GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: פשרות שאנחנו עושים עם בניין קיים אינן הפשרות שמותר לנו ואסור לנו לעשות פשרות עם בניין חדש.
אילן גילאון: לכן השאלה היא מובנת מאליה.
אילן גילאון: חינוך מיוחד יכול להיות אקסטרה, אני לא יודע מה זה אקסטרה הנגשה כשאני מדבר על כל ההנגשה כולה, על כל הסביבה כולה, אבל יכול להיות.
אילן גילאון: מבחינתי בתחום החושי או בתחום הפיזי או בתחום המנטלי או בתחום הנפשי – הכול צריך להיות נגיש ומונגש כך שכל אחד יוכל להגיע ולחוות את עיקר הפונקציות של המוסד.
<שולמית כהן: אני רוצה להתייחס לזה.
<שולמית כהן: אני רק הייתי רוצה להוסיף לאנשי המקצוע ששותפים.
<שולמית כהן: אם אנחנו מדברים על בית ספר לחינוך מיוחד, אני חושבת שמן הראוי שיהיו גם אנשי מקצוע מתחום החינוך, שיהיו שותפים לעניין הזה.
אילן גילאון: ואין?
<שולמית כהן: ואין.
<כאייל לב ארי: רגע זה רק בהתייעצות עם מורשים.
<שמואל חיימוביץ': יש כאן בעלות.
<שמואל חיימוביץ': זה האינטרס של הבעלות שמשרד החינוך יהיה מעורב.
<שולמית כהן: אני לא יודעת אבל זה צריך להיות רשום.
<שולמית כהן: אני חושבת שמן הראוי שזה יהיה כתוב.
<שולמית כהן: אם אנחנו מדברים על בית ספר לחינוך מיוחד, עם לקויות, אני חושבת שמן הראוי שזה יהיה כתוב.
אילן גילאון: את צודקת במאה אחוזים.
אילן גילאון: זה דבר שצריך להיעשות.
אילן גילאון: הדבר היה צריך להגיע טחון.
<אלעד לב: זה טחון.
<אלעד לב: הייתה הערה כזאת.
אילן גילאון: היו אנשים כאלה בצוות המכין את הדיון הזה?
<אלעד לב: כן.
<אלעד לב: היא לא מדברת על זה.
<אלעד לב: היא מציעה להכניס שתהיה תמיד חובה להתייעץ עם איש מקצוע חוץ מאשר עם מורשה נגישות כשחושבים על ההתאמות הנוספות.
<קריאה: במוסד חינוך לחינוך מיוחד.
<אלעד לב: במוסד לחינוך מיוחד.
<אלעד לב: זה יכול להיות מרפא בעיסוק.
<אלעד לב: אם יש איש מקצוע שלא מבין בזה מספיק טוב, בוודאי שהוא צריך להתייעץ עם מומחה.
<אלעד לב: זה תמיד נכון ולא נכון רק פה.
<אלעד לב: הוא לא מבין במשהו, הוא צריך להתייעץ.
<אלעד לב: אם זה נכון שאיש מקצוע אולי לא מספיק מבין ולכן הוא צריך להתייעץ, נכתוב את זה בכל סעיף וזה לא ייגמר.
<שולמית כהן: אולי לכתוב מורשה נגישות לאחר שהתייעץ עם אנשי מקצוע כגון.
<אלעד לב: גם כך התקנות הן מסורבלות.
אילן גילאון: אני ביקשתי שתהיה חותמת על כל דף, אנשים שצריכים להתייעץ הם אנשים שמבינים עניין.
אילן גילאון: בגין אמר שאת המובן מאליו צריך לומר.
<אלעד לב: כל פעם זה מישהו אחר.
אילן גילאון: הכול ייעשה בתיאום עם אנשי מקצוע.
<אלעד לב: אמרנו שכן נעשה את זה ואמרנו שיש איש מקצוע שהוא מורשה הנגישות וזאת המקצועיות שלו.
אילן גילאון: מורשה נגישות, מה?
<אלעד לב: יש גם וגם.
<אלעד לב: יש אין סוף.
<אלעד לב: המקצועיות שלו היא לדעת עם מי להתייעץ.
<אלעד לב: פעם אחת מומחה למעליות ומעלונים.
אילן גילאון: כאן צריך לעשות סוליה לכל נעל.
אילן גילאון: זאת מלאכה מסובכת.
<ציון כהן: מהניסיון שלי בעבודה בשטח בהנגשות במוסדות קיימים, הרבה פעמים אני מקבל הנגשה פרטנית, יש לי חוות דעת של המדריכה, יועץ הנגישות מקבל, אין ביניהם פגישה, אין ביניהם סיור משותף, אין לי שום תיעוד שאכן הוא התייעץ אתה וקרא ובדק את כל הסעיפים שהיא סימנה, היכן היא מבקשת את הצביעה , היכן היא מבקשת את הריפוד.
<ציון כהן: אני חושב שאפשר להוסיף את זה, כמו שאומר מורשה המטו"ס, התייעצתי עם שירות, אותו דבר – התייעצתי, ביקרתי, לתעד את זה.
אילן גילאון: אפשר להוסיף.
<ציון כהן: אני מתעסק בזה ביום יום.
ג'מאל זחאלקה: במוסד חדש אתה לא יודע מי יעבוד בו.
ג'מאל זחאלקה: צריך היה להשקיע יותר מחשבה בעניין הזה.
