GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר בסמכות הרשות לאשר לחשב הכללי ללכת לצ'ופצ'יק של הצ'ופצ'יק.
אלי אלאלוף: זה לא מפריע לכם.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אם זה בסמכות הרשות, אז כל הדיון הזה מתייתר.
שולי מועלם-רפאלי: מה שהציגה פה הגברת מהחשב – סליחה, שכחתי את שמה.
אלי אלאלוף: דניאל.
שולי מועלם-רפאלי: הגברת דניאל.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא מה שאדוני סיכם בסוף.
שולי מועלם-רפאלי: אם הכול עם הרשות ועל דעת הרשות וביחד עם הרשות, רוב הדיון שהיה פה מתייתר.
שולי מועלם-רפאלי: מה שהיה פה קודם היה ניסיון לשים משהו אחר לחלוטין.
אלי אלאלוף: גברתי, ברשותך, בלי לפגוע באף אחד, כנראה גם לי לוקח זמן להבין.
אלי אלאלוף: אני אומר שהחשב יכול לבקש מהרשות לעשות בדיקת עומק במקום זה או אחר, ואז הוא מקבל את זה - - - זה הכי פשוט - - -
<דרור גרנית: אדוני, הסמכויות של החשב, לטעמי ולהבנתי, לא צריכות להיות מעוגנות בחוק הזה כי הן קיימות בדינים אחרים.
אלי אלאלוף: מפני שזו דרך מיוחדת.
אלי אלאלוף: פה זו דרך מיוחדת.
אלי אלאלוף: שיעשה את זה דרך הרשות.
אלי אלאלוף: הוא יכול לעשות לבד, אתה יודע איך הוא יכול לייבש אותם?
אלי אלאלוף: הוא לא מעביר כסף.
<נעה בן שבת: הוא לא גוף - - -
<דרור גרנית: - - - תסגרי לו את הברז.
<נעה בן שבת: דרור, הם לא גוף - - -
אלי אלאלוף: מה אתם מעדיפים, שלא ידברו ויסגרו את הכסף ואתה תהיה חנוק ככה?
אלי אלאלוף: אתה רוצה שיסגרו את הברז?
<דרור גרנית: חלילה.
אלי אלאלוף: אז תאפשר להם.
אלי אלאלוף: בשביל זה צריך להיות החוק.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים דרך מיוחדת, דרך הרשות לעשות.
אלי אלאלוף: אם לא - - -
שולי מועלם-רפאלי: - - - אז בשביל מה ניהלנו את כל הדיון הזה?
אלי אלאלוף: אני לא יודע למה צריכים לעשות מזה - - -.
אלי אלאלוף: הנוסחה שלי מקובלת?
<דניאל פרג: אם אפשר לשמוע את הנוסח, אני אשמח.
<נעה בן שבת: התפקיד של הרשות הוא לבצע בקרה ופיקוח על הפעילות בתחום השירות האזרחי על הגופים המוכרים, הגופים המפעלים המשרתים בשירות לאומי-אזרחי והמתנדבים, ורשאית לקיים בקרה כאמור באמצעות מי מטעמה.
אלי אלאלוף: שכחנו פה שמדובר בכספים.
אלי אלאלוף: פה את נותנת לכל אחד לבוא לבדוק את כל הפעילות.
<נעה בן שבת: לכל אחד - - -
<דרור גרנית: בסעיף אחר ובנוסח אחר.
<דרור גרנית: אם רוצים - - -
<נעה בן שבת: אני רוצה להבין על מה מדובר פה.
<נעה בן שבת: אמרנו שהרשות יכולה לקיים, כמו שהיא מקיימת, על הגופים המוכרים, על הגופים המפעלים ועל המתנדבים, את הבקרה והפיקח כי זה התפקיד שאנחנו מועידים לה כרגולטור.
<נעה בן שבת: זה בקרה ופיקוח.
<נעה בן שבת: היא רשאית לקיים את הבקרה באמצעות מי מטעמה.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים אפילו יותר מאשר כספי.
<נעה בן שבת: יש לנו פה בקרה ופיקוח.
<נעה בן שבת: היא יכולה לבדוק איך - - -
אלי אלאלוף: אני אומר כולל כספי.
<נעה בן שבת: כולל גם פעילות אחרת.
<דרור גרנית: מה פתאום?
<דרור גרנית: בפעילות אחרת אנחנו נעביר סמכויות פיקוח לשחקנים - - -?
<דרור גרנית: סמכויות שלטוניות אנחנו נעביר לפקחים באמצעות אחר?
<דרור גרנית: רגע.
<דרור גרנית: אני אומר שהסעיף הזה רחב מדי.
<דרור גרנית: אם רוצים בכלל להכניס את זה – אני עדיין חושב שזו טעות – אם מכניסים את זה, זה בסעיף אחר.
<נעה בן שבת: - - - סעיף 51(ג1) יש לנו הוראות שמדברות על הדיווח הכספי שאנחנו מבקשים מהגופים המוכרים - - -
<דניאל פרג: אני מציעה - - -
<נעה בן שבת: סליחה, אם תאפשרי להסתכל בעמוד 67 בסעיף קטן (ג1) שאומר: "גוף מוכר יגיש לרשות לפי דרישתה דין וחשבון בדבר פירוט הכנסותיו והוצאותיו וימסור לה כל מידע הקשור לפירוט זה; השר רשאי לקבוע כללים בדבר פרטי הדיווח ומסירת המידע לפי סעיף קטן זה, לרבות אופן עריכתו, דרכי הכנתו, מועדי מסירתו, וגורמים שיפעלו מטעם הרשות לבדיקת הדיווחים והמידע.
