GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רועי וינשטיין: אני אומר לך שבבית שמש יש שלושה מנופים, כאשר שניים מהם לא עובדים.
<רועי וינשטיין: הם עובדים אצל סלמן או עובדים אצל סנוקרוט או אצל אלון מור ואין עם מי לדבר כי כרגע אין אנשים בשטח.
<רועי וינשטיין: אני מפחד מההשלכות של מה שנעשה כי החיים שלנו נמצאים מתחת לזה.
<רועי וינשטיין: בניגוד לזה שאורי רובין כנראה רגיל להתנתק רגשית מכל דבר שקשור שם, האנשים שעובדים שם בלי הרתמה הם האחריות שלנו לפי חוק.
<רועי וינשטיין: מנופאי לא יפעיל עגורן במצב שהוא רואה בו סיכון של בטיחות.
<רועי וינשטיין: ואם אין מעקות, מישהו יכול ליפול וזה סיכון בטיחות.
<רועי וינשטיין: וקסדות זה עניין שלנו וכספים זה שלנו ורשויות המס זה שלנו ומשכורות זה שלנו והכול.
<רועי וינשטיין: כרגע אנחנו מציעים למדינת ישראל, להתאחדות הקבלנים ולהסתדרות אגף מודיעין.
<רועי וינשטיין: אנחנו העיניים.
<רועי וינשטיין: ולא, אנחנו לא נלך לעבוד אצל הירקן.
<רועי וינשטיין: אנחנו נלך עכשיו, בזמן הפרטי שלנו, מתוך אמונה בבניית הארץ כמצווה ונצוד מי שיהיה בלי קסדה ואת המנופים שלכם בלי רישיונות.
<רועי וינשטיין: אנחנו מתחננים לתסקירים שמגיעים לנו לפי חוק והם לא מגיעים כי המערכת מיושנת.
<רועי וינשטיין: השר חיים כץ דיבר על זה.
<רועי וינשטיין: אני אומר בצורה מאוד מאוד ברורה – אנחנו את העבודה שלנו עושים.
<רועי וינשטיין: כולנו חטאנו ופשענו, כמו שכבודו, יושב-ראש הוועדה אמר.
<רועי וינשטיין: כולנו אשמים.
<רועי וינשטיין: את האשמה שלנו שמנו בצד ומעכשיו אנחנו מציעים לכם אגף מודיעין חינם אין כסף.
<רועי וינשטיין: בסדר, מדינת ישראל, שלטון מקומי, מנהל הסדרה ואכיפה?
<רועי וינשטיין: חינם אין כסף.
<רועי וינשטיין: אנחנו פותחים את העיניים שלנו ולפי חוק הדיווח אנחנו מדווחים.
<רועי וינשטיין: ואנחנו לא ניתן לזה לעבור בשקט יותר כי החיים שלנו והחיים של המשפחות שלנו מתחת למנופים לא שווים, לא שווים את הטיפול שאתם נותנים.
<רועי וינשטיין: הם שווים הרבה יותר.
<רועי וינשטיין: הרבה יותר.
<אליה בן שמעון: אנחנו מודים לרועי על העזרה ואתה מוזמן לכל אתר.
<אליה בן שמעון: אתה לא צריך לצוד כלום.
<אליה בן שמעון: תגיד לי, אני אדאג שלכל אתר תיכנס.
<אליה בן שמעון: הכול בסדר.
<אליה בן שמעון: כל אתר שאתה רוצה.
אלי אלאלוף: אני שמח על ההודעה החשובה הזאת.
אלי אלאלוף: מאיר, רצית להגיד משהו?
מאיר כהן: רק להגיד מילה אחת.
מאיר כהן: מדינה מתוקנת לא צריכה אותך, רועי.
מאיר כהן: מדינה מתוקנת לא צריכה אנשים שצדים.
מאיר כהן: מדינה מתוקנת זאת מדינה שבמקום 18 מפקחים היא דואגת מידית ל-100 מפקחים, נותנת להם רכב והם זמינים.
מאיר כהן: ונותנת להם סמכויות.
מאיר כהן: אתה צריך ללכת לעבוד ולפרנס את המשפחה שלך.
מאיר כהן: וככה כל ה-200 אנשים שנמצאים אתך.
מאיר כהן: רועי, אני אומר לך שאני מאוד מקווה שאתם תלמדו דבר אחד: בבסיס צה"ל, כשיש תאונת אימונים ונהרג מישהו, סוגרים ל-24 שעות, ל-48 שעות.
מאיר כהן: סוגרים עד שרואים מה קורה ומפיקים לקחים.
מאיר כהן: כשנהרגים עובדי בניין הם הופכים להיות באמת לאנשים שקופים.
מאיר כהן: אבל אם אתם תקבלו החלטה, ואני מאוד מקווה – אני הולך לדבר על זה עם השר – שיתייחסו לתאונות עבודה כמו לתאונות אימונים בצה"ל.
מאיר כהן: אם תתקבל החלטה במשרד העבודה שכאשר נהרג עובד בשטח בנייה, סוגרים את שטח הבנייה - - -
<אליה בן שמעון: אדוני, אנחנו קיבלנו על עצמנו 48 שעות אוטומטית ולא רק במקרה של הריגה אלא גם במקרה של תאונה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מאיר, כבר חוקקנו את החוק הזה.