<ציון כהן: דיברנו כרגע על חינוך מיוחד.
<ציון כהן: אם יש לי מורשה נגישות מטו"ס והוא ישב בפגישה אחד על אחד עם אותו מומחה לתחום המגבלה שבית הספר הזה אמור לטפל בו - - -
אילן גילאון: הבנו את זה.
אילן גילאון: חבר'ה, הדיון תם בעניין הזה.
אילן גילאון: אני רוצה את הפתרון המשפטי כדי שיהיה ברור וסגור וחלוט.
<ערן טמיר: אנשי מקצוע מתאימים.
אילן גילאון: אפשר להמשיך.
<אילן שי: כמו שאביבית הציעה, אם להתייעץ, הייתי מפנה למטי"א.
<אילן שי: עם מומחה התחום.
אילן גילאון: הבאת אותה.
<קריאה: צריך להגדיר מה זה מטי"א.
<אייל לב ארי: נגדיר.
<אייל לב ארי: פרק ג': דרך נגישה דרך נגישה עיקרית במגרש למוסד חינוך חדש דרך נגישה, אחת לפחות בתחום המגרש, שהיא הדרך העיקרית המיועדת לשימוש הציבור או בסמוך לה ככל הניתן - תוביל אל כניסות נגישות של מוסד חינוך חדש מתחנה לאיסוף נוסעים ולהורדתם, ומאזורי העלאת נוסעים כמשמעותם בת"י 1918 חלק 2, אם אלה מצויים בתחום המגרש, וכן ממדרכה או משביל ציבורי הגובלים במגרש, כפי שמתואר במפת תיאור העבודה כנדרש בתקנה 5(ב) לתקנות בקשה להיתר.
<אייל לב ארי: תוביל משער מוסד חינוך חדש אל כניסה נגישה של הבניינים למעט לבניין או חלק מבניין המשמש למטרות אחזקה ואחסנה בלבד.
<מיכל שיק הר-טוב: אפשר לכתוב "מכל שער"?
<קריאה: זה מאוד מרחיב ויש כאן גם השלכות תקציביות.
אילן גילאון: הבסיס נכון אבל אנחנו נתונים במסגרת מסוימת של מה שכבר נקבע.
אילן גילאון: צריכה להיות דרך אחת רצופה.
<אלעד לב: אבל זה כתוב ברבים.
<אלעד לב: זה יותר מזה.
<אלעד לב: זאת לא רק דרך אחת.
אילן גילאון: אדרבה, אבל דרך אחת חייבת להיות כזאת.
אילן גילאון: דרך להגיע אל מחוז חפצו, אחת לפחות.
אילן גילאון: לכן אני לא רוצה להרחיב ולא רוצה בעיות.
<מיכל שיק הר-טוב: ברור שההנגשה היא גם לבניינים של פנימיות ככל שיש פנימייה במוסד?
אילן גילאון: לי זה ברור.
אילן גילאון: יש מישהו שזה לא ברור לו?
<מיכל שיק הר-טוב: הדרך נגישה גם לפנימיות?
<קריאה: הבניינים הם גם בנייני מגורים.
<אייל לב ארי: או בסמוך לה ככל שניתן.
<אייל לב ארי: זאת ההערה של גבי.
<אייל לב ארי: מה שקראתי, זאת בדיוק ההערה של גבי.
<אייל לב ארי: תוביל ממקום חניה נגיש אל כניסה נגישה.
<אייל לב ארי: כם ההפניה ל-8.50(ד) בסדר?
<מיכל שיק הר-טוב: לגבי הדרכים, מה עם חילוץ?
<נאוה אושר: חשבנו על זה וזה לא ריאלי מאחר וחלק מהדרכים לחילוץ, יש שם גם מדרגות.
<נאוה אושר: יש תקנות שעוסקות בעניין הזה והן יחולו.
<שמואל חיימוביץ': פרק ג' בתקנות של המילוט.
<שמואל חיימוביץ': מה שכתוב שם – חל.
<שמואל חיימוביץ': זה לא מושלם, אבל יש שם מענה.
<קריאה: אבל 8.50(ד) זה משהו אחר.
<אייל לב ארי: מתוכנן מעבר פיזי בין בניינים שונים במוסד חינוך חדש שבמסגרתו מתאפשרת גישה בין הבניינים, בין במפלס הקרקע ובין בקומה אחרת, יהיה הקשר באמצעות דרך נגישה.
<אייל לב ארי: דרך נגישה כאמור יכול שתעבור בתוך בניין אחר.
<אייל לב ארי: דרך נגישה בשטחי חוץ של מוסד חינוך חדש בדרך נגישה בשטחי חוץ של מוסד חינוך חדש יחולו הוראות פרטים 8.53 ו-8.54 לסימן ג' בפרק א' לחלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר, וכן הוראות ת"י 1918 חלק 1 בסעיף הדן בפני הדרך ובמכשולים בדרך סעיפים 2.7.5 ו-2.9, ובחלק 2 בסעיפים הדנים בפני הדרך, רוחב הדרך, שיפוע הדרך, מכשולים בדרך וכבש, סעיפים 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5 ו-2.3. 6א.
<אייל לב ארי: מכשולים בדרך בשטחי חוץ של מוסד חינוך חדש הוראות ת"י 1918 חלק 1 בסעיפים הדנים במכשולים בדרך, סעיף 2.9, יחולו על כל דרך בשטחי חוץ של מוסד חינוך חדש.
