני מבקש ש - - -
<ליאור לוי: וכשהמפעלים של שנינו ייסגרו ננהל דיון ספציפי על המפעלים שלנו?
אלי אלאלוף: אל תפריע לי באמצע, בבקשה.
אלי אלאלוף: אך ורק על המפעל של ירוחם.
מיקי לוי: אז אני אגיש, ברשותך, בקשה להצעה לדון בכל ענף הקוסמטיקה, כי הרעות החולות הן כל כך רחבות שמחר יהיה גם את המפעל שלו וגם את המפעל שלו.
אלי אלאלוף: אתה רוצה גם לסכם את הדיון, מיקי?
מיקי לוי: לא, אני רק מבקש את רשותך.
אלי אלאלוף: זה רשום לי, תודה.
<אבי ניסנקורן: אני חושב שהדיון הזה, עם כל הכבוד, הוא בנושא המפעל ובנושא העובדים במפעל.
<אבי ניסנקורן: עם כל הכבוד לכל הנוכחים פה ולחבר הכנסת מיקי לוי, אני חושב שעושים פה עוול לעובדים.
<אבי ניסנקורן: העלו לפה את העובדים, לדבר על העתיד שלהם וזה הדיון היום.
<אבי ניסנקורן: אני גם פעם ראשונה שומע בנושא של בעיות יצוא ואני מתחייב גם כן להירתם לזה ולעשות הכול שהבירוקרטיה לא תנצח פה את היצוא כי אני מסכים שמדינת ישראל חייבת לעודד יצוא ואם כבר נשחקים בזה שבע שנים צריך לשים לזה סוף.
<אבי ניסנקורן: מעודדים יבוא, מותר גם לעודד יצוא.
<אבי ניסנקורן: מדינת ישראל לא חייבת רק לעודד יבוא, מותר לה גם לעודד יצוא.
<אבי ניסנקורן: בזה אני מסכים במאה אחוז, אבל יש לנו פה דיון על עתיד של עובדים וצריך למצות את הדיון הזה ולא להפוך אותו לדיון אחר.
<אבי ניסנקורן: צריך לעשות בשבוע הבא דיון על הנושא השני?
<אבי ניסנקורן: צריך דיון על הנושא השני.
<אבי ניסנקורן: אני מבקש לדעת, עלו פה הרבה דברים, ובדיון הזה השאלה מה קורה עם העובדים, זה הדיון.
<אבי ניסנקורן: יכול מנכ"ל המפעל להגיד 'אני עומד בעמדתי וממשיך בפיטורים' ויכול להגיד אחרת, אבל זה הדיון, אנחנו צריכים לצאת מפה מהדיון עם תוצאה בנושא הזה.
<סיגלית בן אבו: אני יכולה להגיד כמה משפטים?
<סיגלית בן אבו: אני סיגלית בן אבו, אני עובדת במחקר ופיתוח, 27 שנה אני עובדת במפעל ואני פשוט בהלם, אני לא יודעת מה הסיבה בכלל שאני ברשימת הפיטורים.
<סיגלית בן אבו: אני עובדת מסורה, כך יכול גם להעיד המנהל שלי, שזה ניר אברהם, אני עובדת מסורה, אני תחזקתי את המחלקה הזו, שכמו שהוציאו דוח בשנה האחרונה, שמתוכם זה חופשים באישור של ההנהלה נחשבים להיעדרות, אני לא יודעת אם זה מקובל.
<סיגלית בן אבו: הוציאו דוחות לפני שלוש-ארבע שנים שאני נשארתי ימים ולילות במפעל, אני, כמעט רק אני העברתי את כל המפעל לבד וסידרתי אותו וניר יכול להעיד על כך.
<סיגלית בן אבו: אני פשוט בהלם, אני באמת לא יודעת מה סיבת הפיטורים שלי, אבל אני יכולה לומר שיש סיבה אחת שאני חושבת ש - - - בגלל שעמדתי על הזכויות שלי.
<סיגלית בן אבו: בהסכם יש לנו שאנחנו אמורים לקבל 100% מעונות, במשך שנה נסחבתי, כן מגיע לי, לא מגיע לי, המזכירה מדרגת, אני לא יודעת איזה סמכות יש למזכירה לדרג מעונות, ואז אחרי משא ומתן, גם עם הוועד, הוכחתי להם שבאמת מה שמגיע לי זה מה שמדרג וזה מה שמגיע לי.
<סיגלית בן אבו: היום אני עולה למפעל הרבה, אין מה לעשות, נשארה לי עוד שנה לילד בגן, יכול להיות שהדירוג השנה יירד, אבל זה אני יכולה לומר, שעובד לא יכול להביע את דעתו, הם לא מקבלים את זה שעובד מביע את דעתו, הם גם לא מקבלים את זה שעובד עומד על הזכויות שלו.
