GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלעד לב: בתשובה לשאלה של האקוסטיקה, אנחנו מוכנים להפנות לתקן.
<אייל לב ארי: מפנים לתקן?
<אלעד לב: כמו שעשינו בפרטני.
<אייל לב ארי: זה בעצם מייתר את התקנות שמופיעות כיום ותהיה הפניה לתקן של האקוסטיקה.
<קריאה: בשליש מהכיתות.
<אלעד לב: בשליש מהכיתות.
<אייל לב ארי: בבניין חדש.
<נאוה אושר: כמו שאמרתי, זה כבר הוסכם.
<אורי זרובבל: אתם לא מבינים בגיאומטריה של הבניין.
<נאוה אושר: לעניין השליש?
<אורי זרובבל: לעניין השלושים מטרים.
אילן גילאון: מר זרובבל, אתה צודק אבל אני סגרתי את הדיון.
אילן גילאון: אתה לא היית בדיון המשותף?
<אלעד לב: היה גם קירוי.
<אלעד לב: כל עוד זה לא מקורה, אין בעיה להעריך.
<אלעד לב: ברגע שאתה מקרה את זה, יש עלויות.
<אייל לב ארי: שליש מהתקן.
<קריאה: שליש מהכיתות מונגשות לפי התקן.
<אייל לב ארי: פרק י"א: התאמות נגישות נוספות 29.
<אייל לב ארי: שילוט במוסד חינוך חדש יימצאו הכוונה שיחולו בהם הוראות ת"י 1918 חלק 4 במקומות אלה: במבואה של בניין או בכניסה ראשית יימצאו שלטי הכוונה אל מעלית ואל בתי השימוש ואל חדרי הנהלה ומזכירות.
<אייל לב ארי: בסמוך לכל מקום כניסה של כלי רכב יימצאו שלטי הכוונה אל מקום חניה נגיש.
<אייל לב ארי: במקום חניה נגיש יהיו שלטים לפי תקן ישראלי, ת"י 1918 חלק 4, בסעיף הדן במקומות חניה נגישים 2.1.3.1. 30.
<אייל לב ארי: אמצעי הפעלה אמצעי הפעלה המיועדים לשימוש הציבור יהיו לפי הוראות ת"י 1918 חלק 4, סעיף 2.5.
<ראובן ברון: קודם דיברנו על שלטים המכילים רק את שלטי ההכוונה.
<ראובן ברון: גם שלטי הזיהוי צריכים להיות על פי חלק 4 לתקן.
<ערן טמיר: מה זה זיהוי?
<ראובן ברון: כיתה.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: יודעים איפה החדרים הייעודיים ולמה אליהם אין הכוונה?
<ראובן ברון: מספרי חדרים יש?
<ראובן ברון: תכתבו 1, 2,3, חדר מנהל יהיה כתוב יפה.
<ראובן ברון: אין סיבה שהכוונה תהיה וזיהוי לא יהיה.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: יש התנגדות שיהיו שלטים גם לחדרים הייעודיים?
<נאוה אושר: בפגישה חשבנו שמאחר והילדים כבר יכירו את המוסד, זה בעיקר נועד למי שמגיע, לאורחים, להורים.
<אלעד לב: הסעיף מדבר על שלטי הכוונה ולא על שלט על כיתה.
<אלעד לב: שלטי הכוונה מהכניסה לבניין.
<אלעד לב: את רוצה שלטי הכוונה לכל הכיתות בבניין?
<אלעד לב: שלט אל המזכירות, אל ההנהלה, אלה הדברים העיקריים בבניין.
<אייל לב ארי: מדברים על זיהוי.
<אביבית ברקאי - אהרונוף: אני לא מדברת על כיתה.
<אלעד לב: כתוב שלטי הכוונה.
<אייל לב ארי: אם אני מבין נכון, הכוונה היא לשלט לצד הדלת, למשל כיתת מחשבים.
<אלעד לב: נכון, אבל זה לא הסעיף.
<אלעד לב: זה סעיף אחר חדש.
<אלעד לב: הסעיף מדבר על הכוונה.
<אייל לב ארי: מדברים על השילוט של הכיתה הייעודית לצורך העניין וכדומה.
<אייל לב ארי: זאת לא הכוונה.
<שמואל חיימוביץ': צריך להיות כתוב ככל שמותקן שילוט, הוא יעמוד בדרישות.
<ערן טמיר: אם רוצים עכשיו לתת לזה אישור אכלוס, יש שלט ספרייה והשלט יהיה נגיש.
אילן גילאון: 31.
אילן גילאון: תאורה תאורה במוסד חינוך תתוכנן לפי הוראות תקן ישראלי ת"י 8995.
אילן גילאון: תאורה למקומות עבודה שבתוך מבנים, תאורה בשטחי חוץ במוסד חינוך תתוכנן בהתאם לעקרונות שבתקן ישראלי 1918 חלק 4 בסעיף הדן בתאורה סעיף 2.8.
אילן גילאון: פרק י"ב: תחילה והוראת מעבר 32.
אילן גילאון: תחילה תחילתן של תקנות אלה שנה מיום פרסומן (להלן – יום התחילה).
אילן גילאון: 33.
אילן גילאון: הוראת מעבר על אף האמור בתקנות אלה, על מוסד חינוך חדש או תוספת למוסד חינוך קיים, אשר החלטה בבקשה למתן היתר שהוגשה לבנייתם או לשימוש בהם, התקבלה על ידי מוסד התכנון עד יום התחילה, יחולו התאמות נגישות בהתאם לתקנות מוסד חינוך קיים וכן הוראות סעיף 19לג3 ו-19לד לחוק השוויון.