<אייל לב ארי: נושא המכשולים, בין אם זו דרך נגישה ובין אם לא, ההוראות של ה-ת"י יחולו.
<ראובן ברון: כאן תחת הסעיף של דרכים נגישות מופיע גם בחלק ב' הדרכים הלא נגישות.
<ראובן ברון: אולי להוציא את זה.
<אייל לב ארי: הפרדנו.
<אייל לב ארי: מה שהיה תקנת משנה (ב) הפך לתקנה נפרדת ואז הוא חל על כל סוגי הדרכים הנגישות והלא נגישות מבחינת המכשולים.
<אייל לב ארי: דרך נגישה בשטחי חוץ של מוסד חינוך חדש במגרש בעל טופוגרפיה ייחודית על אף האמור בתקנות 5 ו-6, בשטחי חוץ של מוסד חינוך חדש אשר בו טופוגרפיה ייחודית יחולו הוראות אלה: במגרש שבו הפרש הגובה בין מפלס שער הכניסה העיקרית המיועדת לשימוש הציבור לבין הכניסה הנגישה של בניין באותו מוסד חינוך חדש עולה על 250 סנטימטרים, יכול שהדרך הנגישה לאותו בניין לא תהיה הדרך העיקרית שמיועדת לשימוש הציבור ושהכניסה הנגישה אליו לא תהיה הכניסה העיקרית.
<אייל לב ארי: במגרש שבו הפרש הגובה בין מקום חניה נגיש לשער הכניסה העיקרית המיועדת לשימוש הציבור עולה על 250 סנטימטרים, יכול שהדרך הנגישה תוביל אל שער כניסה נגיש שאינו שער הכניסה הראשי ולא תהיה זאת הדרך העיקרית המיועדת לשימוש הציבור.
<אייל לב ארי: במגרש ששיפוע הקרקע בו עולה על שבעה אחוזים ומתוכננות בו חצרות במפלסים שונים, יכול שדרך נגישה תוביל רק לשליש מן החצרות, חצר עם מתקני משחק, ובכלל זה מגרש ספורט ורחבת כינוסים.
אילן גילאון: מה עוד יכול להיות?
ג'מאל זחאלקה: יש הצללה.
ג'מאל זחאלקה: יש מקומות בחצר, סככות הצללה וזה חשוב מאוד.
ג'מאל זחאלקה: בתקנון של חצר בית ספר יש את העניין של ההצללה.
ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שהצללה חשובה כאן.
<ציון כהן: אפשר להוסיף שאם אי אפשר לעשות דרך נגישה אל אזור הצללה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שחייבים.
ג'מאל זחאלקה: לא אם אפשר.
ג'מאל זחאלקה: הצללה זה דבר חשוב מאוד.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: כאשר הכניסה הנגישה לא תהיה כמו בסעיף קטן (1), אשמח אם יוסף בסיפא: ובלבד שהדרך הנגישה תהיה לכניסה בטוחה ומכבדת.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: מה שקורה היום, כאשר הכניסה היא אחורית, יש אי נעימות ולא תמיד הכניסה האחורית היא כניסה מכבדת לתלמידי בית הספר.
אילן גילאון: מכובדת ועצמאית.
<מיכל שיק הר-טוב: אם אפשר להוסיף עוד משהו בהקשר הזה.
<מיכל שיק הר-טוב: צריך לחשוב על הנושא של החניות.
<מיכל שיק הר-טוב: אם זה הולך להיות בכניסות אחוריות, שיהיה שם הסדר.
<שמואל חיימוביץ': שאפשר יהיה להגיע עם רכב שמסיע את התלמיד.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: שלא יהיה שם שער סגור ויצטרכו לחכות לשומר שיגיע מהכניסה הראשית כדי לפתוח את השער.
<שמואל חיימוביץ': כנראה זה מה שיקרה.
אילן גילאון: אגב, מכובדת, זה הדבר הזה שאת אומרת.
אילן גילאון: לא מכובדת, זה מגע יד אדם בטיפול בנגישות.
אילן גילאון: זה לא מכובד.
אילן גילאון: אני מקבל את ההערה הזאת וגם להכליל את זה בשטחי ההצללה.
<ציון כהן: אם הייתה אפשרות להגיע לשטחי הצללה, זה מחייב שבחצרות יוסיפו הצללה.
ג'מאל זחאלקה: זה היינו הך.
ג'מאל זחאלקה: זה אותו הדבר.
<ציון כהן: לפעמים יש את העניין של תב"ע ואחוזים.
<ציון כהן: לחייב את זה.
<אילן שי: שתי הערות.
<אילן שי: לגבי ההצללה, יש לזה עלויות תקציביות.
<אילן שי: לבצע הצללה בכל דרך נגישה, יש לזה עלויות תקציביות.
<ערן טמיר: אלה שני נושאים שונים.
<ערן טמיר: הוא אומר שהדרך תהיה דרך נגישה.
ג'מאל זחאלקה: ההצללה הקיימת.
ג'מאל זחאלקה: אם יש לך מצב שאין כאן נגישות, שתהיה הצללה במקום שאפשר לגשת אליו.
<קריאה: שבשליש תהיה הצללה.
אילן גילאון: סיימנו ואני מבקש להמשיך.