<נעה בן שבת: במילים האלה הכוונה הייתה להתייחס גם לחשב הכללי.
<נעה בן שבת: פה זאת חובת הדיווח של גוף מוכר שיכולה להיות גם לחשב הכללי.
<נעה בן שבת: אז אתם לא רוצים בפסקה (3) להכניס את זה?
אלי אלאלוף: רק בזה ולציין שהחשב יכול לעשות את זה באמצעות - - -
<נעה בן שבת: השארנו את זה "השר רשאי".
<נעה בן שבת: אתה רוצה לכתוב שם שאפשר יהיה לפעול מטעם הרשות לבדיקת הדיווחים והמידע.
שולי מועלם-רפאלי: כל פעם שהוא ניגש לשם, אני נהיית יותר עצבנית - - -
<נעה בן שבת: הרשות רשאית לבדוק את הדיווחים באמצעות מי מטעמה.
שולי מועלם-רפאלי: האם הנציגה של החשכ"ל יכולה לתת את המידע שהיא נותנת לחבר הכנסת מיקי לוי גם לחברי כנסת אחרים או שזה משהו פרטי?
מיקי לוי: אני דיברתי איתה שיחה אישית.
שולי מועלם-רפאלי: באמת יש גבול.
אלי אלאלוף: יש גבול להתעללות בנציגי המדינה שלנו.
<דניאל פרג: פה מחולק הסיפור של בקרה ופיקוח בסעיף אחד וקבלת מידע בסעיף אחר.
<דניאל פרג: חד-משמעית יש פה שני סעיפים נפרדים, ולכן, לקבל מידע זה טוב ויפה, אבל אם אנחנו רוצים לעשות פיקוח ובקרה, מכיוון שזה מחולק פה לשני סעיפים אני חושבת שהקטע הזה של נציגות החשב הכללי צריכה להיות בשני הסעיפים.
<דרור גרנית: התשובה היא לא.
<דרור גרנית: זה סעיף אחר של פיקוח אחר.
<דרור גרנית: זו פעילות אחרת.
<דרור גרנית: זה דבר אחר - - -
אלי אלאלוף: דרור, מי אתה שתתקן אחרים?
<דרור גרנית: סליחה, אני מצטער.
<דרור גרנית: זו פשוט התנהלות ממש מרתיחה.
<דרור גרנית: התנהלות לא עניינית.
<דניאל פרג: אני מדברת חד-משמעית רק לביקורת.
<דניאל פרג: אני לא מדברת על - - -
אלי אלאלוף: אם הייתי פותח את הפה על המשרד שלך, דרור, כמה יש לי להגיד לך.
<דרור גרנית: גם המשרד שלי לא נקי מספקות ואני מתנצל, אדוני, על ההתפרצות.
<דניאל פרג: אם אפשר לחזור על - - -
ושיהיה ברור: חברים, זה מספיק.
ושיהיה ברור: יש לי הצעה, אני תכננתי לפי האוכל, רציתי לעשות הפסקה מרבע ל-12 עד 12:15 כדי שיישאר לכם זמן כי המזנון נפתח רק ב-12:00 אם אתם רוצים - - -
אלי אלאלוף: הלאה זה עד שלוש.
אלי אלאלוף: אני לא בעד לאכול מאוחר מדי.
אלי אלאלוף: רואים עלי.
אלי אלאלוף: אני דואג לזה.
שולי מועלם-רפאלי: אולי נעשה הפסקה?
שולי מועלם-רפאלי: עכשיו ההפסקה?
אלי אלאלוף: בואו נתקדם, בבקשה, חברים.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין שבהפסקה הייתה שיחה לא פורמלית עם אורי מאגף התקציבים ועם נציגת משרד הרווחה על ההצעה שלי.
אלי אלאלוף: הם בודקים איזו אלטרנטיבה ואני הסכמתי שיחפשו אלטרנטיבה ויביאו לנו את זה.
שולי מועלם-רפאלי: מימון תקנים של הרווחה.
אלי אלאלוף: עכשיו, חבר כנסת מיקי לוי, בבקשה.
מיקי לוי: בהתייעצות הלא פורמלית שגם חברת הכנסת שולי מועלם הייתה בה וגם נציג משרד המשפטים וגם שוקי, אמרנו שאם אין הסכמות לגבי הסוג של התיקון, שסעיף (1) יישאר כפי שהוא.
אלי אלאלוף: אני חושב שהגענו לסיכום שאמור לענות ולהרגיע את כולם שזה בסדר.
מיקי לוי: אם סעיף (1) יישאר כמו שהוא – דניאל, תרימי יד בבקשה.
מיקי לוי: תגידי - - -
שולי מועלם-רפאלי: זה טוב שאנשי החשכ"ל שהוא משרד ממשלתי, עובדים עם חברי אופוזיציה נגד החלטות ממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה בסדר, זה מעולה.
מיקי לוי: אבל עמדת לידנו.
אלי אלאלוף: - - - עובד עם חברי קואליציה שהם לא - - -
מיקי לוי: אני לא מבין מה רע בזה.
