GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוליה מלינובסקי: נושא נוסף עליו דיברה קארין אלהרר הוא נושא ההטבות.
אלי אלאלוף: תרשמו בבקשה גם את זה.
אלי אלאלוף: תכינו תשובה.
אלי אלאלוף: אני מיד רוצה לתת את רשות הדיבור להצגת הנושא הזה לביטוח הלאומי.
<אבנר עורקבי: דבר אחד שהובא לידיעתנו.
אלי אלאלוף: קארין, למרות מה שאמרת שלא יהיה דיון חוזר בשנה-שנתיים הקרובות, אני מבטיח שנקיים דיון עקרוני בעוד כמה חודשים ואני אשמח שם להתייחס לכל הצעותיו של אילן ובוודאי שלך שהן קונקרטיות ויאפשרו בדיקה כולל ועדה ציבורית אם צריך.
קארין אלהרר: אני מתנצלת שאני לא נשארת להצגה של ביטוח לאומי.
<אבנר עורקבי: ההצעה שלנו כפורום, אני קיבלתי את ההצעה הזאת מאחד מאנשי הפורום שלנו, היא שבדיסריגרד ניתן להשתמש אך ורק במידה שנכה, אדם שיוצא לעבוד וצריכים לעודד אותו על מנת שיצא לעבודה, אולי להתחיל את זה משכר הממוצע במשק.
<אבנר עורקבי: ברגע שאתה מרוויח שכר ממוצע במשק, אז להפעיל את מדרגת הדיסריגרד ולא בשכר מינימום.
<אבנר עורקבי: אני חושב שנכה שיוצא לעבוד והוא מסוגל לעבוד ויכול לעבוד, אז השכר הממוצע במשק, יש כבר להתחיל מהכיוון הזה ולהוריד לו את כל הקצבה ולא ממדרגות מאוד נמוכות.
<אבנר עורקבי: זאת ההצעה שלי, בגדר של הצעה.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהביטוח הלאומי יתייחס.
<נעמי מורביה: יש לי שאלה שאלתית.
<נעמי מורביה: אנחנו ישבנו בישיבה של שדולה שהוקמה בראשות חבר הכנסת אילן לאון, חברת הכנסת קארין אלהרר וחברת הכנסת נורית קורן.
<נעמי מורביה: באותה ישיבה הוצגו כמעט כל התיקונים שעכשיו מובאים לחוק לרון.
<נעמי מורביה: הישיבה הזו התקיימה מזמן וזה היה לפני שהוקצו ה-300 מיליון שקלים.
<נעמי מורביה: למה עכשיו כשהוקצו ה-300 מיליון שקלים, שהייתה להם באיזשהו מקום מטרה וייעוד, בחרו דווקא מתוך הסכום הזה לקחת כדי ליישם את התיקונים שממילא הומלצו?
<נעמי מורביה: לימור לוריא הציגה מצגת נהדרת, מדהימה, על כל מה שהיום כבר באמת אנחנו מדברים עליו.
<נעמי מורביה: פשוט חבל כי ה-300 מיליון האלה, אני יודעת שזה עוד עשרים שקלים, זה עוד שלושים שקלים, אבל המצב של הנכים כל כך גרוע שגם לעשרים-שלושים השקלים, או חמישים שקלים, יש משמעות.
אלי אלאלוף: אני מקווה שהביטוח הלאומי יתייחס לשאלה.
אלי אלאלוף: אני בטוח שהוא יתייחס.
<לימור לוריא: כבוד היושב ראש, אנחנו נוכל לומר כמה מלים כלליות ואז לרדת לרציונל ותוך כדי ננסה לענות על השאלות שנשאלו כאן?
<לימור לוריא: אני מנהלת אגף נכות במוסד לביטוח לאומי.
<לימור לוריא: יש לנו 235 אלף אנשים שמקבלים קצבת נכות כללית.
<לימור לוריא: כששואלים אותנו מה שתי הבעיות המרכזיות שמטרידות אותנו, הן מתחלקות לשני חלקים.
<לימור לוריא: יש לנו כ-110 אלף אנשים שחיים מקצבת נכות בלבד בסכום של סדר גודל של 2,600 שקלים.
<לימור לוריא: אני חרדה, אני לא יודעת איך הם מתנהלים, איך הם חיים בקהילה ואנחנו מבינים את הקושי.
<לימור לוריא: לצד זה יש לנו חמישים אלף אנשים שנמצאים בשוק העבודה ומועסקים.
<לימור לוריא: כשהוקצו לביטוח הלאומי 300 מיליון השקלים, המחשבה הייתה – זה נשמע קצת קלישאי אבל לא זו הייתה הכוונה - לתת דגים למי שלא יכול להשתמש בחכה ולתת את החכה למי שיכול.
<לימור לוריא: רוצה לומר שמתוך ה-300 מיליון שקלים, שני שליש מהתקציב הלך בעצם להעלאה של קצבה למי שאיבד באופן מוחלט מכושרו להשתכר, כ-190 אלף אנשים, ואני יודעת שזה לא הרבה אבל כשיש 300 מיליון שקלים ו-190 אלף אנשים ו-12 חודשים בשנה, איך שלא נחלק את זה, אלה לא סכומים גדולים.
<לימור לוריא: מאידך, יתר הסכומים ניתנו להפחתת התמריצים השליליים שיש כיום בחוק למי שיוצא לעבוד כי אדם שיוצא לעבוד ולכאורה מוכיח כושר השתכרות ואחר כך הוא הפסיק לעבוד ואומרים לו בוא להיבדק מחדש, הוא כבר לא רוצה לעבוד.
