GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עופר רימון: אם רוצים לדבר על הכשרה מקצועית צריך להפנות גם משאבי הכשרה מקצועית, כי המשאבים שלנו מופנים ללימודי מקצוע, אבל להכשרה מקצועית יש עוד משאבים שצריך כדי לתת להם קורסים, כדי לשלם להם על ההסמכות, ולכן אני קורא להסתכל על משרד החינוך כמשאב הגדול הלאומי להסמכות מקצועיות.
<עופר רימון: אנחנו הולכים לשם, אנחנו מאוד רוצים את זה, אבל הייתי רוצה, אלי, ברשותך, כשאתה מוביל את המהלך הגדול הזה, לראות אותנו כבסיס לייצר אצלנו בבתי הספר, ותדע, המון מנהלי בתי ספר פונים אלינו ואומרים לנו, במקביל לזה שילד לומד מלונאות ותיירות, לומד בנייה ואדריכלות, שהוא גם יעשה הסמכה מקצועית תוך כדי הלימודים.
<עופר רימון: אנחנו מאוד רוצים לחזק את זה אצלנו, אין לנו את כל המשאבים שאנחנו צריכים, כי כשמדברים על הכשרה מקצועית אנחנו לא נספרים כחלק מהמשוואה בדרך כלל.
עבדאללה אבו מערוף: אולי תחשבו על כיתה 13, אחרי י"ב, שתהיה הכשרה.
<עופר רימון: כן, אז אנחנו עושים את זה, אבל אנחנו רוצים גם - - - את זה אנחנו עושים ואנחנו גם מאוד מחזקים, גם במגזר של דוברי ערבית, גם במגזר החרדי, פעם זה לא היה, שימשיכו ללימודי טכנאים והנדסאים, היום יש לנו פרויקט טוב יחד עם התאחדות התעשיינים, שכבר בכיתה י"ב הם לומדים ללימודי טכנאים.
<עופר רימון: אבל אנחנו רוצים עוד ועוד ילדים, שייצאו גם עם תעודת בגרות וגם עם תעודת מקצוע, שתעודת המקצוע תהווה להם רשת ביטחון בכל מקרה וחסרים לנו משאבים, בוא נגיד את האמת.
<שולי אייל: אני חייב להודות שאני טיפה מבולבל, היושב ראש.
<שולי אייל: אתה ציינת שהתקציבים שלנו פר תלמיד נחותים משלהם והוא עכשיו רוצה להידמות לנו בתקציבים.
אלי אלאלוף: במרכיבים החסרים לו.
<שולי אייל: אני חייב לומר שהתקציבים עבור הנוער במשרד הכלכלה, העבודה, או איך שתקרא לזה, התלמידים שלנו בהחלט לא מקופחים - - -
אלי אלאלוף: אתה יודע איך לקרוא לו.
<שולי אייל: תלמידי משרד העבודה והרווחה.
אלי אלאלוף: לצערי זה עכשיו עבודה וזהו.
<שולי אייל: עבודה, אוקיי.
אלי אלאלוף: יש החלטה - - -
עבדאללה אבו מערוף: עבודה, רווחה ושירותים חברתיים.
<שולי אייל: התלמידים שלנו בהחלט לא מקופחים.
<שולי אייל: יתרה מכך, אפילו שלושה בתי ספר שנלקחו מאיתנו ללא שום תהליך מסודר, מנהלת בית ספר מתקשרת אליי ומתחננת לסיוע של יועצים פסיכולוגיים,כי עכשיו היא לא מקבלת את המענה הזה, אז לכן אני מוכן לקיים כל דיון, אבל על בסיס נתונים אמיתיים ובוא נשים את הנתונים על השולחן ונלמד אותם.
אלי אלאלוף: אל תחזור על בעיית הנתונים, זה אתם אשמים.
<שולי אייל: אנחנו לא אשמים, בטח לא בנתונים - - -
אלי אלאלוף: אתם ורק אתם אשמים.
אלי אלאלוף: יש לנו ממ"מ מדהים שרץ אחריכם לקבל.
<שולי אייל: אני מתנצל, בפעם הבאה אני אשב איתה ונצמצם פערים.
<שולי אייל: לגבי הכשרת מבוגרים, שזה יותר מטרת הדיון, אני חושב שאת הנוער מיצינו כולנו ולא מעט, זה נכון שבמספרים זה לא נראה הרבה, במספרים מוחלטים 129 מיליון שקל זה לא הרבה.
<שולי אייל: כשהגעתי לאגף זה היה 50 מיליון בסך הכול ואני שמח שאנחנו במצב הרבה יותר טוב, רחוק מאוטופיה, רחוק ממה שהיה ב-2002, אבל הסיבות האמיתיות לתחילתו של המשבר, חוק ההסדרים ב-2002-2003, שנלקחו דמי הקיום מאלה שהלכו להכשרה מקצועית, אנשים לא מצליחים לשרוד הרבה פעמים קורסי יום של עשרה חודשים ללא שום סיוע, מדובר על אנשים עם משפחות, עם ילדים, הם מתקשים.
<שולי אייל: כשאני מגיע לקורסים היחידים שמבסוטים שם ומחייכים זה החרדים, שאנחנו מטפלים בהם, של צה"ל, שמקבלים 6,000 שקל תשמ"ש לחודש, אז הם שורדים את הקורסים.
<שולי אייל: הבעיה מתחילה שם.
