GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילנית שושני: אם יש לי בניין קיים עם שלוש קומות שהוא בנוי בחצאי קומות, ויש לנו כאלה, ואין לי כרגע אפשרות אחרת מלבד להוסיף עליו עוד קומה אחת נניח, עכשיו אתה אומר לי שלצורך העניין אותן שלוש קומות ייחשבו כולן, כשאני עושה את אותה קומה, עכשיו תעשי את כל חוקי הנגישות הקיימים על המבנה הזה.
<קריאה: זה לא מה שאני אומר.
<אילנית שושני: אני לא יכולה לעשות כי אני חייבת להתייחס לשלוש הקומות הקיימות.
<קריאה: אבל זה לא מה שהוא אמר.
<אילן שי: אבל זה הרציונל.
<אילנית שושני: אבל זה הרציונל שרציני.
אילן גילאון: לדברים כאן יש הגיון ויש גם חשיבה לוגית שצריך לחשוב אותה.
אילן גילאון: אני אדבר עם אריה עוד מעט ואני אסביר לו את העניין.
אילן גילאון: אנחנו יכולים להוסיף לעניין הזה את כל המבנים.
אילן גילאון: למה לא את כל המבנים של משרד החינוך במדינת ישראל?
אילן גילאון: ועל פי זה נעשה את החישוב.
<שמואל חיימוביץ': כל מוסדות החינוך בעיר.
אילן גילאון: מוסדות החינוך בעיר.
אילן גילאון: אי אפשר להכפיל ברגליים ולחלק בשתיים.
אילן גילאון: ההיגיון והפשרה הזאת שנעשתה לגבי ההנגשה הפרטנית, ממה היא נבעה?
אילן גילאון: היא נבעה מכך שאנחנו בנויים בכל כך הרבה מבנים ולהנגיש מבנים חדשים, זאת עלות.
אילן גילאון: לבנות מעלית למבנה קיים, זאת עלות לאין ערוך הרבה יותר יקרה מאשר כאשר אתה בונה מבנה חדש ואתה מראש מנגיש אותו.
אילן גילאון: זה עיקרון שחייב להתקיים גם כאן.
אילן גילאון: כל מה שהוא מבנה אורגני ואנחנו מוסיפים תוספת בנייה לאותו מבנה, מבנה שנגמר ב-ד' אמות, ב-ד' קירות – הוא המבנה האורגני על פי שטחו, על פי קומותיו, על פי הכול.
אילן גילאון: כל מה שאנחנו בונים חדש, הוא מבנה חדש.
אילן גילאון: גם אין שום הגיון שנלך על פי הדבר הזה, ומדוע?
אילן גילאון: כי ביום שנצטרך שוב להנגיש את העניין, שוב ניתקל באותה בעיה של עלויות בלתי סבירות לגבי נושא של מעלית או פיר מעלית.
אילן גילאון: למה קבעו פיר מעלית?
אילן גילאון: מהסיבה הזאת.
אילן גילאון: אז חיכו לילד שיצטרך את המעלית כדי לבנות לו את המעלית.
אילן גילאון: למה לנו לעשות את זה במבנים החדשים?
אילן גילאון: המציאות לא תקינה.
אילן גילאון: אין לה הגיון ובסופו של דבר היא גם עולה המון כסף.
אילן גילאון: לכן אני מבין שאתם התכוונתם למשהו אחר.
אילן גילאון: אני מקבל את זה שתצטרכו לחזור למשרד הפנים כדי לשאול.
אילן גילאון: אני שוב מדגיש, חבר'ה, אמרו שיהדות זה יותר חשוב ממתמטיקה, אבל נגישות היא יותר חשובה מיהדות ומתמטיקה גם יחד.
אילן גילאון: אם לא תהיה נגישות, אף תלמיד לא יוכל ללמוד שום דבר מהדברים האלה וזה מה שצריך להיות ברור לגמרי.
אילן גילאון: אחת האכזבות שלי היא שמשרד החינוך בעניין הזה לא נעמד על הרגליים האחוריות שלו.
אילן גילאון: זה חלק מתכנית הלימודים, ההנגשה והנגישות.
אילן גילאון: יש בתי ספר שלומדים את הדבר הזה.
אילן גילאון: זה חישוב מסלול, זאת תפיסת עולם, זה סטייט אוף מיינד.
<נאוה אושר: זאת לא התנגדות משפטית.
<נאוה אושר: כלומר, אני מהלשכה המשפטית אבל זאת לא התנגדות משפטית.
אילן גילאון: זאת התנגדות כספית.
<נאוה אושר: אנחנו רק צריכים לבדוק את העניין מול שר הפנים.
אילן גילאון: החיים צריכים לייצר אילוצים כדי שאתם תכלכלו את מעשיכם.
<נאוה אושר: אני רק צריכה לדעת מה עמדת שר הפנים בעניין הזה.
<קריאה: זה לא רק שר הפנים.
<קריאה: בא אליך משרד החינוך ואומר שהוא מתנגד לזה.
<קריאה: הוא העריך את העלויות הכספיות והוא צריך לבדוק את זה.
<קריאה: זה לא רק במגרש שלנו.
אילן גילאון: אני רוצה לספר לכם סוד שגיליתי אחרי מחקר מעמיק.
אילן גילאון: לו רצו למכור את המפעל הציוני במחיר שהוא עלה, אף אחד לא היה קונה אותו.
