GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עדי חן: צריך אולי ליצור ליווי אבל לא באופן כזה לשלול מבן אדם.
אלי אלאלוף: מי אמר את מה שאת אומרת?
אלי אלאלוף: מי מחברי הכנסת אמר את הדברים האלה?
אלי אלאלוף: מישהו מאתנו אמר שנשנה את החוק?
קארין אלהרר: אני אמרתי?
<עדי חן: אמרת שאי אפשר לתת סכום כסף גדול כזה.
אלי אלאלוף: אני מציע שהדיונים מטעמכם יהיו קצת פחות לוחמניים וייקחו בחשבון גם את הידע הבסיסי שיש לנו.
<עדי חן: אדוני, אנחנו רואים את הדברים בשטח.
<מוטי רנד: אני מהפורום למען ילדי רווחה.
<מוטי רנד: אני רוצה להתייחס לעניין של מנגנון התלונות.
<מוטי רנד: אנחנו רואים את זה כאחת החוליות הכי חשובות בחוק הזה ואני חושב שגם הוועדה.
<מוטי רנד: אני מתפלא שחודש לפני שזה עומד להיות מופעל, אין כאן הצעה מפורטת עליה דובר כבר לפני שנה.
<מוטי רנד: עד כמה שאני זוכר, בדיונים שהתקיימו לפני ארבעה חודשים דליה בר-שדה התחייבה לעשות ועדה שתטפל ותביא הצעות.
<מוטי רנד: לא הייתה כל פנייה לפורומים של הורים.
<מוטי רנד: אני חושב שגם נציגות של הורים צריכה להיות שותפה להכנת המנגנון הזה.
<מוטי רנד: בסך הכול הם הצד שמוסר את הילדים, שלוקחים להם את הילדים, ובעיני זה חמור מאוד.
<מוטי רנד: אני לא רואה איך זה ייפתר עד שהחוק יופעל בקצב הזה.
אלי אלאלוף: גם רומא לא נבנתה ביום אחד.
<סעדה יקותאלי: אני מהמשמר החברתי.
<סעדה יקותאלי: אני מציעה, לגבי הכסף שהחבר'ה לא יודעים מה לעשות אתו, הצעה והיא שזה יישמר לשירות הצבאי, ללימודים, למשהו מסודר, שמישהו ילווה אותם.
<איריס פלורנטין: יש הנחיות.
אלי אלאלוף: מי את גברתי?
<איריס פלורנטין: סמנכ"לית בכירה לשירותים אישיים וחברתיים.
<סעדה יקותאלי: אפשר לקבל את ההצעה שלי או לא לקבל אותה, אבל אני חושבת שילד שרואה הרבה כסף, שהוא במשפחת אומנה ואין לו כסף, הכול קצוב, המצב קשה או לא קשה והזהות העצמית שלו עדיין לא ברורה והוא לא יודע מה לעשות עם הכסף, אני חושבת - - -
<איריס פלורנטין: יש לנו הליך מסודר.
<סעדה יקותאלי: אני יודעת שחייל צריך ביטחון כספי.
<סעדה יקותאלי: הוא צריך כסף.
<סעדה יקותאלי: על זה צריך להיות מעקב.
<שלווה ליבוביץ: זה כתוב.
<סעדה יקותאלי: עכשיו זה יסתדר?
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת מתי יהיה תקן.
אלי אלאלוף: המנכ"ל אמר שאין בעיה.
אלי אלאלוף: אני חושב שהתקן לא פותר בעיות.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר שהתקן הוא לא הבעיה.
אלי אלאלוף: ההתייחסות לתופעה היא הבעיה.
אלי אלאלוף: אתם חייבים להתמודד ולנתח עד שתמצאו את התקן, ואני מכיר את הגיהינום של קבלת התקן והפעלתו וגיוס כוח האדם.
אלי אלאלוף: יש עשרות ילדים, מאות ילדים, עד 400 ילדים בשנה, וזה אומר אתם צריכים להיערך עם הכוחות הקיימים בתהליך כלשהו בנושא הזה, בהתחשב בהערה המשפטית שנאמרה.
אלי אלאלוף: תעשו את זה כבר עכשיו.
אלי אלאלוף: יש לכם אגף תכנון, שיעסוק בזה.
קארין אלהרר: יש ילד בצפון שמדצמבר ההורים שלו בוכים.
קארין אלהרר: הוא צריך לקבל עכשיו כ-300 אלף שקלים.
<שלווה ליבוביץ: אני מכירה אותם.
<שלווה ליבוביץ: מכירה את הנושא.
אלי אלאלוף: אל תגידי שמות.
אלי אלאלוף: אנחנו לא נכתוב את השם בפרוטוקול.
<סעדה יקותאלי: לא ידעתי שזה עומד על סכומים כאלה אבל באמת צריך ליווי, צריך עזרה.
<סעדה יקותאלי: אתם לא יודעים מה זה עושה לילדים האלה.
אלי אלאלוף: זה ילד שאומר – ואני אומר את זה על הבן שלי – כי פתאום אתה מקבל סכום כזה, איזו השתוללות יכולה להיות וזה לרעת הילד.
אלי אלאלוף: אתם דואגים 18 שנים לילד ופתאום אתם נותנים לו דרור.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שמשפטית אין דרך.
