GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ה), באותו סעיף, השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע חובות, תשלומים והוראות מיוחדות הנובעים מהאופי המיוחד של השירות בחו"ל.
<נעה בן שבת: סעיף 18 נוגע להפעלת מתנדבים בשל החלטה על שעת חירום.
<נעה בן שבת: פה יש כמה תיקונים.
<נעה בן שבת: היו התלבטויות לגבי הנושא הזה – האם צריך את כל המערכת המורכבת הזאת.
<נעה בן שבת: כיוון שלא מצאנו עד כה פתרון שנותן את כל המענים הנדרשים, כלומר מצד אחד, שבשעת חירום אפשר יהיה להפעיל בחריגה – כמובן, בכפוף לאישורים הנדרשים בחריגה מהגופים המוכרים, מהתפקידים הרגילים, גם אולי מילוי מקום עובד בשעת חירום, הכול כפי שיורה המנהל.
<נעה בן שבת: עלתה שאלה בסעיף קטן (ב), האם נדרש אישור השר, אותו אישור שרק לאחריו – כשיש כבר החלטה בשעת חירום – אנחנו מדברים שכבר ניתנה החלטה על שעת חירום לפי ההגדרה שלה כאן, ובנוסף השר מאשר שאפשר לעשות שינוי באופן הפעלת המתנדבים לפי הוראות שיורה המנהל, אבל יש פה הוראה בסיפא – היא מסומנת פה ברקע מודגש – אישור השר יינתן לאחר התייעצות עם שר הביטחון, ולעניין אירוע אסון המוני – עם ראש הממשלה, השר לביטחון הפנים או שר הביטחון, לפי העניין, תלוי מה אופי האירוע שבו מדובר.
<נעה בן שבת: השאלה, אם אנחנו עדיין צריכים את ההתייעצויות כאלה לעניין אישור השר, או ההתייעצויות הללו מיותרות.
<נעה בן שבת: השרים הללו כבר הכריזו על אותם אירועים.
<שר-שלום ג'רבי: יש הכרזה כבר.
<נעה בן שבת: אז אפשר לוותר על ההתייעצות הזאת – היא תרד.
<נעה בן שבת: היא היתה במקור בהצעת החוק.
אלי אלאלוף: הדברים האלה תיקנו את הכוונה.
<נעה בן שבת: עלתה פה באחד הדיונים התייחסות למצב של מתנדב שייפגע חלילה במהלך פעילות כזו שמבוצעת בשעת חירום – נשאל, מה המצב לגביו.
<נעה בן שבת: רציתי להבהיר את המצב, שלגבי אנשים שמגויסים בשירות עבודה בשעת חירום, לפי החוק הייעודי לנושא הזה, כשהם מגויסים ונפגעים, אין לגביהם שום הוראה של פיצוי מיוחד; הם ייחשבו כנראה כנפגעי איבה במקרה הזה, אבל אין הוראות מיוחדות לגביהם.
<נעה בן שבת: רק לגבי המתנדבים של ארגון עזר – אנחנו מדברים על מד"א, כבאות והצלה - רק הם, כשהם פועלים לפי חוק התגוננות אזרחית, ההנחיות המיוחדות, יש שם הוראות מיוחדות לשיקום, ונובעות מאופיים של הארגונים הללו ומעמדם המיוחד.
<נעה בן שבת: זה לא מורחב לכל המתנדבים.
<נעה בן שבת: זה נושא נוסף.
<נעה בן שבת: לגבי הנושא של התחומים – כמובן, אם תשתנה ההוראה לגבי התחומים – נתאים פה גם את ההוראות בסעיף הזה.
<נעה בן שבת: ההסתייגות של חבר הכנסת מיקי לוי מצאה את ביטויה בסופו של דבר בסעיף קטן (יא) בעמ' 33 – נדלג אליו רגע – שאומר שעל אף הוראות סעיף זה, לא תינתן הוראה לפי סעיף קטן (ג)(1) – כלומר להוציא אדם מהשירות שבו הוא נמצא – לשירות במקום אחר, לגבי מתנדב בגוף מפעיל של מערכת הביטחון כהגדרתה בסעיף 29, או לגבי מתנדב ברשות הארצית לכבאות והצלה אלא אם כן נתן הגוף המפעיל כאמור את הסכמתו.
<נעה בן שבת: כלומר אותם לא ישלפו לגופים אחרים בשעת חירום כי הם למעשה גופי החירום.
אלי אלאלוף: זה אומר שההסתייגות- - -
<נעה בן שבת: השתלבה בתוך החוק, אושרה.
<נעה בן שבת: בעמ' 31, אנחנו מבהירים שההוראות הללו, כל ההוראות שנוגעות למתנדב בשירות הלאומי, חלות רק על המתנדבים, וכפופות להוראות שאפשר לקבוע לפי חוק עבודה בשעת חירום.
<נעה בן שבת: אם שם המפקח הכללי על כוח אדם בשעת חירום מחליט לגייס את אותו אדם בגיוס לפי חוק עבודה בשעת חירום, כמובן ההוראות שלו גוברות.
<נעה בן שבת: לכן יש פה הבהרה בסעיף קטן (ז): שם נמצאת הבכורה, כמובן.
<נעה בן שבת: כבר קבענו בעמ' 33 – יש עוד הערה שנקבעה, וקבענו את זה בדיון הקודם – שגם המשרתים בחוק לאומי אזרחי – ההוראות האלה יחולו עליהם בשינוים המחויבים, כמובן.