מאיר כהן: ובכל זאת, מה שחסר לי בחוק הזה הוא שאין שום דוח שיוצא תוך 48 שעות.
מאיר כהן: אם ייצא דוח תוך 48 שעות וישימו את האנשים שיצטרכו לתת את הדין – לסגור ל-48 שעות זה לא העניין.
מאיר כהן: בצה"ל סוגרים ל-24 שעות ותוך 24 שעות יש יחידות שבודקות את העניין ושמות המלצות.
מאיר כהן: דבר שני, אני מאוד מקווה שהעיצומים יהיו משמעותיים מאוד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה היא האם ייכנסו לבטיחות או ייכנסו רק לקופה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לגזור קופון על זה או לא.
מאיר כהן: אני מקווה שהעיצומים לא יהיו של 2,500 שקל כי כשנהרג מישהו צריכים לשלם הרבה יותר מ-2,500 שקל.
אלי אלאלוף: אני מתנצל, אני יודע שיש הרבה מאוד דברים להוסיף על-ידי כל הגופים.
אלי אלאלוף: אני רוצה קודם כל להודות למנופאים על הבאת הנושא לפתחנו ולחברי הכנסת שהביאו את זה כהצעה דחופה לסדר-היום.
אלי אלאלוף: לצוות הוועדה ולצוות שלי שהכינו את הדיון כי באמת נעשתה עבודה.
אלי אלאלוף: אתם יודעים, הקמנו ביוזמתנו צוות של שלושה חברי כנסת – חאג' יחיא, איל בן ראובן ואנוכי.
אלי אלאלוף: לא יכולנו להקים ועדת משנה כי הם לא חברי ועדה אז עקפנו את הסיפור.
אלי אלאלוף: חוקקנו לפחות שני חוקים, אחד מהם הוא זה שציינת ושאפשר להשלים אותו.
אלי אלאלוף: היו הרבה מאוד המלצות ואני לא רוצה לחזור על כל אחת מפאת הזמן.
אלי אלאלוף: אנחנו עשה סיכום שלנו ונפיץ לכם, לכל הגורמים המרכזיים, כדי שתדעו על מה אנחנו הולכים לעבוד בחודשים הקרובים בצורה שיטתית ובמעקב מתמיד על כל הדברים שעלו בפנינו היום.
אלי אלאלוף: הנושא חשוב ואם דרכו העובדים האחרים של הענף הזה יקבלו טיפול, אנחנו רק נשמח.
אלי אלאלוף: הרווחנו את זה.
<אסף אדיב: 100 המפקחים שדיבר עליהם מאיר, זה צריך להיות מטרה.
<אסף אדיב: 100 מפקחים שיהיו בשטח ויעשו את העבודה.
אלי אלאלוף: הסיכום שלי בשם הוועדה יהיה סיכום כתוב שלנו, שנעביר לכם אותו.
אלי אלאלוף: אני שוב אומר, בראוו לכם שאתם מעזים לבטא את הכישלונות של המערכת.
מירב בן ארי: צהריים טובים לכולם.
מירב בן ארי: אני שמחה לפתוח את ועדת המשנה למזונות, ועדה שמונתה, ההחלטה עליה הייתה בסוף המושב הקודם והמינוי היה בתחילת המושב הזה.
מירב בן ארי: בעקרון יש עוד שלושה חברי ועדה קבועים שזה יגאל גואטה, עבדאללה אבו מערוף וטלי פלוסקוב.
מירב בן ארי: וכמובן אני מברכת את חברות הכנסת שהצטרפו, עליזה ימין וחנין זועבי.
מירב בן ארי: אני רוצה להסביר מה הולך להיות בוועדה הזאת כדי ליישר קו.
מירב בן ארי: אחרי זה ניתן לחברות הכנסת ולנציגי המשרדים וכמובן לארגונים וכמובן ביטוח לאומי ומשרדי הממשלה.
מירב בן ארי: ראשית, אני מודה לכם שהגעתם לכאן, זה חשוב מאוד, אנחנו נעשה כאן דברים בשיתוף פעולה.
מירב בן ארי: אני כבר מנהלת שתי ועדות משנה אחרות ובכל ועדות המשנה שלי, גם בצעירי חסרי בית וגם בחינוך בלתי פורמלי אנחנו עובדים יחד עם המשרדים.
מירב בן ארי: עובדים ביחד עם המשרדים, כמובן עם העמותות והארגונים החברתיים מתוך מטרה למצוא את המשותף ולא להתחיל לי פה דרמות ולא ויכוחים, אין לי זמן לזה.
מירב בן ארי: יש לי בסך הכל שלושה חודשים פחות או יותר ואתם יודעים, יש לנו עכשיו תקציב וחוק הסדרים והוועדה מלאה, לכן אין לנו הרבה זמן, הועדות צריכות להיות יעילות.
מירב בן ארי: מטרת ועדת המשנה היא לקחת את החוק החדש שייכנס בעזרת השם בינואר 2017 לתוקף ולבחון אותו, לשמוע את השטח.
מירב בן ארי: מי שישב פה בסוף המושב הקודם ורוב האנשים ישבו כאן, נאמרו לשר הרווחה, בעיקר תקפו את החוק ברמה מקצועית ואמרו לו בסופו של דבר "אם המטרה שלך הייתה להחזיר אותנו למעגל העבודה ולהגדיל לנו את השכר זה לא הצליח מבחינתנו, לכן התכנסנו שוב.