<אילן שי: לגבי הכניסה המכבדת, עד כמה שאני הבנתי את האופן שבו אנשים הגדירו את ההבדל בין מהי כניסה מכבדת, זה נשמע כמו הנגשה פרטנית.
<אילן שי: אנחנו דנים כאן באופן שבו יתכננו את מוסד החינוך.
<אילן שי: השאלה מי יבוא מתי עם המפתח או אם יש שם שומר כל הזמן.
<אילן שי: זאת הנגשה פרטנית.
<אילן שי: זה לא התכנון של המוסד.
<קריאה: זה פטור בהנגשה פרטנית.
<נאוה אושר: מה זאת כניסה לא מכובדת?
אילן גילאון: מי שמנהל מוסד חינוכי יודע מה זאת כניסה מכבדת.
אילן גילאון: אם הוא לא יודע מהי כניסה מכבדת, כנראה שהוא לא בתפקיד הנכון.
אילן גילאון: כניסה לא מכבדת וטיפול לא מכובד זה ביטוח לאומי ברחוב אבן גבירול שמטפל בנכים כשהוא מוריד פקידים למטה.
<אורי זרובבל: יש דוגמה יותר טובה – מכון התקנים.
<שמואל חיימוביץ': אייל, אני יודע שכבר סיכמנו שלגבי חצר מתקני משחק צריכה להופיע כאן המילה "ובכלל זה".
<שמואל חיימוביץ': ומקום מוצל.
<אייל לב ארי: המגרש, בנוסח כרגע אם הוא עולה על שבעה אחוזים, בעצם יש את הדרך הנגישה שהיא שליש מהחצרות.
<אייל לב ארי: בהערות שהתקבלו בגלגול הקודם של התקנות דובר על שיפוע שעולה רק על שמונה אחוזים כאשר רק אז יחול הכלל של השליש, של הדרך הנגישה.
<אילנית שושני: לגבי הנושא של השיפוע.
<אילנית שושני: עד שבעה אחוזים אנחנו צריכים להנגיש את הכול ועכשיו מבקשים שעד שמונה אחוזים ננגיש את הכול.
<אילנית שושני: נכון שזה אחוז אחד אלא שבעיית המגרשים במשרד החינוך והקרקעות שניתנות להקמת מוסדות חינוך עם השנים יותר ויותר משופעות עם טופוגרפיות מאוד קשות וזה גם מניסיון שלנו במערכת.
<אילנית שושני: לכן כל שינוי באחוז כזה מחייב אותנו לאיזושהי הערכה מחודשת של עלויות להנגיש את כל המגרש.
אילן גילאון: מישהו יכול להסביר לי?
<שמואל חיימוביץ': אני רוצה להסביר.
אילן גילאון: כשאתם מביאים דבר כזה לכאן, אני רוצה לראות.
אילן גילאון: אני בכלל לא מבין.
אילן גילאון: אני יודע ששיפוע לכיסא גלגלים צריך להיות 12 אחוזים.
<קריאה: אולי כיסא ממונע.
<שמואל חיימוביץ': מקסימום שמונה אחוזים.
<שמואל חיימוביץ': לפעמים יש נסיבות מקלות ואז עשרה אחוזים.
אילן גילאון: טעות שלי, סליחה.
<שמואל חיימוביץ': אני אומר שבדרך כלל כדי לעמוד בדרישות השיפועים אנחנו לאורך הטופוגרפיה יורדים במתינות.
<שמואל חיימוביץ': כאן, כאשר מדברים על שיפוע מגרש, אפילו אם אני אלך על השיפוע, שמונה אחוזים זה בלי לעשות כלום.
<שמואל חיימוביץ': זאת אומרת, יש לי את שמונת האחוזים, אני שם רמפה, יש לי נגישות.
<שמואל חיימוביץ': על מה ההתעקשות?
<אילנית שושני: אבל זה שיפוע ממוצע.
<אילנית שושני: אל תטעה כאן את כולם.
<אילנית שושני: אנחנו מדברים על שיפוע ממוצע של מגרש ושיפוע ממוצע של מגרש הוא או שבעה או שמונה.
<אילנית שושני: עד שבעה אחוזים שיפוע ממוצע למגרש, אנחנו מחויבים לעשות הכול.
<אילנית שושני: כל עלייה בשיפוע הממוצע - - -
<שמואל חיימוביץ': איך את עושה ממוצע?
<אילנית שושני: כך בודקים את זה.
<אילנית שושני: מה אתה רוצה שמתכנן יעשה?
<אילנית שושני: על פי זה יקבע המתכנן את מידת ההתאמה של הנגישות של החצרות.
<אילנית שושני: אם השיפוע הממוצע של המגרש שלו הוא שבעה אחוזים, הוא מחויב לעשות את הכול.
<אילנית שושני: ואם השיפוע הממוצע של המגרש שלו הוא שמונה אחוזים, עד היום לא היה מחויב ועכשיו הוא כן מחויב.
<אילנית שושני: לכן אני חושבת שהנושא הזה הוא שיפוע ממוצע וזה לא עניין רק של רמפה ואלה עלויות.
<שמואל חיימוביץ': את אומרת שבלי מאמץ גדול אפשר להגיע - - -
<אילנית שושני: אני לא יודעת מה זה מאמץ גדול.
אילן גילאון: מה העלויות?
<אילנית שושני: אצלנו יש ריבוי של מגרשים.
<אילנית שושני: הנושא של מגרשים אצלנו הוא באמת בעייתי.
