GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: עמותה או חברה לתועלת הציבור שחברים בה 7 חברים לפחות שרובם אינם קרובי משפחה, או הקדש שמרבית נאמניו אינם קרובי משפחה, שהתאגד בישראל והקיימים ופועלים למטרה ציבורית בתחום מתחומי השירות כאמור בסעיף 4..." – אנחנו מיד נדבר על תחומי השירות והתיקון יחול גם על זה – ויכול להיות שהמילים האלה "שפועל למטרה ציבורית בתחום מתחומי השירות" – מתייתרות, "...
<נעה בן שבת: ובידה אישור בדבר ניהול תקין מרשם העמותות ורשם ההקדשות, לפי העניין.
<נעה בן שבת: לעניין זה יראו מי שהגיש אישור כמוסד ציבורי לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה כאילו עמד בתנאי פסקה זו.
<נעה בן שבת: שוב, אנחנו שואלים – האם האישור של מוסד ציבורי הוא רלבנטי לעניין הזה.
<נעה בן שבת: לגבי גוף מוכר הורדנו את האישור של סעיף 46.
מירב בן ארי: סעיף 46 זה בכלל – מקבל תרומות.
מירב בן ארי: האם זה מה שיאשר - - -
<יואב ארבל: היום בהחלט, לפי התקנות הנוכחיות מחפשים את סעיף 46.
מירב בן ארי: אין לי ספק ש-46 חשוב, אבל זה מה שמעיד על העמותה?
<נעה בן שבת: זה מעיד עליה שלפחות היא עומדת בתנאים.
<נעה בן שבת: אנחנו עדיין בתנאי הסף הכי מינימליים של זה שזה גוף שפועל - - -
<יואב ארבל: אנחנו לא דורשים 46.
<יואב ארבל: הדרישות המהותיות נמצאות ברישה של הסעיף.
<יואב ארבל: אנחנו רק אומרים שאם יש 46 זה אומר כאילו יש את הדרישות הללו, אבל אם הדרישות הללו מתקיימות בלי 46 זה גם אפשרי.
<נעה בן שבת: "לעניין זה: "חברה לתועלת הציבור" ו "עמותה" – כהגדרתן בסעיף 46(ב)".
<נעה בן שבת: פסקה (3) דיברנו עליה אתמול – שאנחנו מדברים על אותו גוף אחר שהיה קודם בהגדרת "רשות ציבורית", בפסקה (7) ועכשיו הוא עובר פה להיות גורם בפני עצמו.
<נעה בן שבת: זה גוף אחר, ובלבד שמתקיימים בו לדעת המנהל כל אלה: א.
<נעה בן שבת: הוא ממלא תפקיד ציבורי ב.
<נעה בן שבת: הוא גוף מבוקר כמשמעותו בסעיף 9(1) עד (7) בחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב) ג.
<נעה בן שבת: עיקר פעילותו בתחומי השירות הלאומי וההתנדבות הקהילתית המנויים בסעיף 4".
<נעה בן שבת: אם נשנה, כמובן, את התחומים, אז גם הדבר הזה ישתנה בהתאמה.
<נעה בן שבת: הגענו לסעיף 58(א).
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מיקי לוי, לידיעתך – כל מה שהיה קשור להסתייגות שלך לגבי הסעיפים של אתמול - אנחנו דנים בכל מה שלא הצבענו עליו אתמול והיום.
מיקי לוי: מודה מאוד ומעריך.
אלי אלאלוף: אנחנו בעמוד 47.
<נעה בן שבת: עמוד 47 וסעיף 58.
<נעה בן שבת: היה כאן סעיף (ג) שהתייחס לרשות הציבורית.
<נעה בן שבת: רשות ציבורית יכולה להיות גוף מפעיל, והתנאי שהיה קיים שזה יהיה בתנאים המפורטים בסעיף 4.
<נעה בן שבת: זה התנאי המקורי שהיה בהצעת החוק.
<נעה בן שבת: מה שהוצע עכשיו זה לשנות את המודל, ואולי נבקש ממשרד המשפטים להסביר את ההצעה שלו.
<דרור גרנית: המודל המקורי דיבר בסעיף 4 על תחומים ועשה שם רשימת מכולת, רשימה ארוכה של תחומים שהיו ברמת הכותרות בלבד.
<דרור גרנית: אחרי זה, בתוך סעיף 58 דובר על מי יכולים להיות גופים מפעילים, ואותם כללים חלו באופן אחיד על גופים פרטיים וגופים ציבוריים.
<דרור גרנית: מכל מיני סיבות וטעמים ובכלל זה הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת אוחנה שינינו פה את הפורמט, שינינו את המודל, ואנחנו מציעים כרגע מודל אחר המודל האחר מציע, בעצם, לשמוט את רשימת התחומים של סעיף 4, למחוק את סעיף 4 ובעצם להסתכל על ההכרה בגופים מפעילים ולחלק אותה לשני סעיפים נפרדים: גופים ציבוריים בסעיף אחד, גופים פרטיים בסעיף אחר.
<דרור גרנית: נתחיל מהגופים הציבוריים.
<דרור גרנית: בגופים הציבוריים אמרנו שאנחנו מורידים את התחומים ולכאורה פותחים לכל הגופים אפשרות לשים מתנדבים בכל מקום שהם רוצים בשירות הציבורי, ובלבד שהם לא מחליפים כוח אדם.