מירב בן ארי: ולכן יו"ר ועדת העבודה והרווחה יחד עם שר הרווחה הם החליטו על הקמת הועדה, אני מוניתי ליו"ר אבל זו כמובן החלטה שלהם.
מירב בן ארי: לכן הצעות חוק שקשורות למזונות ילדים לא ידונו פה, יכול להיות שידונו בהרכבים מצומצמים כמו שאנחנו כבר עושים כאן.
מירב בן ארי: מה שיידון כאן, יידון הנושא של החוק החדש.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד עוד משהו, בגלל שזה נושא רגיש ובגלל שעכשיו שמענו עוד פעם מחדש את חזקת הגיל הרך, זה לא רלבנטי.
מירב בן ארי: אל תבזבזו את זמן הוועדה עכשיו לא על משברי גירושין, הנושא של חזקת הגיל הרך לא רלבנטי.
מירב בן ארי: יש כאן נושא אחד ברור, כמובן יש לו השלכות וכמובן יש לו כל מיני תתי נושאים אבל כל עוד אנחנו נתכנס לדיון וזה הדיון החשוב שלהצעת החוק.
מירב בן ארי: אני רוצה לומר עוד מילה אחרונה, ואז לתת גם לחברי הכנסת שהגיעו לכאן וזה חשוב.
מירב בן ארי: הנושא הזה הוא נושא מאוד מאוד חשוב גם לי, גם ליושב-ראש הועדה וגם לשר.
מירב בן ארי: בתפיסתי האישית, אני לא רואה למה מזונות הילדים מתייחסים אליהם כאל קיצבה.
מירב בן ארי: בתפיסתי אני אומרת האבא צריך לשלם, הלך, נעלם אל השקיעה, לא יודעת לאן הוא הלך, לא שילם, בעולם מושלם האבא היה נמצא, דואג לזון את ילדיו כפי שהתורה אומרת וכפי שהחוק אומר.
מירב בן ארי: לצערי במקרים שאנחנו נתייחס פה זה מקרים שבהם האב לא משלם, לא עומד בחובתו החוקית והמוסרית גם בעיני.
מירב בן ארי: ולכן כל הנטל של גידול הילדים נופל על האם.
מירב בן ארי: אלה הנושאים פה.
מירב בן ארי: אנחנו לא מעלים פה נושאים של אבות שמחזיקים - - - .
מירב בן ארי: רק אותם 18,000 לצורך העניין שבאמת נמצאות במסלול של מזונות.
מירב בן ארי: בעיני אישה הייתה צריכה לקבל מהאבא, לא קיבלה מהאבא, צריכה עכשיו - - - לבד.
מירב בן ארי: זו תפיסתי.
מירב בן ארי: תדעו אותה מהיום הראשון.
מירב בן ארי: אם זה היה תלוי בי, אני לא מאמינה בקיזוז.
מירב בן ארי: אבל ויש כאן אבל גדול, אני כמו רוב חברי הכנסת כפופה להחלטות, חלק מהן הגיעו ב- 2003, אני לא יודעת איפה הייתי ב- 2003, לא הייתי באזור הזה, זה בטוח.
מירב בן ארי: חלק מהן עם השנים הצטברו, ותפיסת מדינת ישראל היא שמזונות היא קצבה ולכן המזונות מקוזזים.
מירב בן ארי: אנחנו לא נריב כאן על התפיסה כי זה יבזבז את זמן הועדה.
מירב בן ארי: תדעו שבתפיסתי ואני קצת יותר מסתכלת עליכן, ואתן מכירות אותי חלקכן ישבתן איתי כבר לבד, אתן יודעות את התפיסה שלי.
מירב בן ארי: אל תיכנסו עכשיו בלמה זה, זה תשאירו לי לויכוחים אחרים עם המשרדים.
מירב בן ארי: כרגע אנחנו צריכים להתייחס לחוק החדש, שאגב, בא לעשות טוב.
מירב בן ארי: זאת אומרת בא לקחת את ה-60% קיזוז שזה קיזוז מטורף שאין אותו בשום מס במדינת ישראל, ובא להוריד אותו ל- 25%.
מירב בן ארי: זאת אומרת שהוא בא לעשות טוב.
מירב בן ארי: יכול להיות שצריך לחשוב על הדרך, לכן זה הנושא של הועדה וזה מאוד חשוב לי.
מירב בן ארי: בחודשים האחרונים פגשתי את הארגונים, פגשתי נשים חד הוריות לבד, היה לי חשוב לשמוע מהשטח.
מירב בן ארי: פגשתי כמובן את משרדי הממשלה, כל מי שיושב פה אני מכירה, גם ביטוח לאומי, משרד המשפטים, משרד ה אוצר, משרד האוצר, אלה אנשים שאני עובדת איתם קבוע.
מירב בן ארי: המטרה היא לבוא ולהתכנס לפתרונות ולשמוע את הצדדים.
מירב בן ארי: אני מאוד מבקשת להקפיד על נועם, לשמוע אחד את השני, לא להתפרץ ולתת לדברים, בסך הכל לכולנו כאן יש מטרה אחת וזו מטרה טובה, לשפר את מצבן של החד הוריות, כן לדרבן אותן לצאת לעבודה וכן לתת להן לחיות בכבוד ולהתפרנס בכבוד עם ילדיהן שבעולם אחר מתוקן האב היה חלק בלתי נפרד מהאחריות.