אלי אלאלוף: לשכת עורכי הדין, תתרמו להם את הידע שלכם.
אלי אלאלוף: הלשכה אוהבת לעזור לעולם, אז תעזרו.
אלי אלאלוף: איך אפשר להשאיר תופעה כזאת?
אלי אלאלוף: מדהים.
<ורד וינדמן: אני רוצה להציע משהו לעניין נציב הקבילות.
<ורד וינדמן: כאשר אתם קובעים את המנגנון, אתם משרד הרווחה, תשתפו בקביעה שלו, באופי שלו וזה הזמן כי זה אמור לפעול בעצם ב-6 בדצמבר.
<ורד וינדמן: תערבו בני נוער או בוגרי פנימיות, בוגרי אומנה, ילדים שנמצאים כבר בזה כי הראשונים שידעו לתת לכם אינפורמציה על ההנגשה, הנקודה אולי הכי חשובה שחברת הכנסת אלהרר ציינה, יהיו הם.
<ורד וינדמן: יש ימים ספורים לעשות את זה.
<ורד וינדמן: אמרתי את זה כבר בפורום אחר ואני אומרת שוב שהמועצה לשלום הילד מוכנה להרים את הכפפה בזמן הקרוב ולהיות חלק משולחן עגול כזה ולהביא את הקולות מהשטח כדי שהמנגנון הזה, שהוא אחד הדברים המשמעותיים ביותר שנקבעו בחקיקה, יהיה אפקטיבי ומשמעותי.
<רחלי ירדן: אני ממונה מחוזית על תחום ייצוג קטינים באגף לסיוע משפטי במשרד המשפטים.
<רחלי ירדן: אני מצטרפת לדבריה של עורכת הדין וינדמן.
<רחלי ירדן: אני חושבת שהאגף לסיוע משפטי עשה עבודה נרחבת מאוד של פרסום ו של הנגשה של השירותים שלנו ואנחנו יכולים לתת הרבה מהידע שלנו בתחום.
<רחלי ירדן: יש היום אתר.
אלי אלאלוף: השירות הזה יכול להיות פרטני?
<רחלי ירדן: כן.
<רחלי ירדן: השירות הוא רק פרטני.
אלי אלאלוף: תנצלו את זה.
אלי אלאלוף: תראו איזה יופי.
אלי אלאלוף: למדינה הזאת יש הכול אלא שהיא לא מדברת בתוך עצמה.
<רחלי ירדן: אני חייבת לציין שבהקשר הזה, גם בנושא של הכסף שאמור להשתחרר, אני חושבת שילדי אומנה שיש להם אפוטרופוס לדין שמלווה אותם לאורך שנים בתהליך, נראה לי שנכון יהיה גם להתייעץ אתו משפטית לפני שהם מקבלים את הכסף.
<רחלי ירדן: אני אומרת שוב שהפתרון צריך לבוא בתוך המשרד.
אלי אלאלוף: מי במשרד הרווחה יטפל בזה?
<שוש סמק: לרובם אין.
אלי אלאלוף: איך מטפלים בנושא הספציפי היום?
אלי אלאלוף: ריכוז הנושא.
<רינת וייגלר: לגבי בניית התורה המקצועית?
אלי אלאלוף: לא רק התורה המקצועית אלא גם המעשה.
אלי אלאלוף: אל תפצלו.
אלי אלאלוף: תנו לי שם אחד.
אלי אלאלוף: מי אחראי על הנושא הזה של ילדים שמגיעים לגיל שמקבלים את הכסף?
<רינת וייגלר: איריס.
אלי אלאלוף: איריס, אנחנו נשמח לקבל ממך דיווח תוך חודש על התקדמות הטיפול בנושא הזה.
אלי אלאלוף: גם אם זה לא בהפניה ישירה אלי אישית, תרשמי טיפול אישי ואני אדאג שידידתי קארין תקבל את זה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, כואב הלב.
אלי אלאלוף: אני חושב על הילדים האלה.
אלי אלאלוף: עשיתם מאמץ אדיר לטפל בהם, מביאים אותם, המדינה ידעה לחסוך עבורם כסף ופתאום אנחנו הופכים את זה למכה נוראית לילד.
<רינת וייגלר: אני רוצה להתייחס לנושא של נציב תלונות.
<רינת וייגלר: גם אנחנו לאורך הדרך אמרנו שזה בעינינו אחד הדברים והיו לנו הרבה דיונים עם חברת הכנסת אלהרר בסוגיה הזאת.
<רינת וייגלר: באופן אישי הנושא הזה מאוד קרוב ללבי ואני גם חושבת שהוא באמת משהו מאוד משמעותי כי אמורה להיות לו השפעה רחבה.
<רינת וייגלר: בכוונתנו היה להגיע לסדרי עדיפויות שלנו ועבדנו כאן על תקנות.
<רינת וייגלר: אני רק רוצה להזכיר בסוגריים שהוועדה הקציבה לנו תשעה חודשים שזה זמן קצר להתקנת תקנות.
<רינת וייגלר: אנחנו עובדים באמת בשיא המרץ.
אלי אלאלוף: אני אמרתי מילה על העבודה שלכם?
<רינת וייגלר: רציתי לומר מה הדברים שכן עשינו.