אילן גילאון: זה לכל הכלכלנים שתמיד מביאים את הנימוק של העלות.
אילן גילאון: אני יכול להבטיח לכם דבר אחד והוא שאני מבחינתי, מבחינת כוחי הדל, כל הזמן אני משחר על הפתחים כדי למצוא את אותו תקציב בדיוני/דמיוני/ערטילאי של עשרה מיליארד שקלים שהיה צריך להיות התוספת לדיור הממשלתי כדי להגיע לייעודו.
אילן גילאון: אם כאן בסופו של דבר לא יהיה סדר עדיפויות תקציבי, הדבר הזה לא יקרה.
אילן גילאון: זאת הפוסט ציונות, הנגישות.
אילן גילאון: הרעיון הוא לא שאתה משנה את הבן אדם אלא אתה משנה את סביבתו כדי שהוא יוכל להגיע למחוז חפצו באופן מכובד ועצמאי.
<אלעד לב: אנחנו צריכים לדעת ממשרד החינוך באיזה היקף מדובר.
<אלעד לב: כמה תוספות למוסדות חינוך קיימים יש בשנה.
<אלעד לב: נדבר גם על נתונים ממשיים.
<אילנית שושני: אני יכולה להגיד לך שעם כל רפורמה שעולה חדשות לבקרים, זה אומר שאנחנו חוזרים לבתי ספר קיימים ויש המון תוספות בבתי ספר קיימים.
<אילנית שושני: אנחנו לא בונים רק ממסד הטפחות חדש לגמרי.
<אילנית שושני: זאת אומרת, זה שהפחיתו מספר תלמידים בכיתה ל-32, זה אומר שאני צריכה להוסיף כיתות לימוד בבתי ספר קיימים.
<שמואל חיימוביץ': לא בלי להנגיש.
<אילנית שושני: אני לא אמרתי בלי להנגיש.
<אילנית שושני: אני עניתי על מה שנשאלתי לגבי היקף בנייה במתחמים קיימים והיא רבה.
<קריאה: בעיקר מדובר בתוספת קומות.
אילן גילאון: אם תהיה לכם בעיה, תגידו לשר שלכם שיבוא אלי ואני אציע לו כמה הצעות.
אילן גילאון: אני מבין שאתם צריכים לשאול.
אילן גילאון: בשבוע הבא אנחנו נסגור את זה.
<מיכל שיק הר-טוב: דרך אגב, הייתה טעות בהחלטה של בית המשפט העליון.
<מיכל שיק הר-טוב: הוא בעצם התכוון לממשלה ויצא לו כנסת.
אילן גילאון: אני הבנתי את הטעות.
<מיכל שיק הר-טוב: אם צריך הארכה, אנחנו.
אילן גילאון: אני הבנתי למי הוא מתכוון.
אילן גילאון: אני רוצה להציל את הממשלה אבל אל תספרו לאף אחד.
אילן גילאון: נגישות זה נושא.
אילן גילאון: אני הבנתי למי זה הופנה וכי זה למשרד ממשלתי ולממשלה ולמשרדי הממשלה.
אילן גילאון: אנחנו רוצים לפתור כאן את הפלונטר.
אילן גילאון: אנחנו לא רוצים ממשלה שנגררת בבתי משפט.
<אייל לב ארי: תקנה 5.
<אייל לב ארי: אמרנו שדרך נגישה תוביל למקום חניה נגיש ולכניסה נגישה ותהיה הפניה גם ל-8.50(ד).
<אייל לב ארי: את 7(4) ו-(5) אמרנו שאנחנו מנסחים מחדש.
<אייל לב ארי: הקישור בין בניינים שונים.
<ערן טמיר: זה רק עניין של נוסח.
אילן גילאון: הנוסח מוסכם עליכם?
<ערן טמיר: הנוסח לא מוסכם.
<ערן טמיר: העיקרון מוסכם.
<ערן טמיר: אמרו שזה לא ברור ואני חושב שיש לי רעיון את זה קצת יותר ברור.
<אייל לב ארי: לסעיף 9(ב), דרך נגישה שצריכה להוביל מהכניסה הנגישה לבניין במוסד חינוך חדש אל מרחבי המינהלה.
<אייל לב ארי: התעוררה השאלה אם מדובר בבניין המרכזי ובדרך שאמורה להוביל לפחות למחצית מחדרי הלימוד, חצרות, חדרים, אולמות, מרחבי מינהלה.
<אייל לב ארי: לפי מה שכתוב, כיוון שלא כתובה המילה בניין מרכזי, הכוונה בעצם לבניין שאינו הבניין המרכזי.
<אייל לב ארי: עלתה כאן פרשנות אחרת.
<קריאה: כל בניין.
<אייל לב ארי: כן, שזה כל בניין.
<קריאה: כל בניין לרבות.
<אייל לב ארי: כל בניין, זה בעצם לרבות בניין מרכזי ושאינו מרכזי.
<אילן שי: כך אנחנו מבינים את זה.
<אילן שי: חמישים אחוזים, חצי, מכל הבניינים.
<אילן שי: אין שוני בין הבניין המרכזי ושאר הבניינים.
<שמואל חיימוביץ': בעקבות הערה שהייתה כאן קודם ממשרד החינוך, אני רוצה להבין משהו.