אילן גילאון: מה לגבי הכיתות המיוחדות?
<אילן שי: הן צריכות להיות נגישות, היחס היום הוא אחד ל-12.
<אילן שי: יחידה נגישה על כל 12 יחידות.
<אייל לב ארי: אכסון מיוחדת על כל 12 יחידות.
<אילן שי: זה מה שאנחנו עושים כרגע בבינוי.
<שמואל חיימוביץ': כמה מיטות יש לכם ביחידת אכסון?
<אילן שי: בין שלוש לארבע.
<אילן שי: יכול להיות 36 ויכול להיות 48.
<אילן שי: זה משתנה.
<שמואל חיימוביץ': אותה התלבטות הייתה במעונות סטודנטים בגלל שיש כמה מיטות בחדר.
<שמואל חיימוביץ': במלון יש לך בדרך כלל בן אדם אחד או שניים.
<שמואל חיימוביץ': בפנימיות מסתבר שיש הרבה יותר.
<שמואל חיימוביץ': אתה עושה את זה על פי אותם מפתחות, זה יוצא פחות.
אילן גילאון: אני לא מבין מה אתה אומר.
אילן גילאון: יש שלושה תלמידים בחדר, זה הממוצע?
<אילן שי: יש שלושה.
<אילן שי: יש חדרים של שלושה ויש חדרים של ארבעה.
<אייל לב ארי: צריך לברר את עניין היחידות.
<אייל לב ארי: יחידות האכלוס בפנימייה הן חלק ממוסד החינוך.
<אייל לב ארי: בתקנות האלה אין התייחסות פוזיטיבית ליחידות האכסון המיוחדות.
<אייל לב ארי: לכן העלינו את השאלה.
<קריאה: היום זה אחד ל-12.
<אסתר קרמר: יש לי שאלה.
<אסתר קרמר: אני מקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
<אסתר קרמר: בפרק י' כתוב שליש לפחות מכל מרחבי הלימוד יהיו כיתות אקוסטיות וצריך שהכיתות האלה יהיו נגישות לכיסא גלגלים כי אחרת עלול להיות לנו ילד שהוא גם עם לקות שמיעה וגם על כיסא גלגלים ואז כל הכיתות לא נגישות לכיסא גלגלים.
אילן גילאון: מבחינה סטטיסטית יש סיכוי שיש יותר ילדים שיש להם מולטי דיסציפלינרי.
<אילן שי: לטעמנו אפשר לעשות הוראה שקובעת את החפיפה.
אילן גילאון: אני צריך את הניסוח המשפטי של זה.
אילן גילאון: אני רוצה שזה יופיע כאן.
אילן גילאון: היא שואלת מה קורה אם הכיתות האקוסטיות הן בשליש אחד אבל דווקא בתוכן אין את הכניסה לכיסא גלגלים.
<שמואל חיימוביץ': הכיתות האקוסטיות בקומה שנייה.
<שולמית כהן: אם יש מצב כזה, זה פתור בפרטני.
<שולמית כהן: זאת הנחיה למוסד חינוך חדש.
אילן גילאון: אני לא רוצה להשאיר את זה פתוח.
<אילן שי: אפשר לומר שחלק מהכיתות - - -
אילן גילאון: ערן, אני רוצה שתהיה קשוב.
<אילן שי: בסעיף 27 שהיום אומר ששליש מהכיתות יהיו מונגשות לפי תקן ישראלי של האקוסטיקה, להוסיף את ההוראה שבסעיף 9(ב) ולהגיד שלכל הפחות - - -
<שולמית כהן: להשתדל שזה יהיה חופף או משהו כזה.
<שולמית כהן: אני לא יכולה להתחייב.
אילן גילאון: להשתדל, זאת לא השפה של תקנות.
אילן גילאון: מה שאני צריך כאן זה שיהיה ברור לגמרי.
אילן גילאון: סטטיסטית, מי שצריך הנגשה אקוסטית, יש סיכוי גבוה יותר שהוא גם צריך הנגשה נוספת.
אילן גילאון: שלא יקרה מצב ששליש מהכיתות האקוסטיות הן דווקא אלה שאין בהן נגישות פיזית, לדוגמה.
אילן גילאון: איך אנחנו מייצרים כאן מצב שיהיה ברור שהכיתה היא כיתה מונגשת בצורה רב תחומית?
<אייל לב ארי: אתם מדברים על 9.
<אייל לב ארי: דרך נגישה תוביל מהכניסה הנגישה לבניין במוסד חינוך חדש – נעזוב כרגע מרכזי או לא מרכזי - אל חדרים וכולי.
<נאוה אושר: זה קשור למרחבי הלימוד הנגישים.
<אייל לב ארי: היא תוביל אל כיתת לימוד אחת מכל סוג ואל כל חדרי הלימוד שבוצעו בהם התאמות נגישות באקוסטיקה.
אילן גילאון: זה מכסה אותי בכך שילד שיש לו בעיות שמיעה והוא בכיסא גלגלים עובר את הרצף הזה?
<אייל לב ארי: כן, כי בדרך הנגישה אנחנו נכתוב - -
אילן גילאון: לא נכתוב.
<אייל לב ארי: כותבים.
<אייל לב ארי: דרך נגישה תוביל לכל הכיתות בהם בוצעו התאמות נגישות באקוסטיקה.