<נעה בן שבת: פסקה (1) זה דווקא בהתאם להחלטת ממשלה כי זה היה - - -
מיקי לוי: מה רע בזה?
שולי מועלם-רפאלי: שאתה נותן הוראה למישהי של החשכ"ל להרים יד ולהגיד מה שיש לה בניגוד לעמדת הממשלה.
מיקי לוי: אני לא אחראי עליה.
שולי מועלם-רפאלי: יש איזו התנהלות מינימלית בכנסת.
מיקי לוי: זה לא בניגוד להחלטת הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: בניגוד להחלטת הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: יש התנהלות מינימלית.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהמחנה שלך לא לפתוח את זה כי הוא מחייב אותנו בלי להשתמש במושגים של סמוטריץ - -
אלי אלאלוף: - - כדי להגיד מה שהוא אומר על האחרים.
אלי אלאלוף: על האחים שלו.
<נעה בן שבת: אנחנו נחזור בדיון הבא לנושא של פסקה (1) ולנושא של - - - והנושא הזה נשאר פתוח - - -
אלי אלאלוף: זה לא פותר לי את הבעיה שאני הצעתי לפתור.
אלי אלאלוף: אני חושב שלחשכ"ל יש זכות לעשות ביקורת באמצעות הרשות בכל רמה שימצאו לנכון.
אלי אלאלוף: יש גם שיקול דעת לרשות, הרשות יכולה להגיד לא.
מיקי לוי: אם אפשר במקום "באמצעות" לכתוב "בתיאום", זה יהיה לי על הכיפאק.
שולי מועלם-רפאלי: אני מתנגדת.
מיקי לוי: נצביע.
אלי אלאלוף: - - - זה תאום - - -
מיקי לוי: - - - אני לא - - -
שולי מועלם-רפאלי: ברור שיש שוני, כי תיאום - - -
מיקי לוי: לא יכול להיות, אדוני, שמי שאחראי על הכספים יבקש רשות.
<שר-שלום ג'רבי: שולי, אני אגיד לך ביושר.
<שר-שלום ג'רבי: אם החשב הכללי יבוא למישהו, למשרד ויגיד: אני רוצה לעשות ביקורת כאן או כאן – אף אחד בעולם לא יגיד לא.
<שר-שלום ג'רבי: כי אם אני אגיד לו, יגידו שאני רוצה להסתיר.
שולי מועלם-רפאלי: ברור מתוך שכך, אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אני לא מבינה למה החשכ"ל כל-כך דחוף לו פה לקבע את זה בחוק.
שולי מועלם-רפאלי: הרי את מה שאמרת יודעים כולנו, כולל אנשי החשכ"ל.
שולי מועלם-רפאלי: הרי כולנו יודעים שהחשכ"ל הוא היד על הברז ואף משרד לא מעז להמרות את פיהם, ובצדק.
שולי מועלם-רפאלי: זכותם וראוי ונכון שהם יבדקו כל דבר.
שולי מועלם-רפאלי: אני שמה סימן שאלה על ההתנהלות פה כי היא מטרידה אותי.
שולי מועלם-רפאלי: אם יש לכם כזה כוח וכל מקום שהם באים אליו ממילא נפתח לביקורת שלהם, למה דחוף להם פה להגיד את הדברים האלה שלא נאמרים במקומות אחרים?
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת שלא להסכים לשינויים האלה שלא על סמך החלטת הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: ממילא, אדוני, אני כמובן מסכימה עם כל מילה שאמרת, שר-שלום.
שולי מועלם-רפאלי: אמר את זה גם קודם יושב-ראש הוועדה.
אלי אלאלוף: רציתי לסגור את העניין הזה.
אלי אלאלוף: למה פותחים את זה מחדש?
אלי אלאלוף: אתה רוצה הצבעה?
מיקי לוי: רק על סעיף (1) ורק לשנות את - - -
<נעה בן שבת: אז נחזור לדיון על פסקה (1) - - -
אלי אלאלוף: פסקה (1) לא מספקת אותי.
<נעה בן שבת: פסקה (1), אני רוצה להזכיר – אני מבינה מה שמבקש חבר הכנסת מיקי לוי: לחזור לנוסח הכחול של הצעת החוק שהוא גם תואם את החלטת הממשלה בנושא.
<נעה בן שבת: אם כי, הוא אומר, שהרשות היא זאת שמווסתת את חלוקת המשאבים ומקצה את תקני השירות האזרחי.
מיקי לוי: זה פחות גרוע ממה שהגענו אליו.
אלי אלאלוף: אתם מסכימים לוויסות באמצעות - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה להחלטה שעברה כמו שעברה בהחלטת הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: ברור שאני מסכימה.
<יואב ארבל: המונח ויסות הוא מונח מאוד מעורפל.
<יואב ארבל: חשבנו להחליף אותו באישור "מאשרת".
<יואב ארבל: כך יהיה יותר ברור מה הכוח של הרשות.
אלי אלאלוף: ויסות זה יותר.
שולי מועלם-רפאלי: ויסות זה יותר מאישור, יואב.
שולי מועלם-רפאלי: בעברית, ויסות, זה יותר - - -
אלי אלאלוף: ויסות זה שני דברים ביחד.
מיקי לוי: אם משאירים את זה, אין צורך להצביע.
מיקי לוי: נכון, גברתי?
אלי אלאלוף: ללא לוח זמנים קבוע.