אלי אלאלוף: אני יודע להגיד מלים לא סימפטיות אבל לא בא לי, אין לי שום הצדקה להגיד לכם.
אלי אלאלוף: שלווה מכירה אותי הרבה שנים.
<רינת וייגלר: אני פשוט אומרת שמבחינת סדרי עדיפויות הנושא נמצא לגמרי על סדר היום.
<רינת וייגלר: אנחנו אכן חשבנו – ואני מרימה את הכפפה של ורד ואנחנו גם דיברנו על זה עוד לפני הדיון היום – שאנחנו כן נקים איזשהו צוות חשיבה, גם בין משרדי וגם נשתף בהקשר הזה את הארגונים הרלוונטיים.
<רינת וייגלר: אני חושבת שבניית התורה המקצועית היא ודאי חלק שצריך להיות יחד עם התקן כמו שאדוני אמר, עם מציאת התקן וכולי, תורה מקצועית שתהווה בסיס לעבודה.
<רינת וייגלר: זה אתגר מאוד רציני.
אלי אלאלוף: אגף התכנון במשרד הרווחה לא יכול לתרום איזו תשתית?
<רינת וייגלר: אנחנו נבדוק.
אלי אלאלוף: לשם כך הוא קיים.
אלי אלאלוף: בדוח העוני הוא לא ידע לספק לנו מסמך אבל לכם הוא לא יספק?
אלי אלאלוף: כדאי שתגידו לאגף הזה.
אלי אלאלוף: אם אני לא טועה יש שם רק 24 תקנים, אז שיוציא נייר שמתאים לפעילות של המשרד.
אלי אלאלוף: זה בפרוטוקול ואתם יכולים להראות את זה כי אין לי מה להסתיר.
<איריס זלכה: ברגע זה אני מהאגודה לזכויות האזרח.
<איריס זלכה: רציתי לשאול.
<איריס זלכה: עד כמה שראיתי בתוך חוק האומנה יש הרבה יותר תפקידים למפקחי האומנה, גם ביקורים בבתי האומנה וגם בתפקידים נוספים.
<איריס זלכה: האם יש גם שינוי בתקינה שלא ראיתי?
<איריס זלכה: לא ראיתי עוד תקני אומנה בעניין.
קארין אלהרר: שאלה טובה.
<איריס פלורנטין: לצערי התשובה היא לא.
<איריס פלורנטין: אנחנו מעלים את זה על סדר היום.
<איריס פלורנטין: זה לא נכנס לתכנית.
<איריס פלורנטין: מדובר על מפקחים מחוזיים.
<איריס פלורנטין: שאנחנו העלינו את זה על סדר היום.
<איריס פלורנטין: יתחילו ליישם את החוק ועל סדר היום ביקשנו תקנים נוספים לקראת ההפעלה שלו.
קארין אלהרר: בתקציב 2017 ו-2018?
<איריס פלורנטין: אנחנו ביקשנו תקציב.
<איריס פלורנטין: הכנסנו את הבקשה לכנסת וזה לא הלך.
<איריס פלורנטין: הכנסנו את הבקשה ל-2017.
אלי אלאלוף: יש בקשה לתקציב של 2017?
<איריס פלורנטין: יש בקשה.
אלי אלאלוף: תקציב 2017.
אלי אלאלוף: היא נכללה או לא נכללה?
<איריס פלורנטין: אנחנו הגשנו בקשה.
<איריס פלורנטין: אני לא יודעת מה אושר בתקנים.
אלי אלאלוף: אבל לשם כך יש לכם חשב.
אלי אלאלוף: הוא לא רק כדי להגיד לא.
אלי אלאלוף: שיעשה בדיקה מול האוצר.
אלי אלאלוף: זה התפקיד שלו ולא התפקיד שלך.
אלי אלאלוף: יש לך את אדון פריצקי, שילך לאוצר וייתן לכם את התשובה.
אלי אלאלוף: זה בתוך המשרד.
אלי אלאלוף: שיבוא פריצקי ויברר.
אלי אלאלוף: אם מחוקקים חוק, המשך הטיפול הוא שלו.
אלי אלאלוף: חשבתי שיש בעיה בין משרדית אבל אני מגלה יותר ויותר בעיות פנים משרדיות.
אלי אלאלוף: חוסר הידברות.
אלי אלאלוף: חוסר קשר.
אלי אלאלוף: אני אוהב לראות אתכם אבל בסוף כשתצאו מכאן תמשיכו לדבר ותוציאו לנו חוק.
אלי אלאלוף: זה חוק מהפכני מצוין וחשוב שדואג לילדים הכי חלשים, הכי חלשים גם כלכלית.
אלי אלאלוף: אל תהיו נדיבים לאחרים.
אלי אלאלוף: זה חלק מהמלחמה שלי בנושא קצבאות אוניברסליות, שנותנים כסף כאילו יש לנו עודף.
אלי אלאלוף: אנחנו נותנים לסטפ ורטהיימר קצבת זקנה.
אלי אלאלוף: אוניברסלי.
אלי אלאלוף: כל האקדמיה חוגגת עכשיו.
<סעדה יקותאלי: 2.200 שקלים קצבת זקנה.
אלי אלאלוף: אני מודה, גם לי זה נראה סכום מיותר.