<שמואל חיימוביץ': ברגע שישימו מעלית בתוך פיר מתוכנן בבניין המרכזי,.
<שמואל חיימוביץ': כל הבניין המרכזי יהיה נגיש?
<שמואל חיימוביץ': לזאת הכוונה?
<שמואל חיימוביץ': אם זה יהיה ברור, זה בסדר.
<ערן טמיר: זאת בנייה חדשה.
<אילנית שושני: השאלה היא עלות המעלית.
<שמואל חיימוביץ': אם בבניין מרכזי, לאחר התקנת המעלית בפיר שמבוצע, זה יהיה נגיש לגמרי, זה בסדר.
<שמואל חיימוביץ': אבל צריך להבהיר את זה.
<אייל לב ארי: בכל בניין.
<אייל לב ארי: אילן צודק.
<אייל לב ארי: זה כל בניין.
<אייל לב ארי: (ב) מתחיל בתקנת משנה (א) ותקנת משנה (א) מדברת על דרך נגישה בתוך בניין במוסד חינוך חדש.
<אייל לב ארי: הכוונה כאן היא לכל הבניין, המרכזי ושאינו מרכזי.
<שמואל חיימוביץ': אותו פיר שאנחנו מתכננים ובונים כאן, בסופו של דבר ישלים למאה אחוזים את הנגישות.
<אילן שי: עדיין יכול להיות בבניינים שהוא לא בניין מרכזי חלקים שהם לא נגישים.
<אייל לב ארי: לעניין הזה אין שאלה.
<אייל לב ארי: זה כל בניין שהוא, מרכזי ושאינו מרכזי.
<אייל לב ארי: זה לגבי 9(ב).
<אייל לב ארי: אנחנו עוברים לנושא האחרון שנשאר פתוח.
<ערן טמיר: אני רוצה להבין.
<ערן טמיר: עכשיו יש לנו בניין מרכזי ויש פיר מעלית ומגיע התלמיד ומתקינים את המעלית.
<ערן טמיר: יכול להיות מצב שיש חצי מן הכיתות באותו בניין מרכזי אליהם הוא לא יכול להגיע עכשיו?
<אילנית שושני: בבניין מרכזי?
<ערן טמיר: כי כתוב מחצית.
<אילנית שושני: אבל לא רשום בניין מרכזי.
<אילנית שושני: בכל בניין.
<אילנית שושני: למה בניין מרכזי?
<אלעד לב: הצד השני של מה שאתה אומר הוא שברגע שעשינו את המעלית וכל הכיתות בבניין הזה יהיו נגישות, סופרים אותן במניין חמישים אחוזים מהמוסד הזה.
<שמואל חיימוביץ': אני חושב שמה שיכול לפתור את הבעיה זה שבסעיף 14 יהיה ברור שהפיר שמותקן כאן, לכל מקום.
<ערן טמיר: אם הבנתי נכון מה שנאמר כאן זה שהספירה של חצי היא שתהיה דרך נגישה שממש אפשר יהיה להגיע אליה.
<אילן שי: בלי להיכנס לנגישות פרטנית, עדיין יכולים להיות חלקים שהם לא נגישים.
<ערן טמיר: בסדר, ובתנאי שחמישים אחוזים כן יהיו נגישים.
<שמואל חיימוביץ': בסעיף 14 של המעלית נכתוב במפורש שהפיר הזה בסופו של דבר מאפשר נגישות, כשתותקן מעלית, לכל.
<שמואל חיימוביץ': זה צריך להיות כתוב.
<אלעד לב: למה?
<אלעד לב: מה התוספת נותנת?
<שמואל חיימוביץ': מה שאמרתי?
<שמואל חיימוביץ': אתה יכול לעשות פיר.
<אורי זרובבל: אתה יכול לעשות פיר בבניין שהוא ספליט והוא יגיע למפלס אחד ואתה מנותק כל פעם בחצי קומה.
<אלעד לב: נוסח התקנות האלה מדבר על הנגשה של חצי, כולל הכיתות הייעודיות.
<אלעד לב: אם יש קומה, זה במניין של החמישים אחוזים האלה.
<אילנית שושני: אתם מבקשים שאני אנגיש חמישים אחוזים בלי קשר לפיר?
<אלעד לב: הוא אומר שאם שמים פיר, מאה אחוזים צריכים להיות מונגשים.
<אילנית שושני: בבניין המרכזי.
<אילנית שושני: ואם זה לא הבניין המרכזי?
<אילנית שושני: אז אני לא צריכה את החמישים אחוזים.
<ערן טמיר: צריך חמישים אחוזים מסך הכול.
<אילנית שושני: השלמה לשליש שקיימת בבניין המרכזי, לשאר הבניינים.
<אילנית שושני: צריך להגיד את זה.
<אילנית שושני: ספליטים כבר אין בבניינים חדשים.
<אילנית שושני: אנחנו לא עובדים עם חצאי קומות.
אילן גילאון: החשבון האלמנטרי הזה ברור לגמרי.
אילן גילאון: בלי קשר למעלית, צריכים להגיע לחמישים אחוזים.
<אילנית שושני: כולל הבניין המרכזי.
אילן גילאון: כולל הכול.
אילן גילאון: עם המעלית הוא מגיע לכל בלי קשר לבניין המרכזי.
<נאוה אושר: איך אתם מבינים שאם יש מעלית צריך להנגיש את הכול?