<נעה בן שבת: כפי שייקבעו מזמן לזמן בידי הממשלה.
<נעה בן שבת: היא צריכה לקבוע.
<נעה בן שבת: אמרנו שהיא חייבת לקבוע.
<דרור גרנית: קבענו שהיא חייבת לקבוע ולכן גם בתחום - - -
אלי אלאלוף: מה זה "חייבת לקבוע", פה?
<נעה בן שבת: לא, לא.
<נעה בן שבת: בסעיף 22 חייבנו את הממשלה לקבוע אחת ל-5 שנים לפחות את סדרי העדיפויות.
מיקי לוי: אבל דיברת על שנתיים, אדוני.
שולי מועלם-רפאלי: כן, אבל זו לא החלטת הממשלה.
אלי אלאלוף: תאכל את מה - - - לפי ההצעה שלך אני הולך - - -
מיקי לוי: בסדר, אבל אחת ל-5 שנים – אתה יודע שיוכל להיות תוהו ובוהו.
שולי מועלם-רפאלי: אי-אפשר לאכול את העוגה הזאת - - -
<שר-שלום ג'רבי: הכי הרבה 5 שנחים.
<שר-שלום ג'רבי: אפשר גם פחות.
<שר-שלום ג'רבי: אתה יכול להחליט, אם יש לך פתאום איזה באמת צורך - - -
מיקי לוי: אני אומר 3 שנים - - -
אלי אלאלוף: אני רואה מי יהיה הממונה על התכנית הזאת בעתיד.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני, אל תגרום לנו עצב כל פעם שאתה אומר את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אתה חייב להישאר - - -
אלי אלאלוף: התחום הזה מרתק.
אלי אלאלוף: זו אחת התכניות היפות.
אלי אלאלוף: לברך את הרב דרורי ואת כל מי שהיה - - - אבל כשהופכים אותו לממלכתית, צריך לנקוט גישה ממלכתית.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מתקדמים.
אלי אלאלוף: אפשר להתקדם, בבקשה.
אלי אלאלוף: אדון כמיסה, אתה רוצה שנשמע אותך בשמחה?
אלי אלאלוף: בוא לשולחן.
שולי מועלם-רפאלי: בוא, יש פה מקום.
אלי אלאלוף: אל תדבר עם חברת הכנסת, אחרת יגידו שיש סודות ביניכם ונבקש להשתתף.
<יורם כמיסה: אני מנכ"ל העמותה לשוויון חברתי.
<יורם כמיסה: עמותה יחסית חדשה - - -
אלי אלאלוף: היא בחצור, העמותה?
<יורם כמיסה: לא.
<יורם כמיסה: היא ארצית.
אלי אלאלוף: אתה מחצור.
<יורם כמיסה: אני מחצור.
<יורם כמיסה: כל הכבוד לזיכרון של אדוני.
אלי אלאלוף: אני מכיר את המשפחה.
מיקי לוי: ברוך הבא.
<יורם כמיסה: אנחנו עמותה יחסית צעירה, וגם במספר התקנים, הקטנה ביותר יחסית.
מיקי לוי: כמה היא מונה?
<יורם כמיסה: בערך כ-1,000 מתנדבים.
<יורם כמיסה: רובה התקנים הם מהמגזר הלא-יהודי, זו גם הייחודיות שלנו.
<יורם כמיסה: הבעיה שנתקלנו בה בשנים הקודמות הייתה שלא יכולנו להשתתף במכרזי משרד החינוך וגם לפעמים במכרזים של משרדי ממשלה אחרים, בעיקר במגזר היהודי.
<יורם כמיסה: אני חושב שהבעיה שלנו מאפיינת גם את העמותות הצעירות האחרות.
<יורם כמיסה: התנאים של ההשתתפות במכרז לא מאפשרים להתמודד במכרז הזה.
<יורם כמיסה: לפעמים יש עניין של גודל, יש לפעמים עניין של ותק או חוסר תנאים אחידים.
<יורם כמיסה: אם אני לוקח את המכרז של הרשות לשירות לאומי-אזרחי – ואני באמת רוצה לציין אותו לשבח – הוא נותן שוויון הזדמנויות לכל העמותות.
<יורם כמיסה: המבנה שלו, הצורה שלו מאפשרים שוויון הזדמנויות ושקיפות מוחלטת וכמעט אין שום טענה או מענה על תוצאה סופית של ועדת המכרזים כי היא הוגנת ומאפשרת לכל העמותות שוויון.
<יורם כמיסה: במציאות הנוכחית אין שוויון - - -
אלי אלאלוף: אתה יכול לתת לנו דוגמה?
<יורם כמיסה: לדוגמה, היקף.
<יורם כמיסה: כשאתה אומר היקף, כמות של מספר מתנדבים – חסמת את העמותות הקטנות ונתת יתרון לעמותות הגדולות.
<יורם כמיסה: אנחנו מדברים היום על כמעט 4,000 תקנים.
<יורם כמיסה: אל מדברים על משרד שמוציא למכרז 20 תקנים שאז באמת אין מקום ש-6 ישתתפו וכל אחד יקבל 3 או 4 תקנים.
<יורם כמיסה: אבל כשאנחנו מדברים על מאות תקנים, אלפי תקנים, לא יכול להיות שלא ייצא מכרז – וזאת הבקשה שלנו מהוועדה, להגן במירכאות עלינו, שהוועדה תקבל החלטה.