אלי אלאלוף: לא למי שזקוק.
אלי אלאלוף: מי שזקוק, צריך לתת לו פנסיה הרבה יותר גבוהה.
אלי אלאלוף: הכוונה שלי היא שהקצבאות בכלל לא יכולות להיות אוניברסליות .
אלי אלאלוף: יותר מפעם אחת אני משחק עם אנשים מאוד מבוססים ואני אומר, יוסי, שמוליק, אתה מקבל קצבת זקנה, אומרים לי שאני צוחק עליהם.
אלי אלאלוף: עושים את הבדיקה ואז מתחילים לכעוס על המדינה שמבזבזת עליהם את הכסף, אבל אם היינו חוסכים את שני העשירונים העליונים, היינו חוסכים בקצבת זקנה, ילדים ודמי לידה, רק שלושה מיליארד שקלים.
אלי אלאלוף: תודה על הדיווח.
אלי אלאלוף: תודה על זה שהבאתם בעיה קשה וזה חלק מהמשחק.
אלי אלאלוף: אני מעריך את זה, גם אם אני כועס כי פתאום יש 1,600 ילדים שלא ידענו עליהם, שלא ידעתם עליהם.
אלי אלאלוף: אני אומר ידענו, זאת המדינה וכולנו שייכים לה.
אלי אלאלוף: ביקשתי לאורך הדיון שיהיו דיווחי ביניים בכתב אלי, ליושב ראש הוועדה, ואנחנו בוועדה נדאג להפיץ אותם.
<קריאה: התקציב מפריצקי, הוא יכול להגיד לך את זה מחר בבוקר.
אלי אלאלוף: הנושא של פריצקי, הוא טכני.
אלי אלאלוף: הוא נושא כל כך קטן שזה לא תפקידנו לדאוג.
אלי אלאלוף: אבל שאר הדברים, שאר הבקשות שלנו לדיווחים, התמודדות, בין מערכתי, בכלל יש כאן בעיה קשה מאוד שאין מספיק הידברות בין הביטוח הלאומי למשרד הרווחה גם במטה וגם בשטח.
אלי אלאלוף: אמרתי את זה לפני מספר שנים ולצערי אני רואה את זה.
אלי אלאלוף: יש שיפור.
אלי אלאלוף: אני השתתפתי בדיון בבאר שבע דווקא ושם הראו לי את שיתוף הפעולה, אבל יש מה לשפר.
אלי אלאלוף: אני מוקיר את שתי המערכות ויודע שהן יכולות אבל יכולות גם לשפר את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון המשך ואני מבקש מכם ללא חשש להביא בעיות.
אלי אלאלוף: לבוא ולומר שזה טוב, אפשר לעשות בלי ישיבה אבל תבואו עם בעיות כדי שאנחנו נעזור ונעמוד לרשותכם.
אילן גילאון: אנקדוטה קטנה ותבינו מה משטר הדיון כאן.
אילן גילאון: יום אחד ננעלו לי המפתחות בתוך האוטו, כאן, בירושלים.
אילן גילאון: הגיע איזה פורץ מנעולים, בחור חרדי ואמר לי, שמע, אני יכול לעשות את זה, זה עולה לך חמישים שקלים, אני יכול לעשות את זה בשעה או בדקה, מה שאתה מעדיף.
אילן גילאון: אני אומר לכם אותו הדבר.
אילן גילאון: כמובן שאני החלטתי על שעה כדי שלא יקבל סתם כסף.
אילן גילאון: אני מוכרח לציין בסיפוק פגישה שהייתה לנו בשבוע שעבר בלשכת עורכי הדין.
אילן גילאון: לא תמיד מזדמן לי להגיד דברים חיוביים על עורכי דין, בדרך כלל המפגשים שלי עם עורכי דין, הם לא טובים אבל לדעתי שם יתחיל צבא הנגישות.
אילן גילאון: מי חשב שזה יהיה?
אילן גילאון: עורך דין איתן עמרם הוא חוזה הרעיון.
אילן גילאון: זה הולך להיות משמר הנגישות שיוקם על בסיס של עורכי דין כדי לעזור גם לנציבות וגם לכולנו לאכוף ובעיקר להשריש את הרעיון.
אילן גילאון: הזמן שלנו יקר.
אילן גילאון: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו היינו כאן ב-3:30 אבל זה תלוי בכם.
אילן גילאון: נדמה לי שיש שני דברים מהותיים שאני רוצה להשאיר אותם לסוף והם בעייתיים.
אילן גילאון: כל מה שיש עליו הסכמה, אני מציע שנעשה אותו.
אילן גילאון: נשאיר את העניין של הבניין האורגני והמעליות.
אילן גילאון: כל המצמצם דיבור, מביא גאולה לעולם והיום זה חד משמעית.
אילן גילאון: אנחנו בצו בית משפט צריכים לסיים את העובדה שלנו.
אילן גילאון: חבל מאוד שהגענו לדבר הזה, בעיקר כאשר זה קשור לבתי ספר.
אילן גילאון: לדעתי בתי ספר צריכים להיות גורם הנגישות מספר אחד כי הרי שם אנחנו מחנכים לעיקרון הזה.
אילן גילאון: בפרפראזה למה שאמרו שרים ונגידים, נגישות יותר חשובה מיהדות, אם צריך לדרג את זה בחשיבות.