<נעה בן שבת: פה אנחנו מדברים על מתנדבים.
<נעה בן שבת: שם אנחנו מדברים על משרתים שחייבים לבצע את השירות הזה, אבל ההוראות האלה יחולו בהתאמות הנדרשות גם שם.
<דרור גרניט: מה זה אומר, שיחולו בשינויים המחויבים שם?
<דרור גרניט: שם הרי - אני גם חושב על זה תוך כדי – שם זה סוג של שירות חובה.
<דרור גרניט: הם בעצם מופנים מהצבא במסגרת שהיא חובה.
<נעה בן שבת: הם מופנים לגוף מפעיל, והאפשרות להעביר אותם לגוף שאינו גוף מפעיל או להפעיל אותם במבנים אחרים, הכול לפי הוראות- - -
<דרור גרניט: אבל בעצם מה שכל הסעיף הזה אומר הוא שנשמר הקונספט בעצם של ההתנדבות.
<דרור גרניט: שם- - -
<נעה בן שבת: אנחנו לא משנים שם את הקונספט.
<נעה בן שבת: לא נהפוך את השירות שם להתנדבות, אבל למשל, התנאי של הסכת המתנדב הוא גם תנאי שנשמר – אתה שואל על השינויים המחויבים; התנאי של הסכמת המתנדב הוא תנאי.
<נעה בן שבת: קודם ניתנת ההחלטה לשעת חירום ואז יש ההוראות של המנהל, מה יכולות להיות הוראות מנהל, העברה מגוף מפעיל אחד לגוף מפעיל אחר, חוסר האפשרות להעביר אדם שהוא מגוף מפעיל שהיא מערכת הביטחון לגוף אחר – אלה ההוראות שחלות גם שם.
<נעה בן שבת: זה כמובן לא ישנה את המהות של השירות שם.
<נעה בן שבת: השינויים המחויבים מבטאים את העובדה ששם מדובר במשרתים ולא במתנדבים; בחובה ולא בהתנדבות וכן הלאה.
אלי אלאלוף: לפני שנסגור את הישיבה, אני רוצה לשאול את נציג צה"ל: אני אמרתי שהקד"צים מקבלים פיצוי כלשהו בתקופת הקורס.
אלי אלאלוף: אני הבנתי מהפנים שלך, כאילו זה לא נכון.
אלי אלאלוף: תוכל להתייחס?
<רונן פוליק: למיטב ידיעתי – כמובן צריך פה גורם מקצועי רלוונטי, אבל למיטב ידיעתי, יש קד"צים שלא משולם מראש שכר בגינם, וזה תלוי במתכונת הקורס.
אלי אלאלוף: כי הייתי מעורב בכמה קורסים, ואני זוכר שחלק שהגיע מצד, וחלק הושלם על-ידי פילנתרופ – רק שנבין, אז הייתי רוצה לברר, ברשותך.
<רונן פוליק: אבקש לברר את זה עם גורם מקצועי כדי לתת תשובה.
אלי אלאלוף: נתראה בקרוב מאוד.
אלי אלאלוף: היום 1 בפברואר 2017, ה' בשבט תשע"ז.
אלי אלאלוף: השעה 10:41.
אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור שנבע מהמשך הדיון הקודם על נושא המנופאים.
אלי אלאלוף: על סדר היום תקנות ההנדסאים והטכנאים.
<נירה למאעי רכלבסקי: דקלה חורש ממשרד הכלכלה, בבקשה.
<דקלה חורש: אני מטעם משרד הכלכלה.
<דקלה חורש: התקנות שהוגשו לאישור הוועדה לפי לסעיף 42 לחוק ההנדסאים עוסקות בכהונה של חברי ועדת משמעת, בדרכי המינוי שלהם, בסייגים למיניהם ובתקופת כהונה והפקיעה שלה.
<דקלה חורש: לפי סעיף 26 לחוק, אם היועץ המשפטי של המשרד נוכח לדעת שנעברה עבירת משמעת על-ידי הנדסאי או טכנאי הוא יכול הוא או באמצעות תובע מטעמו – קובלת שנמצאת פה – להגיש קובלנה על עבירת משמעת לוועדת משמעת.
<דקלה חורש: התקנות עוסקות איך ממנים את חברי ועדת המשמעת שתנאי הכשירות שלהם כבר נקבעו בסעיף 25ב לחוק.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני רק אציין שזאת ועדה שבראשה יושב שופט בדימוס, ויש בה עוד שני חברים.
אלי אלאלוף: היא מופעלת?
אלי אלאלוף: היא קיימת?
<דקלה חורש: היא לא מופעלת כי אנחנו צריכים את התקנות.
אלי אלאלוף: כמה זמן לקח לכם להגיש לנו את התקנות?
<דקלה חורש: לקח הרבה זמן כי היו גם התייעצויות - -
<דקלה חורש: היו גם התייעצויות - -
אלי אלאלוף: כמה זמן זה לקח?
אלי אלאלוף: תני תשובה.
אלי אלאלוף: זמן זה כמות.
<דקלה חורש: החוק נכנס לתוקף מ-2013.
<דקלה חורש: צריך פה המלצה של מועצה - -
אלי אלאלוף: העונש הוא שאני צריך לטפל אחרי איחור של כמה?
אלי אלאלוף: ארבע שנים?
