GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אנחנו אומרים "עסקים", ברגע שאומרים - - -
<ענת מימון: שירות למתחם.
<איה דביר: משרת את המתחם.
<איה דביר: הסופר לא משרת את המתחם.
<איה דביר: יכול להיות שהוא מקרין על ההצלחה הכלכלית של חנויות אחרות, אבל הוא לא מעניק שירות למתחם בשונה מחניון, ניקיון.
<רועי לחמנוביץ: אני מנכ"ל קואליציה שבת שוויון.
<רועי לחמנוביץ: אני מבקש רק לשאול בהקשר של הניסוח הזה.
<רועי לחמנוביץ: אחר-כך כשית
<רועי לחמנוביץ: מודדו החברות כדי להפעיל או את שירותי החניון או את שירותי הניקיון, אז יופיע להם סעיף בתנאי המכרז, הנ"ל מחויבים להעניק שירות בשבת?
<אור רוזנמן: זה גם היום.
<ענת מימון: אם אנחנו ממעטים עכשיו, זה לא יחול.
מירב בן ארי: אם אתה בא לעסק שמראש פותח בשבת, אתה צריך לדעת את המחויבויות שלך במכרז.
<רועי לחמנוביץ: צריך לדעת להגדיר עד הסוף, כי אז אין הזדמנות שווה.
מירב בן ארי: מה זה "הזדמנות שווה"?
מירב בן ארי: אתה הולך מראש למכרז למקום שפתוח בשבת.
מירב בן ארי: אתה לא רוצה, אל תלך למכרז בכלל.
מירב בן ארי: אתה גם ניגש למכרז וגם אומר אחרי זה שלא מתאימים לך תנאי המכרז?
<רועי לחמנוביץ: לא אמרתי שאני ניגש למכרז ואני אומר שזה לא מתאים לי.
<רועי לחמנוביץ: אני אומר שברגע שאני פותח את האופציה לכל נותני השירות, צריך לחשוב על העובדה שאני לא מאפשר התמודדות שווה לאלה - - -
מירב בן ארי: שומרי שבת?
מירב בן ארי: מראש אל תגיש למכרז לקניון ארנה בהרצליה או לשרונה אם אתה שומר שבת.
<רועי לחמנוביץ: האם אני יכול להגדיר חלופה אחרת שבה מראש כן יהיה - - -
מירב בן ארי: איזו חלופה?
מירב בן ארי: או שאתה שומר שבת, או שאתה לא שומר שבת.
מירב בן ארי: זה או שחור או לבן.
מירב בן ארי: פה אין אפור.
מירב בן ארי: זה לא שאתה נוסע בשבת ושומר שבת.
מירב בן ארי: אם אתה שומר שבת, מה הסיבה שלך לגשת למכרז למקום כמו שרונה, כמו קניון ארנה, כמו שבעת הכוכבים?
<רועי לחמנוביץ: יש לי מצבת עובדים שעל-פי שעות עבודה ומנוחה כן יכולים לעבוד בשבת.
מירב בן ארי: אתה כבעל עסק, אתה שומר שבת.
מירב בן ארי: אתה רואה אותו ניגש למכרז - - -
אלי אלאלוף: ההערה שלך לא מביאה לנו פתרון.
<רועי לחמנוביץ: אני יודע שהיא לא מביאה פתרון.
<רועי לחמנוביץ: אם היא היתה מביאה פתרון, לא הייתי מעיר.
<רועי לחמנוביץ: היא שמה שאלה.
<רועי לחמנוביץ: זאת מטרת ההערה.
<רועי לחמנוביץ: ברור לי שההערה לא מביאה פתרון, ניסיתי לשים סימן שאלה.
אלי אלאלוף: יש הבדל בין עסק מסחרי לשירותים של בניין?
<ענת מימון: לכן אמרנו ש"שירות למתחם" זה מוציא לדעתנו מבחינת הניסוח עסקים מסחריים, רק עסקים שבאמת נותנים שירות להפעלת המתחם.
ישראל אייכלר: שירות להפעלת המתחם.