אילן גילאון: יותר ממתמטיקה בוודאי ויותר מלימודי יהדות וכל דבר אחר כי נגישות היא בדיוק תפיסת העולם בה היא ממקמת את האדם בתוך ההוויה ואם זה לא בבית ספר, אז איפה אנחנו עוד עושים את זה?
אילן גילאון: לא אבלבל לכם יותר את המוח כי אני אומר את הדברים האלה כל ישיבה.
אילן גילאון: ג'מאל, ברוך הבא לישיבה שלנו.
אילן גילאון: אתה מוזמן להתבטא לא בכל עת אבל מדי פעם כאשר תצטרך.
אילן גילאון: כאן התמצות הוא הרעיון כי יש המון פרטים קטנים וצריך להתקדם אתם מהר.
אילן גילאון: הכוונה של כל האנשים האלה בסופו של דבר היא טובה, באמת.
אילן גילאון: הכוונה של כל האנשים בלי יוצא מן הכלל, אפילו של עורכי הדין, היא טובה.
ג'מאל זחאלקה: גם הדרך לגן עדן רצופה כוונות טובות.
אילן גילאון: אתה אמרת.
אילן גילאון: זה לא דומה למה שקורה כאן.
אילן גילאון: כאן באמת יש כוונות טובות.
אילן גילאון: אנחנו מתקדמים בקצב של מכירה פומבית.
<אייל לב ארי: אני אתן הקדמה כללית.
<אייל לב ארי: לגבי תקנות תכנון ובנייה אני אקדים ואומר שבמקור הן היו אמורות להיות בתקנות האורגניות, הגנריות של הבקשה להיתר אגרות, היכן שמוסדר גם כל הנושא של בניין מגורים חדש, אבל בגלל הפרדת הסמכויות, העברת רוב הסמכויות של חוק התכנון והבנייה בכנסת הזאת לשר האוצר, נוצר פלונטר משפטי שהצ'ופצ'יק של תקנות הנגשה של אנשים עם מוגבלות לפי הוראות התכנון והבנייה נשארו תחת סמכות שר הפנים.
<אייל לב ארי: הסמכות של שר האוצר ביחס ליתר התקנות, כולל אותן תקנות גנריות, הועברה אל שר האוצר.
<אייל לב ארי: אנחנו חשבנו שכן יש סמכות לשר הפנים תוך הסמכה ספציפית לתקן את התקנות הגנריות אבל בגלל הנסיבות לא עמדנו על העניין הזה, כדי שהתקנות יתקדמו.
<אייל לב ארי: זאת דעתי ואני עדיין מביע אותה גם כאן.
ג'מאל זחאלקה: אתם מצביעים?
אילן גילאון: אנחנו ועדת משנה ואחרי כן ועדת העבודה והרווחה מאשרת.
ג'מאל זחאלקה: מתי מתכנסת הוועדה?
אילן גילאון: ברגע שנסיים את התקנות.
ג'מאל זחאלקה: לא היום.
ג'מאל זחאלקה: זאת הייתה שאלה טכנית כי אני רוצה להיות.
<אייל לב ארי: תקנות התכנון והבניה (ביצוע התאמות נגישות למוסד חינוך חדש), התשע"ז-2016 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 158ו1(1) ו-(ט) לחוק ה תכנון והבנייה, התשכ"ה-1965 (להלן – החוק), ולאחר התייעצות עם המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ועם ארגונים הפועלים לקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: פרק א': פרשנות הגדרות בתקנות אלה – "אולם" – בניין או חלק מבניין המשמש להתכנסות במוסד חינוך ואינו מרחב מנהלה או מרחב לימוד.
<אייל לב ארי: "בניין מרכזי" - עליו יש הערות ולכן נחזור אליו לאחר מכן.
אילן גילאון: נדון עליו בסוף הדיון.
אילן גילאון: תסביר כדי שגם חבר הכנסת זחאלקה יהיה בעניין לגבי הבניין המרכזי וידע במה מדובר.
<אייל לב ארי: בניין מרכזי הוא בניין במקרה שיש מספר בניינים במוסד החינוך שנקבע כבניין מרכזי ובו מרוכזות רוב הפונקציות של בית הספר.
<אייל לב ארי: לפחות בתקנות או לפי ההסמכה בחוק, אמור גם להיבנות פיר מעלית והשירותים הנגישים לאנשים עם מוגבלות.
אילן גילאון: שתלמיד יוכל להגיע לכל הפונקציות הנדרשות בבית הספר, אם זו מעבדה, כיתת לימוד, אולם.
<אייל לב ארי: "חוק השוויון" – חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998.
<אייל לב ארי: "כיתת לימוד ייעודית" – ספרייה, מעבדה, חדר מחשב, חדר אומנויות, חדר טכנולוגיה וכיוצא באלה.
<אייל לב ארי: "מוסד חינוך" – כהגדרתו בסעיף 19לב לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998.
<אייל לב ארי: "מוסד חינוך חדש" – מוסד חינוך שההיתר לבנייתו או לשימוש בו ניתן לאחר תחילתן של תקנות אלה לפי תקנות בקשה להיתר.