<אילנית שושני: המגרשים במשרד החינוך, ואני מוכנה לחשוף כמה שאתם רוצים תכניות, אנחנו מדברים לפעמים על מגרשים בשיפוע ממוצע של שלושים וארבעים אחוזים.
<שמואל חיימוביץ': שם אין בעיה.
<אילנית שושני: בסדר, לא משנה, אבל גם האחוז הזה בשבילנו, עם ההיקפים בהם אנחנו בונים, 3,000 ו-4,000 כיתות בשנה, הוא דרמטי.
<אילנית שושני: כבר סוכם על תוספת מול האוצר בעניין הזה עם שני אחוזים.
אילן גילאון: מה בין ארבעים אלף כיתות לגבי הנושא של השיפוע?
<אילנית שושני: כי זה מוסד חדש.
<אילנית שושני: לכן אני אומרת שאנחנו בונים 3,000 כיתות - - -
אילן גילאון: במוסד חדש, למה זה בדיוק רלוונטי האחוז הזה?
<אילנית שושני: אתה חייב להנגיש.
<אילנית שושני: זאת ההוראה.
<אילנית שושני: ההוראה כרגע היא שאם יש לך שיפוע ממוצע במגרש שהוא שמונה אחוזים והשינוי הוא עוד אחוז אחד, אני חייבת בשמונה אחוזים להנגיש את כל החצר ולא שליש כפי שזה עד היום.
<שמואל חיימוביץ': נמצא כאן אדריכל אורי זרובבל.
<שמואל חיימוביץ': הוא יכול להעיד על מה שאני אומר, שבלי שום מאמץ, אם אני הולך להוריד את השיפוע הממוצע ואני עושה רמפה.
<שמואל חיימוביץ': יש לי את הנגישות ולכן למה כל זה?
<אילנית שושני: זה מה שאמרנו.
<אילנית שושני: שבעה אחוזים או שמונה אחוזים, יש בזה הבדל.
<שמואל חיימוביץ': זאת אמירה בעייתית.
<קריאה: אמירה בעייתית היא שדובר על עוד מבנים שיהיו עם עוד ילדים ואת אומרת שנפטור אותם מלהנגיש עבורם את המקום.
<אילנית שושני: הפתרון כרגע הוא שליש מהחצר.
<אילנית שושני: אני לא חלילה אומרת שלא מנגישים.
<אילנית שושני: החוק נותן את הפתרון מעל שבעה אחוזים.
<אילנית שושני: עד שבעה אחוזים אנחנו עושים הכול.
<אילנית שושני: מעל שבעה אחוזים, אנחנו נותנים את הפתרון של שליש מהחצרות וגם הוספנו כרגע גם את מתקני משחק וכולי.
<אילנית שושני: יבואו עוד פעם עם תשע ועשר.
אילן גילאון: אני לא מבין את הסוגיה.
אילן גילאון: אני לא יכול להחליט.
<אורי זרובבל: אני אסביר לך.
אילן גילאון: תסביר לי לאט כדי שגם חבר כנסת יוכל להבין אותך.
<אורי זרובבל: בשיפוע אפס אופקי, אתה מנגיש את כל החצרות שיש בגבולות מוסד החינוך.
אילן גילאון: זה מובן לי.
<אורי זרובבל: כאשר השיפוע הוא שבעה אחוזים, שיפוע מתון, או מעל שבעה אחוזים, אתה מאפשר להגיע רק לשליש.
<אורי זרובבל: כאשר מעלים את זה לשמונה אחוזים, היא חוששת כנראה שזה מגדיל.
אילן גילאון: אני שואל אתכם.
אילן גילאון: איפה זה משפר את העניין של הנגישות בין השבעה לשמונה אחוזים?
אילן גילאון: תחשבו כמותית.
<שמואל חיימוביץ': תהיה עוד קבוצה - - -
אילן גילאון: מי זאת הקבוצה הזאת?
<שמואל חיימוביץ': תהיה עוד כמות של בתי ספר בלי מאמץ גדול שיהיו נגישים לכל החצרות ולא רק לשליש מהן.
אילן גילאון: אני לא יודע מה זה עוד.
אילן גילאון: כמה עוד?
<ערן טמיר: בכל החקיקה, בכל תקנות הנגישות, שמונה אחוזים זה השיפוע של רמפה.
<ערן טמיר: שמוליק אומר שאם המגרש הוא רק שמונה אחוזים, לא צריך כאן עוד דברים מיוחדים כדי להנגיש את הכול.
<ערן טמיר: אומרים לך כאן שני האדריכלים ששמונה אחוזים שאנחנו קובעים בכל התקנות, זאת רמפה ולףכן אין סיבה שיהיה רק שליש בשמונה אחוזים.
<אלעד לב: מנגד היא אומרת לך שזה שיפוע ממוצע של מגרש שלום.
<אלעד לב: זה לא בין מפלס אחד למפלס שני.
<אורי זרובבל: אז יש לך לעשות רק עבודות עפר.
<אורי זרובבל: זה לא להאריך רמפה כדי לעלות אנכי.
<אילנית שושני: צריך להבין שאצלנו זה במכפלות.
<אילנית שושני: מקרה בודד אחד הוא אחר כך במכפלות של עשרות ומאות בתי ספר.
<הדס אגמון: אנחנו מוותרים על ההערה.