<שולי אייל: שתיים, בואו נהיה כנים, אנחנו משק כמעט בתעסוקה מלאה, אנחנו עם 4.8% אבטלה ואף אחד לא עובד על אף אחד פה, זה הנתונים כנראה.
<שולי אייל: אנחנו בשוק של צורך בעובדים, אבל בכל הפרויקטים שאנחנו עושים עכשיו, פרויקט סטרטר, למי שלא מכיר, זה פרויקט שהתחלנו עם הג'וינט, שאנחנו משלבים את המעסיק מהיום הראשון במיון, אנחנו מתחילים את ההכשרה ואז אחרי תקופה קצרה העובד הופך להיות עובד שלושה ימים, לומד שלושה ימים, ובסיום ההכשרה הוא עובד עם אותה חברה.
<שולי אייל: הקושי הכי גדול בתחום הזה זה לא גיוס מעסיקים, אורי, זה גיוס עובדים.
<שולי אייל: אין עובדים.
<שולי אייל: אפילו למפעל של שרגא ברוש הבאנו 60 עובדים למיון, אחד לא רצה להיות שם.
<שולי אייל: פשוט קשה לגייס עובדים.
<שולי אייל: אין נציג של ארגון שלא מגיע אליי, הטבחים, המצילים, המלונאים, שלא לדבר כמובן על הבניין והכול, והם מתחננים לעובדים.
<שולי אייל: אני יודע את זה גם מהבית, לאחי יש מוסך של 400 מטר לפחחות, יש לו עובד אחד, אחד, לא מצליח.
<שולי אייל: הוא שואל אותי, כאח שלו, אמרתי לו 'המקום היחידי שאני מלמד פחחות נמצא בצפון'.
<שולי אייל: זה המצב וחייבים להכיר את זה.
<שולי אייל: לגבי הנתונים שבני פפרמן לא הספיק להכין אותם, אני אומר, הם נתונים חלקיים שעל בסיס 1,422 אנשים, אני מניח שהדוח יושלם תוך שבועיים ולא יהיה בו שינוי.
<שולי אייל: מתוך אלה שהלכו להכשרה מתוקצבת, ב-2014, 78% מתוכם נמצאים בשוק התעסוקה, כלומר עובדים ומתפרנסים.
<שולי אייל: 45.1%, נכון להיום, עובדים במקצוע שבו הם למדו.
<שולי אייל: מעל 60% היו בסביבת המקצוע שהם למדו, אבל כרגע נותרו רק 45%.
<שולי אייל: דרך אגב, יש שינויים בנתונים מסקר לסקר במקרים מסוימים.
<שולי אייל: סתם לדוגמה, נגיד במגזר הערבי רוצים עוד שוברים לקורסי הנהלת חשבונות וכאלה, אבל היום רק 9.5% מאלה שלמדו הנהלת חשבונות בקורס מתוקצב ב-2014 עוסקות במקצוע.
<שולי אייל: אנחנו חייבים להיות ערים לכך, שאנחנו גם לא נוציא כסף על דברים שאחרי זה התוחלת התעסוקתית היא מאוד מאוד נמוכה.
<שולי אייל: אפילו בתחום הרכב אני נדהמתי, ירדנו ל-24% בסך הכול.
<שולי אייל: כלומר חסרים עובדים בתחום הרכב, אנחנו מכשירים בתחום הרכב, אבל רק 24% נשארים שם.
<שולי אייל: אחת הבעיות היותר קשות בתחום הזה היא פער הציפיות בין אלה שהולכים להכשרה לבין מה שהם שומעים בתחום השכר ומה שקורה בדרך.
<שולי אייל: אלה שרוצים ללכת להכשרה ושומעים שמפעילCNC מרוויח 10,000 וההוא מרוויח 13,000, משום מה יש להם כנראה ציפייה להרוויח את זה ביום הראשון, אבל כשהם מגיעים למעסיק בלי ניסיון הוא לא ייתן לו יותר מ-6,000-7,000 שקל, בואו נהיה כנים.
אלי אלאלוף: אתה יודע בכמה מתחילים עורכי דין?
<שולי אייל: אותו דבר, אבל שם כולם יודעים את זה.
<שולי אייל: פה יש איזה סוג של תחושת אשליה לאנשים, 'מה, בשביל זה?
<שולי אייל: בשביל 6,000-7,000 שקל אני באותו יום יכול לעבוד במלצרות כבר ולהרוויח יותר'.
<שולי אייל: אז אני אומר, יש פה תהליך שאנחנו לא מצליחים כנראה לסנכרן אותו, לא אנחנו ולא המעסיקים, של תהליך, של סטאז', של אנשים שיבינו שמפעיל CNC, שביום שהוא יידע לקבל את התכנית ללא שום חניכה, להכניס אותה ולהוציא את המוצר המוגמר, אז כבר הוא יהיה קרוב ל-10,000, אבל עד שהוא לא יהיה שמה הוא ירוויח הרבה פחות.
<שולי אייל: הפער הזה לפעמים שובר את האנשים ואנחנו לא מצליחים להגיע.
<שולי אייל: כי אתה אומר, איך יכול להיות?
<שולי אייל: הרי חסרים כל כך הרבה בעלי מקצוע, אבל רק מחצית מאלה שהוכשרו רק עכשיו נמצאים במקצוע.
<שולי אייל: דרך אגב, עוד לא הגיע הדוח על השוברים.