אלי אלאלוף: אני מרגיש רע מאוד עם התקנות, אני חייב להגיד לך.
אלי אלאלוף: כי מכינים חוק שזה הדבר המסובך ביותר, נראה לי, ואחר כך זה עבודה פנימית של עובדי המדינה.
אלי אלאלוף: המדינה שלכם זה דבר שאתם משרתים לפי לוח זמנים שלכם.
אלי אלאלוף: זאת המדינה שלנו יחד; זאת מדינה שצריכים לשרת אותה בקצב מהיר.
אלי אלאלוף: כי מה זה אומר?
אלי אלאלוף: ארבע שנים לא היה צורך בוועדה הזאת?
אלי אלאלוף: אז אני לא צריך לדון בזה.
אלי אלאלוף: אם ארבע שנים אתם חייתם בשקט, פגעתם באזרחים, פגעתם בתלמידים, בהנדסאים וכולי, אז למה לדון עכשיו?
אלי אלאלוף: אני רואה הזדמנות לנזוף במשרד על כך שלקח לכם ארבע שנים להביא תקנות של חוק, שלמיטב ידיעתי, הוא גם הצעת חוק של הממשלה ולא של חבר כנסת פרטי.
אלי אלאלוף: זה אומר שאם המדינה רוצה לדרבן חוק כדאי שתכנן את זמנה, כי זה נקרא זלזול במערכת, בעיני.
אלי אלאלוף: אני שמח שזה בפורום כמעט משפחתי של עובדי מדינה ונבחרי ציבור, ולא עם ציבור רחב אבל זאת הזדמנות שתדעו.
אלי אלאלוף: אני לא יודע אם זה קיים ואם זה אפשרי, אבל אני לא אדון יותר בשום תקנות שלא יעמדו בלוח זמנים שייקבע מראש.
אלי אלאלוף: אם יש לוח זמנים לתקנות אז אני אדון בהן.
אלי אלאלוף: אם זה בא לפי מצב הרוח של המערכת אז גם לי יש מצב רוח.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני חושבת שהייתה פנייה של יושב ראש-הכנסת למשרדי הממשלה.
<נירה למאעי רכלבסקי: עשינו בדיקה רוחבית, וזה קורה הרי בהרבה חוקים.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני חושבת שהייתה פנייה בעניין הזה שלא להשאיר מאחור תקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: סליחה, אני לא רוצה ללבות, אבל רק להוסיף שזה המקום להגיד שתקנות נוספות חשובות, לפי החוק הזה, שזה כללי ההקראה במוסדות השונים להכשרת הנדסאים וטכנאים במשרד העבודה להבדיל ממשרד החינוך צריכות להגיע גם.
אלי אלאלוף: מי יכול לעשות את העבודה מהם החוקים שעברו דרך הוועדה?
<דקלה חורש: יש.
<נירה למאעי רכלבסקי: יש.
אלי אלאלוף: החוקים שדורשים השלמה באמצעות תקנות.
<נירה למאעי רכלבסקי: צוות המחקר של הלשכה המשפטית עשה עבודה כזאת.
אלי אלאלוף: אז אני הייתי רוצה לעשות ישיבה, ברשותכם.
אלי אלאלוף: תארגנו את זה יחד עם היועצים המשפטיים.
אלי אלאלוף: נעשה ישיבה משותפת של צוות הוועדה.
אלי אלאלוף: אנחנו נקבע את לוח הזמנים.
אלי אלאלוף: תבינו שזאת התדמית הגרועה שיש לנו ככנסת, והתדמית הגרועה שיש לכם.
אלי אלאלוף: אבל אני מזדהה איתכם כי גם אני כמה עשרות שנים הייתי פקיד, ואני גאה שהייתי פקיד בחיים שלי.
אלי אלאלוף: זאת פגיעה בנו.
אלי אלאלוף: מי מרוויח מזה?
אלי אלאלוף: אני לא חושב שאתם מתבטלים או מתבטלות לאור הנוכחות הנשית היפה.
אלי אלאלוף: מגיעים לפעמים בבקשה רטרואקטיבית של שנתיים-שלוש.
אלי אלאלוף: אז נעבור להקראה.
<נירה למאעי רכלבסקי: תקנות ההנדסאים והטכנאים המוסמכים (דרכי מינוי, תקופת כהונה, סייגים למינוי של ועדת משמעת), התשע"ז- 2017
<נירה למאעי רכלבסקי: שתי תקופות כהונה נוספות זה לקוח מחוקים אחרים?
<דקלה חורש: לקחנו את זה ממודל שקיים בחוק המתווכים.
<נירה למאעי רכלבסקי: אוקיי.
<נירה למאעי רכלבסקי: עכשיו סעיף שקצת שינינו.
<נירה למאעי רכלבסקי: הוספנו "סמכות לסיים דיון".
<נירה למאעי רכלבסקי: אני רוצה להוסיף עוד משהו בעל-פה תוך כדי ההתכתבויות והנוסח ששינינו קצת.
<נירה למאעי רכלבסקי: בחוק קבענו שחברי ועדת משמעת יהיו ממקצועו של הנקבל.
אלי אלאלוף: איזה ניואנס של מקצוע?