<יורם כמיסה: נכון שהתקציב נשאר לכל משרד ומשרד, אבל המכרז ייצא דרך הרשות ויהיה מכרז אחיד וכל העמותות - - -
שולי מועלם-רפאלי: אתה מתכוון אחוד.
שולי מועלם-רפאלי: לא אחיד.
<יורם כמיסה: אחוד ואחיד – דומה בתוכן שלו לשאר המשרדים.
<יורם כמיסה: שלא יהיה משרד שייקח לו פריבילגיה לקבוע כל מיני תנאי סף שיימנעו מהעמותות האחרות להשתתף.
מיקי לוי: מי קובע את הוראות הסף?
מיקי לוי: המשרדים?
<יורם כמיסה: המשרדים קובעים.
<יורם כמיסה: אבל אני אומר לך שלפעמים אני יכול להגיד לך מראש את תוצאות המכרז.
<יורם כמיסה: זה גם יפגע בנו בהתקדמות כי אנחנו לא יכולים להתקדם.
<יורם כמיסה: כל העמותות הצעירות - - -
מיקי לוי: אדוני יושב-הראש - - - במגבלה הזאת.
מיקי לוי: מידע אישי אני אומר את זה.
<יורם כמיסה: כל העמותות החדשות מוגבלות בהתקדמות.
<יורם כמיסה: אני תקוע עם 1,000 מתנדבים ולא יכול להתקדם.
אלי אלאלוף: אפשר, אפשר.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה שקודם הרשות תגיד לנו מה הם חושבים.
<שר-שלום ג'רבי: אדוני היושב-ראש, מכיוון שכבר העלינו את העניין הזה שיהיה מכרז אחוד, אני חושב שהעניין הזה יורד.
<שר-שלום ג'רבי: נכון שהיום כל משרד ממשלתי, מכיוון שהתקציב אצלו, מוציא את המכרז עם הדרישות שהוא רוצה.
אלי אלאלוף: ועכשיו?
<שר-שלום ג'רבי: מדברים על תשע"ט.
<שר-שלום ג'רבי: בשנה הבאה אין מכרזים על-פי הנחייה של סגן החשב הכללי מכיוון שרוצים לעשות כאן את הסדר הזה, וזה בסדר גמור.
<שר-שלום ג'רבי: בשנה הבאה לא יוצאים למכרזים חדשים אלא כולם מאריכים.
<שר-שלום ג'רבי: לתשע"ט ייצא מכרז אחוד, אם אני מבין נכון, אלא אם יתקנו אותי היועצים המשפטיים.
שולי מועלם-רפאלי: אז העמותות האלה לא יתקעו עם 1,000 מתנדבים ויוכלו להתקדם.
אלי אלאלוף: אבל יתקעו עד המכרז הבא, זה שנה וחצי.
<יורם כמיסה: אנחנו חיכינו.
<יורם כמיסה: אמרו לנו שהשנה ייצא המכרז.
אלי אלאלוף: אתם רואים שהחשב מחליט בלי ועדה ובלי כלום, בהחלטה אישית.
<שר-שלום ג'רבי: אני רוצה להגן עליו הפעם - - -
אלי אלאלוף: אני רק אומר שלחשב יש יכולת להתערב.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה דניאל.
אלי אלאלוף: אחר כך – דוד.
<דניאל פרג: אם נספיק מבחינת לוח הזמנים כבר בשנה הבאה לעשות מכרז אחיד, יתכן ונעשה את זה.
<דניאל פרג: העניין הוא שהגופים המוכרים נדרשים להיערך כמה חודשים טרום תחילת שנת ההתנדבות ולכן אנחנו לא יודעים אם נהיה ערוכים כבר לתחילת שנת הלימודים באה.
<דניאל פרג: אם לא – זה ייקח עוד שנה אחת, אבל - - -
אלי אלאלוף: דוד, בבקשה.
<דוד פלבר: עצרנו את כתיבת המכרז שלנו לשנה הבאה כפי שהתחייבנו לעמותה לשוויון.
<דוד פלבר: עמד להיות מכרז בתום 4 שנים של המכרז הנוכחי.
<דוד פלבר: במכרז החדש הכנסנו סעיפים מיוחדים שמאפשרים לעמותות חדשות פחות דרישות סף על מנת שהן יוכלו להשתלב ולצבור את הניסיון.
<דוד פלבר: כרגע זה נקטע על-פי ההנחיה לכל משרדי הממשלה לעצור את המכרזים הקיימים ולהאריך אותם בשנה נוספת.
<דוד פלבר: ככל שיהיה מכרז אחוד לכולם, זה יפתור לכאורה גם את הבעיה שהעלה יורם.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר שלא באנו לדון - - -
<יורם כמיסה: הערה אחרונה.
אלי אלאלוף: אחרונה ממש.
<יורם כמיסה: הבקשה שלי מדוד.
<יורם כמיסה: מאחר ודוד ציין בהגינותו שכבר פנינו לפני שנה על העניין של המכרז והובטח לנו על-ידי המנכ"לית שהמכרז ייצא השנה, אבל זה כלל ואנחנו מכבדים את הבקשה שלהם או את הכלל שהם קבעו.
<יורם כמיסה: אבל אני מבקש שאדוני ימסמר את זה, שהתנאים של המכרז יצאו חודשים לפני.
<יורם כמיסה: כי מה קורה?