<דרור גרנית: העיקרון של איסור החלפת כוח אדם היה ונותר בעינו בסעיף 7 - - -
שולי מועלם-רפאלי: ואז, מי שמשגיח על זה זה מנהל הרשות?
<דרור גרנית: העיקרון של אי החלפת כוח אדם קיים בסעיף 7.
<דרור גרנית: אנחנו גם בנינו מנגנון ליישום שלו שהוא ועדה , זה בעצם מנגנון שקיים גם היום – ועדה משותפת של הרשות והנציבות, הם ביחד יעשו את ההגדרה של התפקידים.
<דרור גרנית: עד כאן היה מוסכם ועכשיו אני אדבר על אקסטרה שעליו בינתיים אין הסכמה והוא מדבר על - - - בא משרד העבודה ואמר – זה חשוב לנו וזה לא מנגנון מספיק הדוק ומספיק חזק, בשביל להבטיח שלא תהיה החלפה של כוח אדם בשירות הציבורי.
<דרור גרנית: אחרי שיג ושיח משותף הגענו לאיזה רעיון שעדיין לא הוסכם על שאר יושבי השולחן פה, לרבות הרשות.
<דרור גרנית: הרעיון שהועלה היה: בואו נציב את התנאי הבא – גם בשירות הציבורי, בני ובנות השירות הלאומי ישרתו בתפקידים שהם שירות או טיפול ישיר באוכלוסייה בלבד, וכל מה שהוא לא, בעצם – במה שניתן כלפי חוץ באינטרקציה של המגזר הציבורי כלפי הציבור- אפשר יהיה לעשות את השירות הלאומי.
<דרור גרנית: כלפי פנים, כלומר – תגבור של המשימות הפנימיות בתוך הרשות שם הקונספט יהיה שככלל – לא, אבל אם רוצים אז ניתן את זה לקבוצות שרצינו לתעדף אותן או לקדם אותן, אותן קבוצות שהשתתפותן בשוק התעסוקה מועטה, מוגבלת, ובעצם השירות הלאומי הוא הדרך למשוך אותן פנימה לאינטרקציה עם השירות הלאומי ואחרי זה עם עולם התעסוקה.
<דרור גרנית: האבחנה הזו, ההכנסה של המסננת הראשונה הזו של טיפול ושירות ישיר אינה מקובלת על הרשות.
אלי אלאלוף: אני מנסה להבין – אתה מדבר כרגע על כל הגופים הציבוריים - אל"ף, הם לא מחליפים כוח אדם, זה ברור.
אלי אלאלוף: שתיים, יש להם שתי אופציות: אם הם עובדים ב- front, בקשר עם הציבור – אוקיי.
אלי אלאלוף: אם הם עובדים מאחורה, אז רק לאוכלוסיות מיוחדות?
אלי אלאלוף: אתה מסתיר אותם?
אלי אלאלוף: מתבייש בהם?
<דרור גרנית: להפך.
<דרור גרנית: הרעיון הוא לפתוח להם יותר אפשרויות ויותר הזדמנויות.
<דרור גרנית: בעצם נותנים להם - - -.
<דרור גרנית: הרעיון הוא שהם יכולים, כמובן, גם להיות בטיפול ושירות ישיר, ודאי, אבל אנחנו נותנים להם, לקבוצות האלה אופציות נוספות.
שולי מועלם-רפאלי: יש לי איזה קושי מהותי עם ההגדרה הזו כי נראה לי שעלה שוב ושוב סביב לשולחן הזה הרצון שהשירות יהווה איזו פלטפורמה לאוכלוסייה שלא רציתי להכניס אותה בהגדרה "אוכלוסיות מיוחדות" או "אוכלוסיות חלשות", אבל ליושבי השולחן הזה שעוסקים גם עם אוכלוסיות שהן לא ילדות מהמרכז – אני אומרת את זה בכל הזהירות המתבקשת – שתהיה האופציה הזו.
שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שבאופן הזה אתה מאוד מאוד מצמצם.
שולי מועלם-רפאלי: אם הבנתי נכון, מה שיקרה בסוף זה שכל התהליך הפקידותי, למשל, שלא מחליף עובדים, שעליו הסכמנו שהרבה פעמים בעקבות השירות הלאומי הם נשארות לעבוד בשירות הציבורי – זה יורד.
<דרור גרנית: זה לא יורד.
<דרור גרנית: הערך הזה נשאר במיוחד לטובת האוכלוסיות המיוחדות.
<דרור גרנית: תפקידים שהם back office נשארים פתוחים - - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל מי מגדיר אוכלוסיות מיוחדות?
<רחלי סונגו: אני אסביר מה שנאמר על ידי משרד המשפטים.
<רחלי סונגו: מאוד חשוב לשלב את האוכלוסיות האלה – של אנשים עם מוגבלויות וצעירים בסיכון – בשירות האזרחי.
<רחלי סונגו: המצב היום הוא שלא רק שקשה למצוא להם מקומות, מה שקורה עכשיו, והמנגנון הזה נועד להבטיח - - -הכי טוב יהיה לשלב אותם בעבודות מול אנשים, אבל אם אין כאלה אפשרויות, עדיין לשלב אותם בשירות האזרחי.