<נירה למאעי רכלבסקי: אני כמי שניסחה את החוק המקורי והייתה בוועדה כיועצת משפטית, הנחתי שהכוונה – כמו שחשבנו אז שמאחר שהנדסאות זה מקצוע רחב מאוד וקיימים מקצועות שונים לחלוטין בתוך הכשירות הזאת של הנדסאות – יש הנדסאות בניין, יש הנדסאות חשמל, יש הנדסאות אלקטרוניקה – שהרעיון שחברי הוועדה יהיו מהמקצוע של האדם שנגדו מנהלים את ההליך.
<נירה למאעי רכלבסקי: כי כשאתה מבצע עבירה אתית במהלך עבודתך כהנדסאי חשמל יש משמעות מאוד מקצועית ספציפית למה שעשית, ורצוי שמי ששופט אותך יבין עד כמה חמור מה שעשית, עד כמה זה מקובל או לא מקובל בגלדה וכדומה.
אלי אלאלוף: כל חברי הוועדה צריכה להיות מורכבת מאנשי המקצוע?
<נירה למאעי רכלבסקי: ענו לי שלא; שהכוונה היא להפריד את זה בין הנדסאי לטכנאי.
<נירה למאעי רכלבסקי: פרשנית זה נראה לי לא סביר.
<נירה למאעי רכלבסקי: לדעתי, מחזיקים בדעה זאת לא רק עורכי דין אלא גם מנהל המועצה והקובלת.
<נירה למאעי רכלבסקי: דיברתי גם עם קובלים מהעבר.
<נירה למאעי רכלבסקי: אני רוצה לשים על השולחן שאני חושבת שרצוי – והבנתי שיפעלו – שגם אם נותנים את הפרשנות הזאת רצוי עד כמה שאפשר להביא – ואני מבינה שלא קל להביא.
<נירה למאעי רכלבסקי: אבל אפשר ליצור פול וכל פעם שמתנהל הליך להביא מהפול חבר ועדה שמתאים במקצוע.
אלי אלאלוף: רק חבר אחד.
<נירה למאעי רכלבסקי: שניים מהמקצוע.
<נירה למאעי רכלבסקי: אחד עובד מדינה, ואחד לא עובד המדינה.
<נירה למאעי רכלבסקי: יכול להיות שיש תחום נידח או מדור נידח בתוך ההנדסאות שלא ימצאו מישהו שראוי לכהן, אבל בגדול זאת הייתה הכוונה, וזה נראה לי גם ההיגיון.
אלי אלאלוף: כדאי שתחברו את זה עם התואר.
אלי אלאלוף: אם זה הנדסאי לענייני חשמל אז תביאו מומחה לחשמל.
אלי אלאלוף: לא חייבים לחפש מישהו אם הוא עשה עבירה שלא ידע לחבר את השקע לתקע.
<נירה למאעי רכלבסקי: ברור.
אלי אלאלוף: לכן לדעתי, זה פלפול שמכביד על המערכת.
אלי אלאלוף: ההתכנסות של הוועדה צריכה להיות לפעמים זריזה, וזה ייקח זמן עד שיכנסו אותה, וינטרל את הנתבע ואת מה שהוא תובע.
אלי אלאלוף: תקלו בזה.
אלי אלאלוף: זה כבד מדי.
אלי אלאלוף: זאת משפטיזציה כבדה.
אלי אלאלוף: סליחה על ההערה.
<נירה למאעי רכלבסקי: בסדר.
<נירה למאעי רכלבסקי: אתה מסכים עם נציגי המשרד.
אלי אלאלוף: אני הולך איתם.
<דקלה חורש: לפי הפרשנות, השר יקבע הרכבים של חברי ועדות משמעת וממלאי מקום.
<דקלה חורש: המנהל יוכל למלא את ממלא המקום - -
אלי אלאלוף: ועל זה תפסידו הרבה כסף.
אלי אלאלוף: אנשים יבואו בהתנדבות לוועדת משמעת?
אלי אלאלוף: ואם תמשיכו לתת להם שישה חודשים להגיב?
אלי אלאלוף: כולם יבקשו כסף, חבר'ה.
אלי אלאלוף: תוציאו כסף על הדברים הכי טובים והכרחיים.
<דקלה חורש: הרצון שתהיה לנו גמישות, אבל ככל האפשר נעשה את זה בתוך הענפים הקיימים: הנדסאות בניין, אדריכלות וכדומה.
אלי אלאלוף: אם המחלוקת התעוררה סביב מקצוע שמעניק תואר מסוים אז - -
<דקלה חורש: אז נוכל לקבל חוות דעת.
אלי אלאלוף: - - אז יהיה אדריכל אחד וכדומה.
אלי אלאלוף: אל תכבידו.
אלי אלאלוף: שני נציגים זה מיותר.
<נירה למאעי רכלבסקי: זה בחוק.
<דקלה חורש: זה קבוע בחוק.
אלי אלאלוף: אז אל תשנו.
<נירה למאעי רכלבסקי: סיימנו להקריא את התקנות.
אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, היום ה-1 בפברואר 2017, ה' בשבט תשע"ז והשעה תשע ושתי דקות.
אלי אלאלוף: אנחנו מתכנסים היום על-פי בקשת חברי כנסת שביקשו דיון דחוף השבוע.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן, חבר הכנסת איל בן ראובן וחבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא.
אלי אלאלוף: הנושא הוא המנופאים ותנאי העבודה שלהם.
אלי אלאלוף: אני אוסיף משפט שלי: וחוסר טיפול נכון של המערכת הממשלתית בטיפול בנושא הזה.