<שולי אייל: האפקטיביות בשוברים היא יותר נמוכה מאשר הקורסים המתוקצבים, כי בשובר הפרט הוא המלך, הפרט קובע מה הוא הולך ללמוד והוא יכול לבקש גם שובר למשהו שלא קיים באזור שלו, אבל מאחר שהוא מממן 25% מהשובר ייתנו לו את זה.
אלי אלאלוף: תרשה לי שאלה, אתה כאילו מסתפק במה שיש לך - - -
<שולי אייל: חלילה.
אלי אלאלוף: ואני רוצה לשמוע מה היית אומר אם היו אומרים לך לחלום ולהגיד מה לדעתך, בצורה אחראית - - -
<שולי אייל: ברור, ברור.
אלי אלאלוף: ואני בטוח שלא תעשה את זה, תגיד מה היית יכול לעשות כדי לענות היום רק לציפיות של האנשים שרוצים לעבוד אחרי הכשרה מקצועית?
אלי אלאלוף: כמה זה היה?
<שולי אייל: בשכר או - - -
אלי אלאלוף: לא, לא בשכר, במסגרת כדי לגלגל.
אלי אלאלוף: אתה יודע כמה עובדים סוציאליים היום מסתפקים ב-10% משרה בצפון?
אלי אלאלוף: בעיקר, לצערי, במגזר הערבי?
אלי אלאלוף: מה, סגרו איזה מחלקה לעבודה סוציאלית באיזה אוניברסיטה או מכללה ברמה ג' או ד'?
אלי אלאלוף: אז למה אצלך כן?
אלי אלאלוף: למה אצלך כן?
אלי אלאלוף: למה מלמדים סינית?
אלי אלאלוף: אתה מכיר הרבה ישראלים שנוסעים לסין לצורך זה?
אלי אלאלוף: בשביל מה ללמוד?
<שולי אייל: אתה שולט בשפה הסינית?
<שולי אייל: אתה יכול להרוויח המון.
עבדאללה אבו מערוף: גם בלי השפה אפשר להרוויח.
אלי אלאלוף: בהכשרה מקצועית אל תתייאש, אם גם אחרי ההכשרה רק 24% מהמקצוע - - -
<שולי אייל: לא, חלילה.
<שולי אייל: כנראה לא הובנתי.
<שולי אייל: אני אומר, יש דברים שהמצפן שלי צריך להיות לפי יכולת ההשמה.
<שולי אייל: דרך אגב, אם רק 24% נשארים אני צריך לתחקר את זה.
<שולי אייל: יושב ראש איגוד המוסכים - - -
אלי אלאלוף: יש מערכת השמה שמתמודדת עם זה?
אלי אלאלוף: אצלך?
<שולי אייל: קודם כל אנחנו במכרז החדש שעשינו, של ההכשרה, הוא כולל רכזי השמה.
<שולי אייל: המכשירים יקבלו גם יותר כסף פר השמה, כלומר היום - - -
אלי אלאלוף: באמצעות גופים פרטיים?
<שולי אייל: כן, באמצעות גופים פרטיים.
אלי אלאלוף: הם יקבלו על זה בונוס?
<שולי אייל: כן, הם יקבלו בונוס.
<שולי אייל: דרך אגב, העולם שלנו בתחום ההכשרה מבחינת הגמישות הולך למהפך.
<שולי אייל: אני אומר לך, שירות התעסוקה סבל מאיתנו, למה?
<שולי אייל: הייתי מתקיל אותו בהתראה של שבועיים, 'עכשיו נפתחו לי ארבעה קורסים', 'עכשיו זה', כי עד היום הייתי תלוי בכל מיני התקשרויות מורכבות ומסובכות, לא רוצה להלאות אתכם, אנחנו בעולם אחר עכשיו בתחום המכרז, סיימנו את המכרז, יש לנו זוכים, בועז.
<שולי אייל: זאת אומרת אני יכול עכשיו, סוף סוף, כמו שהייתי בצבא - - -
אלי אלאלוף: טוב שהוא בא, אתה מקבל אינפורמציה, בועז, בזכותנו.
<שולי אייל: אני יכול היום, כמו כשהייתי בצבא, לעשות גרף קורסים שנתי, להפיץ אותו לשותפים שלי מראש, מתוכנן, המפעילים שלי יודעים שהתקציב שלהם גם מותנה בהשמה, גם היכולת למשוך ממני, הרי אני לא מתחייב לאף אחד מהמפעילים כמה תקציב ניתן לו לאורך זמן, בסוף מי שיצטיין יותר יקבל יותר, וכך זה יעבוד.
<שולי אייל: לכן אני אומר, יש לנו פה יכולת לעשות פריצת דרך.
<שולי אייל: נמצאים פה גם צה"ל, עשינו איתם פעילות משמעותית השנה.
<שולי אייל: אני חייב לציין נקודה אחת.
<שולי אייל: העלו פה את תחום הבניין שב-2015 לא היה כלום.
<שולי אייל: זו עוד אחת מהתופעות, כמו שאמרת, להכשרה מקצועית יש הרבה בעלי בתים, אני חושב שצריך להיות בעל בית אחד, שזה האגף להכשרה, לטוב ולרע.
אלי אלאלוף: זה מה שהמלצנו בהצעת החוק.
<שולי אייל: מה קרה בתחום הבניין?
<שולי אייל: באו התחכמו, אמרו שהתאחדות בוני הארץ תעשה הכשרה במקום האגף להכשרה, כי כנראה לא היו מבסוטים מ-200 אנשים שהכשרנו בתחום הבניין עד אז.