<רחלי סונגו: זה נועד לשמור בדיוק על אותן אוכלוסיות.
שלום ג'רבי: אני קודם כל מוחה על הדברים שנאמרו כאן- הם לא מבוססים ולא נכונים.
שלום ג'רבי: אנחנו את המגזרים של האוכלוסיות המיוחדות ונוער בסיכון הגדרנו, הרחבנו, מתוך אמונה שלמה.
שלום ג'רבי: אני לא יודע מאיפה מביאים כאן את הנקודה של קשה-לא קשה.
שלום ג'רבי: גדלנו ב-3 שנים מ-84 ל-1,500 בעלי צרכים מיוחדים, יש לנו 100 בחורים ובחורות עם ר"יש-פ"א, בדיוק מירב בן ארי נכנסה, שהיא מכירה טוב את האוכלוסייה הזו.
שלום ג'רבי: בכל מקרה, הבסיס לכל השירות הלאומי זה שהוא לא מחליף כוח אדם, בשום פנים ואופן.
שלום ג'רבי: מקום ששירות לאומי יחליף כוח אדם, באותה שנייה צריך להפסיק את המקום הזה, להפסיק שישרתו.
שלום ג'רבי: חס וחלילה לא נגרום לאף אחד שיהיה מובטל.
שלום ג'רבי: יחד עם את אנחנו לא רוצים לצמצם את מקומות השירות למשרתים.
שלום ג'רבי: היום ברוך ה' המספרים הולכים וגדלים.
שלום ג'רבי: אנחנו רוצים לאפשר כמה שיותר מקומות שירות.
שלום ג'רבי: תראו, אנחנו עושים פעולה הפוכה במגזר החרדי.
שלום ג'רבי: במגזר החרדי, עד לפני 5-4 שנים היינו עם 88% שמשרתים בתוך הקהילה החרדית.
שלום ג'רבי: היום, ברוך ה', הורדנו את זה ל-45% מתוך הקהילה החרדית.
שלום ג'רבי: אנחנו רוצים לאפשר כמה שיותר מקומות שירות משרד הביטחון ומשרד החוץ- כדוגמה.
שלום ג'רבי: יש כ-120 או 140 מתנדבים במשרד החוץ.
שלום ג'רבי: הם לא משרתים ב-front של הציבור, אבל נמצאים בחמ"ל.
שלום ג'רבי: כשקורה משהו, חס וחלילה, ומישהו בחוץ לארץ, מתנדבי השירות הלאומי מחזיקים את המוקד הזה.
שלום ג'רבי: מקום מדהים.
שלום ג'רבי: אז אנחנו עכשיו לא ניתן להם?
שלום ג'רבי: בשב"כ, במוסד, במשרד הביטחון – לא ניתן להם?
שלום ג'רבי: בסייבר – לא ניתן?
שלום ג'רבי: ראש הממשלה לקח את הסייבר כפרויקט לאומי, כדי להרחיב את זה.
שלום ג'רבי: אז תגידו לי עכשיו שיש הצעה להחריג את הנושא הביטחוני.
שלום ג'רבי: אגב, סייבר יש לא רק בביטחון, יש גם בכל מיני מקומות אחרים.
שלום ג'רבי: אשר על כן אני חושב שאנחנו צריכים לבוא ולומר בצורה ברורה: הוועדה שאנחנו הקמנו, אנחנו יזמנו, ואמרו לי שאני אידיוט שאני מקים את זה – ואני אומר לכם בצורה ברורה: יחד אנחנו ביקשנו מנציבות שירות המדינה שיישבו אתנו, שאנחנו נחליט מה מחליף ומה לא מחליף, מה הגדרת התפקיד, ולפי זה אנחנו נלך, ולא צריך להחריג אף אחד.
אלי אלאלוף: הוא לא הציע להחריג.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שלא שמעתי בניסוח על החרגה, אלא אופציה נוספת.
שולי מועלם-רפאלי: לצמצם את האופציה, זה הפוך.
שלום ג'רבי: מה שהם אומרים זה שבשירות הלאומי, הבת המצוינת מדימונה, כשהיא באה לעשות שירות לאומי , אנחנו נגביל אותה למקומות מסוימים שהיא לא תוכל להיות, זה מה שהם מציעים.
שלום ג'רבי: הם מציעים שרק בשירות הלאומי ששי לבן או בת השירות הלאומי מגע עם הציבור – שם הוא יוכל לשרת שירות לאומי.
שלום ג'רבי: במקום שאין לו מגע עם הציבור, הוא לא יוכל לשרת.
<יואב ארבל: מה שאנחנו מבקשים זה לחזור לנוסח הקודם שאמר שאפשר בכל משרדי הממשלה בלי כפיפות לתחומים, ובלי ההחרגה שמשרד המשפטים מציע, בלי האבחנה בין שירות לציבור או לא שירות לציבור.
<יואב ארבל: אפשר בכל משרדי הממשלה, כמובן – בכפוף לכך שזה לא החלפת כוח אדם, וזה נבחן בוועדה שלנו עם הנציבות, הדבר הזה.
אלי אלאלוף: אני ממש לא מבין אתכם, הרשות.
אלי אלאלוף: הם באים ואומרים לך שהאופציה האופטימלית למתנדב ולמתנדבת זה להיות בפרונט.