אלי אלאלוף: יש פה נציג הסתדרות?
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אפתח בכמה מילים והמילים שלי הן באמת לא נעימות.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים כבר כמה חודשים, בעצם מאז שהכנסת הזאת התכנסה, שהתחום של בטיחות בעבודה בענף הבנייה הוא תחום מאוד מאוד מוזנח.
אלי אלאלוף: מאוד מוזנח.
אלי אלאלוף: לצערי, זה מתבטא בפגיעה בעובדים, במוות של כמה עובדים.
אלי אלאלוף: בשנה האחרונה 49 עובדים נהרגו באתרי בנייה מחוסר תיאום בין המערכות.
אלי אלאלוף: כל המערכות משתחררות באמצעות הטלת אחריות על המערכת השנייה.
אלי אלאלוף: אין בוס, אין שר שלקח אחריות על זה, למרות שעכשיו אומרים לנו ואנחנו רוצים לצפות ולהאמין שהשר כץ, שקיבל על עצמו את תיק העבודה, ייקח את האחריות הנדרשת לנושא הזה.
אלי אלאלוף: הנושא של המנופאים במיוחד הוא נושא שמוזנח הרבה שנים.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שזה תחום שהוא פרוע לגמרי.
אלי אלאלוף: אין אחריות גם לקבלנים שמזמינים עבודות בנייה שדורשות מנופאים.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד שממה שאנחנו יודעים, תנאי העבודה שלכם מאוד ירודים.
אלי אלאלוף: הם לא בטיחותיים.
אלי אלאלוף: ההעסקה לא מסודרת כי אין פיקוח.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שחלק מכם נאלץ גם לעבוד שעות אין סופיות וגם לקבל שכר לא מדווח.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שגם הציוד, אין לו תקינה מסודרת.
אלי אלאלוף: אף אחד לא יודע אם זה עשרים שנה, ארבעים שנה מותר להשתמש באותו מנוף.
אלי אלאלוף: ואנחנו יודעים שרוב הזמן הליקויים מתוקנים בצורה מאוד לא אחראית, אם לא לומר רשלנית.
אלי אלאלוף: אני חוזר לקבלנים.
אלי אלאלוף: הקבלנים משתחררים מאחריותם ומעבירים את זה לקבלני משנה, שהם מעבירים את זה לבעל מנוף כזה או אחר.
אלי אלאלוף: אנחנו נמצאים במצב ש-1,200 עד 1,500 מנופים נמצאים בשטח, בעצם בצורה שאני לא מבטיח לכם שאתם מכוסים, שמכבדים עליכם ושומרים עליכם.
אלי אלאלוף: את התוצאות אתם יודעים טוב ממני.
אלי אלאלוף: גם התנאים המינימליים שמחייבים קבלן או מעסיק לפני שהוא נותן לכם לעלות על מנוף לא קיימים.
אלי אלאלוף: אף אחד לא בודק את מצב מזג האוויר, הרוחות ואת התחזוקה השוטפת של המנופים, כפי שאמרתי.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שהרבה מאוד רישיונות מזויפים מסתובבים בגלל שאין קורסים הולמים.
אלי אלאלוף: אין פיקוח והכשרה בנושא של העובד, אם הוא עבר בכלל הכשרה, אם הוא קיבל ריענון בהכשרתו.
אלי אלאלוף: חברים, אני חייב להגיד מילה קשה למנהל האכיפה במשרד העבודה.
אלי אלאלוף: אני התנסיתי, גברת סולימני, ואת יודעת את זה, כי ענית לי.
אלי אלאלוף: לקח לך חודשיים לענות ליושב-ראש ועדה על שאלות מאוד ברורות.
אלי אלאלוף: התשובות הגיעו רק שלשום.
מאיר כהן: חודשיים?
מאיר כהן: זה מהר.
אלי אלאלוף: תשמע, אני שוקל מאה קילו.
אלי אלאלוף: אבל זה אומר שהפניות שלה מנופאים, עד שנה וחצי הם לא מקבלים תשובה וכשהם מקבלים תשובה, היא דומה לתשובה שאני קיבלתי, שלא הבנתי ממנה שום דבר אופרטיבי.
אלי אלאלוף: זה שולח אותי למשהו אחר ששולח אותי למשהו אחר וכאילו משתחררים מאחריות.
אלי אלאלוף: לכן אני מאוד מברך את חברי שהגישו הצעה דחופה לסדר-היום כדי שתתבטאו.
אלי אלאלוף: לא חברי הכנסת בלבד אלה המנופאים.
אלי אלאלוף: אני רוצה לברך את החברים שלכם שלא "ירדו" מאתנו וממשיכים.
אלי אלאלוף: אני יודע שבשביל 150 או 200 מנופאים שהצטרפו לשביתה, זה מבחינה כלכלית פגיעה מאוד קשה.
אלי אלאלוף: ולכן אנחנו נעשה הכול, לא רק היום וגם נמשיך, כולל הצעות חוק אם נידרש.
אלי אלאלוף: אני חושב שבסוף המנופאים נופלים ממש בין הכיסאות, למרות שלדעתי האחריות המרכזית צריכה להיות על מי שהולך להרוויח מעבודתם המסורה והמסוכנת הזאת.
אלי אלאלוף: ברשותכם, חבר הכנסת מאיר, אתה הראשון.