מירב בן ארי: עכשיו אתן לחברי הכנסת ולאחר מכן, נעשה משרדים וארגונים חברתיים.
מירב בן ארי: אנחנו נציג את הסרטון כדי שתיכנסו לאווירת המזונות.
מירב בן ארי: זהו סרטון קצר של שתי דקות.
מירב בן ארי: (מוצג סרטון)
מירב בן ארי: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה התייחסויות שלך.
עליזה לביא: תודה גבירתי אני רוצה לברך אותך על הוועדה ועל זה שקיבלת אותה, אני באמת מקווה שיחד ובפתיח שלך שמדבר על שיתוף פעולה וגם לא מעט פעמים את מספרת את הסיפור האישי שלך, אני יודעת שהועדה בידיים בטוחות.
עליזה לביא: אבל גבירתי הגיע הזמן באמת לשים סוף לעוולה הזאת שנעשית יותר מדי שנים, גם כלפי הנשים אבל בראש ובראשונה אני רוצה שנבין שאנחנו לא עושים פה טובה לנשים.
עליזה לביא: העובדה שנשים לא יוצאות לעבוד, זה אבדן לחברה.
עליזה לביא: הרבה מעבר לזה שזה באמת אבדן כלכלי אישי נשי משפחתי וילדים.
עליזה לביא: זה אובדן של הון אנושי לחברה.
עליזה לביא: אם עדיין נשים אומרות "לא משתלם לי לצאת לעבוד במדינה המונעת ממני כך וכך" זה אובדן שלנו, של החברה.
עליזה לביא: ברגע שנבין את זה אני חושבת שההתייחסות תהיה הרבה יותר נכונה מדויקת וטובה.
עליזה לביא: אנחנו לא עושים פה טובה לנשים, באמת שלא.
עליזה לביא: לא לחד הוריות ולא ליחידניות.
עליזה לביא: אנחנו מדברים על מציאות של שנים שאי אפשר היה לשנות אותה, אני בכנסת הקודמת שמתי חוק וניסינו ועשינו ימי עיון וכולנו באמת שותפים ושותפות לעניין הזה.
מירב בן ארי: רק שאלת התעניינות, מה הייתה הצעת החוק שלך?
עליזה לביא: הצעת החוק שלי זה חישוב שיעור התשלום שישולם לא יובא בחשבון ההכנסה של הזוכה עד לגובה שכר המינימום.
מירב בן ארי: קיזוז עד שכר מינימום.
עליזה לביא: צריך באמת לבוא ולראות איך אנחנו עושים את זה נכון ומתקנים.
עליזה לביא: גם מספרית.
עליזה לביא: דיברת עכשיו על 18,000, 20,000 משפחות, אנחנו חיים בתוך חברה, במציאות חיים שהמספרים האלה ילכו ויגדלו.
עליזה לביא: זה לא משהו ש- אנחנו חיים בחברה שיש בה הרבה מאוד נשים יחידניות אם זה מבחירה ואם זה לא מבחירה, שמגדלות ילדים ואי אפשר להתייחס להכנסה הזאת שהייתה אמורה להגיע כמו שאמרת קודם, כאל משהו שיעכב, ימנע מנשים לצאת לעבוד והשוט הזה צריך באחת לראות איך עושים את זה נכון.
עליזה לביא: אני מבינה ומקבלת את הגבולות של הדיון, אבל אי אפשר לנתק מהמציאות במדינת ישראל והדברים שייעשו כאן וייחתכו כאן במסגרת החוק ומה שיהיה אפשר לתקן, וצריך לתקן אותו, אבל אי אפשר שלא לקחת את כל מה שיהיה כאן כדי לראות איך משנים את המציאות הקשה הזאת כי הגיע הזמן שנשנה אותה.
עליזה לביא: המציאות החברתית במדינת ישראל הולכת ומשתנה, עולם התעסוקה הולך ומשתנה ובתוך כל המערכת הזאת אם אנחנו לא נעשה את התיקון הזה עכשיו, ומי יודע אם לא למקום הזה שמך, אז אני בטוחה שיחד נוכל לתקן ולשנות ובאמת גם לטובת הנשים והילדים, ואת טובת הילד צריך לשים במרכז, וגם כמובן נשים לא בחסד, הן בזכות, ולא ייתכן שמציאות אישית משפחתית שהן נוצרו בה, תמנע מהן את אותן זכויות שלך ולי ולכולנו כאן קיימים.
מירב בן ארי: תודה חברת הכנסת לביא.
חנין זועבי: אנחנו התבטאנו הרבה פעמים בנושא הזה, אולי נקשיב קודם למה ש - - -
מירב בן ארי: אוקיי, אני רוצה שנתחיל עם משרד הרווחה או הביטוח הלאומי, מי מאצלכם מדבר על החוק?
מירב בן ארי: מי הנבחרת?
<שרית דמרי-דבוש: אני מהלשכה המשפטית בביטוח הלאומי.
<שרית דמרי-דבוש: לעניין החוק החדש, תיקון חקיקה לחוק הבטחת הכנסה שעשה גם תיקון חקיקה עקיף בחוק המזונות, במסגרתו נעשו שינויים במה שנקרא 'ניכוי משכר עבודה'.