<אורי זרובבל: אני רוצה עוד לחדד בסעיף 26.
<אורי זרובבל: אם נשארו שלושים מטרים, להגדיר ששלושים המטרים הם מהמקומות הנגישים למשטח התחתון, כי לא כתוב ממה.
<אורי זרובבל: ב-26 כתוב שיהיו מקומות ישיבה מיוחדים ויתקיימו הוראות אלה ואלה אולם דרך נגישה אל משטח תחתון יכול שתהיה דרך חצר.
<אורי זרובבל: דרך נגישה ממה למשטר התחתון?
<אורי זרובבל: מהמקומות הנגישים.
<קריאה: עליהם מדובר.
<שמואל חיימוביץ': למקומות המיוחדים.
<אלעד לב: אני לא בטוח שהתיקון הזה מיטיב כי יכול להיות שהמקומות הנגישים הם באמצע האולם אבל מאמצע האולם אין לך יציאה.
<שמואל חיימוביץ': תתכנן את המקומות הנגישים.
<שמואל חיימוביץ': אתה רוצה לאפשר למישהו שיושב באולם לומר את דברו מהבמה.
<אלעד לב: אז תגיד מהמקומות הנגישים.
<אלעד לב: לטענתך הראשונה, יכול להיות שזה יהיה הרבה יותר משלושים מטרים.
אילן גילאון: הוא לא אומר שזה יכול להיות יותר משלושים מטרים.
<אורי זרובבל: אני טענתי שזה יכול להיות אבל לא קיבלתם את זה.
אילן גילאון: הוא מדבר על 75 מטרים ואני אמרתי שאין סיכוי ולכל הפחות שההגדרה הזאת תהיה.
<ערן טמיר: עוד דבר קטן אבל חשוב להבהרה.
<ערן טמיר: הדרישה שהדרך תהיה מקורה היא כאשר המבנה עצמו הוא מבנה עם תקרה.
<ערן טמיר: אם מדובר באמפיתיאטרון פתוח, הדרך לא חייבת להיות מקורה.
<שמואל חיימוביץ': לא יכול להיות שתהיה דרישה לקירוי רק לדרך.
אילן גילאון: היא במקום.
<ראובן ברון: לא ראיתי כאן הפניה לחלק 6 לתקן בקטע הזה של סימנים מישושיים.
<אייל לב ארי: זה בהגדרה.
<אייל לב ארי: אנחנו נפנה בהגדרות.
<ראובן ברון: דבר נוסף.
<ראובן ברון: אני קשה הבנה ואני כבר לא יודע האם מניעת מכשולים ומניעת חספוס קירות קיים גם בפנים וגם בחוץ.
<ראובן ברון: מדובר בדרכים שהן גם לא נגישות כי תמיד היו כותרות דרך נגישה ושם היה כתוב.
<אייל לב ארי: אם כן, אני אקריא לך שוב את הנושאים.
<ראובן ברון: גם בפנים וגם בחוץ.
<ראובן ברון: לגבי חוץ, אני זוכר.
<אייל לב ארי: לגבי חוץ, עשינו התייחסות לגבי המכשולים בפנים ובחוץ.
<ראובן ברון: אבל לא תחת דרך נגישה.
<אייל לב ארי: יש שתי הפניות.
<אייל לב ארי: האחת היא לגבי דרך נגישה בשטחי חוץ וזה גם בסעיף הדן במכשולים, שם הפנינו לזה.
<אייל לב ארי: בסעיף אחר כך אמרנו מכשולים בדרך בשטחי חוץ.
<אייל לב ארי: לא בדרך נגישה.
<אייל לב ארי: בעצם מכשולים, עשינו גם 2.7.8.
<אייל לב ארי: וגם 2.9 על כל דרך בשטחי חוץ.
<שולמית כהן: אני רק אוסיף ואומר שגם בחוזרי מנכ"ל משרד החינוך יש התייחסות לכל הנושא של מכשולים ומפגעים.
<שולמית כהן: גם שם מבחינת בטיחות, יש התייחסות לנושא.
<ראובן ברון: קלעתי לדעת גדולים.
<ראובן ברון: העיקר שזה יהיה ברור שזה לא רק בדרכים נגישות.
<אלעד לב: לא, לא קלעת.
<אלעד לב: זאת תגובה להערתך.
<אלעד לב: אנחנו ראינו את ההערות שלך ותיקנו.
<ראובן ברון: התייחסתי למה שהיא אמרה לגבי חוזר מנכ"ל.
<שולמית כהן: חוזר מנכ"ל, בטיחות, תשע"ג.
<ראובן ברון: שטח מוגבה או קטע מוגבה בדרך שצריך להיות מסומן חזותית וזה בטח בבתי ספר קיים הרבה כשעושים איזה שהם קטעים מוגבהים והם צריכים להיות מסומנים.
<שולמית כהן: זה לא קיים הרבה.
<ראובן ברון: קיים מעט.
<ראובן ברון: אם יהיה כזה דבר, אם יהיה איזשהו קטע מוגבה בדרך, כדי למנוע נפילה ומעידה מהדבר הזה, הוא צריך להיות מסומן חזותית.
<ראובן ברון: את הניסוח אפשר לקחת ממבנה קיים.
<ציון כהן: אי אפשר להתייחס לזה כפרטני?
<ציון כהן: כמו לפני מדרגות.