<לימור לוריא: אלה מסוג התיקונים שעשינו בחבילה הזאת.
אלי אלאלוף: כדי להסביר טוב, גם אם מקבלים קצבה שונה בזכות זה שיוצאים לעבודה, במידה והוא חוזר למצב הקודם שלו, הוא יקבל ללא שום פרוצדורה את כל מה שמגיע לו.
אלי אלאלוף: את זה כדאי שתבינו בעברית פשוטה של עולה חדש שנמצא בארץ חמישים שנים.
<לימור לוריא: באמת מה שניתן לו ערב יציאתו לעבודה.
<לימור לוריא: לעניין אי הכושר.
<לימור לוריא: מדובר באנומליה שקיימת בחוק.
<לימור לוריא: אנחנו מסכימים.
<לימור לוריא: זאת ועדה ציבורית.
<לימור לוריא: אנחנו לא נתנגד לזה.
<לימור לוריא: אנחנו חושבים שיש מקום לבחון כי זה באמת איזושהי אנומליה שקיימת בחוק.
<לימור לוריא: אם כן, התחייבנו לא לבדוק מחדש.
<לימור לוריא: לעניין ההטבות הנלוות.
<לימור לוריא: עשינו שיעורי בית ובדקנו.
<לימור לוריא: קצבת עידוד הפכה להיות קצבת נכות.
<לימור לוריא: זאת אומרת, אנשים ימשיכו לקבל הטבות נלוות עד סדר גודל של הכנסה של 8,000 שקלים ויותר לפי הרכב המשפחה.
<לימור לוריא: במידה שנמשיך לשלם הטבות נלוות, כל עוד יש נכות, מדובר – לפי מה שאנחנו בדקנו – בארבעה אנשים בשנה.
<לימור לוריא: לנו אין התנגדות.
<לימור לוריא: כאן האוצר, מה שיוחלט, אלה ההיקפים.
<נעה בן שבת: למה ארבעה אנשים?
<לימור לוריא: אנחנו עשינו בדיקה של השנה האחרונה כמה מהאנשים יצאו מקצבת עידוד שעכשיו הופכת להיות קצבת נכות ובעצם מפסיקים אחרי שלוש שנים לקבל את ההטבות הנלוות.
<נעה בן שבת: רק ארבעה אנשים יצאו?
<לימור לוריא: מדובר בסך הכול בארבעה אנשים.
<לימור לוריא: אני רוצה לנצל את הבמה כדי להגיד שהכנסה ממוצעת של אנשים עם מוגבלות שמקבלים קצבה היא 2,900 שקלים.
<לימור לוריא: אלה לא אנשים עשירים.
<לימור לוריא: הלוואי והיינו שם בהכנסות גבוהות אבל אנחנו עוד לא שם.
<לימור לוריא: יש לנו כ-3,000 אנשים שמקבלים קצבת עידוד.
<לימור לוריא: לירון אני אומר שאני יודעת שיש לנו שמונים אחוזים מהאנשים שהם אי כושר מלא אבל 35 אלף אנשים מהם עובדים ואת אלה אנחנו רוצים לעודד להמשיך לעבוד.
<לימור לוריא: התיקון הזה בעצם נותן מענה, מנסה לתת מענה גם למי שרוצה לעבוד ויכול וגם למי שלא מסוגל לעבוד ולעלות.
<לימור לוריא: אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי ההעלאה של הקח"ן.
<לימור לוריא: יש לנו כשלושים אלף אנשים, רובם עם מוגבלות נפשית, שהיום לא מקבלים שום קח"ן, גם לא שקל.
אלי אלאלוף: מה זה קח"ן?
<לימור לוריא: כסף שאנחנו נותנים, מה שהיום אנחנו ניתן.
<לימור לוריא: קצבה חודשית נוספת.
<לימור לוריא: זה אחד ההישגים של נציגי אנשים עם מוגבלות בשנת 2002 שהוסיפו לקצבה ובעצם היום אנחנו מביאים לוועדה את ההצעה להגדיל לכולם את הקח"ן.
<לימור לוריא: הייתה קבוצה של שלושים אלף אנשים עם מוגבלות נפשית שעד היום לא קיבלו שום דבר.
<לימור לוריא: אפס שקלים.
<לימור לוריא: אנחנו נותנים להם 150 שקלים.
<לימור לוריא: זה משמעותי, אלה אנשים שאנחנו רואי שהם מאוד מתקשים להשתלב בשוק העבודה.
<לימור לוריא: זה סעיף 34.
<ירון לוי: היה תיקון ב-2014.
<נעמי מורביה: לא כולם נכנסו לזה.
<ירון לוי: יש אנשים נוספים והם לאו דווקא נכים.
<נעמי מורביה: הם נכנסו .
<ירון לוי: עכשיו הם נכנסו והם יקבלו.
אלי אלאלוף: כשאתם עושים דיון מקצועי ביניכם, שתפו אותנו.
אלי אלאלוף: כדאי שנבין.
אלי אלאלוף: אני נבחר שרק לומד.
אלי אלאלוף: אני לא מעז ללמד.
אלי אלאלוף: אני אמשיך ללמוד בזכותכם אבל שתפו אותנו.
<לימור לוריא: כבודו, אני אסביר.