אלי אלאלוף: קחו בחשבון שיש צעירים שקשה להם להיות בפרונט וצריך לתת להם גם פתרונות אחרים.
אלי אלאלוף: אז הוא אומר – בוא ניתן להם גם פתרון בפנים.
<קריאה: זה נמצא.
שולי מועלם-רפאלי: הוא אומר הפוך.
<דרור גרנית: אני אסביר שוב את הרעיון.
<דרור גרנית: הרעיון אומר שהשירות הלאומי בעצם אמור לתת את הערך המוסף לציבור, לאינטראקציה לציבור.
<דרור גרנית: הוא לא נועד לתת את הערך למנגנון הביורוקרטי הממשלתי, אלא לציבור.
<דרור גרנית: לכן, המשקל המרכזי צריך להיות האינטראקציה בפרונט, האינטראקציה עם הציבור.
<דרור גרנית: הטיפול הוא השירות הישיר לציבור.
<דרור גרנית: לעומת זאת, ב- back office, במה שהן עבודות מאחורי הקלעים – שם פחות צריך לשים את השירות הלאומי, אבל צריך לתת את ההזדמנות הנוספת הזו, האקסטרה הזו, לאותן קבוצות שהן צריכות את ההזדמנויות הנוספות.
שלום ג'רבי: לא, הם לא יכולים.
שלום ג'רבי: אני מציע שהיושב ראש ישאל אותו שאלה פשוטה: האם מתנדבי שירות לאומי רגיל, בחור מכרמיאל, בחורה מכרמיאל, יכולה לשרת שירות לאומי בסייבר בשב"כ?
שלום ג'רבי: במוסד?
שלום ג'רבי: במשרד החוץ?
שולי מועלם-רפאלי: לפי מה שהוא אומר – לא.
שלום ג'רבי: הוא אומר לא.
שולי מועלם-רפאלי: אז צריך להשאיר את מה שאנחנו רצינו.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד לפרוטוקול שאני מסכימה לתחילת דבריך, ואני חושבת שצריך להיות לזה תוספת.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לומר שהשירות הלאומי – המטרה שלו היא הערך המוסף לציבור, אבל אנחנו חושבים שהמטרה שלו היא גם משרתי השירות הלאומי.
<דרור גרנית: אז האופציה הנוספת היתה באמת להגיד – לטיפול ושירות ישיר לציבור או בגופים - - -
<אושרת שמעון: לנו במשרד העבודה היה חשוב שזה לא יהיה חלף עובדים.
<אושרת שמעון: לכן, אם אנחנו מחליטים להוריד את כל התחומים, כמו ההצעה המקורית של סעיף 4, רצינו איזשהו מנגנון נוסף שיוודא שלא הולכים להחליף לנו כאן עובדים.
<אושרת שמעון: לכן, הבקשה שלנו היתה במקום לחזור לאותה רשימת תחומים, שאגב, אפשר להחליט שמשאירים את רשימת התחומים שהיתה בסעיף 4, אפשר גם להחליט שמרחיבים אותה לגבי רשויות ציבוריות, זו גם אפשרות קיימת בחקיקה דומה שיש לנו.
שלום ג'רבי: ממה נפשך?
שלום ג'רבי: אם מחליפים אז צריך להפסיק את השירות – לטענתך את צריכה להפסיק את כל השירות הלאומי, כי אם יש לך חשש שמחליפים כוח אדם בתחומים האחרים, תפסיקי שם, ואם אין לך חשש, אז תרחיבי בהכל.
שלום ג'רבי: אז מה אנחנו עושים?
שלום ג'רבי: – הקמנו ועדה.
שלום ג'רבי: אי אפשר להגיד שאנחנו בחצי הריון.
שלום ג'רבי: אם אנחנו הולכים ואנחנו אומרים בצורה ברורה ששירות לאומי לא יחליף כוח אדם, אז זה באופן גורף, ואם את חושבת שאנחנו מחליפים, אז בואו לא נאשר בכלל שירות לאומי.
שלום ג'רבי: ברור שזה אסור שיהיה ככה.
<נעה בן שבת: אז אנחנו אומרים בסעיף 58(א) – אישור גוף מפעיל לרשות ציבורית, אנחנו קוראים את החלק המסומן בצבע שהוא החלופה: "(ג) (1) המנהל או מי שהוא הסמיך לכך רשאי לתת אישור גוף מפעיל לרשות ציבורית לפי כללים שיורה המנהל בהסכמת נציב שירות המדינה.
<נעה בן שבת: (2) אישור גוף מפעיל כאמור בפסקה (1) יינתן בהתאם להמלצות ועדה משותפת לרשות ולנציבות שירות המדינה לעניין התפקידים שבהם ניתן להפעיל מתנדבים אצל הרשות הציבורית.
<נעה בן שבת: פסקה (3) תרד, כי היא הפסקה שנוגעת לעניין של התפקידים והתחומים.
<נעה בן שבת: "(4) המנהל יפרסם באתר האינטרנט של הרשות את התפקידים שאישר לרשות ציבורית כאמור, ואולם, לעניין רשות ציבורית המנויה במערכת הביטחון כהגדרתה בסעיף 29 רשאי שלא לפרסם את פירוט התפקידים".
<נעה בן שבת: יש פה הערה בתוך הנוסח שנוגעת לרשויות המקומיות.