<ראובן ברון: זה טוב לכל אחד ולא רק לאנשים עם מוגבלות.
<ראובן ברון: זה איזשהו סימן חזותי על האספלט.
<ציון כהן: אנחנו עובדים עם זה.
<ציון כהן: עושים את זה.
<ציון כהן: אם יש צורך בפרטני, אז עושים סיור, בודקים את כל הצרכים ועושים את ההתאמה.
<ציון כהן: הרבה פעמים אנחנו פונים לייעוץ משפטי, אני בעירייה פונה אצלנו להתייעץ עם עורכי הדין שלנו וגם הם בעצמם אומרים שאני הולך כאן לאיבוד.
<ציון כהן: אנחנו לא יכולים להעמיס יותר מדי על התקנות האלה שגם כך הן מסורבלות.
<ציון כהן: צריך לפשט את זה.
<ראובן ברון: זה כבר קיים בתקנות למבנה קיים.
<ראובן ברון: זה קיים בכל מיני מקומות חדשים.
<אייל לב ארי: אם אני זוכר נכון, גם בפנים אני זוכר מקום קיים.
<שולמית כהן: יש הבדל גדול בין קיים לחדש.
אילן גילאון: אתה צודק, זה מסורבל, מסובך אבל בסופו של דבר מה שיקבע, זה האדם המנגיש.
<אילן שי: ביחס לשאלה שנשאלנו ודילגנו עליה לגבי הפניה לפרט 8.50(ד) בתקנות להיתר.
<אילן שי: אנחנו מוכנים להפניה הזאת.
<שמואל חיימוביץ': אייל, מה בסוף כתבת ב-15(ב)?
<שמואל חיימוביץ': בתחילת השורה.
<אייל לב ארי: אולם גובה הפיר.
<שמואל חיימוביץ': תשאיר קיר.
<שמואל חיימוביץ': קיר של הפיר.
אילן גילאון: גובה קיר הפיר.
<אייל לב ארי: אנחנו מכניסים את ההערה.
אילן גילאון: אנחנו חוזרים לאותם נושאים שלא סגרנו אותם.
<אייל לב ארי: אנחנו עוברים לתקנה 1, להגדרה בניין מרכזי.
<אייל לב ארי: כרגע ההגדרה או מרת: "בניין מרכזי" – ייקבע על ידי המתכנן או עורך הבקשה להיתר לפי הפרמטרים העיקריים שמופיעים בתקנות מוסד חינוך קיים.
<אייל לב ארי: הבניין המרכזי יצוין בבקשה.
<אייל לב ארי: אם אני זוכר נכון, יש הערה של נגישות.
<קריאה: אנחנו ביקשנו שזה יהיה בהתייעצות.
<שולמית כהן: רצינו שגם הרשות המקומית, גם מנהל מחלקת החינוך והמהנדס, יהיו מעורבים כדי שמתכנן באמת יתכנן לדעת החוק.
<שולמית כהן: שיהיה צוות שיחליט.
<שולמית כהן: במוסד חינוך קיים קבענו שזה מנהל מחלקת חינוך.
<אלעד לב: אבל הוא עובד אצל מישהו.
<אורי זרובבל: האדריכל לא עושה בשביל עצמו.
<אורי זרובבל: הוא עושה את זה עבור מזמין.
<שולמית כהן: אין בעיה.
<שולמית כהן: יש רשויות שהן יותר מעורבות ויש כאלה שהן פחות מעורבות.
אילן גילאון: את מדברת על מהנדס/אדריכל העירייה?
<שולמית כהן: רצינו שהרשות המקומית תהיה מעורבת בעניין הזה.
<שולמית כהן: יש רשויות שפחות מעורבות.
<נאוה אושר: מי שמאשר את ההיתר, זו הוועדה המקומית.
<נאוה אושר: היא מסתכלת על התכנית.
<מיכל שיק הר-טוב: לגבי הבניין המרכזי, השאלה הזאת היא סופר קריטית כי הבניין המרכזי הוא הכי נגיש.
אילן גילאון: הבניין על פי התקנות האלה לא יכול לקבל אישור מוועדה לבניין ערים אם הוא לא עומד בכל התקנים.
אילן גילאון: מה שמוסיפים כאן, לא גורע.
אילן גילאון: זה לא מפריע לי.
<נאוה אושר: אני צריכה ל בדוק את זה.
<נאוה אושר: זה בכל זאת משהו - - -
אילן גילאון: מה לבדוק?
<נאוה אושר: את התוספת הזאת.
אילן גילאון: מה את צריכה לבדוק?
<נאוה אושר: אני צריכה לבדוק כי בכל זאת זה מישהו ברשות המקומית שצריך לבדוק את זה.
<אורי זרובבל: הפרוצדורה היא שהרשות המקומית הזמינה תכנון מאדריכל והוא יושב אל מול הלקוח והלקוח הוא מחלקת החינוך.
<אייל לב ארי: מי זה המתכנן?
<נאוה אושר: המתכנן הוא עורך הבקשה להיתר שזה אדריכל.
<אורי זרובבל: המתכנן הוא עורך הבקשה.
<אייל לב ארי: זה בדיוק מה שאני חשבתי.
<אורי זרובבל: הוא לא עושה את זה לעצמו.
<אייל לב ארי: ללכת לעורך הבקשה להיתר.
<אייל לב ארי: לא למתכנן.
<נאוה אושר: אין בעיה שזה יהיה עורך הבקשה.