<שולי אייל: התוצאה, לצערי, הפכה להיות אפס.
<שולי אייל: עכשיו כל מיני התאחדויות חושבות שהם יודעים לעשות את ההכשרה המקצועית ואנחנו רואים שאם מנסים להוציא את זה להתאחדויות, כנראה זה לא הפתרון, משם לא מגיעה הישועה.
אלי אלאלוף: תודה רבה, שולי.
אלי אלאלוף: אין לי ברירה, רק לבקש בקיצור, ברשותכם.
<יוסי יעקובי: אני נציג המעסיקים, אני נציג התאחדות המלאכה והתעשייה.
<יוסי יעקובי: אני רוצה רק להעיר, אני חושב שהכנת, אדוני, פה מועצה שבתוכה יישבו גם לשכות המסחר וגם התעשיינים.
<יוסי יעקובי: אנחנו מחזיקים 92% בישראל של מעסיקים, מעובד ועד 20 עובדים.
<יוסי יעקובי: אני חושב שייצוג שלנו, אנחנו שבאים מהשטח, אני חושב שמקומנו להיות בוועדה שאדוני מבקש.
<יוסי יעקובי: אגב, באמת עובדים חסרים, יש בעיה.
<יוסי יעקובי: אני חושב שמכללה צריכה לקום, לא רק לעובדים ולא רק לתלמידים, אלא למעסיקים עצמם, שצריכים לקבל דרך איך לקבל עובדים חדשים או תלמידים חדשים.
<יוסי יעקובי: זה מאוד חשוב, כי מה שקורה, כשמגיע תלמיד מבית ספר טכנולוגי שלכם אל המעסיק הקטן, שמחזיק עובד, שניים, שמונה, עשרה עובדים, הוא צריך גם לדעת איך לקבל אותו, שתהיה גם גאווה, של לדעת איך לטפל בתלמיד הזה, איך להכניס אותו, איך לחבק אותו, איך להביא אותו לכך שיאהב את המלאכה.
<יוסי יעקובי: חבר'ה, אמרו חז"ל, לא העיקר המדרש אלא המעשה.
<יוסי יעקובי: אני מברך אותך, אדוני, על היוזמה האדירה, הדבר שמוביל, ועל המתקפה, למרות שזה בתוך מפלגתך, אני רואה בך באמת נושא דגל חשוב.
<יוסי יעקובי: בזה הפריון גם יעלה, בזה גם האבטלה תקטן, בזה גם יהיו לנו עובדים.
<יוסי יעקובי: יש עוד הרבה מה לדון, יש עוד הרבה מה להגיד, יש עוד הרבה מה לעשות, יש לתת הלוואות לעסקים הקטנים והבינוניים לרכישת ציוד מתקדם, ציוד שיהיה גאווה לתלמיד להיכנס למפעל קטן ושיראה מכונות CNC שבהן אפשר להשביח את העסק, אפשר להביא את המקום שלנו, את בעלי המלאכה שלנו לתחרות מול השוק הטורקי ומול השוק הסיני.
<יוסי יעקובי: אנחנו כן יכולים, יש לנו את המוח, יש לנו את החוכמה, יש לנו את הידע, יש לנו את ההבנה, אנחנו צריכים להתאגד.
<יוסי יעקובי: הייתי 10 ימים בגרמניה, ראיתי שם איך זה עובד.
<יוסי יעקובי: משרד הכלכלה, משרד החינוך, האיגודים המקצועיים והאוניברסיטה בשטוטגרט יושבים ביחד ודנים בסוגיה ולא אחד מושך לכאן ואחד מושך לשם.
<יוסי יעקובי: משמיעים את הבעיות, מביאים את התקנים וככה זה צריך לעבוד.
<יוסי יעקובי: אצלנו זה אחרת.
<יוסי יעקובי: כל אחד מושך לכיוון שלו וחבל.
<יוסי יעקובי: שתפו אותנו, אנחנו יכולים לעזור, תודה.
אלי אלאלוף: בהחלט, תודה.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציגי צה"ל.
<אינה זרצר: שלום, אני נציגת כוח אדם.
<אינה זרצר: אני רוצה להגיד כמה מילים על החינוך הטכנולוגי לצעירים, לאוכלוסייה לפני הצבא, כי זו האוכלוסייה שאנחנו מתעסקים בה.
<אינה זרצר: מטבע הדברים רוב ההכשרות המקצועיות שהן לצרכי צה"ל זה בתחום הטכנולוגי, שזה בתחום המכניקה, חשמל, מכונות, מחשבים וכאלה.
<אינה זרצר: המערך הטכנולוגי שלנו הוא המערך השני בגודלו אחרי הלחימה והוא קריטי מבחינת הצבא ולכן רוב ההכשרות שלנו, שאנחנו צריכים ושאנחנו גם עושים עם משרדי הממשלה, הם בתחומים האלה.
<אינה זרצר: זה הקור ביזנס שלנו, אנחנו לא צריכים, לא מטפלות ולא בניית ציפורניים.
<אינה זרצר: מבחינת הפעילויות, אני חייבת להגיד שהרבה שנים אני מתעסקת בתחום הזה ובשנים האחרונות דווקא כן יש התעוררות, גם מצד משרד הכלכלה וגם משרד החינוך בתחום הזה, אנחנו מקבלים יותר בוגרים, גם דרך בתי הספר התעשייתיים של משרד הכלכלה, דרך כיתות שוחרי - - -
אלי אלאלוף: משרד העבודה עכשיו.