<נעה בן שבת: חלק מהרשויות הציבוריות הן הרשויות המקומיות, והשאלה היא – אני חושבת שנציבות שירות המדינה לא יודעת לתת את המענה לגבי התפקידים ברשויות המקומיות ואנחנו ביקשנו ממשרד הפנים לתת חלופה לעניין מי יוכל לתת את ה- - -
אלי אלאלוף: אז איפה מרכז השלטון המקומי?
שולי מועלם-רפאלי: הם לא פה.
שלום ג'רבי: אולי השלטון המקומי, ואני נזהר בדברי, הוא קצת נגוע.
שלום ג'רבי: אני דווקא רוצה מישהו ממשרד הפנים שיהיה יותר ענייני.
שלום ג'רבי: לשלטון המקומי יש אינטרס הרי להיטיב, ויכול להיות שאנחנו כאן נחליף כוח אדם.
אלי אלאלוף: - - - שמשרד הפנים יקבע את - - -
<דרור גרנית: זה מה שרצינו, זה מה שהצענו.
<דרור גרנית: פנינו למשרד הפנים, עוד לא הספקנו.
<נעה בן שבת: - - - שיהיה לנו רשות ציבורית שהיא רשות מקומית - - - נציג של משרד הפנים יחד עם הרשות.
<נעה בן שבת: סעיף 58(ב)(ד).
<דרור גרנית: אני אסביר את ההמשך של אותו רעיון.
<דרור גרנית: דיברנו קודם על המעבר מהמודל הראשוני של סעיף 4 והתחומים, למודל הנוכחי.
<דרור גרנית: אז אמרנו – ביטלנו את סעיף 4, אנחנו מתייחסים לסעיפים המפעילים גופם.
<דרור גרנית: יצרנו הפרדה בין הגופים הציבוריים שעליהם דיברנו עכשיו לגופים הפרטיים – העמותות והתאגידים הפרטיים שבהם יכולים מתנדבים לבצע שירות לאומי, ומה שאנחנו אומרים שם זה שאנחנו בעצם מציבים פה 3 מסננות.
<דרור גרנית: במקום המסננת האחת של התחומים, שהיתה מאוד מאוד פרוצה ומאוד ומאוד מאוד רחבה ואפשר היה להכניס בה כל דבר, אז אמרנו – בואו נבנה את זה בצורה יותר מסודרת.
<דרור גרנית: יצרנו מסננת ראשונה, שאני קורא לה – מסננת הרציונל, מה המהות של שירות לאומי, ואז אמרנו – או טיפול או שירות ישיר או קידום של בטיחות ואיכות חיים לכלל האוכלוסייה.
<דרור גרנית: המסננת השנייה היא המסננת של התחומים עצמם, וגם פה – מתוך מגמה שדיברתי עליה באחת הישיבות הקודמות, של "הצברה" – לעשות את השירות הלאומי יותר ציבורי ופחות פרטי, צמצמנו את רשימת התחומים לרשימה יותר ממוקדת של 8 תחומים, לעומת ה -15 או 20 שהיו מלכתחילה.
<דרור גרנית: דבר שלישי, אנחנו מכניסים מסננת שלישית שפה אנחנו לא רואים אותה, היא תהיה ברשימה של חקיקת משנה ובתקנות, שזה יהיה רשימת התפקידים והפעילויות בתוך כל אחד מהתחומים.
<דרור גרנית: המסננת השלישית הזו תובא בחקיקת משנה, והיא בעצם המסננת ההדוקה ביותר.
<דרור גרנית: היא בעצם המקביל – בשירות הציבורי דיברנו על ועדה של הרשות והנציבות – היא גם תגדיר את התפקידים ואת הפעילויות.
<דרור גרנית: בגופים הפרטיים אנחנו נייצר את זה בתקנות, בחקיקת משנה.
<דרור גרנית: זה מנגנון אחר, אבל הרעיון דומה מאוד.
<דרור גרנית: אלה שלושת המסננות, כאשר ההנחה שלנו היא שגופים פרטיים, זאת אומרת גופים שהם לא רשויות ציבוריות, יעברו דרך שלושת המסננות האלה, ובסוף, המטרה הכללית של זה היא לייצר גופים שאנחנו חושבים שהשירות בהם יוכל להיצבע בצבעים של ממלכתיות, בצבעים שהם לא שנויים במחלוקת ציבורית, בצבעים שנופלים בגדרו של הקונצנזוס הציבורי הרחב, ולכן באמת יבטיח - - -
אמיר אוחנה: אני הגשתי הצעת חוק, כזכור.
אמיר אוחנה: הצעת החוק שלי היתה מאוד פשוטה וברורה: ארגון שעיקר מימונו מגיע ממשלות זרות לא ייהנה משירות לאומי.
אמיר אוחנה: הרציונל הוא שאם הממשלות הזרות מממנות את אותו גוף, או את רוב פעילותו, האינטרס של אותו גוף, במקרה הטוב, אינו חופף את האינטרס של מדינת ישראל, ובמקרה הרע – סותר ממש.