<אייל לב ארי: "מוסד חינוך קיים" – כמשמעותו בסעיף 19לג1 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ובתקנות מוסד חינוך קיים.
<אייל לב ארי: "מרחב לימוד" – מרחב במוסד חינוך המיועד ללימוד.
<אייל לב ארי: "מרחב מינהלה" – מרחב המיועד לשימוש שאינו לימוד, לרבות חדרי הנהלה ומזכירות, חדרי טיפולים, חדרי מורים ויועצים, חדר אחות.
<אייל לב ארי: "תקנות בקשה להיתר" – תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר), (תנאיו ואגרותׂ), התש"ל-1970.
<אייל לב ארי: "תקנות מוסד חינוך קיים" – תקנות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (התאמות נגישות במוסד חינוך קיים), התשע"א-2011.
<אייל לב ארי: כל מונח אחר בתקנות אלה יתפרש לפי החוק ולפי חלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר.
<אייל לב ארי: אנחנו רוצים להכניס כאן את 158ו(3).
<נאוה אושר: אפשר להוסיף שהתקנות האלה לא יגרעו.
<נאוה אושר: קיבלנו איזושהי בקשה לגבי סעיף 158ו(3) שקובע את החובה לקבל חוות דעת של מורשה לנגישות מבנים.
<אייל לב ארי: זה בא לפתור.
<נאוה אושר: אנחנו אמרנו שאנחנו רואים בכך בעיה של חריגה מסמכות ולפיכך בסוף הוסכם שאנחנו נקבע בתקנות שהתקנות האלה לא גורעות מההוראה הקבועה בסעיף האמור.
<נאוה אושר: זה שאם לא נקבע את זה, זה יגרע אבל למען הסדר הטוב, כדי שזה יהיה ברור.
<שמואל חיימוביץ': את התקנות האלה השאירו במשרד הפנים ולא העבירו למינהל התכנון כפי שהיה צריך.
<אייל לב ארי: זה הפלונטר שתיארתי בתחילת הדיון.
אילן גילאון: אני מבקש מעורכי הדין שבינינו, אם אתם רוצים להמשיך בשפה הזאת – אנחנו נלך.
<נאוה אושר: אני אשמח להסביר שוב.
<נאוה אושר: יש הוראה שקבועה בחוק התכנון והבנייה שקובעת שיש צורך כאשר יש בקשה להיתר לקבל חוות דעת של מורשה לנגישות מבנים.
אילן גילאון: אנחנו לא מבינים שפה משפטית.
<נאוה אושר: אני מסבירה את עצמי.
<נאוה אושר: ההוראה הזאת תחול בכל מקרה - עכשיו יהיה קצת משפטי, אבל לא נורא – כי היא חלה בחקיקה ראשית.
<נאוה אושר: אבל למען הסדר הטוב, עלתה כאן הצעה של אייל והיא שנכתוב כאן בתקנות שהתקנות האלו לא יגרעו מההוראה שהזכרתי.
<נאוה אושר: מה ההוראה?
<נאוה אושר: לקבל חוות דעת של מורשה לנגישות מבנים בהיתר כדי שזה יהיה ברור.
<נאוה אושר: כדי שמי שיראה את התקנות, יקבל.
נורית קורן: לא מזיק שיהיה בתקנות האלה סעיף 158ו(3).
<נאוה אושר: זאת רק הפניה, שזה לא יגרע.
<ערן טמיר: מה שחשוב זה שיהיה ברור, שאי אפשר לתת היתר בנייה או תעודת גמר או טופס 4 בלי שמורשה נגישות יעבור ויסתכל ויגיד.
<שמואל חיימוביץ': כי לכאורה יש סכנה כזאת.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, באיזה שלב זה?
ג'מאל זחאלקה: בשלב הסיום?
<ערן טמיר: גם בשלב ההיתר והאכלוס.
<אייל לב ארי: פרק ב': כללי חובת ביצוע התאמות נגישות למוסד חינוך חדש קצת שינינו כאן ואני ארצה לשמוע את התייחסות משרד החינוך לגבי פסקה (א).
<אייל לב ארי: במקור הסעיף אמר: במוסד חינוך חדש יבוצעו התאמות נגישות כמפורט בתקנות אלה.
<אייל לב ארי: קיבלנו הערה שרוצים להפוך את זה מסביל לפעיל.
<אייל לב ארי: שינינו את זה לנוסח הבא?
<אייל לב ארי: בעלות תהיה אחראית לביצוע התאמות נגישות במוסד חינוך חדש כמפורט בתקנות אלה.
<אייל לב ארי: האם מבחינת
<אייל לב ארי: כם נכון השימוש ב"בעלות" או לומר שבעלות של מוסד חינוך תהיה אחראית לביצוע התאמות הנגישות?
<קריאה: לא בעלות.
<אייל לב ארי: האם מבחינת הניסוח של הבעלות כמו שמשרד החינוך - - -
<אילן שי: מבחינתנו זה בסדר.
נורית קורן: בשלב התכנון כבר ברור מי תהיה הבעלות בכל מקרה?
<קריאה: בעלות של המוסד.
ג'מאל זחאלקה: יש כאן בעיה.
ג'מאל זחאלקה: העניין הזה לא פשוט.
ג'מאל זחאלקה: זה נופל בדרך כלל במקומות כאלה, בין הרשות המקומית למשרד החינוך.