<קריאה: הבניין המרכזי.
<שמואל חיימוביץ': זאת הייתה הפשרה.
<קריאה: במגורים כל דירה צריכה להיות נגישה.
<נאוה אושר: אתה אומר שאם יש מעלית, צריך להנגיש את כל הכיתות בבניין המרכזי?
<נאוה אושר: זה לא ברור ממה שכתוב כאן.
<נאוה אושר: מה שכתוב עכשיו זה באמת מחצית מכיתות הלימוד.
<נאוה אושר: עכשיו פשוט התווסף משהו.
אילן גילאון: הבעיה היא המעלית.
<קריאה: לוודא שיש לך שטח מספיק גדול.
אילן גילאון: יש את הבניין המרכזי.
אילן גילאון: אם חמישים אחוזים צריכים להיות מונגשים בסך הכול במתחם, כולל הבניין המרכזי, כאשר אין מעלית, מדוע שכאשר מתקינים את המעלית בבניין המרכזי לא מאה אחוזים מונגשים?
אילן גילאון: איזו אי הנגשה יש שם?
<קריאה: אבל זה בניין חדש.
אילן גילאון: ברגע שמוסיפים לו מעלית, הוא הופך למאה אחוזים נגיש.
<נאוה אושר: מה עמדת משרד החינוך?
<נאוה אושר: נאמר כאן שאם יש מעלית, צריך להנגיש.
<קריאה: המעלית תנגיש אוטומטית את כל הבניין.
אילן גילאון: ברגע שאת שמה את המעלית, הבניין המרכזי הופך למאה אחוזים נגיש.
<אילן שי: אנחנו לא רוצים שיהיו בניינים שיהיה בהם פיר ויהיו בהם חלקים שזה לא מגיע אליהם.
<אילן שי: אין בזה הגיון.
אילן גילאון: אני מבין שהסוגיה של המאה אחוזים והחמישים אחוזים ברורה.
אילן גילאון: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף האחרון שהוא המעלית.
אילן גילאון: המעלית היא גולת הכותרת של כל הדיון הזה.
<אייל לב ארי: פרק ה': מעלית ומעלון 14.
<אייל לב ארי: התקנת מעלית בבניין במוסד חינוך חדש בבניין במוסד חינוך חדש שהפרשי הגבהים והשיפועים שבו מחייבים התקנת מעלית כאמור בפרט 8.60 לסימן ג' בפרק א' לחלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר, ייבנה פיר למעלית בבניין המרכזי.
<אייל לב ארי: בבניינים שאינם בניינים מרכזיים ושמובילה אליהם דרך נגישה, יתוכנן פיר מעלית.
<אייל לב ארי: במעלית שתותקן בבניין במוסד חינוך חדש, יתקיימו הוראות פרטים 8.120 ו-8.122 לסימן ח' בפרק א' לחלק ח'1 בתוספת השנייה לתקנות בקשה להיתר.
אילן גילאון: למישהו יש בעיה עם המעלית?
<קריאה: הוא מדבר על בנייה של פיר ולא על בניית מעלית.
<אילנית שושני: ההוראה היא רק בניית הפיר.
<אילנית שושני: לזה אין התנגדות.
<מיכל שיק הר-טוב: אנחנו חושבים שצריכה להיות גם מעלית בבניין חדש.
<אייל לב ארי: לפחות במרכזי, לפי מה שאני הבנתי.
<ציון כהן: את מי משמשת המעלית ביום יום?
<ציון כהן: היום כשאנחנו מתקינים מעליות בבתי ספר, זאת מעלית עם מפתח עבור הנגשה פרטנית בלבד.
<ציון כהן: במסירה של מעליות כשאני מקבל מהקבלן שמבצע לי התאמות נגישות, זה נושא חוזה ההתקשרות עם חברת המעליות שהפעלת אותה או לא הפעלת אותה.
<ציון כהן: מדובר כאן על סדר גודל של 1,500 שקלים בחודש שהרשות אמורה לשלם אותם.
אילן גילאון: זה ליסינג?
<ציון כהן: אם אתה לוחץ על הפעמון לחילוץ, אתה צריך לשלם על זה ביטוח ואחזקה שוטפת.
<ציון כהן: אם עכשיו אני מראש בונה בית ספר ושם בו מעלית שלא השתמשו בה כי ילדים ישחקו בה ויהרסו אותה, ואני צריך להוסיף הוצאה של 1,500 שקלים בממוצע לחודש, אני חושב שלא רק משרד החינוך ומשרד האוצר יתנגדו אלא גם הרשויות עצמן יתנגדו לזה.
אילן גילאון: זאת לא השאלה.
<אילנית שושני: על זה תוסיף עלויות של רכישת מעלית.
אילן גילאון: אני חוזר להגיון הכלכלי של העניין.
אילן גילאון: השאלה היא איזה הגיון יש בכך שאנחנו שוב משליכים ממבנה קיים למבנה חדש כאשר רק במידה ומדובר במבנה חדש.
אילן גילאון: כשאני מדבר על מבנה חדש, אני מדבר על מבנה אורגני חדש.
אילן גילאון: אני לא יודע כמה מבנים ייבנו אבל איך יכול להיות נניח שאנחנו בונים מבנה חדש שהוא מעל שלוש קומות וכאשר דירת מגורים פשוטה מחויבת במעלית ואנחנו נבנה מבנה במסגרת ממשלתית שהוא יהיה שונה או יקבל פטור לעומת משהו שנבנה במשק הפרטי.