<לימור לוריא: יש לנו 28 אלף אנשים שהם בין ארבעים לחמישים אחוזים רפואיים שעד היום לא מקבלים את התוספת הזאת.
<לימור לוריא: אנחנו בדקנו.
<לימור לוריא: רובם הם אנשים עם מוגבלות נפשית.
<לימור לוריא: עכשיו ירון אומר לי שהמוגבלות הנפשית כבר נתתם ב-2014.
<לימור לוריא: יש לנו שתי קבוצות של אנשים עם מוגבלות נפשית.
<לימור לוריא: יש נכות נפשית קשה יותר, סכיזופרניה, מניה דיפרסיה, מחלות מאוד קשות, ויש מחלות נפשיות שהן לא בהכרח כאלה ואלה נקראים סעיף אחר.
<לימור לוריא: אלה יכולים להיות דיכאונות, אנורקסיה ובעיות כאלה שעד היום לא קיבלו כלום.
<לימור לוריא: אנחנו רואים שהם מתקשים להשתלב בשוק העבודה.
<לימור לוריא: להם אנחנו נותנים תוספת של 150 שקלים פלוס האנשים הנוספים שהם בין ארבעים לחמישים אחוזים.
<ירון לוי: מבורך.
<לימור לוריא: לעניין ההסעות.
<לימור לוריא: אני חושבת שיש בדברים של חברת הכנסת אלהרר.
<לימור לוריא: יחד עם זאת, יש לנו שתי בעיות.
<לימור לוריא: אחת, אנחנו לא יודעים להגיד לאוצר מה המשמעות התקציבית של זה.
<לימור לוריא: אנחנו לא יודעים לבדוק את זה משום שהיום המעסיקים לא מעבירים את הרכיב הספציפי הזה כמידע מפורט לביטוח הלאומי.
<לימור לוריא: על מנת שאנחנו נוכל לעשות את זה, אנחנו צריכים את הרכיב הזה במשכורת.
<לימור לוריא: אם מקובל גם על האוצר וגם על אדוני היושב ראש, אנחנו נבדוק את המשמעויות וננסה לראות אם יש משהו יצירתי ואם זה אפשרי.
אלי אלאלוף: בנושא הספציפי הזה, למרות שיש הרבה הערות על מה שאתם אומרים, אני חושב בהחלט שצריך לבדוק את זה כי זה דווקא אחד המרכיבים שבולם את האנשים מלצאת לעבודה כי זו הוצאה שלא הייתה לפני כן ועכשיו היא הוצאה שמחייבת והיא לא בדיסריגרד והיא הוצאה שנוגסת ישר בקצבה של האנשים.
אלי אלאלוף: בחישוב הזה, תבינו את זה.
אלי אלאלוף: זאת הוצאה אמיתית.
אלי אלאלוף: זאת לא שכאילו יש הוצאה.
אלי אלאלוף: אני חושב שבהחלט תמצאו את הנוסחה יחד עם האוצר.
אלי אלאלוף: אם אתם יכולים לתקן את זה עוד לפני ההצבעה בשבוע הבא.
אלי אלאלוף: אני מקווה שנוכל להצביע בשבוע הבא.
<נעה בן שבת: נראה איך נתקדם עם הצעת החוק.
אלי אלאלוף: אני מציע שתשבו ביניכם ותמצאו איזו נוסחה.
אלי אלאלוף: אני אשמח שיהיה פתרון גם אם זה דורש תוספת כלשהי.
אלי אלאלוף: אני מוכן לשריין את עצמי לשיחה עם המשרד בנושא הזה.
אלי אלאלוף: יוגב, רשמת את זה לטיפול?
<יוגב גרדוס: רשמתי.
<יוגב גרדוס: אנחנו מכירים את הנושא.
<יוגב גרדוס: דיברנו עם חברת הכנסת אלהרר.
<יוגב גרדוס: לפי דעתי זה לא ישים.
<יוגב גרדוס: כי זה דורש מהביטוח הלאומי לבדוק את תלושי השכר באופן פרטני וזה יהיה כנגד הוצאה בפועל ולא כנגד דיווח ואז אנחנו נכנסים כאן לעולם שלא נראה לי שהביטוח הלאומי רוצה להיות שם.
<יוגב גרדוס: מה שאמרתי זה שאנחנו נתנו מענה להערכת הסכום שאינו מובא בחשבון.
<יוגב גרדוס: אבל אנחנו נבדוק את זה שוב.
<יוגב גרדוס: אם יהיה פתרון יצירתי, נביא אותו לכאן.
אלי אלאלוף: בוא נראה אם זה היה מטופל, כמה זה עולה.
אלי אלאלוף: תנסו לבדוק.
אלי אלאלוף: אם לא, בוא נלך על הערכה.
אלי אלאלוף: אני סומך על ההערכות שלכם וננסה להיאבק כדי להוסיף את הסכום הזה לפול התקציבי ואחר כך נראה.
אלי אלאלוף: חברים, זה גם חלק.
אלי אלאלוף: יוגב, לאור השיחות שלנו ביומיים האחרונים, זה גם מאבק בעוני.
<נעה בן שבת: אנשים מקבלים על זה גמלת ניידות?
<לימור לוריא: אנשים שמקבלים גמלת ניידות אלה אנשים שיש שלהם מגבלה בגפיים התחתונות ולהם אנחנו באמת לא חושבים שצריך לפצות פעמיים כי המדינה מסייעת בקצבה חודשית וברכישת רכב.