ג'מאל זחאלקה: זה אומר זה אחראי וזה אומר זה אחראי.
<נאוה אושר: גם בחקיקה יש הוראות הקובעות הבעלים.
<נאוה אושר: לכן אם יש גם בחקיקה הוראות כאלה, נראה לי שאולי לא נכון להתחיל להגדיר כאן.
<נאוה אושר: גם בחקיקה הם נדרשו לזה והם ראו לנכון.
ג'מאל זחאלקה: מותר לפרט.
ג'מאל זחאלקה: מותר להבהיר.
ג'מאל זחאלקה: זה לא סותר את החוק.
<נאוה אושר: אני אומרת שצריך לזכור שזה בכל זאת מסכת אחת.
ג'מאל זחאלקה: אם יש לך יותר מגורם אחד שיכול ליפול תחת זה, אני חושב שצריך להיות גורם אחד.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, בחוק יהיה ברור שזאת לא רשות מקומית או לפעמים זאת כנסייה או לפעמים משרד החינוך.
ג'מאל זחאלקה: שיהיה ברור עד כמה שאפשר.
ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה שכל אחד יפיל את האחריות על השני.
אילן גילאון: לפני שכולם מתפלפלים, תן את הניסוח שלך.
<אייל לב ארי: אם אני זוכר נכון, בתקנות למשל של הנגשה פרטנית, הגדרנו בעלות.
<קריאה: שם זה משהו אחר.
<אייל לב ארי: אבל זאת לא אותה בעלות.
אילן גילאון: מה הבעלים של המקום?
<אילן שי: הגדרנו לפני שיצרנו את הפיצול הזה.
<אילן שי: אנחנו בשלב שמישהו שיש לו שטח בונה מבנה של מוסד חינוך.
אילן גילאון: מה זה מישהו שיש לו שטח בונה מבנה?
אילן גילאון: לא הבנתי את זה.
אילן גילאון: אני מחר הולך ובונה על שטח מבנה שלש משרד חינוך?
אילן גילאון: זאת יכולה להיות רשות מקומית.
<אילן שי: זאת יכולה להיות רשות מקומית, זה יכול ל היות גם תאגיד.
אילן גילאון: או שאתה לוקח ממישהו את המקום.
<אילן שי: לפני שהרשות המקומית עשתה נניח נוהל הקצאה והעבירה את זה למישהו כדי שיפעיל שם מוסד חינוך מוכר שאינו רשמי.
אילן גילאון: מי הבעלים במקרה כזה?
<אייל לב ארי: אולי אתם רוצים לפרק את זה בצורה אחרת.
<אייל לב ארי: משרד החינוך, רשות מקומית או תאגיד שהוא בעלות של מוסד חינוך?
אילן גילאון: מה בדיוק הכנתם לדיון הזה אם אתם עכשיו דנים בדברים הכול כך בסיסיים האלה של מי הבעלות?
אילן גילאון: על מה ישבתם?
ג'מאל זחאלקה: בחוק יש הגדרה למילה בעלות?
אילן גילאון: ביקשתי מאה פעמים להביא לכאן את הדברים טחונים ולא לנהל כאן את הדיון, לא ברמה של הגדרת הבעלות והבעלים.
אילן גילאון: לא נסיים את זה לעולם.
אילן גילאון: כל פעם אני אומר את זה וכל פעם זה קורה מחדש.
<נאוה אושר: ובכל זאת עלתה כאן איזושהי הצעה לאמץ את ההגדרה בתקנות מוסד חינוך קיים?
<אביבית ברקאי - אהרונוף: או בתקנות נגישות פרטנית.
<אייל לב ארי: שם יש מוסד חינוך.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: נכון ויש הגדרה.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: בעל מוסד חינוך, במוסד חינוך רשמי - רשות החינוך המקומית, במוסד חינוך שחל עליו חוק הפיקוח – המנהל הכללי של משרד החינוך להפעלת מוסד החינוך לפי חוק הפיקוח.
<אילן שי: אבל אנחנו נמצאים בשלב שיש כאן שטח שעליו מבקשים לבנות מוסד חינוך שעוד לא הוצא לו רישיון כמוסד חינוך מוכר שאינו רשמי.
<נאוה אושר: אל תשכח שיש גם תוספת.
<נאוה אושר: יש גם עניין של תוספת וגם את זה צריך לקחת בחשבון.
<נאוה אושר: יכול להיות שכן נכון לאמץ את ההגדרה הזאת.
<נאוה אושר: אולי אפשר להוסיף בסוף את המלים "לפי העניין".
ג'מאל זחאלקה: אפשר לומר כהגדרתו בחוק, אם יש הגדרה כפי שקראת.
<אייל לב ארי: על פסקה (ב) אנחנו מדלגים.
<אייל לב ארי: בניין המשמש למטרות שונות מהאמור בפרק זה בבניין או חלק מבניין במוסד חינוך חדש המשמש למטרות שונות מן המפורט בפרק זה, יחולו ההתאמות שבפרק א' לחלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר, בשינויים המחויבים, לפי מטרות השימוש הדומות להם ביותר מבין המטרות והשימושים המפורטים בו, לדעת מהנדס הוועדה המקומית לאחר התייעצות עם מורשה לנגישות מבנים.