<יורם כמיסה: כשאתה עמותה קטנה ואתה לא יודע מתי ייצא המכרז, אתה לא יכול להיערך.
<יורם כמיסה: הם יכולים להוציא את המכרז - - -
<דוד פלבר: אבל - - -
<יורם כמיסה: אני מבקש רק שהכללים - - -
<דוד פלבר: זה לא יוצא לבד - - -
אלי אלאלוף: אם נגיע לסעיף כזה - - -
<יורם כמיסה: - - - שבפברואר או בינואר ייצאו התנאים, ואז יש לנו זמן להיערך.
אני רוצה להזכיר: אני מציעה שנזכור גם את הסעיף הזה כשנחזור לנושא התחומים ולנושא המימון של התקנים באותם גופים.
אני רוצה להזכיר: בסעיף 22, סעיף סדרי העדיפויות הממלכתיים.
אני רוצה להזכיר: בדיון הקודם שלנו היום הזכירו את הסעיף הזה שבו אחת ל-5 שנים הרשות צריכה להעביר למועצה הצעה לקביעת סדרי עדיפויות ממלכתיים ולחלוקת המשאבים בהתאם לכך.
אני רוצה להזכיר: היה פה דיון האם יקצרו את התקופה או לא יקצרו את התקופה להחלטת הממשלה.
אני רוצה להזכיר: ההמלצה של הרשות מועברת למועצה והמועצה דנה בזה ומעבירה את ההצעה שלה הלאה.
אני רוצה להזכיר: בסופו של דבר הממשלה היא זאת שצריכה לקבל את ההחלטה.
אני רוצה להזכיר: הייתה הצעה לקיצור התקופה הזאת, אבל אני מבינה שבעצם לא ישנו את המועדים לקבלת ההחלטה על חלוקת המשאבים.
אני רוצה להזכיר: זה יישאר אחת ל-5 שנים.
אני רוצה להזכיר: ההצעה של משרד האוצר הייתה שזה יהיה במסגרת - - -
<דרור גרנית: אפשר להתפשר על 4.
<דרור גרנית: להסכים על 4, אם זה ישרת את המטרה.
שולי מועלם-רפאלי: עד 5 זה יותר טוב כי אם תכתוב 4, זה יהיה 4.
שולי מועלם-רפאלי: אבל עד 5 זה גם יאפשר 3, שזה לדעתי קיבל פה יותר הסכמה.
אלי אלאלוף: אוקיי, עד חמש.
<נעה בן שבת: אז זה יישאר כמו שזה היה, עד 5.
<נעה בן שבת: בסופו של דבר, סעיף קטן (ג1) אומר שהממשלה תקבע, זאת אומרת, הממשלה צריכה לקבוע, אחת ל-5 שנים - -
<יואב ארבל: לכל הפחות, צריך להוסיף.
<נעה בן שבת: אתם רוצים "לכל הפחות"?
שולי מועלם-רפאלי: כמו שהיה קודם.
<נעה בן שבת: - - את סדרי העדיפויות הממלכתיים של השירות הלאומי ואת חלוקת המשאבים בהתאם לכך.
<נעה בן שבת: היא גם מקבלת את ההחלטה לגבי חלוקת המשאבים.
<נעה בן שבת: הממשלה תקבע את סדרי העדיפויות הממלכתיים ואת חלוקת המשאבים בהתאם לכך.
<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שבתוך סדרי העדיפויות הממלכתיים הוכנסה התייחסות לאנשים עם מוגבלות ולצעירים בסיכון, לרבות הנושא של שיעור ייעוד תקני שירות המוקצים על-ידי הממשלה לאוכלוסיות האלה.
<נעה בן שבת: זה מחייב גם את הרשות, גם את המועצה וגם, אחרי זה, את הממשלה, להתייחס לסוגיה הזאת במסגרת סדרי העדיפות הממלכתיים.
<נעה בן שבת: זה מביא אותנו לנושא של מספר הגופים המפעילים.
<נעה בן שבת: בסופו של דבר מוצע להכניס אותו פה בסעיף 23(ב).
<נעה בן שבת: סעיף 23 נוגע לתכנית הרב-שנתית של הרשות.
<נעה בן שבת: התכנית הזאת היא לתקופה של 4 שנים לכל היותר.
<נעה בן שבת: "בתכנית הרב שנתית ייקבע מספר מרבי של גופים מוכרים ומכסה מרבית של מתנדבים שרשאי גוף מוכר לפעיל, ככל שהדבר נדרש לשם הבטחת פיקוח ראוי על ביצוע השירות והגדלת היצע אפשרויות השירות, ויכול שמספר הגופים ישתנה בהתאם למספר המתנדבים.
<נעה בן שבת: ההצעה של חבר הכנסת מיקי לוי הייתה שההחלטה הזאת לא תתקבל על-ידי הרשות במסגרת התכנית הרב-שנתית שהשר מאשר, אלא באמצעות החלטת הממשלה – אתה הצעת את זה בסעיף 22 – כרגע זה מופיע בסעיף 23 במסגרת התכנית הרב-שנתית ולא במסגרת הסדרי העדיפות הממשלתיים.
שולי מועלם-רפאלי: אולי אפשר שזה יהיה במסגרת הזאת, אבל באישור הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: זה נראה לי לגמרי הגיוני, רק כדי לא לנייד את זה מסעיף לסעיף.