<נעה בן שבת: מצד שני, יכול להיות שהם יאבדו את הגמלה הבסיסית בגלל הדיסריגרד.
<לימור לוריא: דיברנו על אנשים שמקבלים אחזקת רכב לצורך העניין מהמדינה ויש אנשים שלא מקבלים אחזקת רכב אבל הם מקבלים הטבות בניידות מהמדינה.
<לימור לוריא: האנשים האלה, היות שהם מקבלים את ההטבות בניידות, אנחנו לא חושבים שצריך לפצות אותם פעמיים.
<לימור לוריא: יחד עם זאת, יש אנשים שהם מוגבלים בניידות אבל הם לא מקבלים הטבות בניידות אלא מקבלים החזר הוצאות מהמשרד ולפעמים החלק הזה גורם להם לעלות מעל לרף ההכנסות המותר.
אלי אלאלוף: אם כן, היום אתם יודעים כמה אתם משלמים על הניידות הזאת.
<לימור לוריא: אני יודעת כמה על ניידות אבל אני לא יודעת בשכר של אדם שנניח יש לו מוגבלות נפשית והוא לא יכול להיכנס לאוטובוס.
<לימור לוריא: יש לו קלסטרופוביה או הוא לא יכול להיות בצפיפות.
<לימור לוריא: אני יודעת שהוא מקבל אבל אני לא יודעת כמה הוא מקבל.
אלי אלאלוף: אולי עולם הסטטיסטיקה יעזור לכם.
אלי אלאלוף: תיכנסו לחישובים עם ספקולציה מסוימת של סטטיסטיקה ותגיעו לסכומים בערך.
אלי אלאלוף: זה לא במאות מיליוני שקלים, לדעתי בקושי כמה מיליוני שקלים.
אלי אלאלוף: תעשו הערכה ותראו אם זה מנוצל או לא.
אלי אלאלוף: נראה בהמשך אבל שנוכל להתבסס על נתונים.
אלי אלאלוף: הערכה, לא נתונים מדויקים, ואז יהיה יותר קל לאוצר לקבל את ההחלטה.
אלי אלאלוף: שבו על זה.
אלי אלאלוף: יש לכם אנשים שיודעים לספור גם כשזאת לא מציאות מושלמת.
<נעה בן שבת: אנשים מוגבלים בניידות לא יקבלו החזר הוצאות מהמעסיק שלהם.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהם גם יקבלו החזר הוצאות לפי צו ההרחבה הכללי.
<לימור לוריא: אנחנו יודעים שיש בעניין הזה - - -
אלי אלאלוף: יש לי הצעה, ברשותך נעה.
אלי אלאלוף: הנושא הזה, גם אם לא ייגמר בחוק ההסדרים, ימשיך להיות בטיפולנו.
אלי אלאלוף: שבו ביניכם ותראו איך מקדמים את זה.
אלי אלאלוף: לא בגלל הסעיף הזה אנחנו נדחה את כלל החוק.
<לימור לוריא: האם אפשר להיכנס לסעיפים?
אלי אלאלוף: יש לנו עוד עשרים דקות לדיון.
<שלומי מור: אני אשתדל להיות קצר.
<שלומי מור: לעניין ההצעה של חברת הכנסת קארין אלהרר, ההצעה גם הוגשה לוועדת שרים לענייני חקיקה לפני מספר שבועות ונדונה.
<שלומי מור: לדעתי ועדת שרים דחתה את הדיון בהצעה הזו במספר חודשים.
<שלומי מור: ההצעה תיבחן כמו שלימור אמרה אבל היא מעוררת שאלה מה בין זה לבין החזר הוצאות ביגוד או כל החזר הוצאות אחר.
<שלומי מור: היא מעוררת שאלות מלבד השאלות היישומיות אבל כפי שאדוני ביקש, אנחנו נבחן את הנושא הזה לגופם של דברים.
<שלומי מור: דבר נוסף.
<שלומי מור: למען הסר ספק ושלא תהיה אי נעימות, אנחנו מייצגים בהקשר של החוק הזה גם את משרד הרווחה אדוני שלח מסר אבל מבחינתנו אנחנו כאן בהקשר הזה.
אלי אלאלוף: אני יודע מי מייצג את מי.
<שלומי מור: אני רק חייב לומר את זה.
אלי אלאלוף: בין זיקה של גוף למשרד לבין משרד, יש הבדל מהותי.
<שלומי מור: אני רק מציין.
<שלומי מור: לפני שאני אתאר את עיקרי התיקון, אני רוצה לציין שהביטוח הלאומי באמת בצעד חריג לפני שעיבד את ההצעה הזאת להצעת חוק ממשלתית, ברגע שנודע לנו שמדובר על 300 מיליון שקלים, יצא בקול קורא.
<שלומי מור: בקול הקורא הזה קיבלנו מאות תגובות מכל הקשת, מכל ארגוני הנכים, אנשים פרטים, ארגונים כאלה ואחרים שמייצגים נכים וביקשנו את עמדת הציבור באשר לאופן חלוקת הכספים האלה.
<שלומי מור: לאחר מכן מנכ"ל הביטוח הלאומי פגש בעשרות נציגים באמת מכל הקשת וביקש לשמוע מה דעתם.
<שלומי מור: רק אחרי עיבוד כל ההצעות האלה, וכמובן אחרי שיעורי בית שעשינו, הגענו לכאן עם ההצעה הממשלתית הזאת והיה חשוב לציין את זה.