אמיר אוחנה: ראינו גופים כמו "בצלם", הבולט שבהם, ש-95% מהמימון שלו מגיע ממשלות זרות, וזה לא מונע מהעומד בראשו לצאת למועצת הביטחון של האו"ם ולקרוא לאומות העולם לפעול כנגד מדינת ישראל, או להתראיין ברשתות הזרות בשיא תקופת הלחימה ב "צוק איתן", כאשר חיילנו ואזרחנו נהרגים, ולהציג את צה"ל ואת מדינת ישראל כפושעי מלחמה על ששמו להם למטרה לפגוע בבתיהם של מפגעי החמאס, עליהם הוא מגן.
אמיר אוחנה: ואנחנו נותנים להם תקן של שירות לאומי.
אמיר אוחנה: זה היה הרציונל מאחורי הגשת הצעת החוק שלי.
אמיר אוחנה: הצעת החוק שלי היתה הצעת חוק, לא תיקון חוק, והיא עברה - -
שולי מועלם-רפאלי: היא הוטמעה בתוך החוק.
אמיר אוחנה: - - את וועדת השרים לענייני חקיקה, עברה קריאה טרומית, ואני הסכמתי שתשולב במסגרת הצעת החוק הממשלתית.
אמיר אוחנה: אני חושבת שזו דרך המלך, זה דבר הנכון לעשותו.
אמיר אוחנה: אני לא מוצא זכר למה שהצעתי, כאן, בהצעת החוק הזו.
אמיר אוחנה: אני אסביר: אל"ף, אם ניכנס לתחומים – עיסוק בהספקת שירות או טיפול ישיר באוכלוסייה בישראל בתחומים אלה:
אמיר אוחנה: חינוך בריאות רווחה וכו'.
אמיר אוחנה: קודם כל, יבוא מחר ארגון "שוברים שתיקה" ויגיד- בוודאי, אנחנו עוסקים בחינוך.
אמיר אוחנה: אנחנו נכנסים לבתי הספר, משוחחים עם מלש"בים ומראים להם לבל יהפכו לקלגסים ערלי לב.
אמיר אוחנה: אגב, בוועדת החינוך הבאנו תלמידים שנכחו בהרצאות כאלה של "שוברים שתיקה" והמסר החד משמעי שהם קיבלו – לדבריהם, לא לדברי חברי הכנסת היה: אל תתגייסו לצה"ל, או לפחות – אל תתגייסו ליחידות קרביות.
מיכל בירן: אמיר, אתה מסלף.
אמיר אוחנה: אני הייתי בוועדת החינוך, שמעתי את הדברים במו אוזניי.
אמיר אוחנה: חברת הכנסת בירן, תהיה לך זכות דיבור.
מיכל בירן: מדובר באנשים לוחמים, קצת כבוד.
מיכל בירן: אל תסית.
אמיר אוחנה: בכל אופן – יבואו ויגידו: אנחנו עוסקים בחינוך, למה אנחנו לא רשאים לקבל?
אמיר אוחנה: יבואו אלה שפועלים עם המסתננים ויגידו: אנחנו פועלים למען הרווחה.
אמיר אוחנה: נושא שני – המינוח "לאוכלוסייה בישראל".
אמיר אוחנה: שאלתי בישראל מה זאת אומרת "האוכלוסייה בישראל", אני זוכר שהיה מדובר על תושבי ישראל, והאבחנה היא בדיוק זה – מסתננים.
אמיר אוחנה: לממשלה יש מדיניות מאוד ברורה בנוגע להסתננות.
אמיר אוחנה: זה החל בעצירת ההסתננות על ידי בניית הגדר והשקעת מאות מיליונים מכספי משלם המסים הישראלי.
אמיר אוחנה: זה ממשיך בניסיונות לחוקק חוקים שלפעמים בית המשפט העליון מתערב בהם ועוצר אותם, בעניין מתקן חולות.
אמיר אוחנה: הממשלה הזו מעוניינת לא לעודד אלא ההפך – לדכא, את תופעת ההסתננות, ולא להפוך את מדינת ישראל למגנט למסתננים.
אמיר אוחנה: אז הממשלה ביד אחת עוצרת ואפילו משלמת, אדוני, אלפי דולרים למסתנן שיסכים לקום וללכת, אבל ביד השנייה מעניקה שירות לאומי, התנדבויות של שירות לאומי שיעבדו יחד עם המסתננים.
אמיר אוחנה: זה לגבי המילה "אוכלוסייה".
אמיר אוחנה: אני מסתייג מהמילה הזו.
אמיר אוחנה: דבר נוסף – "חלק משמעותי מפעילותו".
אמיר אוחנה: אני לא יודע מה זה חלק משמעותי.
אמיר אוחנה: האם 20% זה חלק משמעותי, או שמא 40% זה חלק משמעותי?
אמיר אוחנה: מכיוון שהצעת החוק שלי היתה חדה וברורה היא לא השאירה מקום לטעויות.
אמיר אוחנה: יכול להיות שהיא לא מושלמת, והיועצים המשפטיים הסתייגו ממנה לא עכשיו אלא כבר שהיא עלתה לוועדת השרים.
אמיר אוחנה: למרות הסתייגויותיהם היא עברה, כי המחוקק אמר את דברו.
אמיר אוחנה: ההצעה שלי היתה חדה וברורה ולא העמידה את אנשי השירות הלאומי בפני דילמות ושיקולים לכאן או לכאן.
אמיר אוחנה: היה בה מעט מאוד מקום לפרשנות.