<אינה זרצר: משרד העבודה.
<אינה זרצר: כיתות שוחרות, המון כיתות שוחרות שפתחנו מאז שנת 2012 בערך, דרך כיתות י"ג-י"ד וכל מיני תכניות שאנחנו עושים, תכניות ממוקדות באוכלוסיות מסוימות שאנחנו עושים, אם זה שילוב חרדים, שיש תנופה בתחום הזה, אם זה עידוד בנות ללימודי מדע וטכנולוגיה שאנחנו מעודדים דרך הקצינות שלנו בבתי ספר, ללמוד תחומים שהם טכנולוגיים.
<אינה זרצר: בסוף בסוף החייל יוצא עם הכשרה טכנולוגית או הכשרה מקצועית שהוא קיבל לפני הצבא, עם שלוש שנות ניסיון ובשנה האחרונה אנחנו גם עשינו פעילות מאוד אינטנסיבית מול משרד העבודה בנושא אקרדיטציה, דובר על זה באחת הוועדות אצלך, לתת לו תעודת מקצוע להשתלב בשוק העבודה, שזה מתקשר להכשרה - - -
אלי אלאלוף: איזה תעודה משולבת עם המשרד?
<אינה זרצר: כן, זו תעודה של משרד הכלכלה, על סמך ההכשרות שלנו, שהצבא נותן, וכמובן גם על סמך ההכשרות שהוא קיבל לפני זה.
<שולי אייל: ועל סמך הניסיון המקצועי שהוא צובר בצה"ל.
אלי אלאלוף: טוב מאוד, מצוין.
<אינה זרצר: מה בכל זאת הצרכים שלנו?
<אינה זרצר: עם כל מה שאמרתי, עדיין יש לנו משהו כמו 34% בוגרי עיוני שאנחנו משבצים במערך הטכני, כי אין לנו ברירה, כי חסרים לנו אנשים שלמדו מקצועי.
<אינה זרצר: זה אחת, כלומר כמותית חסרים לנו אנשים, ובי"ת, אנחנו מאוד צריכים אנשים עם מיומנות טכנית.
<אינה זרצר: הרבה אנשים לומדים חינוך טכנולוגי, לומדים תיאוריות מאוד יפה, אבל בסוף הם לא יודעים לעבוד בידיים.
<אינה זרצר: זו השקעה תקציבית, כספית, זה מעבדות, זה לעבוד.
<אינה זרצר: ואז מתחיל המפעל הזה שאנחנו מכשירים אותם בקורסים צבאיים שלנו, שכביכול היינו יכולים לקבל אותם כבר מוכנים לעבודה.
<שולי אייל: את שלי את מקבלת מוכנים לעבודה.
<אינה זרצר: נכון, חלק ממשרד הכלכלה, אבל זה חלק קטן מתוך כל מה שאנחנו מקבלים למערך - - -
אלי אלאלוף: ואתם בדיונים עם משרד החינוך?
<אינה זרצר: אנחנו בעבודה שוטפת שנים.
<קריאה: כל כיתות השוחרות הם במשרד החינוך, כל האלקטרוניקה בצה"ל מבוסס על המגמות שלנו, המכונות מבוסס, החשמל מבוסס.
<קריאה: אבל זה עדיין לא פוטר אותם מקורסים בצה"ל.
<אינה זרצר: אמרתי, יש המון המון פעילות ויש גם התעוררות, באמת יש גידול בשנים האחרונות, עדיין יש לנו הרבה בוגרי עיוני שאנחנו נאלצים לשבץ והם לא למדו מקצוע.
<טל לוטן: אני ד"ר טל לוטן, אני אחראית על החינוך הטכנולוגי וההכשרה המקצועית בהתאחדות התעשיינים.
<טל לוטן: אנחנו הלקוח של מערכות ההכשרה ולצערנו המפעלים מיואשים, הם מעבירים כבר רצפות ייצור לחו"ל ולוחצים אותנו יום יום להביא עובדים זרים.
<טל לוטן: יש פה אחד הנציגים של המפעלים, שגם הוא לוחץ, מספנות ישראל, זה ברמה יומיומית, שאם לא נטפל בזה ברמת שורש, ועכשיו אני אגיד איזה מקצועות ומה צריך לעשות - - -
אלי אלאלוף: ראיתי קבוצה במספנות בבאר שבע.
אלי אלאלוף: אתם יודעים שבבאר שבע התעשייה האווירית בונה אוניות.
אלי אלאלוף: זה לא בדיחה.
<קריאה: זה נכון, אבל זה החלק הקטן.
אלי אלאלוף: במפעל רמתא, כדי לצאת לדרך, לספק את הסחורות שלהם, הם הביאו קבוצה מהצפון, קבוצה של דרוזים דווקא, לעבודה בבאר שבע.
אלי אלאלוף: זה טירוף, כביכול אין במקום עובדים.
אלי אלאלוף: לא שחס וחלילה, הם מאוד נהנים מכוח האדם הנפלא, אבל תבינו לאיזה מצב אנחנו הגענו, וזה מייצר כמובן את הייצור וזה מכביד על המשפחות שלא רואות את קרוביהן כל השבוע, אלא רק ביום שישי.
אלי אלאלוף: רק שתבינו מה זה אומר, אף אחד לא ניתח את המצב עם מנהל המפעל.
אלי אלאלוף: תשימו לב כמה עיוותים אנחנו רואים.