<נאוה אושר: אני רק אומרת שאם זה עכשיו להוסיף גם שמהנדס הוועדה יאשר, אני מבקשת לבדוק את זה.
אילן גילאון: מה אתם רוצים להבטיח?
אילן גילאון: באמת לא הבנתי.
אילן גילאון: למה אתם צריכים את זה?
אילן גילאון: הרי הבניין הזה לא יקבל אישור אם הוא לא יעמוד בסטנדרט.
<אלעד לב: מעבר לזה.
<אלעד לב: כתוב כאן שהבניין המרכזי, לפי הפרמטרים העיקריים שמופיעים בתקנות מוסד חינוך קיים.
<אלעד לב: הסתכלנו על התקנות ויש פרמטרים מה זה בניין מרכזי.
<אלעד לב: הוא לא יכול לקבוע מה שהוא רוצה.
<שולמית כהן: בתקנות מוסד חינוך קיים גם הייתה הפניה למנהל מחלקת חינוך.
אילן גילאון: אנחנו מקריאים מה קיים.
<אייל לב ארי: בניין מרכזי בתקנות, נכון, זה בניין במוסד חינוך במקרה הזה קיים שהמנהל, באישור הממונה, הורה עליו כעל בניין מרכזי של מוסד החינוך בהתחשב בין השאר במספר התלמידים, במרחבי הלימוד, בקומות, במיקום המעבדות, הספריות, חדרי המחשבים, אולמות הספורט ובקשר שבין חלקי מוסד החינוך השונים המשמשים את התלמידים לצורך הפעילות הלימודית והחינוכית.
<שולמית כהן: אני פשוט חוששת שאדריכל יפנה לתכנון הקל.
<שולמית כהן: זאת אומרת, הוא ייקח בניין מרכזי שקל לו לעשות את אותה דרך נגישה כי יש כאן לא מעט דברים שהוא צריך לעשות בבניין מרכזי.
<שולמית כהן: פשוט רצינו שזה יהיה נכון גם מבחינת המשתמש ולא רק נכון מבחינה תכנונית.
<אלעד לב: אנחנו חושבים שיש מזמין עבודה ומזמין העבודה היא הרשות ומשרד החינוך וזה מיותר.
<קריאה: אולי בשיתוף.
<אלעד לב: הוא עובד עבורם.
<אילן שי: למה לתת את הסמכות הזאת למישהו שהוא קבלן?
<שמואל חיימוביץ': בניין מרכזי הוא בניין העונה לפרמטרים העיקריים שמופיעים בתקנות מוסד חינוך קיים.
<שמואל חיימוביץ': זאת ההגדרה.
<שמואל חיימוביץ': בניין מרכזי, יצוין בבקשה.
<שמואל חיימוביץ': לא לקבוע מי קובע את זה.
<מיכל שיק הר-טוב: מה זאת אומרת?
<מיכל שיק הר-טוב: למה לא לקבוע מי קובע?
אילן גילאון: שמוליק, אתה לא שמעת מה החשש שלהם.
<שמואל חיימוביץ': היא מקבלת את זה.
אילן גילאון: הם לא רוצים שייקבע הבניין המרכזי על פי הנוחות.
<שמואל חיימוביץ': הם משרד החינוך, הם שולטים על זה.
<אורי זרובבל: אולי הם פוחדים שמישהו יסמן את האגף עם שתי הכיתות כמרכזי.
<מיכל שיק הר-טוב: שמואל, בעיני מה שאתה אומר זה לא נכון.
<מיכל שיק הר-טוב: לתת את שיקול הדעת לעורך ההיתר, לאדריכל, מה יהיה הבניין המרכזי?
<שמואל חיימוביץ': יש לכם ליווי של מומחה נגישות.
אילן גילאון: אמרת מגיש הבקשה?
<אייל לב ארי: עורך הבקשה.
<מיכל שיק הר-טוב: מה עם להתייעץ עם מורשה הנגישות לעניין הזה?
<שמואל חיימוביץ': בלי מורשה הנגישות אין לך היתר.
<קריאה: את צריכה להיוועץ בו לגבי כל בניין.
<אייל לב ארי: אילנית, אם נכתוב שייקבע על ידי עורך הבקשה להיתר ומהנדס הרשות המקומית?
<שולמית כהן: אני רוצה להעיר שזה בסדר.
<שולמית כהן: אין מניעה מבחינתנו.
<נאוה אושר: להגדרה שקיים במוסד חינוך קיים, זאת בעיה?
<נאוה אושר: במוסד חינוך חדש?
<נאוה אושר: הגדרנו שם את הנושא.
<אייל לב ארי: שם זה מנהל מחלקת החינוך.
<נאוה אושר: זה בסדר.
<נאוה אושר: אתם רוצים להוסיף – אפשר.
<נאוה אושר: אבל השאלה אם זה לא באמת מסרבל מדי את ההליך.
<נאוה אושר: זאת אומרת, זה בשיתוף ואתם יודעים איך זה, עד שיענו להם.
<קריאה: אמרנו שהאדריכל צריך להיות בשירות הרשות.
אילן גילאון: יש הרבה דברים שמסרבלים אבל אלה המחירים של הדמוקרטיה.
<נאוה אושר: אם כן, מה הוחלט?
<נאוה אושר: במקום קיים כתוב באישור הממונה והממונה כאן זה מי שהשר מינה מבין עובדי משרדו.
<נאוה אושר: כך שאי אפשר לאמץ את ההגדרה לעניין הזה בתקנות מוסד חינוך חדש.