<שרית דמרי-דבוש: עד היום שיעור הניכוי משכר עבודה למשפחה עצמאית - - -
מירב בן ארי: עד ינואר 2017.
<שרית דמרי-דבוש: עד 31 לדצמבר 2016, הוא 60%.
מירב בן ארי: מאיזה סכום?
<שרית דמרי-דבוש: מסכום הדיסריגארד.
<שרית דמרי-דבוש: 648 שקלים, 652 היום, אני לא זוכרת את הסכום המדוייק, זה משתנה.
<שרית דמרי-דבוש: מסכום הדיסריגארד, עד סכום הדיסריגארד כלום לא מובא בחשבון, מעל הסכום הזה על כל שקל שאישה תרוויח ינוכה מקצבתה 60 אגורות.
<שרית דמרי-דבוש: זה המצב עד 31 לדצמבר 2016.
<שרית דמרי-דבוש: החל מינואר 2017 תיקון החקיקה כפי שאמרתי זה לחוק הבטחת הכנסה, זה יחול על כל מי שהיא אם חד הורית בין אם היא מקבלת קצבת הבטחת הכנסה ובין אם היא מקבלת מכח חוק המזונות, מסכום הדיסריגארד שאמרתי, אני לא זוכרת את הסכום המדוייק, נגיד 650 שקלים ועד 3,200 שקלים, ינוכה לה רק 25 אגורות.
מירב בן ארי: מ- 600 עד 3,200 – 25 אגורות על כל שקל.
<שרית דמרי-דבוש: נכון.
<שרית דמרי-דבוש: מ- 3,201 שקלים, זה כבר ינוכה כפי שהיה בעבר, 60 אגורות.
<שרית דמרי-דבוש: ע ד הסכום, עד שנקודת האיפוס מבחינתה, עד שהיא מאבדת לגמרי את הזכות לגימלה.
<שרית דמרי-דבוש: חשוב להדגיש, אני מאמינה שהרבה אנשים כאן יודעים שגם אם מקבלות 20-30 שקלים מביטוח הלאומי זה כן מקנה את ההטבות הנילוות כזכאית לגמלת הבטחת הכנסה או קצבת מזונות.
<שרית דמרי-דבוש: מבחינת הגופים הציבוריים שנותנים את ההטבות מבחינתם זה לא משנה אם היא מקבלת מביטוח לאומי 1000 שקלים או 100 שקלים, זה חשוב להדגיש.
<שרית דמרי-דבוש: נתנו בעבר את הנתונים של איך זה מראה את השינויים בנקודת האיפוס.
מירב בן ארי: כן, זה של הממ"מ, שאמרתם שהוא לא טוב.
מירב בן ארי: פסלתם אותו.
<שרית דמרי-דבוש: גם היו שינויים.
מירב בן ארי: זה מהוועדה הקודמת, מיולי 2016.
<קריאה: זה ירד מ- 27 ל- 25.
<שרית דמרי-דבוש: היום גם שינויים אם גבירתי זוכרת, שהיו שינויים כאשר שר העבודה והרווחה היה כאן, היו שינויים שהוא הגדיל את שיעור הניכוי, וגם עלינו מ- 3000 ל- 3,200, אז זה כן עשה שינויים מסוימים.
מירב בן ארי: זאת אומרת בעקבות הדיון שהיינו כאן
מירב בן ארי: ביולי שיניתם מ- 3,200 ל- 3,200 ומה עוד?
<שרית דמרי-דבוש: ועוד שיעור הניכוי היה 23%, זה היה 73 וזה עלה ל- 75.
<שרית דמרי-דבוש: כלומר נשארו בידיה 75 אגורות מתוך כל שקל שהיא הרוויחה במקום מה שהיה בהצעה המקורית שיישאר בידיה 73 אגורות.
מירב בן ארי: איך קיבלתם את ההחלטה המקצועית לעשות את זה 3,200, למה דווקא הסכום הזה?
<אלעד זכות: זה היה שינוי חקיקה שהובלנו כהחלטה ממשלתית בהובלת השר חיים כץ, במשא ומתן מול האוצר זו הייתה החלטה שלו.
מירב בן ארי: מה בעצם, אולי גם משרד האוצר, מישהו מאצלכם יכול להגיד, כמה עולה החוק הזה למדינת ישראל, אתה יודע?
מירב בן ארי: אתה יכול לחזור גם עם תשובות אחר כך.
מירב בן ארי: יוגב , כשאתה החלפת את שיעור הקיזוז מ- 60% ל-25% אתה יודע כמה דבר כזה עולה למדינה?
<יוגב גרדוס: השינוי הזה כשלעצמו, ההערכה הייתה 130 מליון שקל, ולפי דעתי זה רק הערכה לקיימות.
<יוגב גרדוס: נכון?
מירב בן ארי: שי, אתה יודע משהו?
<שי גלברג-סומך: אני לא זוכר.
מירב בן ארי: זאת אומרת השינוי הזה מ- 60% להוריד ל-25% - - -
<יוגב גרדוס: היה שינוי נוסף שבא עם זה, שהוצג בסרטון, שקיזז בגלל מענק העבודה ולכן העלות - - - השינוי הזה אם היו עושים רק אותו היה עולה 130.
<יוגב גרדוס: עם מענק העבודה בקיזוז, לפי דעתי זה היה עשרות מיליונים בודדים.
<יוגב גרדוס: כמה מיליונים בודדים.