אלי אלאלוף: זה שם בעיקר הלחמות, או לא יודע מה, תגידו אתם.
<קריאה: ריתוכים.
אלי אלאלוף: פשוט כואב הלב שבבאר שבע יש, אני מבטיח לכם, אבטלה.
<טל לוטן: ידוע שהפריון, ובכל זאת צריך לומר את זה, הפריון בתעשייה נמוך וזה סובב ומסובב, משום שכדי להעלות את הפריון צריך חדשנות, לחדשנות צריך כוח אדם, היעדר כוח אדם, אי אפשר להעלות את הפריון בתעשייה.
<טל לוטן: היום חסרים אלפי עובדים בתעשייה, אם זה כ-2,000 רתכים, 2,500 חשמלאים ומתקנים במשק ובתעשייה, 2,500 מפעילי מכונות.
<טל לוטן: כלומר אנחנו מדברים על כל הספקטרום של המקצועות שחסרים ולכן צריך להתעורר וברמה לאומית לטפל בזה טיפול שורש.
<טל לוטן: אנחנו תומכים בנושא של עיגון ההכשרה המקצועית וההשכלה הטכנולוגית, להגדיר מדיניות בטווח הרחוק, בטווח הקצר, מה הם הצרכים, חיזוי עשר שנים קדימה, חמש שנים קדימה, חיזוי של שנה קדימה והתאמת המקצועות בהתאם לצרכים.
<טל לוטן: היום יש חוסר התאמה בין מה שמכשירים ובין מה שצריך, היעדר סדנאות, היעדר כוח אדם, אבל מה שכן נעשה כבר טוב.
<טל לוטן: החינוך הטכנולוגי, אנחנו גם מאמינים בזה ואנחנו פועלים צמוד עם משרד החינוך.
<טל לוטן: אנחנו חושבים שהחינוך הטכנולוגי מקצועי צריך להתחיל בבתי הספר, חינוך איכותי בכל הספקטרום, מדעי טכנולוגי, טכנולוגי תעסוקתי, לעשות מערכת הסמכות לאומית, NKF, כמו בכל העולם, לפעול מחינוך להכשרה ואחר כך השכלה טכנולוגית.
<טל לוטן: זה לא סוד שהתאחדות התעשיינים רצתה להיות חלק מהנושא של הכשרה מקצועית, אבל האחריות היא על המדינה, האחריות היא לפתחם של מי שהיום אמון על זה ואנחנו מבקשים לטפל בזה ברמה הלאומית, משום שבשבילנו זה צורך קיומי, זה לא איזה שהיא פראזה, להעביר סטודנטים או תלמידים לכאן או לכאן.
אלי אלאלוף: אורי, רצית רשות דיבור?
אלי אלאלוף: בבקשה, אורי רדא.
<אורי רדא: אני אורי רדא מטק קריירה, אנחנו מרכז טכנולוגית שעושים קורסים בתחומי המחשב ליוצאי אתיופיה.
<אורי רדא: זה מרכז שקיים מ-2002 בערך, מי שהקים אותו זה בחור בשם אשר אליאס, שהוא בעצמו יוצא אתיופיה.
<אורי רדא: הוא ראה שבתחום תעשיית ההיי טק, שלשם אנחנו מכוונים, אין יותר מדי מאתיופיה והוא הקים את המרכז הזה.
<אורי רדא: נכון להיום יש לנו קרוב ל-600 בוגרים בכל מיני תחומים וקורסים, הם עושים קורסים בפיתוח תוכנה, בודקי תוכנה, CCNP, קורס אחרון שנפתח לפני שבועיים זה אבטחת מידע וסייבר.
<אורי רדא: אנחנו עושים את כל המעטפת, גם את ההכשרה עצמה, עוד קודם לפני כן את המיון, שבעינינו, לפחות בעיניי, שאני גם אחראי על המיון, זה המרכיב המרכזי.
<אורי רדא: אני בוחר את החבר'ה לפי היכולת שלהם לאותו קורס, לא לוקח חבר'ה להכשרה מקצועית סתם.
<אורי רדא: אני עושה להם את כל המיונים סביב המבחנים וסביב הקורסים ספציפית לאותו קורס ומתחילים את הקורס.
אלי אלאלוף: כמה צעירים יש לכם בקורס לאבטחת מידע?
<אורי רדא: נכון לעכשיו, לפחות בחצי השנה האחרונה, שזה עשיתי הרבה גיוס לקראת שנה הבאה, אני עומד כרגע על קרוב ל-400 צעירים יוצאי אתיופיה שהם מוכוונים ומוכנים לקורסים האלה.
<אורי רדא: הקורסים האלה, הדרישות שלהם היא בגרות מלאה, אני לא מתפשר על בגרות, שירות צבאי שהוא משמעותי או לאומי ומבחן של פיל"ת, זה מבחן שבודק את הרמה בכל מיני תחומים.
אלי אלאלוף: כמה מהם הצלחתם גם בהשמה?
<אורי רדא: ממרץ 2003 עד היום עומדים על 93%-94% השמה בתחומים האלה ובחברות הכי נחשבות.
אלי אלאלוף: אני חייב להתאפק, אז אני לא יכול לצעוק כמה זה נפלא.
<אורי רדא: זה מדהים ועוד לא התחלתי בכלל לספר.
<אורי רדא: בכל מקרה, חוץ מהקורס עצמו אנחנו דואגים לכל המעטפת, שזה המרכיב החשוב.