<שמואל חיימוביץ': לדעתי זה לא מוצדק, אבל נתקדם.
<קריאה: התקצוב שמשרד החינוך קיבל, הוא קיבל על בסיס של חישוב של שבעה אחוזים ואנחנו צריכים ללכת לאוצר.
אילן גילאון: תגיד לי מה החישוב על שמונה ומה החישוב על שבעה.
אילן גילאון: תגידו, אני רוצה להבין כמה זה בכסף.
אילן גילאון: אי אפשר לדבר בלי נתונים.
<אילנית שושני: לא בסיסמאות חלילה, אבל ב-2012 המשרד ישב עם האוצר על קובץ התקנות הזה כפי שהוא מנוסח היום וקיבל שיפוי של שני אחוזים.
<אילנית שושני: אגב, אנחנו כבר מחילים את זה מ-2012 ועובדים עם התקנות האלה.
אילן גילאון: כמה עולה עוד אחוז?
<אילנית שושני: אלה מכפלות.
<אילנית שושני: גם אם עשרים אלף שקלים לבית ספר אחד, כאשר מדובר במאות בתי ספר בשנה, אנחנו מדברים במכפלות.
<אילנית שושני: אני לא יכולה היום להגיד לך.
<שמואל חיימוביץ': עד שבעה אחוזים אין מחלוקת.
אילן גילאון: מה פותר לנו שיפוע ממוצע?
<אורי זרובבל: יש קטע של עשרה וקטע של חמישה אחוזים.
<שמואל חיימוביץ': יהיה כתוב ממוצע.
<אייל לב ארי: שיפוע הקרקע הממוצע בו.
אילן גילאון: מקובל עליך?
ג'מאל זחאלקה: כמצוות היושב ראש, גם המובן מאליו צריך להיאמר.
<אייל לב ארי: במגרש שבו בניינים שונים, והפרש הגובה בין מפלס הכניסה הקובעת של כל אחד מהם עולה על מאה סנטימטרים, דרך נגישה אל כניסה נגישה לאחד מן הבניינים יכול שתהיה דרך בניין אחר ובלבד שיתקיימו שני אלה: המעבר בין הבניינים יהיה פתוח באופן רציף וקבוע.
<אייל לב ארי: לבניין המרכזי תהיה כניסה נגישה ישירה.
<מיכל שיק הר-טוב: אנחנו ביקשנו שהדרך לא תאריך ותקשה על האדם.
<מיכל שיק הר-טוב: לפעמים צריך לעשות עיקופים גדולים כדי להגיע.
<מיכל שיק הר-טוב: לא כדאי לפחות להגדיר?
אילן גילאון: כל מה שאת אומרים, אני בדקתי עם הקלנועית.
<מיכל שיק הר-טוב: ביקשתי רק שזה יהיה נגיש באופן עצמאי.
<נאוה אושר: הערה לעניין העצמי אפשר להגיד גם בעניין הדרך הנגישה.
<נאוה אושר: זה הרי כל הרעיון בנגישות.
אילן גילאון: כל בן אדם צריך להגיע באופן מכובד ועצמאי לאן שהוא צריך להגיע.
אילן גילאון: סוף פסוק.
אילן גילאון: תפסיקו לתת לי את כל ההגדרות בעולם.
אילן גילאון: אני לא בעד להתקין מנגנון לקפיצה מבאנג'י לכיסא גלגלים מעל הכותל המערבי.
אילן גילאון: אין צורך בזה.
<אייל לב ארי: במגרש שבו בניינים שונים והפרש הגובה בין הכניסה הנגישה לבניין אחד לבין הכניסה הנגישה של בניין אחר באותו מוסד חינוך חדש עולה על מאה סנטימטרים, אין חובה להתקין דרך נגישה בין בניינים אלה.
<אייל לב ארי: אין באמור כדי לגרוע מחובת התקנת דרך נגישה, כאמור בתקנה 5, לכל אחד מן הבניינים במגרש זה.
<מיכל שיק הר-טוב: אנחנו מבקשים הבהרה.
<מיכל שיק הר-טוב: באמת שלא הצלחתי להבין את ההבדל בין הסעיף הזה לבין סעיף (4).
אילן גילאון: תסביר את ההבדל.
אילן גילאון: מי מסביר?
<מיכל שיק הר-טוב: בסעיף (4) אומרים שעולה על מאה סנטימטרים, תהיה דרך נגישה בין הבניינים.
<מיכל שיק הר-טוב: כאן אומרים עולה על מאה סנטימטרים לא תהיה דרך נגישה.
אילן גילאון: מי מסביר מה ההבדל בין (4) ל-(5)?
<רויטל בר: בין אחד לשניים זה בין שער הכניסה ובין מקום החניה.
<ערן טמיר: סעיף (4) מתייחס למצב שבו כדי להגיע מבניין אחד לבניין אחר, אתה צריך לעבור דרך בניין נוסף ובאיזה תנאים הדרך הנגישה יכולה לעבור דרך בניין נוסף.
<ערן טמיר: סעיף (5) מדבר בכלל על השאלה אם חייבים לקשר בין בניינים.
<ערן טמיר: אלה שני דברים שונים.
<ערן טמיר: את יכולה להציע ניסוח טוב יותר ואולי נקבל אותו אבל בואו נשאיר את העיקרון.
<מיכל שיק הר-טוב: שוב, מה העיקרון?
<ערן טמיר: אני אסביר שוב.