<יוגב גרדוס: עשרה מליון.
מירב בן ארי: זאת אומרת מה שכתוב כאן שזה עולה 100 מליון, אתה אומר שזה יותר, זה 130 מליון, החוק החדש יעלה?
מירב בן ארי: חכה רגע עם מענק העבודה.
<יוגב גרדוס: אם לא היו מקזזים את מענק העבודה זה היה עולה 130 מליון שקל.
מירב בן ארי: והחלטה לגבי 3,200 אלעד, הייתה החלטה, נגיד למה זה 3,200 ולא 3,500 או 3,600?
מירב בן ארי: למה זה לא משכורת מינימום?
<אלעד זכות: זה נלקח כשליש מהשכר הממוצע במשק.
<אלעד זכות: כלומר זה לא יישאר 3,200, זה יעלה בהתאמה לשכר הממוצע, כמו שהקצבאות אצלנו הם כאחוזים מתוך ה - - -
<שרית דמרי-דבוש: זה ישתנה כל ינואר.
מירב בן ארי: זה החוק החדש, אוקיי.
מירב בן ארי: ורק עוד משהו, זה לא משנה אם היא תקבל גם 20 שקלים מזונות, או 30 שקלים מזונות, היא עדיין תהיה זכאית להטבות הנילוות שמגיעות לה כי היא עדיין בתוך המאגר של ביטוח לאומי ואתם בעצם שולחים לרשויות להנחה בארנונה, לסיוע בשכר דירה וכאלה.
מירב בן ארי: קיבלתי את התשובות שלי.
מירב בן ארי: כן גבירתי.
<יהודית אילני: אני היועצת הפרלמנטרית של חנין זועבי.
<יהודית אילני: אני רוצה להבין על עלות החוק.
<יהודית אילני: זה לוקח בחשבון שהביטוח הלאומי אחרי זה תובע את הגברים בהחזר?
<יהודית אילני: העלות לוקחת בחשבון שביטוח לאומי - - -
<יוגב גרדוס: זה גם היום.
מירב בן ארי: זה שני מסלולים שונים.
<יוגב גרדוס: השינוי היה לא רק עבור מקבלות המזונות.
<יוגב גרדוס: הוא היה עבור כל הנשים החד הוריות, כל מקבלות הבטחת הכנסה.
<יוגב גרדוס: אז חלקן בכלל, אין עניין של תביעה מול הבעל.
<יוגב גרדוס: אבל הכסף הזה נקבע גם היום, אין שינוי.
מירב בן ארי: חלק מאלה שהולכות למסלול הזה של מזונות, הדבר שהן מוותרות עליו זה האפשרות לתבוע מהבעל את הכסף.
מירב בן ארי: את יכולה לפתוח, אני יודעת על מה את מדברת, 50% מהכספים נגבים בהליכי הוצאה לפועל.
מירב בן ארי: זה אני יודעת, רק אני אומרת שזה מסלול אחר.
<יוגב גרדוס: אבל שינוי החוק לא שינה את הגבייה מהבעל.
<יוגב גרדוס: זה אותו סכום.
<יהודית אילני: אבל זה מוריד מהעלות.
<יהודית אילני: כשמדברים על עלות של החוק - - -
<יוגב גרדוס: לא הייתה לי תוספת גבייה בגלל השינוי בחוק הזה.
<יוגב גרדוס: אז אין פה עניין של, כבר היום אני משלם X וגובה Y, 40% ממה שאני משלם, אני גובה.
<יהודית אילני: אז הסכום שציינת לוקח בחשבון את ה- 50%?
<יוגב גרדוס: כי אין תוספת גבייה בגין הדבר הזה.
<יוגב גרדוס: זה לא שיש עכשיו עוד כסף שמגיע למערכת.
מירב בן ארי: שי, אתה רוצה להוסיף משהו לגבי החוק?
<שי גלברג-סומך: כן, אני יכול להוסיף.
<שי גלברג-סומך: לגבי חוק הבטחת הכנסה שעבר, אני יכול להבדיל בין הדעה שלי כנציג היועץ המשפטי לממשלה ונציג השרה, זה דומה אבל כרגע אני אדבר בתור נציג היועץ, ברמה המשפטית, אמרתי את זה בלא מעט מקומות.
<שי גלברג-סומך: המצב שלפני הוראת השעה הוא בלתי נסבל ואני שמחתי על החוק, על הוראת השעה שעברה.
מירב בן ארי: כמה זמן הוראת השעה?
<שי גלברג-סומך: שנתיים.
<שי גלברג-סומך: שמחתי על הוראת השעה ושמחתי שהיא מתייחסת גם לנשים שמקבלות מזונות וגם לנשים שלא מקבלות מזונות כי מבחינתי, כשאני רואה את האישה ששוקלת אם לצאת לעבוד, אם לעבוד בשחור או אם בכלל לא לעבוד, אז בכלל לא משנה לי מנקודת המבט שלי אם זו אישה שמקבלת מזונות או אישה שלא מקבלת מזונות, אלה שתי נשים עניות שנמצאות במצוקה והקשיים דומים.
<שי גלברג-סומך: מבחינה משפטית, אמרתי את זה גם כשנפגשנו, אין מניעה משפטית לעשות משהו, הסדר סביר ומידתי אחר.
<שי גלברג-סומך: וזו גם העמדה המשרדית.