אילן גילאון: זה משולל כל הגיון.
אילן גילאון: זה לא מוסבר.
<אלעד לב: ההסבר הוא פשוט.
<אלעד לב: בניין למגורים, כל הדירות נמכרות פרטי.
<אלעד לב: במבנה ציבור, זה כסף ציבורי מוגבל.
<אלעד לב: זה ההסבר.
אילן גילאון: מה שאמרת כאן, אפשר לפתח בתור תיאוריה כלכלית.
<אלעד לב: אני לא בא מהצד הכלכלי.
<אלעד לב: לא מהצד הכלכלי, צריך שתהיה מעלית.
אילן גילאון: אבל ההיגיון הכלכלי במה שעושים כאן.
אילן גילאון: חברת הכנסת נורית קורן, ברוכה הבאה.
<נאוה אושר: היום לפי הנוסח שכבר עברנו עליו ושאושר מול משרד האוצר וכולי, באמת נקבע שבבניין המרכזי זה יותקן, פיר למעלית, ועכשיו עלתה הבקשה של מעלית.
<נאוה אושר: כמו שאמרתי קודם לעניין המחצית והשטח הבנוי, גם כאן אנחנו נצטרך לבדוק מה עמדת שר הפנים.
<נאוה אושר: יש כאן השלכות תקציביות.
אילן גילאון: יש אומדן כמה עולה מעלית עם פיר וכמה עולה פיר בלי מעלית?
<אילנית שושני: יש לי כאן.
<אילנית שושני: לגבי הפיר, אני יכולה לתת לך את זה מבקשות, זה משתנה על פי מספר התחנות.
<אילנית שושני: מעלית עם שמונה נוסעים, שלוש תחנות, כולל הבנייה של הפיר, כולל התכנון, הפיקוח והמע"מ – עומדת על סדר גודל של 360 אלף שקלים.
<שמואל חיימוביץ': בקיים או בחדש?
<אילנית שושני: אלה העלויות.
<אילנית שושני: מעלית לשלוש תחנות, הסכום כרגע עומד על 165 אלף שקלים לפני מע"מ ולפני תכנון.
<אילנית שושני: לזה צריך להוסיף את הנושא של הפיר עצמו.
אילן גילאון: זה מה שמעניין אותי לדעת, כמה עולה.
<אילנית שושני: רק המעלית לבד?
אילן גילאון: מעלית ופיר בנפרד ומעלית ופיר ביחד.
<אילנית שושני: פיר בנפרד - 122 אלף שקלים כי גם צריך את הנושא של הפיגומים וחיבורי חשמל וכולי.
<אילנית שושני: זה בערך 122 אלף שקלים לפני מע"מ.
<אילנית שושני: המעלית עצמה עם שלוש תחנות עומדת על 210 אלף שקלים.
<אלעד לב: אני חושב שהפיר הוא לא בדיון כאן כי פיר הוא חלק מהתכנון של המבנה.
<אילנית שושני: העלות של המעלית לבד, שלוש תחנות, 210 אלף שקלים וצריך להוסיף לזה את נושא התחזוקה והביטוח כל שנה.
<מיכל שיק הר-טוב: אני רוצה לחדד לחברת הכנסת נורית קורן שכל הדיון כאן הוא על בניין מרכזי אחד במוסד החינוכי שיהיה בו פיר מעלית ואנחנו מבקשים שתהיה גם מעלית.
<מיכל שיק הר-טוב: לגבי אם יש עוד מבנים אחרים, גם לא יהיה פיר אלא תכנון לפיר.
אילן גילאון: יש כאן הנגשה פרטנית.
אילן גילאון: זאת אומרת, אנחנו מכינים את הפיר, לא משקיעים את הכול במבנים קיימים, כי העלות היא גבוהה ביותר וזה נבע מכך שמערכת החינוך, רוב מבניה בנויים.
אילן גילאון: הוויכוח כרגע הוא לגבי המבנים החדשים.
אילן גילאון: האם אנחנו צריכים להמשיך במדיניות הזאת של בניית הפיר ולחכות עד שתהיה דרישה של מישהו מהמשתמשים במוסד ידרוש את זה, נניח ילד מוגבל שמגיע.
נורית קורן: מה אנחנו עושים אם ההורה מוגבל?
נורית קורן: יש לי עוד שאלה אחת.
נורית קורן: נמצא כאן נציג הרשויות המקומיות?
<ציון כהן: אני.
<ציון כהן: מבאר שבע.
נורית קורן: משרד החינוך גם נותן איזשהו סכום לרשויות המקומיות.
נורית קורן: זה לא שזורקים את זה על הרשות המקומית וזהו.
<ציון כהן: אנחנו מטפלים בזה באופן פרטני לתלמיד או להורה.
<ציון כהן: זה אותו דבר.
<ציון כהן: אם יש תלמיד ואם יש הורה, זה אותו הדבר.
נורית קורן: השאלה שלי היא שאלה כללית.
נורית קורן: האם משרד החינוך מעביר כספים לבניית מעלית לבתי הספר?
נורית קורן: אם כן, כמה?
<ציון כהן: הכול תלוי.