<ערן טמיר: סעיף (4) מדבר על כך שדרך נגישה צריכה להוביל, בלי קשר לחיבור בין בניינים, לכל בניין.
<ערן טמיר: סעיף (4) אומר שהדרך הנגישה יכולה לעבור דרך בניין.
<מיכל שיק הר-טוב: בין הבניינים.
<ערן טמיר: דרך הבניין.
<ערן טמיר: מתי דרך נגישה יכולה לעבור בתוך בניין כי לעבור בתוך בניין, יש לזה משמעות כי יכולים לסגור את הבניין ואז אין דרך נגישה.
אילן גילאון: כל הקלפיות בארצות הברית לאנשים עם מוגבלויות פתוחות לקהל ואפשר לגשת להצביע.
<ערן טמיר: כי שם זה אלקטרוני.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר שבעולם קורים דברים לא פחות חשובים מאשר קורים כאן.
<ערן טמיר: סעיף (4) אומר מתי דרך נגישה יכולה לעבור דרך בניין.
<ערן טמיר: צריכה להיות דרך נגישה מהכניסה.
<ערן טמיר: סעיף (5) אומר שיש לך בניין שלוש ובניין ארבע, אם יש ביניהם שביל, מתי חייבת להיות דרך נגישה.
<ערן טמיר: את הסעיף הזה יש גם בבניין חדש.
<מיכל שיק הר-טוב: אבל זה לא מופיע כאן.
<ערן טמיר: זה מופיע.
<מיכל שיק הר-טוב: איפה כתוב שאם יש שביל שמקשר?
<ערן טמיר: בואי נסכים שזה העיקרון.
<מיכל שיק הר-טוב: לי אין בעיה שזה יהיה.
<ערן טמיר: אני אומר שוב, כל הצעה של ניסוח תהיה טובה.
<קריאה: בסעיף (4) אתה מקל ומאפשר לעבור בבניין ופתאום בסעיף (5) - - -
<ערן טמיר: אתה לא מחייב שתהיה דרך נגישה.
<ערן טמיר: זה העיקרון.
<ערן טמיר: כל הצעה לשיפור ניסוח, תתקבל באהבה.
אילן גילאון: תשפצו את הניסוח.
<שמואל חיימוביץ': שאלה.
<שמואל חיימוביץ': האם המילה לאחד לא מיותרת?
<שמואל חיימוביץ': כניסה נגישה לבניינים אחרים.
<שמואל חיימוביץ': למה דווקא לאחד?
<קריאה: אפשר להוריד את המילה "הכול".
<ערן טמיר: זה עניין של ניסוח.
<מיכל שיק הר-טוב: תעשו לנו את התקנות האלה נגישות.
<מיכל שיק הר-טוב: זה נורא חשוב.
<מיכל שיק הר-טוב: אחרי כן מורשי נגישות קוראים את זה והם לא יבינו את זה ואז הם מתקשרים אלי, לערן, לנציבות.
אילן גילאון: יש רק דבר אחד שמותר לו להיות לא נגיש ואלה תקנות הנגישות.
אילן גילאון: כך בנויה הפירמידה האזרחית שלנו.
אילן גילאון: תשעים אחוזים מהאנשים לא מבינים ועשרה אחוזים הם עורכי דין ולבנת פורן שמפרשנים.
אילן גילאון: אני בהחלט מסכים אתך.
אילן גילאון: אני מודה, אני מתקשה בהבנה.
אילן גילאון: כאשר מורשי הנגישות יצטרכו לקרוא את זה, יהיה להם מאוד מאוד קשה.
<אייל לב ארי: כניסה נגישה לבניין ושער כניסה למוסד חינוך חדש בכניסה לבניין במוסד חינוך חדש יתקיימו הוראות פרטים 8.55, 8.56 ו-8.57(א) לסימן ג' בפרק א' לחלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר.
<אייל לב ארי: הרוחב החופשי של שער כניסה למוסד חינוך חדש לא יפחת מ-110 סנטימטרים.
<מיכל שיק הר-טוב: זה רק שער אחד?
<מיכל שיק הר-טוב: לא כל השערים?
<אייל לב ארי: שער כניסה.
<מיכל שיק הר-טוב: זאת אומרת, יכול להיות שיהיו שערים אחרים.
<אייל לב ארי: מדובר על שער כניסה.
<אייל לב ארי: דרך נגישה בתוך בניין במוסד חינוך חדש בדרך נגישה בתוך בנין במוסד חינוך חדש יחולו הוראות פרטים 8.60, 8.61 ו-8.62 לסימן ג' בפרק א' לחלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר, וכן הוראות ת"י 1918 חלק 1 בסעיפים הדנים בדרך נגישה 2.7 ו-2.9 וחלק 3.1, בסעיף הדן בדרכים נגישות לרבות פרוזדורים ומעברים 2.4.
<אייל לב ארי: דרך נגישה כאמור בתקנת משנה (א) תוביל מן הכניסה הנגישה לבניין במוסד חינוך חדש אל מרחבי מינהלה, אל חדרים או אולמות אחרים במוסד החינוך החדש, אל חצרות של מוסד החינוך החדש, אל לפחות מחצית ממרחבי הלימוד ואל כיתת לימוד ייעודית אחת לפחות, מכל סוג, לרבות אולם כינוסים.