<שי גלברג-סומך: אם וכאשר יהיה תקציב מתאים, אנחנו בוודאי נסייע לגבש הסדר, זה אתגר לא פשוט בכלל לגבש הסדר של סיוע.
<שי גלברג-סומך: זו העמדה.
מירב בן ארי: זאת אומרת מבחינתך שינוי הוראות השעה היא חיובית אבל היית מעדיף שזה יהיה סכום גבוה יותר?
<שי גלברג-סומך: שאלת למה זה 3,200.
מירב בן ארי: תהיתי למה זה 3,200 דווקא.
<שי גלברג-סומך: נקודת האיפוס בגמלת קיום לא יכולה להיות גבוהה מדי כי אז נשים עם שכר מאוד מאוד גבוה יוכלו לקבל הבטחת הכנסה.
<שי גלברג-סומך: זה איזה שהוא טרייד-אוף כזה בין רצון להוריד כמה שיותר מ-60 ל- 25 לבין לא להגיע לנקודת איפוס גבוהה מדי.
<שי גלברג-סומך: וגם כמובן במסגרת תקציבית מסוימת, אבל זה לא היה רק תקציב, זו הייתה תפיסה.
<שי גלברג-סומך: נשים עם איזו הכנסה יכולות לקבל הבטחת הכנסה.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את דוקטור גלית שאול ממרכז רקמן.
<גלית שאול: נתחיל בזה שאי אפשר להתעלם מהדבר המשמעותי והוא שהוראת השעה, טובה ככל שתהיה, מותנית בסיפור של המימון הנוסף שמצאו למקור הזה, אם העלות היא 100 מליון או 130 מליון זה פחות רלבנטי, מה שרלבנטי שזה לא העלות האמיתית כי העלות האמיתית יוצאת מכיסן של אותן נשים.
<גלית שאול: אותן נשים, ממקום אחר לוקחים להן את הסכום הזה וזה לא רלבנטי לדיון שלנו ואני חייבת להדגיש הזה כי אני לא יכולה לשמוע את ההתלהבות מזה ואני גם כן מאוד שמחה מהסיפור הזה, אני באמת שמחה שמדינת ישראל ראתה סוף סוף לתקן את העוול, אבל על חשבון מי?
<גלית שאול: לא 100 או 130 מליון מתקציב המדינה, אלא 100 או 130 מליון מתקציבן של האמהות בחזרה.
<גלית שאול: זה פשוט לקחת מכיס אחד ולהעביר לכיס אחר.
<גלית שאול: זה גם אני יודעת לעשות.
מירב בן ארי: יוגב אמר את זה בצורה כנה.
<יוגב גרדוס: אני רק אציין, חוץ מהתוספת התקציבית שהיתה פה, ואפשר להתווכח אם היא גדולה או לא, גם אם זה 5 או 10 מליון שקל, זה תלוי לכמה אנשים.
<יוגב גרדוס: בסופו של דבר גם הוספנו עכשיו גם 300 מליון שקלים לנכות כללית, אבל כשמחלקים את זה ב- 290,000 נכים, אז צריך לראות כמה נשים מקבלות את אותן 10 מליון שקלים אבל חוץ מהעלות התקציבית, וזה נאמר בוועדה כאן, יש עוד הטבות נלוות לזה שמדובר בהבטחת הכנסה ולא במענק עבודה, א.
<יוגב גרדוס: שהתשלום הוא חודשי ולא שנה וחצי בדיעבד, מקבלות את ההטבות הנילוות ואנחנו גם שומרים על ההטבות הנילוות, למי שיותר גבוה מס ההכנסה השלישי ותקבל מס הכנסה שלילי אנחנו שומרים לה על ההטבות הנילוות של הבטחת ההכנסה.
<יוגב גרדוס: צריך להסתכל על הכל ובסופו של דבר אפשר להתווכח אם הסכום הזה היה גדול או נמוך, אבל זה היה מהלך שהיטיב.
<יוגב גרדוס: גם בהיבט התקציבי וגם בשאר ההיבטים.
מירב בן ארי: יש לך כמה נקודות, תעלי אותן.
מירב בן ארי: התייחסת למענק עבודה שלילי שירד ולכן העלות היא הרבה יותר נמוכה.
מירב בן ארי: הנקודה ברורה, אנחנו מתכוונים להתעסק עם זה גם.
מירב בן ארי: מה הנקודה השניה?
<גלית שאול: אני רוצה להגיד שהתהליך המשפר לכאורה לא קרה סתם, הוא קרה כי ישבו פה ארגונים וישבו פה אנשים ותרמו את התרומה שלהם לזה שבסופו של דבר החוק לא פגע, אז בואו נסיר את זה מהשולחן וניתן לנו את ההזדמנות כן לומר את הדברים.
מירב בן ארי: אני נותנת לך אז תגידי את הדברים.
<גלית שאול: עניתי אליו.
<גלית שאול: התחושה הזאת שאומרים דברים סתם, אנחנו לא אומרים אותם סתם, אנחנו אומרים אותם כדי לשנות מצב והמצב כפי שהוצע לנו בחוק הקודם, אנחנו שמענו שבעקבות הדיונים דברים קרו, אז כנראה שצריכים את הדיונים.
<גלית שאול: למה אני לא רוצה להתייחס להוראת השעה?