<מיכל שיק הר-טוב: אני לא הבנתי ואני אשמח להבהרה.
<מיכל שיק הר-טוב: מה הכוונה למטרות שונות?
<אייל לב ארי: על זה אמרנו שיש כאן שימושים מעורבים.
<שמואל חיימוביץ': אם יש פעילויות שלכאורה הן תחת ההגדרה של מקום קיים ולא של מוסד חינוך.
<מיכל שיק הר-טוב: זאת אומרת, יחולו התקנות הכלליות?
<מיכל שיק הר-טוב: כתבתם את זה למען הסר ספק?
אילן גילאון: אם אלה דברים שמכלילים ומאפשרים לך לכלול את כל הדברים בפנים, לא כדאי לברר.
אילן גילאון: אם זה מצמצם, אז כן, אבל אם זה מרחיב – לא.
<אייל לב ארי: התאמות נוספות במוסד חינוך חדש לילדים עם מוגבלות במוסד חינוך חדש שהוא מוסד לחינוך מיוחד כהגדרתו בחוק חינוך מיוחד, התשמ"ח-1988, יידרשו התאמות נגישות נוספות על הקבוע בתקנות אלה או פטור מסימני אזהרה מובלטים מפני השטח לפי צרכי התלמידים שאותו מוסד לחינוך מיוחד נועד לשרת.
<אייל לב ארי: התאמות כאמור יוכנו בידי מהנדס הוועדה המקומית הנוגעת לעניין, בהתייעצות עם מורשה נגישות מבנים ומורשה נגישות שירות ויימסרו למוסד הנוגע בדבר.
<אייל לב ארי: זה שינוי שהוכנס בעקבות הערת נגישות ישראל.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: גם לי הייתה הערה.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אני חושבת שההפרדה הזאת בין מוסדות לחינוך מיוחד למוסדות חינוך רגילים, היא עצמה בעייתית.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: במקום שאנחנו מדברים על שילוב ויש איזשהו חזון שכל התלמידים עם צרכים מיוחדים בסופו של דבר ילמדו באיזשהו קומפלקס ביחד עם תלמידים שנקראים רגילים.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אני חושבת שיש כאן בעיה מראש להכתיב שרק במוסדות מסוימים יהיו הנגשות שמיועדות לילדים עם צרכים מיוחדים שיכולים גם ללמוד בבתי ספר רגילים.
אילן גילאון: מה שאמרת, זה בדיוק כל הרעיון אבל לא כך זה כתוב.
אילן גילאון: כל סביבה, כל בית ספר צריך להיות מותאם לכל.
אילן גילאון: לא מתחילים עכשיו לבנות איזה חריגות תהיה במקום פלוני או אלמוני.
אילן גילאון: הבניין צריך להיות נגיש לכל.
אילן גילאון: על זה אנחנו עובדים כל הזמן.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אני מסכימה.
אילן גילאון: את ראית כאן משהו שמצמצם?
<אביבית ברקאי - אהרונוף: לפחות על פניו.
אילן גילאון: חוץ ממסגרת החוק וההנחה שניתנה למוסדות החינוך בגדול שיש בזה הנגשה פרטנית כזאת או אחרת, ולא דיברנו על בניין חדש או על בניין אורגני חדש ולא על תוספת.
אילן גילאון: אלה דברים אחרים אבל כאן
אילן גילאון: מבחינתי הנגישות צריכה להיות נגישות כוללת לכל, בלי שום הבחנות.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אני רק רוצה לוודא שאין כאן הבחנה.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: שההתאמות הללו ניתנות גם בבתי ספר שאינם מוסדות לחינוך מיוחד, מקום בו יש ילדים עם צרכים מיוחדים שזקוקים לאותן התאמות.
<שמואל חיימוביץ': אני אסביר.
<שמואל חיימוביץ': תקנות ההנגשה של מוסד חינוך רגיל הן ברורות ומצומצמות.
<שמואל חיימוביץ': אנחנו יודעים שזה לא עונה על כל הדרישות.
<שמואל חיימוביץ': יש בתי ספר לחינוך מיוחד, כרגע זאת מציאות, ולא בטוח שזה לא יהיה בעתיד.
<שמואל חיימוביץ': ככל שמתכננים ובונים כאלה, חשוב להכניס בהם את כל הדרישות הייחודיות הרלוונטיות לאותו סוג חינוך מיוחד שיש שם.
<שמואל חיימוביץ': זה בא לענות על זה.
אילן גילאון: הנושא שלנו הוא מבנה חדש.
אילן גילאון: להזכיר לכם.
אילן גילאון: לא מבנה קיים אלא מבנה חדש וכמבנה חדש כל ההתאמות צריכות להיכלל בתוכו למעט אותם דברים שאנחנו במחלוקת, למשל בעניין של הפיר למעלית או המעלית.
אילן גילאון: אלה הדברים שאנחנו עדיין מתלבטים לגביהם.
אילן גילאון: הכול נגזרת של הפשרה שאני אמרתי לא פעם שאני לא הייתי הולך עליה במשרד החינוך אבל זה עניין של פונקציה תקציבית ולא משהו אחר.
אילן גילאון: במסגרת הזאת צריך להבחין בין בניין חדש לבניין קיים.