אלי אלאלוף: התהליך הזה לא גרם לציפיות גדולות מדי?
<שלומי מור: זה נכון שהיו נכים שאמרו 300 מיליון זה לעג לרש, תחזירו את הכסף.
<שלומי מור: היו אחרים שחשבו שאנחנו צריכים לחלק את זה שווה בשווה, שבעה שקלים לכל נכה.
אלי אלאלוף: זה היה לפני שפרסמתם?
אלי אלאלוף: אני חושב שלפעמים שיתוף הציבור הוא דבר מוגזם והוא משמש כיסוי או משהו ובסוף זה גורם לתהליך לא הכי טוב למהלך.
אלי אלאלוף: אני מציע שתבדקו את עצמכם כי זה היה צפוי, כל התגובות שקיבלתם בלי לפגוע ביושרה האינטלקטואלית והמקצועית שלכם.
אלי אלאלוף: אבל לדעתי תשקלו להבא הליך כזה.
אלי אלאלוף: שמעתי, זה נראה מאוד יפה על הנייר, מאוד יפה ציבורית, אבל אפקטיביות מעטה.
<נעמי מורביה: אני מודה לך אישית על המלים האלה.
<שלומי מור: יש חסרונות ויתרונות.
<שלומי מור: כשלא משתפים, נאמר שהיה מקום לשתף את הציבור ולהפך, אבל בסדר.
אלי אלאלוף: זה מה שנקרא לקיחת אחריות.
<שלומי מור: בסופו של יום אנחנו באמת לקחנו את אותו סכום וחילקנו אותו בין מי שיכול לעבוד לבין מי שאיננו יכול לעבוד.
<שלומי מור: כיוון שהקבוצה של מי שאיננו יכול לעבוד בכלל היא יותר גדולה, מטבע הדברים הסכומים שכל בן אדם ובן אדם מקבל יכולים להיות יותר נמוכים בעוד שהקבוצה של מי שעובדים, וגם אותם אנחנו מבקשים לתמרץ, מתחלקת על פני קבוצה יותר קטנה של אנשים אבל גם לכן הוקצו לה מאה מיליון שקלים לעומת מאתיים מיליון שקלים שהוקצו לכלל מי שכלל אינם מסוגלים לעבוד.
<שלומי מור: בלי להיכנס ממש לפרטי פרטים, אני אתאר אם כך מה כולל התיקון.
<שלומי מור: התיקון הראשון המשמעותי שנוגע למי שאינם יכולים לעבוד כלל הוא הגדלת הקצבה.
<שלומי מור: נאמר כאן קח"ן, קצבה חודשית נוספת.
<שלומי מור: מבחינת הנכה זה לא משנה איך אני קורא לזה, אני מגדיל את הקצבה.
<שלומי מור: אני מגדיל את הקצבה בשיעורים של בין 45 שקלים ל-150 שקלים לחודש ולא רק שאני מגדיל את הקצבה אלא אני גם מכניס אוכלוסיות שעד היום לא היו זכאיות בכלל לתוספת הזאת, שזה מה שלימור ציינה, אותם נכים בין ארבעים אחוזים לחמישים אחוזים שאין להם ליקוי נפשי בהכרח.
<שלומי מור: כל מי שהוא בין ארבעים לחמישים אחוזים, יקבל 150 שקלים כאשר לפני החוק בין ארבעים לחמישים אחוזים קיבלו רק מי שהייתה להם נכות נפשית.
<שלומי מור: עכשיו פתחנו את זה.
<שלומי מור: אם כן, גם הרחבנו וגם הגדלנו את הזכאות והעלות של התיקון הזה היא בערך מאתיים מיליון שקלים.
<שלומי מור: זאת תוספת שכל נכה ייהנה ממנה.
<שלומי מור: זה החלק הראשון והוא חלק ראשון משמעותי של התיקון הזה.
<נעה בן שבת: יש קבוצה שהיא מתחת לרף והיא לא תהנה.
<שלומי מור: מי שמתחת לארבעים אחוזי נכות, לא זכאי בכלל לנכות כללית.
<לימור לוריא: זה מיטיב עם 190 אלף אנשים.
<לימור לוריא: 28 אלף אנשים יקבלו 150 שקלים, שמונים אלף אנשים יקבלו תוספת של 98 שקלים, עוד 23 אלף אנשים יקבלו תוספת של 44 שקלים ועוד 55 אלף אנשים יקבלו תוספת של 78 שקלים.
<לימור לוריא: סך הכול אנחנו מדברים על 190 אלף אנשים שהתוספת הכוללת היא בסכום של 206 מיליון שקלים.
<שלומי מור: אני אדגיש את הנתון החשוב ממה שנאמר כאן כרגע.
<שלומי מור: כמעט 29 אלף אנשים שעד היום לא קיבלו את ה-150 שקלים הללו, הולכים לקבל אותם.
<שלומי מור: זה התיקון שנעשה בעיקרו לעניין מי שכלל איננו עובד.
<שלומי מור: עכשיו אני אתאר את התיקונים שייעשו.
אלי אלאלוף: ברגע שהוא נכנס לזה, תסלחו לי על השאלה אם היא לא במקום, זה גם נותן לו הטבות נוספות?
<שלומי מור: לא אדוני.
<שלומי מור: זו הטבה שמגדילה את הקצבה.