<גלית שאול: מכיוון שאני חושבת שהוראת השעה טובה ויפה, או טובה ולא יפה, לא חשוב, היא לא רלבנטית למקרה שלנו.
<גלית שאול: המקרה שלנו מדבר על מקרה אחר וחברנו שי סומך ממשרד המשפטים הציג את עמדתו האישית, לא הבנתי אם זו העמדה של השרה או העמדה של היועץ המשפטי אבל העמדה המקורית שעמדה בבסיס החוק הזה דיברה על אישה שיש לה פסק דין למזונות.
<גלית שאול: זה סיפור אחר לגמרי, זה אישה שהתגרשה מאדם שהוא אחראי למזונות, ואת אמרת את זה מאוד יפה בראשית דברייך, אדם שהוא אחראי לילדים שלו.
<גלית שאול: יש הבחנה ברורה, כל עוד הסיפור הזה לא השתנה במדינת ישראל ולמיטב ידיעתי זה לא השתנה, זו הכוונה שעמדה מאחורי עמדת המחוקק.
<גלית שאול: ועל אף שדעתו היא כזאת או אחרת, אני חושבת ש אנחנו כל עוד לא שינינו את החוק הזה וזה החוק במדינת ישראל, אנחנו מכבדים את זה שיש פה אדם שחייב לזון את ילדיו וכיום הסיפור הזה של אי תשלום המזונות הפך להיות מכת מדינה, יש למעלה משליש מהאבות שלא משלמים ולצערי הרב נכון שהסיפור של חזקת הגיל הרך לא רלבנטי פה אבל התוצאה של חזקת הגיל הרך והמשמורת המשותפת וכל הסיפורים האלה זה שעניין המזונות בסופו של דבר יביא לתוצאה שגם פסקי הדין למזונות יהיו נמוכים יותר וגם פחות אבות ישלמו את המזונות כי הם יגידו "הילד בכל מקרה גדל אצלי בבית אז אני כבר לא צריך, למה אני צריך לדאוג לו, בחצי מהזמן הוא יאכל בחצי השני הוא יהיה רעב".
<גלית שאול: אני רוצה להחזיר אותנו למטרה המקורית והמטרה המקורית אומרת 'אנחנו המדינה נכנסים בנעליו של החייב, וכן, אנחנו המדינה לוקחים את השעה הקשה הזאת שבה האב לא משלם מזונות ואנחנו אומרים בואו נשלם לילדים את המזונות ה אלה ואחר כך נתחשבן עם האב כי לנו יש יותר כוח' ואנחנו מדברים כרגע על 50% אחוזי בניה אבל זה יכול גם להגיע, אני קראתי במקום אחד שדיברו על חוב אבוד של 30% אז יכול להיות שאפשר בכוחות מסוימים גם לגבות יותר מאבות, ואולי הם יעשו חשבון ויגידו שפחות שווה להם לשלם.
<גלית שאול: אנחנו יוצאות פה בקריאה אליך, ואמרנו את זה מספר פעמים, אנחנו רוצות להפריד את הקבוצה הזאת מהקבוצות האחרות, מדובר פה ב- 18,000 איש, אולי 20,000.
מירב בן ארי: הביטוח הלאומי תתייחסו לזה.
<גלית שאול: כל פתרון הוא ראוי בעינינו, אנחנו הצענו פתרון שמגביל את התקופה, מצידי שיהיו פתרונות שמגבילים את הסכום, כל פתרון הוא אפשרי.
<גלית שאול: הפתרון שצריך להיות הוא לאפשר לאישה לעבוד עד סכום מסוים, לא להתעשר.
<גלית שאול: אנחנו לא רוצים שהיא תהיה, נשים עם שכר מאוד גבוה, אנחנו לא מדברים על אישה שמשתכרת מעל 7,800 שקלים למרות שגם אישה שמשתכרת 7,800 ומגדלת עשרה או שישה או חמישה ילדים, קשה לה להסתדר, אבל לא נדבר על אף אישה שמשתכרת יותר מ- 7,800 שקלים.
מירב בן ארי: מה ההצעה הפרקטית שלך?
<גלית שאול: אנחנו הצענו הצעה פרקטית שמדברת על כך שאנחנו מגבילים את התקופה, אנחנו מדברים על זה שהתקופה הכי קשה לאישה אחרי הגירושים זה במסגרת חמש או שש השנים הראשונות מיד לאחר הגירושים, בתקופה הזאת אנחנו אומרים שצריך לעזור לה הכי הרבה שאפשר, אחר כך היא תחזור לאותם מעגלים - - -
מירב בן ארי: מה שאת אומרת בחמש-שש שנים הראשונות לא לקזז עד 7,800 בכלל, ואחרי ה- 7,800 להחזיר אותה ל- 60%?
<גלית שאול: למה שיחזירו?
<גלית שאול: לא, אנחנו מדברות על זה - - -
מירב בן ארי: נסתיימו החמש שנים.
מירב בן ארי: מה אז?
<גלית שאול: הסתיימו החמש שנים, אותה אישה, אנחנו מאמינות מהיכרות שלנו שנשים שנמצאות בתהליכים האלה, תיכנס למסלול העבודה, תצליח לא לעזוב את מסלול העבודה כי יש נשים שבתקופה הזאת פשוט עוזבות את מסלול העבודה.
מירב בן ארי: אני שואלת אותך שאלה פשוטה.
מירב בן ארי: הסתיימו חמש השנים הטובות.