מאיר כהן: שלום לכולם, אדוני היושב-ראש, ברוכים הבאים, בוקר טוב לכולם, חברות וחברי הכנסת הנכבדים שהואילו לבוא לכאן, יישר כוח.
אלי אלאלוף: לא ציינתי את חברי הכנסת שנמצאים פה – מירב בן ארי, אילן גילאון, דב חנין, איל בן ראובן ומאיר כהן.
מאיר כהן: אני אפתח ואציין, אדוני, שבסיפה של הדברים שלך דיברת על חקיקה.
מאיר כהן: נדמה לי שלפני כחודש הממשלה דחתה לזמן לא ידוע הצעת חוק טובה מאוד של חבר הכנסת איל בן ראובן, שביקשה, כמדומני – אתה תוסיף בדברים שלך – לשים מדי רוח, שזה התנאי המינימלי.
מאיר כהן: אני רוצה לפתוח בכמה נתונים, אדוני היושב-ראש, שהתפרסמו בעיתון "הארץ".
מאיר כהן: מדצמבר 2015 עד פברואר 2016 קרסו שישה עגורנים כתוצאה מרוחות חזקות וליקויי בטיחות.
מאיר כהן: מתחילת החורף האחרון נפלו עוד שלושה מנופים נוספים.
מאיר כהן: בספטמבר האחרון קרס מנוף באתר הרכבת הקלה בתל-אביב.
מאיר כהן: גברתי, חברי ממשרד העבודה, סעיף 73 בתקנות הבטיחות בעבודה, 1966, קובע: "לא יופעל עגורן צריח שעה שנושבת רוח בעוצמה העלולה לסכן את יציבותו או את העובדים בו או בקרבתו".
מאיר כהן: את המנופאים כולנו רואים וכל פעם מתרגשים.
מאיר כהן: כל פעם שאנחנו עוברים ליד אתר בנייה אנחנו מסתכלים על האנשים האלה, שתלויים שם בתוך תא קטן.
מאיר כהן: אני חייב להגיד לכם שכל פעם מחדש אני מתפעל.
מאיר כהן: אני שואל מי החבר'ה האמיצים שעובדים שם.
מאיר כהן: צנחתי אי אלו פעמים בחיי ובכל זאת, לראות את החבר'ה האלה תלויים שם ונושאים באחריות ובכיוון כל-כך מדויק משאות מעל לראשיהם של אנשים, של עובדים ומעל גגות של מבנים – אני מלא הערכה.
מאיר כהן: כל הזמן אמרתי שמי שעובד שם, כנראה אלה אנשים מאוד מאוד מיוחדים.
מאיר כהן: לצערי הגדול, העובדים האלה הפכו להיות לסרח עודף של תעשיית הבניין הישראלית.
מאיר כהן: לסרח העודף.
מאיר כהן: כשאני שומע את הנתונים האלה ואף אחד לא עשה כלום, אני פשוט לא מאמין.
מאיר כהן: אני מאוד מקווה, אדוני היושב-ראש, שהתמיכה בהם תהיה בלתי מסויגת ולא בכדי שאלתי איפה נציג ההסתדרות.
אלי אלאלוף: נמצא פה מהתאחדות בוני הארץ.
מאיר כהן: כן, בוני הארץ.
מאיר כהן: בוני הארץ – יבואו סינים מחו"ל.
מאיר כהן: אני מדבר יותר על ההסתדרות כי ההסתדרות קצת מאכזבת אותי ואני לא מתמודד להסתדרות, ברוך השם.
מאיר כהן: למה הם מאכזבים אותי?
מאיר כהן: כי זה לא דבר שהתחיל אתמול או היום.
מאיר כהן: היה צריך לבוא מזמן, לאגד אותם ולהיות החלטיים.
מאיר כהן: אבל דעו לכם שהיות ואתם לא אתם איזה מפעל של 3,000 איש, אז ככה מתייחסים.
מאיר כהן: אבל אני מאוד מקווה שאנחנו, חברי הכנסת, נצא מהדיון הזה בהחלטות מאוד מאוד ברורות מה לפחות אנחנו צריכים לזעוק מול הממשלה ומול המעסיקים שלכם.
מאיר כהן: המנופאים מתריעים מזה זמן רב על מצב בטיחות ירוד ומציינים את הדילמה המסוכנת בה הם פועלים.
מאיר כהן: החבר'ה האלה, אדוני היושב-ראש, נאלצים לבחור בין בטיחות לבין פרנסה.
מאיר כהן: לחשוב על זה שמגיע מנופאי שרואה שיש בעיית בטיחות, אבל החשש שלו הוא שהבוס שלו יקרא לו ויגיד לו: עוף הביתה, כמו שעשו לאותה גברת, כפי שקראנו בשבוע שעבר, החשש גורם להם לטפס על מנופים למרות שהם יודעים שהם מסכנים את חייהם ומסכנים את החיים של אלה שסביבם.
מאיר כהן: אבל הם חוששים מזה שמישהו יבוא ויגיד להם: לכו הביתה, אין לכם שכר.
מאיר כהן: מנופאים סינים עובדים כאן.
מאיר כהן: אני ארצה שתגידו לי, הקבלנים או נציגיהם, באשר לנושא זה.
מאיר כהן: הם עובדים 300 שעות בשבוע.
מאיר כהן: טוענים כנגד המנופאים האלה, אילן, שבגלל שהם רוצים לשמור על ביטחון תעסוקתי ועל שעות עבודה נורמליות ועל בטיחות שהם לא מנפיקים את הסחורה.