מיקי לוי: גברתי, היועצת המשפטית ואדוני היועץ המשפטי של משרד המשפטים.
מיקי לוי: זו הסתייגות מאוד חשובה.
<נעה בן שבת: - - - על המספר המרבי של גופים מוכרים תהיה החלטת ממשלה בכל זאת?
<דרור גרנית: המחשבה היא להאחיד את 22 ו-23, כלומר למזג אותם יחדיו - - -
<נעה בן שבת: יש תכנית רב-שנתית שכפופה לסדרי העדיפויות הממשלתיים, אבל אם רוצים את המספר המרבי לקבוע, אפשר גם בסעיף נפרד, לא חייב להיות בתוך התכנית הרב-שנתית.
<נעה בן שבת: השאלה מתי קובעים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש פה הבדל: האם זה אחת ל-5 שנים או אחת ל-4 שנים?
<נעה בן שבת: האם זה בסדרי העדיפויות הממלכתיים או בתכנית הרב-שנתית?
<נעה בן שבת: ואיך ממבוצעת הקביעה הזאת?
<נעה בן שבת: תיארתם את המסלול כמסלול שיש בו קביעה מה המספר המרבי, בעקבות זאת יש צורך להוציא מכרז או קול קורא או הליך תחרותי, וזה נעשה במסגרת נפרדת.
<נעה בן שבת: אבל תנאי מקדמי לזה הוא שייקבע מספר מרבי של גופים מוכרים.
<נעה בן שבת: השאלה אם רוצים לעשות את זה בהמלצת הרשות ואישור השר, או המלצת הרשות, דיון במועצה, השר מעביר את המלצתו והממשלה מחליטה?
<נעה בן שבת: זה סעיף 22.
<יואב ארבל: העמדה שלנו הייתה ונשארה שזה צריך להישאר במסגרת הסמכות של השר.
<יואב ארבל: מדובר בסך הכול על החלטה מינהלית.
<יואב ארבל: בניגוד לסדרי עדיפויות של חינוך, רווחה וכולי, החלטה של מספר הגופים המוכרים היא החלטה מינהלית.
<יואב ארבל: לכן, המחשבה שלנו והעמדה שלנו היא שזה צריך להישאר בסעיף 23.
<יואב ארבל: דרך אגב, זה גם עובר במועצה.
<יואב ארבל: זה לא רק הרשות והשר, זה גם עובר במועצה.
<יואב ארבל: התכנית הרב-שנתית מאושרת גם במעצה.
<יואב ארבל: אז יש לנו: רשות, מועצה ושר בסופו של דבר.
<אברהם מאיר: ממילא זה יוצא למכרז בסוף, אז החלטת ממשלה פה - - -
<נעה בן שבת: איפה המועצה משתלבת פה?
<יואב ארבל: ב-23(א).
<יואב ארבל: לכן המסלול נראה לנו - - -
מיקי לוי: אני רק אומר שבעבר היינו עדים למצב בו לא נתנו לעמותות חדשות להיכנס.
מיקי לוי: אני נעמד פה כדי לראות איך אנחנו לא עושים – סליחה על המילה, אין לי כרגע משהו אחר, אני מתנצל – "שמור לי ואשמור לך" אלא מאפשרים לעמותות אחרות, קטנות ככל שיהיו, בפריפריה להיכנס ולא להגביל אותן.
<דרור גרנית: המחשבה בסעיפים האלה הייתה תכנון מרכזי.
<דרור גרנית: הרשות חובשת כובע של רגולטור מרכזי שחושב קדימה, ואז בתוך המסגרת של תכנית רב-שנתית שמסתכלת כמה שנים קדימה, אנחנו רואים היום את השוק, אנחנו רואים את מספר הגופים המפעילים, את מספר הגופים המתנדבים, את הפיזור ברחבי הארץ ואת כל שאר השיקולים המקצועיים.
<דרור גרנית: לכן אנחנו חושבים שצריך 5 גופים מוכרים ל-5 השנים הקרובות או 7 גופים מוכרים או 10 גופים מוכרים.
<דרור גרנית: וברגע - - - מספר הגופים, זה מחייב גם תחרות, כלומר מכרז או קול קורא או הליך תחרותי, על אותו מספר מוגבל של פונים.
<דרור גרנית: זה להבדיל מהמצב היום שבו לכאורה, באופן תיאורטי, כל מי שעומד בתנאי הסף של גוף מוכר, יכול לבוא ולבקש ולהיות גוף מוכר - - -
מיקי לוי: אני מאוד מכבד את מה שאתה אומר, אבל היושב-ראש עמד בראש ארגון שניסה להיכנס ולא הצליח כמה וכמה שנים.
מיקי לוי: אני מנסה למנוע את הדברים האלה.
מיקי לוי: איך אפשר לפשט ולהבטיח שאחרים יכנסו?
מיקי לוי: היו מקרים שהונחו על שולחני שלא הצליחו להיכנס כי הייתה איזו התנגדות - - - ולא רוצה להגיד יותר.
<דרור גרנית: בגלל שמדי מספר שנים תידרש הרשות ויידרש השר לתת את דעתו, בהסתכלות קדימה, כמה גופים מוכרים אנחנו צריכים, הוא יצטרך גם לתת החלטה מנומקת.
<דרור גרנית: זאת אומרת, יש פה איזושהי פרוצדורה שמייעצת אותו להתייעצות עם המועצה בהתחשב במספר המפעילים ובמספר המתנדבים.