נורית קורן: מעלית אחת עולה 360 אלף שקלים.
אילן גילאון: זה סדר הגודל שמעבירים.
<ציון כהן: זה סדר הגודל.
אילן גילאון: אתה אומר שאם יש הורה לתלמיד אצלכם בבית הספר.
<ציון כהן: הוא ממלא את הטפסים, בדיוק כמו לתלמיד.
אילן גילאון: הוא רוצה להגיע לקומה שלישית בבית הספר.
<ציון כהן: כן.
<ציון כהן: שולחים למשרד החינוך תיק טכני ומקבלים תקצוב בדיוק כאילו זה היה תלמיד.
<שמואל חיימוביץ': כמה זמן זה לוקח?
נורית קורן: הוא לא ענה לי על השאלה.
<קריאה: שמוליק, זה מהרגע שהוא נולד עד שהוא הופך להורה.
<קריאה: התקנת מעלית, מרגע שהפיר עומד, לוקחת חצי שנה.
<אסתר קרמר: יש תלמידים שנמצאים בבעלות שלא תחת העירייה, למשל תלמידים שנמצאים בבית ספר שהוא בית ספר מוכר שאינו רשמי שהוא לא תחת חינוך עצמאי, שזאת בעלות בית ספר.
<אסתר קרמר: בית הספר לא ירצה לקבל ילד של הורה נכה כי הבעלות תהיה אחראית לבנות את המעלית.
<אסתר קרמר: הם יגידו שהם לא מקבלים את הילד לבית הספר כי אימא שלו נכה.
אילן גילאון: אסור להם.
<שמואל חיימוביץ': זאת הפליה.
<אסתר קרמר: הם לא יגידו שזאת הסיבה, אבל זה מה שיקרה.
אילן גילאון: תגידי לי על מקרה כזה ואני מבטיח לך שאנחנו נטפל.
<אסתר קרמר: יש כאן איזו בעיה, שתהיה מניעה בגלל זה.
נורית קורן: כלומר, החוק הזה לא מחייב.
אילן גילאון: הבעיה הכלכלית היא מאוד רצינית.
אילן גילאון: לכן גם הגיעו בזמנו לפשרה - אנחנו אז לא היינו בתמונה – עם מערכת החינוך.
אילן גילאון: הדילמה הקשה היום היא לגבי מבנים שנבנים חדשים.
אילן גילאון: מבחינת העלות וגם מבחינת הכדאיות, לעשות את כל העניין ביחד גם כאשר העלות היא קצת יותר גבוהה אבל כאשר נפצל אותה, אין ספק שהיא תעלה יותר.
אילן גילאון: התקן הישראלי היום דורש מכל בית מעל שלוש קומות שתהיה לו מעלית בבנייה הפרטית.
אילן גילאון: זאת השאלה וכאן זאת שאלה כספית ובסופו של דבר זה סדר עדיפויות.
אילן גילאון: האנשים כאן מוכנים אבל המשרדים שלהם והממשלה שלך, פחות.
נורית קורן: זאת באמת שאלה.
נורית קורן: גם אותי שאלו ראשי הערים מה הם עושים עם זה ואיך הם בונים מעלית.
נורית קורן: לכן אני שואלת אם משרד החינוך לא מתקצב שום דבר והם לא מקבלים כסף, אז אנחנו בבעיה.
<אילנית שושני: למה לא מתקצב שום דבר?
<אילנית שושני: לא הבנתי.
נורית קורן: אני שואלת.
<אילנית שושני: משרד החינוך מתקצב.
<אילנית שושני: נושא הנגישות מתוקצב אצלנו.
נורית קורן: אני מדברת ספציפית על המעלית.
<אילנית שושני: אני אענה גם על המעלית.
<אילנית שושני: יש שלושה צירים אתם אנחנו עובדים בנגישות.
<אילנית שושני: בנגישות פרטנית, לשאלתך, כל הבקשה, כולל המעלית, כולל כל העבודות שמתלוות להכנת הפיר ורכישת המעלית מתוקצבים על ידי משרד החינוך במסגרת נגישות פרטנית.
נורית קורן: במלואה?
<אילנית שושני: במלואה.
<אילנית שושני: תקציב משרד החינוך עמד על 15 מיליון שקלים עד לפני שנה והממשלה אישרה תוספת תקציבית משמעותית שעלתה אצלנו בהיבט הפיזי ל-85 מיליון שקלים שעומדים לטובת נושא הנגשה פרטנית.
<אילנית שושני: זה אושר וזה עבר וזה תוקצב כבר בשנה שעברה.
<אילנית שושני: כך שנושא נגישות פרטנית כן מקבל מענה תקציבי.
<אילנית שושני: נגישות כללית, שזה רק אותה הקמת פירי מעלית במוסדות חינוך קיימים שעומדת על 110 אלף שקלים למוסד, אתם צודקים, אכן יש חוסר תקציבי משווע שהשלטון המקומי כל הזמן מעלה את הנושא.
<אילנית שושני: מוסד חינוך חדש, מה שהיום נמצא לדיון, זה רק פיר מעלית בבניין מרכזי ועליו קיבלנו שיפוי מהאוצר, תוספת של שני אחוזים לעלות מטר מרובע.
<שמואל חיימוביץ': שמשמשים לתקרות.
<אילנית שושני: שמשמשים גם לשליש מהתקרות האקוסטיות דרך נגישות.