<אייל לב ארי: בעצם עורך הבקשה להיתר עם מנהל מחלקת החינוך.
<נאוה אושר: בסדר.
<נאוה אושר: ברשות המקומית.
<נאוה אושר: או מי מטעמו?
<נאוה אושר: זה נשמע דבר קטן, אבל אחר כך זה מזרז את הדברים.
אילן גילאון: מי מטעמו, שהוא הסמיך.
<ראובן ברון: אייל, אני לא זוכר שקראת סעיף מדרגות.
<אייל לב ארי: קראתי את המדרגות.
<אייל לב ארי: זה בדיוק הסיפור של סימני האזהרה.
<ראובן ברון: כתוב שזה גם בפנים וגם בחוץ?
<ראובן ברון: עד עכשיו מדרגות היו רק בפנים.
<אייל לב ארי: שם מדובר רק בפנים כי אלה מדרגות בבניין במוסד חינוך.
<ראובן ברון: צריך להיות גם לגבי מדרגות בחוץ.
<ראובן ברון: הן לא פחות מסוכנות.
<אייל לב ארי: אלה בעצם מדרגות במוסד חינוך.
<ראובן ברון: בדיוק.
<שולמית כהן: באיזה סעיף?
<אייל לב ארי: בסעיף 16.
<אייל לב ארי: אבל יש את סעיף 17.
<אייל לב ארי: בתחום דרך המיועדת לשימוש הציבור מחוץ לבניין וכולי.
<אייל לב ארי: התקנה אחר מדברת על החוץ.
<ראובן ברון: אני לא זוכר אם הסעיפים האלה המדברים גם על מדרגות.
<אייל לב ארי: הם מדברים על דרך המיועדת לשימוש.
<אייל לב ארי: מדרגות הן חלק מדרך.
<שולמית כהן: ההגדרה היא לפי חוק התכנון והבנייה.
<שולמית כהן: מה ההגדרה לדרך בחוק התכנון והבנייה?
<שולמית כהן: יש כאן את ההוראה בהגדרות שכל מונח אחר יתפרש לפי החוק.
<שולמית כהן: צריך להסתכל מה המונח.
<שולמית כהן: או בחלק ח'1 לתוספת השנייה או בחוק התכנון והבנייה.
<קריאה: או להוסיף הגדרה.
<שולמית כהן: או להוסיף הגדרה.
<אייל לב ארי: בחלק ח'1, יש הגדרה רק לדרך נגישה.
<אייל לב ארי: אנחנו מדברים כאן על דרך.
<אלעד לב: אנחנו הצבענו על הבעייתיות שעלולה להיות מהפניה לדרך כי דרך לפי חוק התכנון והבנייה היא דרך לכלי רכב, רכבות, וזאת לא דרך להולכי רגל.
<שמואל חיימוביץ': מה זאת דרך מילוט?
<שמואל חיימוביץ': מה זאת דרך מוצא?
<אלעד לב: דרך מילוט וזאת היא דרך נגישה.
<אלעד לב: ניתן לזה המינוח והפירוש.
<אלעד לב: אם אתה מפנה למקום אחר שם זה יכול להיות מפורש אחרת, זה עלול להיות בעייתי.
<שמואל חיימוביץ': דרך שאינה כביש.
<נאוה אושר: ההגדרה לדרך בחוק התכנון והבנייה היא בעצם דרך, תוואי למעבר רכב, הולכי רגל או בעלי חיים, כך שמדרגות הן גם תוואי למעבר הולכי רגל.
<ראובן ברון: אבל למדרגות יש סעיף מסוים בתקנות התכנון והבנייה.
<ראובן ברון: אולי סעיף 120 אבל אני לא זוכר את המספר.
<ראובן ברון: לדעתי צריך להפניות גם לשם.
<שמואל חיימוביץ': כתוב גם להולכי רגל?
<שמואל חיימוביץ': אז זאת דרך להולכי רגל.
<נאוה אושר: אנחנו צריכים שזה יהיה אחיד.
אילן גילאון: דרך לרבות מדרגות.
<אייל לב ארי: דרך היא דרך.
<אייל לב ארי: אנחנו עוברים לתקנה 2(ב) שמדברת על מצב של הרחבה של מוסד חינוך קיים.
<ערן טמיר: לא דיברנו על סעיף 2(א), על הבעלות.
<אייל לב ארי: בעל מוסד חינוך לפי העניין?
<אייל לב ארי: בעל מוסד חינוך לפי העניין אחראי לביצוע התאמות נגישות.
<אייל לב ארי: סעיף 2(ב): על אף האמור בתקנת משנה (א) בתוספת לבניין במוסד חינוך קיים, ששטחה אינו עולה על מחצית מהשטח הבנוי של מוסד החינוך הקיים, וכן במוסד חינוך חדש שנעשה בהתאם להיתר שימוש חורג, אשר ההיתר לבנייתם או לשימוש בהם, ניתן לאחר תחילתן של תקנות אלה, יבוצעו התאמות נגישות לפי תקנות מוסד חינוך קיים, ובהתאם להוראות סעיפים 19לג3 ו-19לד לחוק השוויון.
<אייל לב ארי: אמרנו בסוף שאנחנו לא צריכים את ה-לג1.
<אייל לב ארי: כי זאת הפניה אל הקיים וזה כבר מוסדר.
<אייל לב ארי: נוצרה שאלה איך מחשבים את מחצית מהשטח הבנוי.