אלי אלאלוף: איפה אתם מקיימים את הקורסים?
<אורי רדא: אנחנו יושבים כרגע בקיבוץ נחשון, תיכף, אנחנו כבר רגל וחצי עוברים ללוד, מתוך אותה תפיסה שאנחנו רוצים לשנות בתוך הפריפריה ובתוך השכונות.
<אורי רדא: עד עכשיו ישבנו בתוך הקיבוץ, בסוג של חממה משלנו, שם החבר'ה היו גם גרים שם, לומדים, עם מנטורים, סימולציות לפני, ראיון עבודה.
אלי אלאלוף: ורוב המשאבים מאיפה באים?
<אורי רדא: אנחנו עובדים עם אגף ההכשרות המקצועיות, שזה בערך שליש מהתקצוב שלנו, ושאר התקצוב זה מתרומות ומגיוס של כספים.
אלי אלאלוף: והשתתפות אישית גם?
<אורי רדא: לא, אין שום דבר, הסטודנטים, וזה אחד מה - - -
אלי אלאלוף: אז אתם רואים שבפריפריה כביכול יש אנשים חכמים, לא?
אלי אלאלוף: זו לא רק מחלה של המרכז.
אלי אלאלוף: אבל לצערי, הצעירים יישארו במרכז.
אלי אלאלוף: עוד פעם אתה מחזק את המרכז.
אלי אלאלוף: אבל תמשיך, שלא תעז להפסיק חס ושלום.
<אורי רדא: לא, חלילה.
<קריאה: אנחנו נשמח לשתף איתם פעולה.
<אורי רדא: בכיף, עשינו גם קורס עם צה"ל, של KA, שגם החבר'ה - - -
אלי אלאלוף: שולי ועופר, אל תצאו מפה בלי - - -
<אורי רדא: עשינו את המיונים עוד לפני הצבא ו - - -
אלי אלאלוף: ברשותכם, יש לי עוד דקה.
אלי אלאלוף: אורי, תרשה לי.
אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להביע פה איזה עמדה?
<יוסי חדד: רציתי להגיד משהו.
<יוסי חדד: אני במקרה בקורס להכשרה מקצועית.
<יוסי חדד: השם שלי יוסי חדד, אני חניך בקורס להכשרה מקצועית של קורס סטרטר.
<יוסי חדד: ולמה הלכתי לתכנית הזאת?
<יוסי חדד: מאחר שהייתי מובטל והמקום היחידי שנתן לי מענה לעבודה בהמשך וזו התכנית שהם פותחים עכשיו מחלקה לפלסטיקה, שאין בארץ, שזה אחד המקצועות המבוקשים בארץ.
<יוסי חדד: לא דיברתם על זה ולא אמרתם שום דבר, אבל זה אחרי ההיי טק, לדעתי יש ביקוש אדיר לבעלי מקצוע בתחום הפלסטיקה.
אלי אלאלוף: איפה הקורס שלך מתקיים?
<יוסי חדד: במכללת ארז בשלומי.
<יוסי חדד: המכללה הזאת היא מכללה ש - - -
אלי אלאלוף: אני מכיר אותה.
<יוסי חדד: כן.
<יוסי חדד: ועכשיו קנו מכונה חדשה והולכים לפתח את התחום הזה.
<יוסי חדד: במקרה הוא דיבר על זה.
אלי אלאלוף: הנה, יצאת, קיבלת שתי מחמאות.
<יוסי חדד: לזכותם ייאמר שהקורס הזה נותן המשכיות לאנשים.
<קריאה: חוץ ממשרד החינוך אני מקבל מחמאות, ומהתאחדות.
<יוסי חדד: אחת הבעיות היא שהקורס שמונה חודשים, בחלק מהקורס אנשים לא מקבלים כסף אלא מאבטלה, מכל מיני דברים כאלה.
<יוסי חדד: אני לא יודע, היא אמרה משהו לגבי אבטלה שמקבלים בזמן לימודים, זה לא כל כך מדויק, זה רק חלק.
<יוסי חדד: כי אם נגמר לו האבטלה הוא לא מקבל את ההמשכיות.
<שולי אייל: אם הוא זכאי לארבעה חודשים הוא זכאי לארבעה חודשים, אם זה ייעצר לו באמצע הקורס או בתחילת הקורס זה לא משנה.
עבדאללה אבו מערוף: זה אידיוטי, סליחה על הביטוי.
עבדאללה אבו מערוף: באמצע הקורס?
<שולי אייל: זה היה ככה - - - מאז המדינה עברה כברת דרך וחבל שהנושא הזה לא הוחזר.
<יוסי חדד: אנחנו עם 20 תלמידים - - -
עבדאללה אבו מערוף: זה התפקיד שלכם, שתדפקו - - -
<שולי אייל: שלי?
עבדאללה אבו מערוף: מהכשרה מקצועית, האגף להכשרה מקצועית.
<שולי אייל: אתה יודע שאין פעם שפגשו אותי בנושא ולא קיימתי - - -
<יוסי חדד: בקורס הזה 20 תלמידים, מתוך ה-20 תלמידים, עשרה מהמגזר, עשרה מהחבר'ה שלנו והקורס ארוך ומאוד קשה מבחינה כלכלית וגם לימודית.
<יוסי חדד: זה קורס חדש שנמצא ב - - -
אלי אלאלוף: תודה, יוסי.
אלי אלאלוף: הגברת, אחרונה.