אילן גילאון: מבחינה בטיחותית – אני שואל שאלה של ידע – זה דבר בטיחותי, פיר בבית ספר?
<אילנית שושני: הפיר סגור.
<אילנית שושני: יש הנחיות בטיחות לנושא הזה.
<שמואל חיימוביץ': עד כדי כך שלא יודעים שהוא קיים.
<אילנית שושני: לפעמים נכון.
<אילנית שושני: צריך ללכת לאדריכל.
<שמואל חיימוביץ': אני מצאתי בניינים שאף אחד לא ידע שיש בהם פיר.
<ערן טמיר: אני רוצה לחדד אלת הדברים שנאמרו על ידי נציגת משרד החינוך.
<ערן טמיר: המחוקק קבע שני מסלולים.
<ערן טמיר: מסלול אחד שהוא הנגשה פרטנית, יגיע תלמיד או הורה ואז ייתנו את הכסף ובאמת משרד החינוך בעיקרון נותן סכום מאוד נכבד, כמעט הכול.
<ערן טמיר: אבל יש את המסלול השני שהוא גם במוסדות שהם לא מוסדות חינוך ובמסלול השני הנגישות היא כבר מראש.
<ערן טמיר: למה זה חשוב?
<ערן טמיר: כי הנגשה פרטנית היא לא נגישות במובן של שוויון.
<ערן טמיר: תלמיד צריך לבקש ואחר כך צריך לעשות לו תכנית מיוחדת, אז בודקים את זה, אז מעבירים את זה לאישור משרד החינוך והרבה פעמים הם מסכימים.
<ערן טמיר: אצלנו כמו בהרבה גופים אחרים מגיעות המון תלונות ואנחנו מכירים המון ילדים שסיימו כיתה ו' וההורים הגישו את הבקשה עת הם למדו בכיתה א' והכסף לא הועבר ממיליון סיבות.
<ערן טמיר: לכן יש חשיבות גדולה ומיוחדת להנגשה שנקראת כאן הנגשה כללית, כדי שהדברים כבר יהיו מוכנים מראש ויקצרו גם עלויות וגם תהליכים.
נורית קורן: במבנים חדשים, אין ספק שצריכה להיות מעלית וצריך לקחת בחשבון היום גם בתכנון לעשות את המבנים עם יותר קומות ולא להתפרס על שטח כדי שתהיה נגישות.
אילן גילאון: נגיע לפשרה ועל כל מעלית שלישית אנחנו נגבה מס.
<ערן טמיר: מעל גובה מסוים, צריך להגיד, בלי קשר לנגישות, זה לא קשור דווקא למשרד החינוך.
<ערן טמיר: על פי חוק התכנון והבנייה ובלי קשר לנגישות, מעל גובה מסוים יש חובה לעשות מעלית.
<ערן טמיר: צריך להבין שלא על זה אנחנו מדברים.
נורית קורן: אני לא הייתי רוצה שבתי הספר יהיו עם חמש קומות.
נורית קורן: צריך לתכנן כך שיהיו קומות אבל לא יותר מדי.
<נאוה אושר: אני אבדוק מה עמדת שר הפנים ואני אעדכן.
אילן גילאון: מתי את עושה את זה?
<נאוה אושר: אני אשתדל כמה שיותר מהר.
אילן גילאון: אנחנו פשוט בצו בית משפט ומצווים לסיים את התקנות הללו עד ה-15 בחודש.
אילן גילאון: אני צריך מכם את התשובה לגבי מחר בבוקר.
אילן גילאון: אנחנו נעמוד על זה שאין שום טעם לעשות את התיקון הזה ויהי מה אם אנחנו ממשיכים בתקנון מבנה קיים ומשליכים אותם על תקנון מבנה חדש.
אילן גילאון: זה מנוגד לכל הגיון ובטח שזה חמור כאשר מדובר במערכת החינוך.
אילן גילאון: דיברנו קודם על כך שהנגישות היא נושא וזה צריך להיות נושא נלמד בבית הספר.
<קריאה: זה יותר מנגישות.
<קריאה: זה נושא של שוויון.
<קריאה: אנחנו תחת חוק שוויון לאנשים עם מוגבלות וזה יותר מנגישות.
<קריאה: נגישות היא אמצעי להשגה.
אילן גילאון: יש לי מושג בנושא הזה, בחוק שוויון.
<מיכל שיק הר-טוב: אני מבקשת להוסיף.
<מיכל שיק הר-טוב: בתקנות האלה של מוסדות חינוך חדשים, רק הבניין המרכזי נדרש בפיר.
<מיכל שיק הר-טוב: זאת אומרת, כל הבניינים האחרים, אפילו פיר לא נדרש בהם אלא רק תכנון לפיר.
<מיכל שיק הר-טוב: אנחנו חושבים שזה ממש ביזיון.
אילן גילאון: אני רוצה לתת לכם דוגמה שתניח את דעתכם.
אילן גילאון: בואו ניקח מוסד ציבורי אחר.
אילן גילאון: דיור ממשלתי.
אילן גילאון: הפשרה היחידה שנעשתה הייתה עם משרד החינוך.
אילן גילאון: אם נניח ניקח את המשרד לביטחון פנים, אם עד 2018 אותם מוסדות משטרתיים שיושבים במבנים קולוניאליים ואינם נגישים - - -
<קריאה: יקבלו פטור בגלל שימור.