אמיר אוחנה: הצעת החוק כפי שהיא רגע משאירה כל כך הרבה מקום לפרשנות ופתח רחב כל כך, שאין לי ספק שגם אם הם יעבדו נכון, מבחינתם, זה יגיע לעתירות, הם יבזבזו את זמנם בעתירות של – למה לי לא ולהם כן, כאשר יש את האלטרנטיבה.
אמיר אוחנה: לכן אמרתי שאני לא מסתייג מהצעת החוק כפי שהיא, אין לי בעיה שהיא תעבור, אבל להוסיף את הסעיף כפי שחוקקתי אותו: גוף שעיקר מימונו מממשלות זרות, לא ייהנה משירות לאומי.
אמיר אוחנה: אני חושב שהמשמעות היא לא כוח אדם.
אמיר אוחנה: אני לא נכנס למה שאנשים פרטיים עושים – שיעשו ויתנדבו היכן שהם רוצים, זה מאה אחוז בסדר – למען מסתננים, רופאים לזכויות אדם, מה שרוצים, הכל בסדר, אבל כשמדינת ישראל מעניקה שירות לאומי יש בכך משום אמירה, יש בכך חותמת כשרות.
אמיר אוחנה: אנחנו צריכים לדאוג שהשירות הלאומי יהיה מחוץ למחלוקות הפוליטיות, ולא להכניס אותו לתוך המחלוקות כפי שהנוסח הזה עושה, בעיניי.
אלי אלאלוף: אני אבקש מהייעוץ המשפטי להתייחס לאיך שילבנו את זה בחוק.
אלי אלאלוף: לדעתי נתנו תשובות סופר הולמות בלי להשאיר שום עננה והתלבטות לרשות.
אלי אלאלוף: ההפך, אני חושב.
<נעה בן שבת: הסעיף כמו שהציג אותו דרור גרנית קודם מציע לדבר על כל גוף מפעיל שהוא לא רשות ציבורית למעט הרשויות הציבוריות, ולדבר על האפשרות של גוף כאמור להפעיל שירות לאומי.
<נעה בן שבת: הוא מדבר על שלוש המסננות, כמו שהוא אמר: הרציונל, התחומים בתוך כל אחד מהרציונלים והנושא של הפעילויות.
<נעה בן שבת: דרור גרנית דיבר הרבה על הפעילויות.
<נעה בן שבת: אני כבר אקדים ואומר את החשש שלי מהנושא של הפעילויות – החשש האם אפשר באמת לקבוע כזו הוראה בתקנות, האם אפשר יהיה לקבוע את רשימת הפעילויות הזו והאם אפשר לעשות את זה בתקנות – זה היה החשש שלי.
<נעה בן שבת: אבל באמת, הפעילויות האלה יוכלו לוודא - - - מדובר על פעילויות שבאמת נשארות בתוך הקונצנזוס הרחב – טיפול ישיר לאוכלוסייה, נושאים של ביטחון לכלל הציבור, ואם אנחנו באמת מגדירים בפנים גם את הפעילויות זה יותר יצמצם את שיקול הדעת.
<נעה בן שבת: אני לא חושבת שזה לגמרי ינטרל את שיקול הדעת, עדיין תהיה שאלה של שיקול דעת, אבל שיקול דעת – רשות מנהלית זה חלק מהתפקידים שלה, להפעיל את שיקול הדעת.
<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שחוץ מסעיף הזה יש סעיף 64 שנוגע למימון תקנים לשירות לאומי בידי רשויות ציבוריות.
<נעה בן שבת: רשות ציבורית רשאית לממן גם תקנים לגוף מפעיל אחר של שירות לאומי, ובנושא הזה הצענו בסעיף 64(ד)(1) שהמבחנים לפיהם רשות ציבורית מחליטה לאיזה גוף מפעיל לתת את המימון, יתחשבו בין היתר במקורות המימון האחרים של הגוף המפעיל.
שלום ג'רבי: אבל איך אנחנו נדע?
אמיר אוחנה: אמירה מאוד ערטילאית, דרך אגב.
<נעה בן שבת: נכון שזו אמירה ערטילאית אבל המטרה של האמירה הזו היא להגיד – באותן הערות ציינו בדיון הקודם את הסוגיה הזו, שכשאתה אומר "עיקר מימונו ממדינה זרה" אתה מאוד ברור, זה נכון, אבל אתה תופס מגזר מאוד מצומצם, מספר עמותות מאוד מאוד מצומצם, בהן אתה מונע - - -
אמיר אוחנה: לכן אמרתי שההצעה שלי היא לא במקום, היא בנוסף.
<נעה בן שבת: דיברנו על זה שהדבר הזה מהווה צעד מאוד מרחיק לכת לעומת המצב הקיים היום – היום העמותות נדרשות לדווח, לעומת זאת, אם אנחנו מכניסים את ההוראה הזו בצורה מפורשת, אותן עמותות שקודם סומנו בחובת הדיווח, עכשיו גם לא ניתן להן אותו מימון.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה פחות בעייתי כשמדובר ממש על מימון התקנים, אבל בכל זאת, אם אתה אומר שהם לא יכולים לקבל את השירות הלאומי, בכל זאת יש פה צעד משמעותי מעבר למה שדובר בחובת הדיווח.
אמיר אוחנה: יש פה אמירה של המחוקק.