<דרור גרנית: זאת אומרת, הוא חייב להקדיש שיקול דעת ולשקול את הסוגיה הזאת, ואז ההחלטה שלו ניתנת לתקיפה.
<דרור גרנית: אבל בכל מקרה, ברגע שהוא יקבע את המספר, גם יהיה תהליך תחרותי וזה אומר שלא יהיו שחקנים קבועים מכאן ולנצח, אלא בעצם אנחנו אומרים שכל מספר שנים אתם צריכים להתמודד בתחרות מחדש.
מיקי לוי: אני אבקש לשאול, אני לא יודע אם מותר לי לשאול את אדוני שלאה אישית, אתה לא חייב לענות.
מיקי לוי: כמה שנים ניסה הארגון שעמדת בראשו כל כך הרבה שנים בהצלחה רבה להיכנס?
אלי אלאלוף: אני אגיד לך את האמת, אף פעם לא בתקופתי.
אלי אלאלוף: כשעזבתי, עשו את כל התהליך הזה ובאמת הצליחו.
אלי אלאלוף: אחר כך בא יושב-ראש - - -
מיקי לוי: אני מנסה לפתוח דרך - - -
<שר-שלום ג'רבי: היושב-ראש לא היה מעורב.
<שר-שלום ג'רבי: למרות כל מיני השמצות שהיו בעיתונות, אני מעיד שהיושב-ראש לא היה מעורב ולא ידע מילה וחצי מילה על כל מה שקשור להכרה של הגוף המוכר, למרות שאנשים יצאו לעיתונות ולמבקר המדינה ולמשרד המשפטים ולחברי כנסת, הוא לא היה מעורב בכלום.
מיקי לוי: איך תבטיחו לי לפתוח את הדרך בפני עמותות חדשות?
מיקי לוי: אני לא מבקש כלום.
מיקי לוי: אני מנסה להגן על החלשים, זה הכול.
מיקי לוי: תגידו לי, יש גוף שמפעיל 4,040 ויש גוף שלא נותנים לו להיכנס או גוף שמפעיל 1,000.
מיקי לוי: שולי, היית אתי לפני שנייה.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אני מנסה להביא אפשרות להתקדם עם זה כדי שגם יהיה מענה למה שאומר חבר הכנסת מיקי לוי, שזה דבר ברוך וראוי שנאפשר לגופים נוספים להיכנס לתחרות ולעשות את זה בצורה הגונה, וגם להשאיר את זה ככה.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה היא האם אתה רוצה שהשר יביא את זה לממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני יועץ השר, מה השר מבקש?
אלי אלאלוף: אני מקווה שהממשלה תהיה עסוקה בדברים - - -
שולי מועלם-רפאלי: לכן - - -
<נעה בן שבת: זה לא בחירת זהות הגופים.
<נעה בן שבת: מדובר כרגע על מספר הגופים.
<אברהם מאיר: מרגע שהשר אחראי על השירות הלאומי, הוגשו 4 בקשות.
<אברהם מאיר: הבקשות שהיו עד שנכנסנו למשרד אושרו אוטומטית.
<אברהם מאיר: לא אישרנו את הבקשות החדשות והודענו לוועדה שאנחנו לא מאשרים אותם על מנת להגיע להחלטה בחוק כיצד יאושרו הגופים המוכרים החדשים.
<אברהם מאיר: עמדת השר היא שהגדלת הגופים צריכה להיעשות בהתאם להמלצת המועצה של הרשות.
<אברהם מאיר: ומכוח זה שתהיה המלצה של המועצה, ייצאו לתקנים האלה למכרז, לקול קורא.
<אברהם מאיר: זה לא יהיה שהשר לבד מחליט עכשיו אם הוא מקבל גוף כזה או אחר אלא בקול קורא מסודר.
שולי מועלם-רפאלי: עוד יותר טוב.
<אברהם מאיר: אני צריך להדגיש שאנו מבינים שזה לעניין הגדלת התקנים הגופים המוכרים.
<אברהם מאיר: זה לא ביטול של העמותות הקיימות.
<דרור גרנית: אני לא יודע מה זה ביטול של העמותות הקיימות.
<דרור גרנית: עמותות קיימות יוכלו - - -
שולי מועלם-רפאלי: להתמודד.
<דרור גרנית: רק שנייה.
<דרור גרנית: כל 4 שנים או כל 5 שנים ייצא מכרז.
<דרור גרנית: המכרז יהיה: אנחנו מחפשים 5 גופים שיהיו גופים מוכרים, אנחנו מחפשים 7 גופים שיהיו גופים מוכרים.
<דרור גרנית: יתמודדו - - -
<אברהם מאיר: גופים מוכרים יכולים להתמודד במכרזים של המשרדים השונים מעצם ההכרה בהם כגוף מוכר.
<אברהם מאיר: כל כמה שנים הממשלה תחליט כמה גופים היא עוד צריכה מתוך הבנה שהיא רוצה שיהיה ויסות של התקנים, לא לעמותה אחת שתהיה - - -
<דרור גרנית: אם הגבלת את מספר העמותות, אתה חייב למכרז את זה לתחרות.
<דרור גרנית: עזוב מכרז – לקיים הליך תחרותי כלשהו.
<נעה בן שבת: הוא מדבר רק על הדלתה שנוספת.