<מיכל שיק הר-טוב: אני חייבת להגיד לפרוטוקול שאנחנו חושבים שבגלל שמדובר בבניין מבנה חדש, זה צריך להיות לכל הכיתות ולא רק למחצית ממרחבי הלימוד.
<נאוה אושר: אנחנו מזכירים שזה כולל גם תוספת ולא רק בניין חדש.
<נאוה אושר: מעבר לכך, באמת זה הוחלט אחרי דיונים.
<נאוה אושר: זאת אומרת, זה נראה לנו כפשרה סבירה בהתחשב גם באילוצים התקציביים.
אילן גילאון: למה בבניין חדש?
אילן גילאון: תוספת אני יכול להבין, אבל למה בבניין חדש?
<נאוה אושר: תשימו לב שכתוב אל כיתת לימוד ייעודית אחת לפחות מכל סוג.
<נאוה אושר: זאת אומרת, זה לא שתהיה כיתת לימוד ייעודית שהגישה אליה לא תהיה נגישה.
<נאוה אושר: מרחבי הלימוד, נכון, זה מחצית.
<נאוה אושר: כיתת לימוד ייעודית אחת לפחות מכל סוג.
<ציון כהן: השאלה אם באמת עושים תוספת ובכל התוספת הכול יהיה נגיש.
<ציון כהן: בבניין חדש הכול יהיה נגיש.
אילן גילאון: עוד מעט נגיע למעלית.
אילן גילאון: נראה לי שזה מכסה.
<שמואל חיימוביץ': האם 9(ב) הוא גם לגבי המחצית מהכיתות?
<אייל לב ארי: רשום לבניין.
<שמואל חיימוביץ': גם במרכזי?
<אייל לב ארי: לכאורה לא.
<שמואל חיימוביץ': כי במרכזי אנחנו צריכים נגישות לכל.
<אייל לב ארי: אם רצו לציין במפורש בניין מרכזי, היו צריכים לומר.
<אייל לב ארי: כאן מדובר על בניין.
<שמואל חיימוביץ': אני כמורשה הייתי מוטעה.
<שמואל חיימוביץ': הייתי חושב שגם במרכזי.
<קריאה: אני מציעה לכתוב לבניין שאיננו הבניין המרכזי.
<קריאה: למעט הבניין המרכזי.
<אילנית שושני: אז מה עשינו?
<אילנית שושני: גם מרכזי וגם עוד בניין?
<שמואל חיימוביץ': במרכזי – לכל.
<אילנית שושני: אני לא נגד זה אבל היה סיכום.
<אילנית שושני: זה לא פרטני חלילה.
<אילנית שושני: יש מוסד חינוך חדש.
<שמואל חיימוביץ': הסיכום היה שחמישים אחוזים הם לבניינים שהם לא הבניין המרכזי.
<אלעד לב: לא הבנו מה היה הדיון כאן על בניין מרכזי או לא מרכזי.
<אלעד לב: ישבנו שעתיים לפני הישיבה ולא דיברנו על זה.
<אלעד לב: אני לא מבין על מה מדובר עכשיו.
<אייל לב ארי: שאל שמוליק אם הדרך הנגישה שמובילה לבניין מוסד חינוך חדש, לגביה בעצם צריך לתת את המחצית ואת הייעודית האחת, האם זה הבניין המרכזי או בניין שאינו הבניין המרכזי.
<אייל לב ארי: שמוליק אומר בניין מרכזי צריך להיות מונגש במאה אחוזים.
<אייל לב ארי: לכן המשמעות היא שכאן מדובר על בניין לא מרכזי.
<אייל לב ארי: ביקשנו בניין שאינו הבניין המרכזי, שם בעצם תהיה המחצית.
<אלעד לב: איפה כתוב הבניין המרכזי?
<אייל לב ארי: לא כתוב.
<אלעד לב: לא כתוב כי לא היה כתוב.
<אייל לב ארי: זאת גם הייתה הפרשנות שלי, שאם רוצים לכתוב בניין מרכזי, היו כותבים בניין מרכזי.
<אלעד לב: אבל ברגע שאתה מוסיף לא בבניין מרכזי, משתמע שבבניין המרכזי זה משהו אחר וזה לא נאמר עד עכשיו.
<אורי זרובבל: אם במרכזי יש מעלית, מה הבעיה?
<אלעד לב: מעלית יכולה להנגיש לכל קומה ועדיין זה לא אומר שהבניין מונגש.
אילן גילאון: אנחנו נחזור לזה.
<אייל לב ארי: תקנה זאת תחול גם על דרך נגישה המחברת בין אגפים שונים באותו מבנה.
<אייל לב ארי: 9א.
<אייל לב ארי: הוראות נוספות לעניין דרך נגישה ודרך שאינה דרך נגישה בתוך בניין במוסד חינוך חדש נוסף על הוראות סעיף 9 על דרך נגישה ודרך שאינה נגישה בתוך בניין במוסד חינוך חדש יחולו הוראות 2.7.8 ו-2.9 לת"י 1918 חלק 1.
<אייל לב ארי: נראה לי שזה עונה על ההערה שלך.
<ראובן ברון: כמעט עונה.
<ראובן ברון: בוא נוסיף את זה גם לדרכים שמחוץ לבניין.
<אורי זרובבל: יש את סעיף 7 שמדבר על הבניין.
<אייל לב ארי: לא צריך.
<אייל לב ארי: יש סעיפים נפרדים לבפנים ולבחוץ.