מאיר כהן: הסינים הרבה יותר טובים מכם.
מאיר כהן: אם יש סינים שמשלמים להם פחות ומנצלים אותם יותר, בוודאי.
מאיר כהן: והם מוכנים לעבוד בכל מקרה, אז כנראה שהמנופאים הולכים למדרון אחורי.
מאיר כהן: אף אחד לא מתייחס אליהם.
מאיר כהן: עובד ישראלי משתכר 37 שקלים לשעה.
מאיר כהן: מישהו מהמנופאים הישראליים משתכר יותר?
<אורי רובין: כולם.
מאיר כהן: כולם?
מאיר כהן: נשמע אותם.
מאיר כהן: עובדים סינים משתכרים 67 שקלים לשעה, לפחות הקבלן שמביא אותם.
מאיר כהן: תראו איזה פער.
מאיר כהן: כנראה הישראלים גמרו את הסיפור הציוני שלהם.
מאיר כהן: מעכשיו הסינים יחליפו אותנו בכל דבר.
מאיר כהן: עובד ישראלי על מנוף מקבל 37 שקלים ואם תגידו לי 40 שקל וטעיתי, לא טעיתי.
מאיר כהן: אבל 67 שקלים מקבל עובד סיני.
מאיר כהן: אדוני, לסיכום הדברים, אני מודה לך מאוד.
מאיר כהן: אני רק רוצה לציין, היושב-ראש, שהגשנו את ההצעה השבוע, ביום שני.
מאיר כהן: ביום שני השבוע היא אושרה בנשיאות.
מאיר כהן: בדרך-כלל הצעות כאלה מגיעות לוועדה חודש או חודשיים אחרי.
מאיר כהן: אני מודה לך אישית.
מאיר כהן: זה כל-כך חשוב מה שעשית.
מאיר כהן: הזזת את הכול ואמרת: בואו נטפל בזה.
מאיר כהן: לכן, תודה רבה.
מאיר כהן: שנית, אנחנו נלבן את הדבר הזה.
מאיר כהן: נלבן את הדבר הזה עד סופו ואני מציע לבוני הארץ ולכל אנשי הקבלנים, תזכרו, בסופו של דבר הבנייה בארץ תתבסס על הישראלים.
מאיר כהן: ככל שאנחנו נשמע את הסיפורים שמביאים סינים מכאן וטורקים משם, ככל שהעתודות האלה, ככל שהבנאי היהודי-ישראלי, המנופאי, הטייח ומכופף הברזל יהיו אנשים ששכרם יהיה הוגן, התפוקה תהיה לאין ערוך.
מאיר כהן: אי אפשר לקחת את החבר'ה הטובים האלה, לכופף אותם, לסכן את חייהם וכשהם יוצאים למאבק אז הם הופכים בעיניכם לאנשים הרעים.
מאיר כהן: הם לא האנשים הרעים.
מאיר כהן: זכותם הבלעדית להתאגד, זכותם הבלעדית לדרוש שכר הגון וחובתנו להקשיב להם ולטפל בזה.
אלי אלאלוף: (מחיאות כפיים)
מאיר כהן: אין מחיאות כפיים בכנסת ולא בשביל זה עשינו את זה.
אלי אלאלוף: אין מחיאות כפיים.
אלי אלאלוף: בבקשה, איל בן ראובן.
איל בן ראובן: בוקר טוב, ראשית, תודה לך, אדוני היושב-ראש על הדיון החשוב והמהיר הזה.
איל בן ראובן: שלא תטעו, היושב-ראש יחד אתי ויחד עם חברי כנסת נוספים, אנחנו עוסקים בנושא של בטיחות בנייה כמעט שנה ואנחנו בהחלט ערים למה שקורה.
איל בן ראובן: אני פונה אליכם המנופאים ואני קורא לכם חבריי המנופאים, כי אני רואה אתכם הרבה בשטח.
איל בן ראובן: בדרך-כלל אתם לא רואים אותי כי אתם נמצאים אי שם למעלה, אבל אני רואה אתכם ואני רואה את העבודה שאתם עושים.
איל בן ראובן: מי שדואג שאני אראה את הדברים יושב פה מולי, רועי, שעושה לכם באמת – מגיעות לו מחיאות כפיים על העבודה ועל ההשקעה שהוא משקיע כדי שאנחנו מפה נראה אתכם.
איל בן ראובן: הוא בעצם הקשר אלינו, כדי שאנחנו נטפל באמת בדברים החשובים שכל-כך מגיעים לכם.
איל בן ראובן: אדוני היושב-ראש, הצורה שבה פועלים המנופאים במדינת ישראל היא בלתי נסבלת.
איל בן ראובן: אין מילים אחרות.
איל בן ראובן: היא פשוט בלתי נסבלת.
איל בן ראובן: מדובר באנשים שתנאי העבודה שלהם הם כמעט בניגוד להיגיון הישר.
איל בן ראובן: היות וכך והיות והם עובדים אי שם כל-כך גבוה והיות והם נושאים משאות כאלו, שאם, חס וחלילה, קורה משהו, לא רק הם נפגעים והפגיעה יכולה להיות פגיעה סביבתית, איומה ונוראה, דווקא בגלל זה מחויבת המערכת לתת לאנשים האלה את תנאי הבטיחות והבסיס הטובים ביותר.