אילן גילאון: לא יקבלו פטור.
אילן גילאון: המשטרה לא יכולה לקבל פטור כי הדיור הממשלתי, למעט הפשרה הזאת שנעשתה עם משרד החינוך כפי שנעשתה, ואני לא מציע שהיא תתרחב לעניין של מבנה חדש, הם פשוט יצטרכו לעבור דירה.
אילן גילאון: פטורים יקבלו רק מנטל כבד.
אילן גילאון: לא יקבלו פטורים הדיור הממשלתי, לא יקבלו פטורים ברשויות המקומיות.
אילן גילאון: לכן קבענו את לוח הזמנים הזה, בגלל שהפרטיים יכולים לקבל פטור מנטל והציבוריים לא יכולים לקבל.
אילן גילאון: לכן תבינו, ההנחה הזאת נעשתה למערכת החינוך.
אילן גילאון: היו לזה סיבות היסטוריות שאני לא נכנס אליהן.
אילן גילאון: לכן אני גם מציע שאתם תגידו למשרדים שלכם שזאת תהיה טעות ואפילו הייתי אומר טעות היסטורית, ללכת היום ולהחיל תקנות מבנה ישן בחדש.
אילן גילאון: אני מבקש לדעת מחר מה התשובה לעניין הזה.
<נאוה אושר: נשתדל.
אילן גילאון: בית המשפט יחייב אתכם.
אילן גילאון: אנחנו מנסים לעשות הכול כדי להציל גם את כבודו של בית המשפט ולא להגיע לביזיון בית המשפט.
אילן גילאון: לכן אני מאוד משתדל לסיים את העניינים כאן.
אילן גילאון: וגם להציל את כבודה של הממשלה.
<אילנית שושני: אני רק רוצה לחדד נקודה אחת בהתייחס לדברים.
<אילנית שושני: הנושא של תכנון בבניינים אחרים במוסד חינוך חדש, מתוכננים ונבנים.
<מיכל שיק הר-טוב: מה הבעיה שתבנו פיר?
<אילנית שושני: זה מתוכנן.
<אילנית שושני: מכיוון שזה נמצא בהיתר, זה חייב להיות מבוצע.
<אילנית שושני: התכנון הוא לא רק תכנון.
<אילנית שושני: יש שני בניינים שהאחד הוא מרכזי וגם בשני יש.
<אילנית שושני: לפי הידוע לי זה לא רק מתוכנן אלא גם מבוצע.
<אילנית שושני: תקן אותי אם אני טועה, אבל אני יודעת שזה מבוצע.
<אילנית שושני: מה שנמצא על גבי ההיתר, מבוצע.
<אילנית שושני: כל מה שנמצא בהיתר, מבוצע.
<אילנית שושני: הוא לא יכול להיות לא מבוצע.
אילן גילאון: אני לא מכנס ישיבה.
אילן גילאון: אני רוצה את תשובת
אילן גילאון: כם כדי להכניס את זה לניסוח.
אילן גילאון: לא סיימנו עד חברי הטוב, עורך הדין איתן עמרם, יאמר את דברו ויסכם את הדיון.
<איתן עמרם: אני רוצה לומר שצר לי שנאלצנו להגיע לכך שבית המשפט כפה עלינו לקיים את הדיון הזה.
<איתן עמרם: זה דיון שהיינו צריכים לקיים כבר מזמן ולא להגיע ברגע האחרון ולהתחיל לבקש כל מיני בירורים וכן הלאה.
<איתן עמרם: אני חושב שצריכים להבין שהכול מתחיל בחינוך.
<איתן עמרם: אם מוסדות החינוך, גם בהם יהיו כל מיני פטורים כאלה ואחרים, אנחנו לא נגיע למטרה אליה אנחנו רוצים להגיע.
<איתן עמרם: אני חושב שהיום הגענו למרבית ההסכמות.
<איתן עמרם: השארנו נקודה אחת פתוחה או שתיים.
<איתן עמרם: זה מאוד מספק.
<איתן עמרם: אני מקבל תלונות של הורים, פשוט אנשים לא כל כך מודעים.
<איתן עמרם: הורים עם צרכים מיוחדים לא מצליחים להגיע לגני הילדים, לבתי הספר, והם רואים את יום ההולדת של הילד שלהם דרך השער.
<איתן עמרם: נראה לכם הגיוני?
<איתן עמרם: זה פשוט לא יעלה על הדעת הדברים האלה.
<איתן עמרם: כאשר אנשים לא קרובים לנושא הזה, אז הם מתווכחים, כן כניסה, עם שיפוע, בלי שיפוע, כן מעלית או לא מעלית.
<איתן עמרם: אלה דברים שהם בנפשם של ההורים.
<איתן עמרם: הורים לא יכולים להגיע לאספות הורים.
<איתן עמרם: לא נשמע דבר כזה.
<איתן עמרם: לכן אני אומר שישיבת המרתון הזאת באמת הועילה.
<איתן עמרם: נשארו שתי נקודות ואני מקווה שניישר אותן.
<איתן עמרם: עוד דבר.
<איתן עמרם: בתוקף תפקידי בלשכת עורכי הדין ובכובעי האחר, הבג"ץ הזה ובג"צים אחרים כן יוגשו ואנחנו נתמיד.