אלי אלאלוף: חוץ מהגדלת הקצבה, זה לא נותן לו הטבות נוספות.
<שלומי מור: זה לעניין הגדלת הקצבה.
<שלומי מור: אם לא הובנתי, זה גם כמובן יינתן גם למי שעובד.
<שלומי מור: זה משמעותי לקבוצה גדולה של אנשים.
אלי אלאלוף: אין הטבות נלוות.
<שלומי מור: הדבר הנוסף המשמעותי מאוד שאנחנו תיקנו לעניין אנשים עובדים הוא שינוי הסכום שאיננו מובא בחשבון.
<שלומי מור: הסכום שאיננו מובא בחשבון שאתה יכול להרוויח בלי שתיפגע קצבתך - - -
אלי אלאלוף: זה הדיסריגרד.
<שלומי מור: בדיוק.
<שלומי מור: הסכום שלא הובא בחשבון היום עמד על 1,980 שקלים ועכשיו, אחרי התיקון, אנחנו מעלים את הסכום הזה בערך ל-2,750 שקלים.
<שלומי מור: בערך 800 שקלים יותר יוכל אדם להרוויח מבלי שקצבתו תיפגע.
<שלומי מור: ההיגיון שמאחורי הסכום הזה אמר דבר כזה: אתה יכול להרוויח 2,800 שקלים, קצבתך לא תיפגע.
<שלומי מור: על זה אתה מקבל עוד 2,300 שקלים וביחד אתה מגיע בערך ל-5,000 שקלים.
<שלומי מור: אתה מגיע לשכר מינימום.
אילן גילאון: 700 שקלים יותר.
<שלומי מור: זה 700 או 800 שקלים יותר מאשר היה קודם לתיקון.
<שלומי מור: סך הכול קצבה פלוס עבודה שלא מפחיתה לך מהקצבה, 5,000 שקלים.
<שלומי מור: לפחות הגענו לשכר המינימום שנכה יוכל להרוויח מבלי שהכנסתו תפגע לו בקצבה.
<שלומי מור: אני מדבר על האנשים העובדים.
<שלומי מור: זה דיסריגרד מעבודה.
<שלומי מור: זה בהחלט צעד שנועד לתמרץ את אוכלוסיית הנכים לבוא ולומר תרוויחו, לא תיפגע זכותכם.
<שלומי מור: דרך אגב, חוק לרון, אני רק אזכיר, הוא תיקון מלפני שמונה שנים שנועד לעשות דבר אחד והוא לתמרץ את אוכלוסיית האנשים עם מוגבלויות לצאת לשוק העבודה.
<שלומי מור: לבוא ולהגיד צאו, קצבת
<שלומי מור: כם לא תיפגע או שהיא תיפגע באופן מדורג.
<שלומי מור: על זה לפני מספר שנים כאן בוועדה הוספנו תיקון שנגע לתקנות הבדיקה מחדש.
<שלומי מור: הרי חשש נכה ואמר, אני אצא לעבוד אבל אז אתם תבואו ותגידו לי שבעצם יש לי כושר להשתכר ותפגעו לי בקצבה.
<שלומי מור: כדי לטפל בחשש הזה, כאן בוועדה לפני שנתיים העברנו תיקון שלא מאפשר להוריד את אי הכושר של הנכה.
<שלומי מור: אולי חבר הכנסת גילאון זוכר כי שוחחנו אתו בעניין הזה.
<שלומי מור: וידאנו שנכה, רק בשל כך שהוא יצא לעבוד, לא ייפגע כושרו וקצבתו לא תיפגע.
<שלומי מור: כל התיקון, תיקון לרון והתיקונים העוקבים ביקשו לטפל לעודד אנשים עם מוגבלויות לצאת לעבודה אבל בתום שמונה שנים הבנו שכנראה יש דברים שאפשר לשפר.
<שלומי מור: מה שאני מתאר עכשיו נועד לשפר את אותו תיקון ונועד לתמרץ עוד יותר אנשים לעבוד.
<שלומי מור: אם כן, החלק הראשון באמת היה הדיסריגרד, תעבדו עוד יותר, תרוויחו עוד יותר ולא תיפגע קצבתכם.
<שלומי מור: הדבר השני הוא תיקון ליקוי שהגיע הזמן לתקן אותו.
<שלומי מור: היום אדוני, אם אדם הופך להיות נכה וזכאי לדמי מחלה מהמעסיק, לכולנו יש מאה-מאתיים ימי מחלה, ולא עלינו אנחנו נזקקים להם, הוא מגיע לביטוח הלאומי ורוצה את קצבת הנכות, על פי החוק היום אומר לו הביטוח הלאומי, לא, תמצה את כל זכותך לדמי מחלה ורק אחרי כן תתחיל לקבל קצבת נכות.
<שלומי מור: את הדבר הזה אנחנו מתקנים עכשיו.
<שלומי מור: אנחנו מסירים את המגבלה.
<שלומי מור: זאת אומרת, אם יש לך זכאות לדמי מחלה מהמעסיק, הרי יצא מצב אבסורדי.
<שלומי מור: מנקה היה יכול לקבל דמי מחלה שהיו נמוכים מקצבת נכות שהוא יקבל בביטוח לאומי ובכל זאת לא יכולתי לשלם לו קצבת נכות.
<שלומי מור: אנחנו מתקנים את זה.
<שלומי מור: לא תיפגע זכותך, לא תישלל זכותך לקצבת נכות רק בגלל שיש לך זכאות לדמי מחלה.