<נעה בן שבת: ושוב אני חוזרת לעניין שאמרנו שיכול להיות שהמבחן הזה של "עיקר מימונה ממדינה זרה" לא יתפוס.
<נעה בן שבת: זה יתפוס את אותם 30 או 27 גופים ולא יתפוס גופים אחרים שאולי לא היית רוצה - - -
אמיר אוחנה: ולכן אמרתי שזה בנוסף, לא במקום המסננות שאתם רוצים.
שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק מה שרציתי להציע.
שולי מועלם-רפאלי: האם אפשר שבנוסף למסננת המנהלית, שהוסברה פה בטוב טעם, שדרכה ייכנסו או לא ייכנסו חלק מהגופים, להוסיף את אותו סעיף מפורש על מימון ממדינות זרות – כי זו, בעצם, ההצעה שעברה בוועדת שרים.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, עמדת - - -
אמיר אוחנה: ובקריאה ראשונה.
<נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון, ההצעה שעברה בוועדת שרים עברה מתוך כוונה שהיא תשתלב אחרי דיונים והסכמות עם - - -שוב, אנחנו לא נכנסים לוועדת השרים כי השאלה פה מה הוועדה רוצה לחוקק.
<נעה בן שבת: אם אני הבנתי נכון את ההנחיה שקיבלתי מיושב-ראש הוועדה בדיון הקודם שהתקיים בעניין הזה – הוא דיבר על השאלה את מי מממנת מדינת ישראל.
אמיר אוחנה: אני רק רוצה לציין, אדוני, שבניגוד להנחיה של אדוני לא הוזמנתי להשתתף בדיון הפנימי של המשפטנים בנושא גיבוש הצעת החוק בפעם הנוספת, ואני אגיד עוד משהו - -
אלי אלאלוף: אני יודע שהלוח זמנים שלך - - - ללא כוונות זדון.
אמיר אוחנה: - - שהאמת היא שגם לדיון הזה, אלמלא היה מגיע אלי בדרך לא דרך שעומדים לדון בהצעת החוק, גם לכאן לא הייתי מגיע, אבל בכל זאת אני שמח שהגעתי.
אלי אלאלוף: אתה לא רומז שזה נעשה בזדון.
אמיר אוחנה: אני רק אומר שאולי היה צריך להודיע לי שהצעת החוק שלי עומדת - - -
מיכל בירן: נראה לי שהגעתם לנוסח סביר ומדתי.
מיכל בירן: אמיר, ההצעה שלך מאוד פופוליסטי.
מיכל בירן: למיטב ידיעתי ל "צלם" ו "שוברים שתיקה" בכלל אין- - -
אמיר אוחנה: אז אני אעדכן אותך – יש - - -
מיכל בירן: עכשיו אני מדברת.
מיכל בירן: אני לא צריכה עזרה, תודה.
מיכל בירן: נכנסת פה לשני גופים ושוב – גם לי יש בעיה עם זה שהולכים ומכפישים את שמה של מדינת ישראל.
מיכל בירן: יש לך בעיה עם הארגונים האלה?
מיכל בירן: צא נגדם, אבל פה אתה עלול לשפוך את התינוק עם המים.
מיכל בירן: יש ארגונים כמו הטלוויזיה החברתית, כמו "קו לעובד" - - -
שולי מועלם-רפאלי: הקו ממומן ממדינות זרות?
מיכל בירן: הטלוויזיה החברתית בטח כולכם מכירים, בטח ראיינו אתכם על הרבה דברים חברתיים שאנחנו עושים.
מיכל בירן: ארגון "קו לעובד", שדרך אגב, אני בחרתי לתרום לו כסף לא מעט פעמים – אני חושבת שאלה ארגונים מאוד קונצנזואליים.
מיכל בירן: הדברים פה מאוד ברורים – מי שפועל נגד מדינת ישראל, מי שמסית לטרור אז ודאי שאסור שהאנשים האלה יקבלו תקן של שירות אזרחי במדינת ישראל, אבל אני חושבת שהנוסח שהוצע הוא מדתי, הוא כן מאפשר שיקול דעת לארגונים חברתיים.
מיכל בירן: מאוד חבל לי שהכנסת את הטיפול במסתננים - - - ושוב, אם יש חברה' ישראלים צעירים שמבינים שחלק מלהיות יהודי זה לדאוג גם לגר - - -
אמיר אוחנה: על חשבון זמנם שיעשו כרצונם, אבל פה זה ממשלת ישראל עושה.
אמיר אוחנה: יש פה הבדל.
מיקי לוי: ממשלת ישראל מטפלת במסתננים הרבה מאוד ומשקיעה בהם הרבה מאוד.
מיכל בירן: צר לי שאלה תפיסותיך בקיצור, אני מפרגנת מאוד לנוסח של הוועדה, נראה לי שהוא מדתי והוא יאפשר לאנשים שאמונים על קבלת ההחלטות את הטווח שמצד אחד ימנע מארגונים שעלולים באמת לפגוע במדינת ישראל מלקבל תקנים כאלה, מצד שני – יש לך בעיה עם הארגונים האלה?
מיכל בירן: פשוט צאי נגדם ושכנעי שהם לא בסדר, במקום לנקוט בדרכים עקלקלות.
<דרור גרנית: אני רק אחדד רגע ביחס להערות של חבר הכנסת אוחנה.