<סיגלית בן אבו: אני יכולה לומר לך שבשנים האחרונות, ואני עדה לכך, שהייתה אמא אחת, שנפטרה, זיכרונה לברכה, כנראה שהאמת ירדה מלמעלה, ששנים טרטרו אותה, היא לא קיבלה שום אגורה, היא הייתה צריכה להוציא את ההפרש מהכיס שלה.
<סיגלית בן אבו: זה ככה, בגלל שעובדים לא יודעים לדבר, או בגלל שעובדים תמימים הם לא מקבלים את הזכויות שלהם.
<סיגלית בן אבו: אני חושבת שהסיבה העיקרית בפיטורים שלי זה רק בגלל שאני הבעתי את דעתי ועמדתי על הזכויות שלי.
<סיגלית בן אבו: אני לא חושבת שאני מיותרת במחלקה, יש לנו המון עבודה, וגם אם חושבים שאין תקן לעבודה שלי שם, יש הרבה משרות, אני בחורה מאוד מוכשרת, יש הרבה משרות שאני יכולה ליישם אותן ברמה הכי טובה שיש.
אלי אלאלוף: מנהלת כוח אדם פה, לא? רוצה להתייחס?
<אורטל עשור: אני אורטל.
אלי אלאלוף: כמה זמן את בתפקידך?
<אורטל עשור: שנה, שנה ו - - -
<סיגלית בן אבו: שנה, שנה עושה את כל ה - - -
<אורטל עשור: קודם כל הדברים שנאמרים כאן מעולם לא יצאו לי מהפה, מעולם לא אמרתי שבגלל שנשים דעתניות אנחנו לא רוצים שהן יעבדו במפעל.
<אורטל עשור: ההיפך, אני מעודדת, הדלת שלי פתוחה, כל מי שרוצה להיכנס, כל מי שרוצה לומר, כל מי שמפריע לו משהו.
<אורטל עשור: כמו ששאול אמר, העובדים מאוד חשובים לנו ומאוד חשוב לנו להציל 230 עובדים שהמפעל לא ייסגר, שהמפעל ימשיך להתקיים ולתת פרנסה לעובדי ירוחם.
<סיגלית בן אבו: רגע, סליחה, אורטל, את מקבלת - - -
אלי אלאלוף: לא, זה לא תחקיר פה, ברשותכם.
אלי אלאלוף: לא הפריעו לך.
אלי אלאלוף: אני מצטרף לבקשה של אבי ואני חושב של כל חבריי, מה ההודעה הרשמית הסופית שלכם כמנהלי המפעל?
<שאול שלח: יש לי דקה?
<שאול שלח: אני ממש רוצה לבקש שכל נושא המותגים, זה כל הזמן חוזר, לעזוב אותו בצד.
<שאול שלח: יכול להיות שלפני שבע שנים מישהו עשה טעות, מה זה יעזור לנו עכשיו?
<שאול שלח: אנחנו עכשיו מדברים על להציל את מה שיש.
אלי אלאלוף: אנחנו מדברים על העובדים.
<שאול שלח: זה כל הזמן חוזר לזה.
אלי אלאלוף: אדון שלח, בוא נתמקד בעובדים.
<שאול שלח: נתמקד בעובדים, אני רוצה להבטיח שמעייניי הם בהגדלת ההכנסות, אני מאמין שזה אפשרי, אנחנו מפתחים את הדברים האלה.
<שאול שלח: מה שאנחנו צריכים זה זמן ולא גלולת הרגעה לחודש או חודשיים, אנחנו צריכים זמן, שנה וחצי-שנתיים, שנוכל להתמקד בלפתח, בעיקר את השוק האמריקאי ואני מאמין שזה אפשרי, אבל בשביל זה אנחנו צריכים להיות תחרותיים.
<שאול שלח: אני מתנצל מאוד אם מישהו קיבל את התחושה, אם זה אבי או אם זה אביגדור, או כל אחד אחר, שאנחנו קשוחים ולא מוכנים לדחות משהו.
<שאול שלח: כל דבר שיכול להציל את המפעל הזה אנחנו - - -
אלי אלאלוף: לא את המפעל, כרגע אנחנו מדברים על העובדים.
אלי אלאלוף: מה עושים כדי שהעובדים - - -
<אבי ניסנקורן: לא, הייתה בקשה פשוטה, לא מסובכת, תקפיאו כרגע את השימועים - - -
<שאול שלח: עשינו את זה חמש פעמים, רק חמש פעמים.
<אבי ניסנקורן: אז לא עשיתם את זה מול יו"ר ההסתדרות - - -
<שאול שלח: אבל אני מצטער, אי אפשר.
<שאול שלח: אתה יודע מה?