<אייל לב ארי: האם בעצם מחצית נטו, זאת אומרת, מחצית ביחס לבניין אותו מרחיבים או יחסית לכלל השטח הבנוי במוסד.
<אייל לב ארי: יכול להיות לנו מוסד שהוא רק מבנה ויכול להיות לנו מוסד שיש בו כמה מבנים, יכולים להיות כמה מבני לימוד ואולם ספורט לצורך העניין ואז השאלה היא האם החישוב הוא חישוב נטו או חישוב ברוטו.
<אייל לב ארי: חמישים אחוזים.
אילן גילאון: חמישים אחוזים מעל המבנה האורגני צריך לענות לקהל אבל כל דבר שבונים בנפרד, זה מבנה חדש.
<אורי זרובבל: אני מרגיש שאם מוסד החינוך עשוי מכמה אגפים, זה הבניין הקיים.
<אורי זרובבל: כל השטח הזה של כמה אגפים, ואם מוסיפים חמישים אחוזים לסך הבניינים שמכילים היום את המוסד.
<אורי זרובבל: אם מגדילים אותו בחמישים אחוזים כי אחרת יבנו בניין עצמאי.
אילן גילאון: בניין אורגני לגמרי נפרד ביחידה אחרת והוא פחות מאשר חמישים אחוזים מסך כל השטח הבנוי.
אילן גילאון: זה לא מצריך את זה?
אילן גילאון: זאת אומרת, הוא מקבל פטורים הבניין הזה?
<שולמית כהן: יחולו עליו התקנות של מוסד חינוך קיים.
<ערן טמיר: אם הוא יודע לקזז.
<ערן טמיר: זה הניסוח שמוצע.
<קריאה: על זה דנו בעבר וסיכמנו על זה.
<ערן טמיר: נציגי משרד החינוך, כשבונים עכשיו בניין חדש לגמרי מאפס, תוכלו לעשות נגישות.
<קריאה: זה לא בניין מאפס כי כתוב תוספת לבניין.
<אייל לב ארי: זאת תוספת לבניין.
<קריאה: זה לא בניין נוסף.
<שולמית כהן: יכולה להיות תוספת קומה.
<ערן טמיר: בתוספת קומה אין בעיה.
<ערן טמיר: על זה לא מתווכחים.
אילן גילאון: האם אנחנו מתייחסים לסך הכול מכל השטח הבנוי או לכל בניין ובניין?
<אייל לב ארי: האם מדובר בתוספת או מכלל השטח הבנוי?
<אייל לב ארי: זאת השאלה.
<אייל לב ארי: בניין שלא קיים ובנו אותו מחדש, צריך להיות חדש.
<מיכל שיק הר-טוב: אגב, אנחנו חושבים שצריך להפחית את זה לעשרים אחוזים ולא למחצית.
<אלעד לב: השאלה אם רוצים לאשר את התקנות או כל פעם לחזור ולפתוח סיכומים קודמים כי כך לא נתקדם.
<אלעד לב: כולנו רוצים שהכול יהיה מונגש.
<מיכל שיק הר-טוב: אתם דנתם ביניכם לבין עצמכם ועם האוצר.
<מיכל שיק הר-טוב: אנחנו לא היינו שם.
<אלעד לב: בסוף האוצר יודע איזה כסף הוא יכול להקצות לעניין הזה.
<ערן טמיר: כאשר מדברים על בניין שהוא לא מחובר למבנה הישן - - -
<אלעד לב: אגף חדש.
<ערן טמיר: אם בונים עכשיו מבנה מנותק לחלוטין.
<ערן טמיר: תוספת לבניין.
<ערן טמיר: יש מגרש ואתה מגיש בקשה להוסיף בתוך אותו מגרש – זאת גם תוספת.
<קריאה: זה בניין חדש לגמרי.
<ערן טמיר: לא בהקשר עליו אנחנו מדברים.
<אורי זרובבל: ברמה סטטוטורית, כשיש בניין ואתה בונה עוד אגף עצמאי.
<ערן טמיר: זאת תוספת.
אילן גילאון: הכוונה היא שאם אתם בונים מבנה ללוקרים אבל הוא נפרד מן הבניין האורגני הקיים, הוא בניין אחר.
אילן גילאון: לא תוספת אלא מבנה.
אילן גילאון: אפילו אם אני לוקח את השפה העברית ואני מנסה לנתח על פיה את הדברים, זה נכון.
אילן גילאון: בניין הוא מבנה שקיים.
אילן גילאון: אם אתם מוסיפים לו מעל חמישים אחוזים – ולפי הערתך עשרים אחוזים – הוא עומד בכלל הזה.
אילן גילאון: כל מה שאתם בונים כיחידה נפרדת בתוך המוסד, זה דבר אחר.
אילן גילאון: אם זה מקובל, אז אין לנו ויכוח.
<קריאה: אם כן, לא צריך לשנות כאן שום דבר.
<אייל לב ארי: לגבי תוספת של בניין חדש, אין ויכוח.
<אייל לב ארי: הוויכוח כאן הוא על תוספת לבניין קיים, איך מחשבים את התוספת.
<אלעד לב: יש כאן עוד ויכוח.
<קריאה: אם אתה בונה בניין חדש על המגרש.
אילן גילאון: בבית הספר הקיים, מעל חמישים אחוזים, אתה צריך לתת למבנה הזה חמישים אחוזים.
<ערן טמיר: גם אם זה לא מעל.