<שלומי מור: דמי המחלה ייחשבו כהכנסה, זה סיפור אחר, כמו כל הכנסה, אבל זה לא ישלול אוטומטית זכאותך ואני אוכל לבדוק אותך וכנראה גם לזכות אותך בקצבת נכות.
<שלומי מור: זה תיקון נוסף בהקשר הזה.
אילן גילאון: צריך לתת אחוזי נכות על אי הבנת השיטה.
אילן גילאון: אתה מבין שכל מה שנאמר כאן, אפשר לעשות את זה בשתי לחיצות כפתור אם יש החלטה.
אלי אלאלוף: עוד מעט נצביע.
אילן גילאון: אנחנו עוסקים בזה ובזה ובזה ובזה ובסוף, כמו שאומרים הגששים, ביד כמה.
אילן גילאון: הם עמלים קשה אבל לבי עליהם.
אלי אלאלוף: הם באים לתקן דברים שעל הנייר זה לא כסף וזה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: זאת הקלה על העובד, על האיש עם המוגבלות ואני חושב שזאת התחשבות מאוד מאוד יפה.
אלי אלאלוף: זה לא כסף.
אלי אלאלוף: אבל אני שמח שהם משתמשים בתוספת התקציבית כדי לתקן עיוותים שונים.
אלי אלאלוף: ברכות ותמשיכו כך.
<שלומי מור: התיקון הנוסף נוגע לכניסה למערכת נכות.
<שלומי מור: היום על פי החוק אם אתה משתכר מעל שישים אחוזים מהשכר הממוצע או מעל 45 אחוזים מהשכר הממוצע, תלוי כמה אתה נכה קשה, אתה בכלל לא בא בשערי קצבת נכות כללית.
<שלומי מור: אומרים לך שאתה בכלל לא זכאי.
<שלומי מור: בודקים אותך על ההכנסה הזאת של מתחת לשישים אחוזים מהשכר הממוצע במשך שנה.
<שלומי מור: חודש אחד הרווחת טיפה יותר משישים אחוזים – אתה יוצא מהמערכת.
<שלומי מור: מה קורה?
<שלומי מור: בן אדם אומר לעצמו, עדיף לי לשבת שנה בבית, לעבור את התקופה הזאת ואז אני אכנס פנימה.
<שלומי מור: בזה רצינו לטפל.
<שלומי מור: לא רצינו שהחוק יעודד אנשים לשבת בבית ולא להרוויח.
<שלומי מור: מ-12 חודשים אנחנו מצמצמים את התקופה הזאת לשלושה חודשים.
<שלומי מור: אנחנו אומרים לך שאם שלושה חודשים אתה מרוויח פחות משישים אחוזים מהשכר הממוצע במשק, אתה כבר יכול לבוא אלינו.
<שלומי מור: אתה יכול לשאול למה שלושה חודשים ולמה לא חודש.
<שלומי מור: בהקשר הזה אני גם אסביר.
<שלומי מור: קצבת נכות כפי שהבנו היום, ברגע שנכנסת אליה, מאפשרת לך עד 120 לחזור אלינו.
<שלומי מור: לכן אני לא יכול לאפשר מצב שבן אדם עם שפעת קשה של חודש או שבר את הרגל וחודשיים לא עובד, ייכנס לנכות כללית כי זה לא מתאים.
<שלומי מור: אני צריך איזשהו פרק זמן מינימלי שהוא שלושה חודשים כשאני אומר שלושה חודשים תרוויח פחות משישים אחוזים, ואתה נכנס אלי.
<שלומי מור: זו הטבה משמעותית של ירידה משנה לשלושה חודשים.
אילן גילאון: כמה פקטורים יש לך כאן?
אילן גילאון: אתה סופר כמה?
אילן גילאון: אני חושב על האזרח המסכן שלא יכול להבין את כל הפקטורים האלה.
אילן גילאון: אני איבדתי אותך.
אילן גילאון: אם זה החוק, צריך לשנות.
<שלומי מור: להבנתנו התיקון מפשט.
אלי אלאלוף: אלה תיקונים מאוד חשובים.
אלי אלאלוף: יש לך אלטרנטיבה אחת והיא ללכת למלך, לשים לידו קופה וכל מי שבא, הוא נותן לו קצת כסף.
<שלומי מור: להבנתנו אנחנו עושים מאמצים לפשט את החוק.
<שלומי מור: זה גם הכיוון של יתר התיקונים.
<שלומי מור: דובר עליו כבר כאן.
<שלומי מור: היום אם יצאת מהמערכת, אתה יכול תוך 36 חודשים לחזור לאותה קצבה בלי שתיבחן מחדש.
<נעה בן שבת: מי שיש לו נכות צמיתה.
<שלומי מור: מי שיש לו נכות צמיתה.
<שלומי מור: נכות זמנית זה בן אדם שאתה לא יודע עדיין אם הוא נכה או לא נכה בה קשר.
<נעמי מורביה: לא נכות צמיתה.
<נעמי מורביה: יציבה.
<שלומי מור: יציבה.
<שלומי מור: היום אתה תוך שלוש שנים יכול לחזור למערכת, בדיוק לאותה נקודה בה היית.
אילן גילאון: הצמיתות היא של הנכה ולא של הנכות.
<שלומי מור: כאן נעשה שינוי דרמטי שלדעתי ישנה את כל הקונספציה של אנשים עם מוגבלויות.