איל בן ראובן: הטובים ביותר.
איל בן ראובן: אנחנו מדברים פה על חיי אדם, לא פחות מזה.
איל בן ראובן: לא פחות מזה.
איל בן ראובן: אנחנו רואים בשטח את הדברים שגם חברי מאיר כהן דיבר עליהם.
איל בן ראובן: אנחנו רואים מנופאים שיוצאים לעבודה, שבאים בבוקר בחורף ואומרים למנהל העבודה שאי אפשר לעלות למעלה.
איל בן ראובן: אפילו לא צריך מד רוח.
איל בן ראובן: תראה מה קורה ותבין.
איל בן ראובן: ובדרך כלל התשובה היא: תעלה, או שאני אביא מישהו אחר.
איל בן ראובן: אנחנו רואים את האנשים האלה עובדים על מנופים לא כשירים, שלא נבדקו.
איל בן ראובן: ראינו בשטח מנופים בני ארבעים שנה שאין להם שום תעודה שמישהו בדק אותם.
איל בן ראובן: ועוד ועוד נתונים שזה פשוט מסמר שיער לראות איך הדבר הזה עובד.
איל בן ראובן: כמו שנאמר פה, הצעתי הצעת חוק כל-כך פשוטה וכל-כך הגיונית של מד רוח.
איל בן ראובן: דבר בסיסי שיהיה למנוף.
איל בן ראובן: ההצעה נדחתה.
איל בן ראובן: למה היא נדחתה?
איל בן ראובן: כי אולי מישהו אמר שיש איזשהן תקנות.
איל בן ראובן: רבותי, התקנות מה הן שוות בשטח כשאף אחד לא ממלא אחריהן ואף אחד לא מפקח על הדברים.
איל בן ראובן: מה זה "נדחתה"?
איל בן ראובן: כל יום שנדחה חוק כזה, כל יום שאין מד רוח כזה, מחר יכול להיות הרוג בגלל זה.
איל בן ראובן: מה הדחיות האלה כשמדברים על חיי אדם?
אלי אלאלוף: אי אפשר לבוא אליהם בטענות.
איל בן ראובן: בוודאי, בוודאי.
אלי אלאלוף: לפעמים יש טכניקות הגשה שמשיגים טוב יותר את הדברים.
איל בן ראובן: אני מציג לך את המצב.
איל בן ראובן: בוודאי שזה לא אליהם.
איל בן ראובן: הם הנושא וזה ברור לחלוטין.
איל בן ראובן: אני אקצר כי באנו לשמוע אתכם בדיון כזה.
אלי אלאלוף: אני אוהב את המשפט הזה וזה לכולם, בבקשה.
איל בן ראובן: מכאן אני פונה לקבלנים, למנהלי העבודה, תבינו שבטיחות זה כדאי כלכלית.
איל בן ראובן: זה כדאי לכם.
איל בן ראובן: מנופאים טובים ישראלים, שיודעים את העבודה, שיש להם רישיון הם בסיס לאיכות העבודה.
איל בן ראובן: בסופו של דבר זה כדאי לכם.
איל בן ראובן: זאת לא השקעה לשווא.
איל בן ראובן: זאת השקעה נכונה.
איל בן ראובן: אני יודע שהשר חיים כץ נפגש עם המנופאים, נכון, רועי?
איל בן ראובן: נפגשתם השבוע, שלשום.
איל בן ראובן: בסך-הכול המסר משם הוא מסר חיובי.
איל בן ראובן: אם באמת המסר הזה יילך קדימה, אנחנו נהיה אתו ואנחנו נעשה כל מה שאפשר.
איל בן ראובן: אני אומר פה ואני מרשה לעצמי להגיד את זה בשם חברי לכנסת, שאנחנו אתכם.
איל בן ראובן: כל אלה שנמצאים פה וישנם עוד.
איל בן ראובן: ואנחנו לא ננוח עד שנגיע למצב שבו התנאים שלכם, תנאי העבודה שלכם, יהיו תנאים סבירים.
איל בן ראובן: כשאתם עולים על מנוף אתם יודעים שנעשה כל מה שצריך כדי שאתם תרדו מהמנוף בשעה חמש או שש או מתי שתרדו, בסוף העבודה תחזרו למשפחות שלכם בבריאות ובביטחון שאתם עושים את מה שאתם צריכים לעשות.
איל בן ראובן: אנחנו נכבד אתכם ונהיה אתכם במאבקים שלכם עד שנגיע למצב הרצוי.
אלי אלאלוף: אני מברך את כניסתם של חברי הכנסת אוסמה סעדי, מסעוד גנאים ועבד אל חכים חאג' יחיא, שהוא גם בין היוזמים של הדיון הזה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, חברי הכנסת, אני אעבור למנופאים ואחר-כך נחזור אליכם.
אלי אלאלוף: הראשון יהיה רועי וינשטיין, בבקשה.
<רועי וינשטיין: שלום לכל הנכבדים בוועדה הזאת.
<רועי וינשטיין: אני דובר ארגון מפעילי עגורן צריח ואני כרגע פה בתור מנופאי ולא בתור דובר ארגון.
<רועי וינשטיין: ישבנו פה בוועדה בספטמבר וקראתי לכל האנשים בוועדה, שאת חלקם אני לא רואה – משטרה, שלטון מקומי ועוד כהנה וכהנה, וחבל.