אילן גילאון: מתחת.
אילן גילאון: תבנה במרתף של שמונה קומות.
אילן גילאון: אם אתה לוקח תוספת בנייה לגובה, לרוחב, לעומק, מעל 500 מטרים, אתה צריך לייחס לזה את התכונות של בניין חדש.
אילן גילאון: גם אם הוא 34.5 מטרים, הוא מבנה חדש.
<אייל לב ארי: אנחנו נרשום תוספת לבניין קיים במוסד חינוך קיים.
<אייל לב ארי: אז זה יצמצם את זה רק לתוספות.
<ערן טמיר: אנחנו צריכים לבדוק את הניסוח בהתאם לעולם התכנון והבנייה כדי שזה יתאים.
אילן גילאון: אני צופה שיהיו דברים כמו מלתחות על גג הבניין.
<קריאה: אם אפשר לחזור ולעשות סדר כדי שנבין.
אילן גילאון: מבנה אחד, אם מוסיפים לו מעל חמישים אחוזים משטחו, חלים עליו הכללים של מבנה חדש.
<קריאה: גם אם זה אותו מבנה.
אילן גילאון: מבנה אחר במתחם המקום שהוא נפרד מבחינת הרצף של הבנייה שלו מן הגורם הראשון, הוא מבנה חדש כי הוא מבנה חדש.
<נאוה אושר: אני מתנצלת על שאני מעכבת את הדיון עוד קצת.
<נאוה אושר: אני פשוט לא הבנתי.
<נאוה אושר: השאלה היא איך בוחנים את המחצית?
<נאוה אושר: מתוך כלל השטח הבנוי?
אילן גילאון: מתוך המבנה האורגני.
<נאוה אושר: אני לא יכולה כרגע להסכים לזה.
<נאוה אושר: אנחנו צריכים לבדוק את זה כי מה שכנראה הוסכם בזמנו, בכל זאת התקנות האלה התחילו לפניו זמן מה, זה הנושא של השטח הבנוי.
<נאוה אושר: יש לזה עלויות תקציביות.
<נאוה אושר: אני לא יכולה להסכים לזה עכשיו.
אילן גילאון: תגידו לי מה ההיגיון.
<נאוה אושר: אני מבינה.
<נאוה אושר: הסיבה היא תקציבית.
אילן גילאון: מדובר בבניין חדש לחלוטין.
<נאוה אושר: זה מבנה נפרד.
<נאוה אושר: השאלה היא איך אנחנו מחשבים את השטח.
אילן גילאון: ההגדרה הייתה בגלל האילוצים של מבנה קיים ולא בגלל מבנה חדש.
אילן גילאון: ההנגשה של מבנה חדש היא לאין ערוך - - -
<ערן טמיר: לזה הם מסכימים.
<ערן טמיר: אם הבנתי נכון ברמת העיקרון, מדובר במבנה שעכשיו בונים אותו והוא לא יהיה מחובר אלא כמו שאמרת, הוא אורגן לחלוטין נפרד.
<ערן טמיר: על זה יש הסכמה.
<ערן טמיר: אם עכשיו בונים אולם חדש, זה אולם חדש.
<ערן טמיר: לזה הבנתי שיש הסכמה.
<קריאה: לא, הם לא הסכימו.
<ערן טמיר: מה שכן, יש כאן שאלה שהם מעלים כרגע וצריך להבין אותה.
<ערן טמיר: אם נניח אנחנו מדברים על מבנה בן שתי קומות ועכשיו רוצים להוסיף לו קומה שלישית.
<ערן טמיר: האם זה אומר שעכשיו באותו מבנה יש יותר מחצי והחצי מתייחס לזה כאל מבנה חדש או האם אתה בודק את זה יחד עם האגף שנמצא לידו.
<ערן טמיר: לגבי בניין חדש לגמרי, אין מחלוקת.
אילן גילאון: בניין הוא בניין אורגני אחד.
אילן גילאון: יחידה אחת.
אילן גילאון: יש לו 2, 3, 4 קומות והשטח נמדד והוא באופן יחסי אליו.
<אורי זרובבל: אבל בתקנה כתוב מחצית.
<ערן טמיר: אנחנו רוצים לשנות את זה.
<אלעד לב: אנחנו יכולים כולנו להסכים על זה כי כולנו רוצים לעשות את הטוב ביותר, אבל בסופו של דבר אם עשו תחשיבים מסוימים כלכליים, לפי זה הנחת העבודה ואישרו אותה ועכשיו עושים כאן שינוי מאוד מהותי שאנחנו לא מתנגדים לו עקרונית אבל זה שינוי שצריך לבדוק.
אילן גילאון: תצטרכו להתייעץ על זה.
<נאוה אושר: אני אצטרך לבדוק.
<נאוה אושר: בכל זאת שר הפנים מתקין תקנות וצריך לבדוק.
<שמואל חיימוביץ': אני חושב שהיה צריך להיות כתוב מחצית מהשטח הבנוי של הבניין במוסד חינוך קיים.
<שמואל חיימוביץ': לזה התכוון המשורר.
<שולמית כהן: זה לא זה.
<שולמית כהן: מה שכתוב, זה מה שהתכוונו.
<שמואל חיימוביץ': למה התכוונתם כך?
<שמואל חיימוביץ': כדי לעשות כמה שפחות?
<אלעד לב: לא.
<אלעד לב: יש רציונל של מוסד חינוך קיים וכשזה בתוך תוספת לאותו בניין - - -