<שלומי מור: ביטלנו את מגבלת שלוש השנים ואנחנו אומרים לנכה: נכנסת בשערי קצבת נכות כללית פעם אחת בגיל 20, אל תדאג, גם בגיל 55 אתה תוכל להיכנס אלינו אם הכנסתך ירדה פחות משישים אחוזים מהשכר הממוצע במשק.
<שלומי מור: חודש אחד ירדה הכנסתך, תוכל לבוא אלינו.
<שלומי מור: המשמעות היא ביטחון.
<שלומי מור: המשמעות היא שנכה יודע שגם אם הוא יוצא וניסה והרוויח, לא הלך – הוא תמיד יכול לחזור עד גיל 120.
<שלומי מור: זה שינוי דרמטי ואני בטוח שהוא יחלחל לתודעה והוא יעשה שינוי בהתנהגות.
<שלומי מור: דבר נוסף שגם אותו חשוב להבין.
<שלומי מור: היום נקודת הכניסה, תלוי בשיעור הנכות שלך, הייתה או שישים אחוזים או 45 אחוזים.
<שלומי מור: זאת אומרת, מי שהיום בסיטואציות מסוימות הרוויח יותר מ-45 אחוזים מהשכר הממוצע, שזה בערך 4,500 שקלים או 5,000 שקלים, היה יוצא ממערכת נכות כללית אם הוא הרוויח את זה ב-12 החודשים הראשונים לקצבה.
<שלומי מור: יותר מ-45 אחוזים, היית יוצא החוצה.
<שלומי מור: ה-45 אחוזים בוטלו.
<שלומי מור: העלינו את הרף לשישים אחוזים.
<שלומי מור: זאת אומרת, היום אתה יכול להרוויח עד שישים אחוזים ולהיכנס ולא רק זה אלא אתה לא צריך 12 חודשים להיות עם שישים אחוזים אלא מספיקים שלושה חודשים ואתה נכנס פנימה.
<שלומי מור: לגבי ההטבות הנלוות.
<שלומי מור: חשוב להבין שיש כאן הטבה משמעותית איך שהתיקון הזה נוסח.
<שלומי מור: מדוע?
<שלומי מור: הטבה נלווית היום משולמת לך אם אתה בנכות כללית ואם אתה יוצא לקצבת עידוד כפי שהיה בעבר, היא משולמת לך באופן חלקי או שאתה יוצא החוצה לחלוטין.
<שלומי מור: ברגע שכל מי שהיום היה בקצבת עידוד נכנס לתוך נכות כללית, המשמעות היא שאנשים עם מוגבלויות יקבלו את ההטבות באופן מלא ולפרק זמן הרבה יותר ארוך כי כל זמן שהם בתוך קצבת הנכות, הם ימשיכו לקבל את ההטבות הנלוות.
<שלומי מור: עד כאן, אדוני.
אלי אלאלוף: אני חייב לסיים את הישיבה.
אלי אלאלוף: יש לי דיונים בבאר שבע, לא בבית, ואני חייב לצאת לשם.
<אבנר עורקבי: רק תחזור על הפלח של האנשים שזכאים.
<אבנר עורקבי: זה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: ברשותך, אני רוצה לסכם זמנית.
אלי אלאלוף: בשבוע הבא אנחנו נקיים דיון, או ביום שני או ביום שלישי, שיארך בין שעתיים לשלוש שעות כדי להמשיך.
אלי אלאלוף: נתחיל מהשאלות שיהיו לכם בעקבות הפתיחה המרשימה של אנשי הביטוח הלאומי והערות חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: היום ה-28 בנובמבר 2016, כ"ז בחשוון התשע"ז, השעה 13:06 ואנחנו פותחים את הישיבה.
אלי אלאלוף: על סדר היום פרק ט' (ביטוח לאומי) כולו, למעט סעיפים 136(1), 137(א) ו-143 (שיפוי המוסד לביטוח לאומי), מתוך הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2017 ו-2018), התשע"ז-2016.
<ורד קירו זילברמן: אנחנו דנים בסעיפים (15) ו-(16) ובסעיף 137(ה) ו-(ו) שעוסקים באכיפה מינהלית של הביטוח הלאומי.
אלי אלאלוף: יש לנו 53 דקות.
אלי אלאלוף: יש סיכוי שנסיים את זה?
אלי אלאלוף: האם מישהו רוצה להציג או שנתחיל בהקראה?
<כרמית נאור: אם יורשה לי, אני אהיה קצרה.
<כרמית נאור: התיקונים שמובאים כאן הם תיקונים שבאים לסייע למוסד בגביית דמי ביטוח, בעיקר במצבים מאוד מאוד בעייתיים כמו לדוגמה חברות שנפתחות ונסגרות לפרקים עם אותם בעלי שליטה ומשאירות חובות.
<כרמית נאור: פשוט מקימות חברה חדשה בה יוצרים חובות חדשים וכך הלאה וכך הלאה.
<כרמית נאור: מדובר בחובות בהיקפים מאוד מאוד גבוהים.
<כרמית נאור: אנחנו מבקשים מהוועדה לקבל כאן סמכויות שיאפשרו לנו גבייה במצבים האלה.
<כרמית נאור: זה תיקון אחד.
<כרמית נאור: יש את התיקון לנושא של עיקול רכבים.
<כרמית נאור: אדוני רוצה שאני אכנס לפרטים?