<ענת שוסטר: אני מהשירות לשיקום תעסוקתי במשרד הרווחה.
אלי אלאלוף: עכשיו יש לכם שני שירותים, איך זה יהיה?
<ענת שוסטר: דבר ראשון, אני מייצגת את ד"ר נורדהיים, שהיא מנהלת את מנהלת התעסוקה במשרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים וספציפית אני רוצה לדבר כאן על הנושא של האנשים עם המוגבלויות ועל תכנית השוברים.
<ענת שוסטר: תכנית השוברים היא תכנית מבורכת, אבל לאנשים עם מוגבלויות יש כמה בעיות איתה.
<ענת שוסטר: דבר ראשון, דיברתם על זה שהעלויות הן מאוד מאוד כבדות, בעיקר למי שבמקרה הטוב מועסק בשכר מינימום מותאם, כלומר הם מרוויחים הרבה פחות משכר מינימום, וזה במקרה היותר אופטימי שלהם.
<ענת שוסטר: הנושא השני זה שהדרישות הן יחסית גבוהות.
<ענת שוסטר: כלומר אם מבקשים 12 שנות לימוד, אנשים עם מוגבלויות, שחלקם עם לקויות למידה קשות ולמדו בחינוך המיוחד, 12 שנות לימוד של החינוך הרגיל זה לא 12 שנות לימוד של החינוך המיוחד ולכן הם לא מתקבלים להרבה מאוד מקצועות.
<ענת שוסטר: כלומר זה חסם מאוד גדול.
אלי אלאלוף: טוב, יש לכם עכשיו את הזכות לדבר ביניכם לבין עצמכם.
<קריאה: כבר לא צריכים תיווך של הכנסת.
<ענת שוסטר: לא, אנחנו צריכים גם את משרד החינוך מהבחינה הזאת.
אלי אלאלוף: תרשי לי, אני מתנצל, התחייבתי להיות בעוד ועדה.
אלי אלאלוף: אל"ף, אני רוצה להודות וגם אם הבעתי כאב או כעס, זה בעיקר כאב מפני שזה תחום אדיר שיכול לעזור לחברה להשתקם.
אלי אלאלוף: אני לא מוכן לוותר על אף אחד מאיתנו שלא ימצא את דרכו במערכת המדינה.
אלי אלאלוף: אנחנו זקוקים לכל אחד מהאזרחים שלנו, לא חשוב איפה הם גרים ולמי הם מתפללים, בעיניי כל מי שרוצה שיעשה בתחום זה כטוב בעיניו, בתנאי שהמדינה תעמוד לצדו ותעמיד לרשותו את התנאים המינימליים.
אלי אלאלוף: אני שמח שיש באמת ריבוי מערכות, אבל למה לא תיאום ביניהן?
אלי אלאלוף: טוב שיש ריבוי, הריבוי מאפשר תחרות חיובית, שיפור של תחומים כאלה ואחרים, אבל למה לא תיאום?
אלי אלאלוף: התיאום זה החלק הזול ביותר, הוא לא דורש תקציבים, הוא דורש הבנה, הסכמה לשתף פעולה בינינו לבין עצמנו כדי לשפר ולהתמודד עם הבעיה המאוד מרכזית של אנשים שברגע שנותנים להם בתודעה הציבורית את המושג הכשרה מקצועית, כאילו זרקנו אותם מהחברה.
אלי אלאלוף: לא, להיפך.
אלי אלאלוף: שימו לב מי היום מצליח להסתדר בחיים כלכלית, חברתית, משפחתית, סביבה, אזור, ובמקרו כלכלה, אלה רוב האנשים שנמצאים.
אלי אלאלוף: ההיי טק הציל את המדינה, בלי לפגוע באף אחד שלמד מדעי הרוח.
אלי אלאלוף: אנחנו לא יכולים להשאיר ולהסתפק בקיים.
אלי אלאלוף: זה מאבק של כל אחד מאיתנו, חייבים לעשות את זה.
אלי אלאלוף: לקחת אחריות, לרוץ ולא לחכות לנזקק לשירותים האלה.
אלי אלאלוף: אחד הדברים הקשים, חברים, זה לצאת לאנשים, לחפש אותם.
אלי אלאלוף: זו אחת המסקנות המרכזיות שלנו בדוח העוני.
אלי אלאלוף: אנשים, גם אם יש להם זכויות, לא יודעים למצות אותן, כולל בשירות התעסוקה.
אלי אלאלוף: ואל תיקחו את זה ככה, אני לא פוגע, באף אחד, חס ושלום, אין לי עניין לפגוע במישהו פה חס ושלום.
אלי אלאלוף: אבל שנבין, התחום הזה חייב לקבל את הנפח, וכולנו ביחד.
אלי אלאלוף: אז תהיה חקיקה, כפי שאמרתי לכם, שר העבודה ביקש שנדחה את זה בשלושה חודשים, שהוא יספיק ללמוד את הצעת החוק שלנו, זכותו המלאה לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אנחנו גם נלך לכיוון התקציבים ונבקש משר האוצר לתקן את העיוות, כי לצערי אורי לא ייצג אותנו בתחום הזה נאמנה.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה, גם אם הוא לא פה, אמרתי לו, ראיתם שאמרתי לו.
אלי אלאלוף: הנושא הזה של הכשרה מקצועית למבוגרים ולצעירים חייב להילחם במוסכמות או דעות קדומות, תקראו לזה איך שאתם רוצים.