<ענת מימון: אני רק אעיר לגבי העסקים האלה שהמצב שיחול - - -
ישראל אייכלר: רועי, יש לך גם תשובות או רק שאלות?
ישראל אייכלר: שירות להפעלת המתחם מקובל עליך?
<רועי לחמנוביץ: זה כבר נשמע יותר טוב מאשר - - -
<ענת מימון: העסקים האלה שמיעטנו אותם, יחול לגביהם המצב החוקי שחל היום.
אלי אלאלוף: זה מישהו שמחליט לא לפתוח את העסק שלו ולא משהו לשירות כללי למתחם.
אלי אלאלוף: אני חושב שמצאתם נוסחה.
<ענת מימון: למעשה אני כותבת בהגדרה "חוזה בין בעל בית עסק לבין אדם שעניינו הפעלת בית עסק במתחם שבבעלותו או בניהולו של אותו אדם, למעט חוזה להפעלת עסק שנותן שירות להפעלת המתחם".
אלי אלאלוף: נציג השלטון המקומי יצא.
אלי אלאלוף: זה לא מעניין אותו.
<יוסי אוחנה: אני פה.
אלי אלאלוף: השלטון המקומי מסכים?
<יוסי אוחנה: אני מטעם המרכז לשלטון מקומי.
<יוסי אוחנה: במתכונתה של הצעת החוק, לרבות השינויים ששמעתי פה, אנחנו כרגע לא מתנגדים להצעת החוק.
מיכאל מלכיאלי: חבר הכנסת גואטה נמצא כאן בבניין.
מיכאל מלכיאלי: הוא רוצה להגיע.
מיכאל מלכיאלי: חשוב לו להוסיף משהו.
ישראל אייכלר: למה למעט עסק שנותן שירות להפעלת המתחם?
<ענת מימון: כי אנחנו בתוך הגדרת חוזה.
<ענת מימון: כל החוק הזה מדבר על חוזים, איזה חוזה אפשר לאכוף ואיזה לא.
ישראל אייכלר: "למעט חוזה שנותן שירות של נותן שירות להפעלת המתחם".
<ענת מימון: עניינו מתן שירות להפעלת המתחם.
<ענת מימון: אפשר.
<אור רוזנמן: בהנחה שיש לנו בית עסק שעושה את שני הדברים, זאת אומרת, הוא גם נותן שירות למתחם והוא גם במקביל נותן שירות חיצוני, ההגנה צריכה לחול לגבי החוזה של המתחם.
<אור רוזנמן: מה שהוא נותן שירותים לחברה הפתוחה, יכול להיות שאת הסניף הזה הוא רוצה לסגור, ולכן אנחנו חושבים שנכון יותר לצמצם את זה לחוזה ולא להגדרה של בעל העסק.
<ענת מימון: אפשר להגיד "חוזה שעניינו מתן שירות להפעלת המתחם".
<אור רוזנמן: כן, שזה יחול על החוזה.
ישראל אייכלר: הנוסח יותר ברור.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם אנחנו מסכימים לזה, אבל זה ברור.
ישראל אייכלר: עד עכשיו היה טשטוש בסיפור הזה.
ישראל אייכלר: מה זה "לא זכאי לאכיפת תניה כאמור"?
ישראל אייכלר: מה זו המילה "תניה"?
<ענת מימון: הסעיף בחוזה שמתייחס לנושא של הפעלת העסק בשבת.
ישראל אייכלר: זה התנאי.
<ענת מימון: אם פתאום אני לא משלמת את דמי השכירות, ברור שאפשר לאכוף, אבל האכיפה לא מתייחסת רק לנושא של הפעלת העסק בשבת.
<ענת מימון: זה העניין הספציפי בתוך החוזה.
ישראל אייכלר: ב"אבן שושן" יש מילה תניה?
מירב בן ארי: תניה זה תנאי.
מירב בן ארי: בשנה א' אתה לומד כל מיני מילים שהן אותו דבר, אבל - - -
<ענת מימון: אנחנו עוברים נסחית אחר-כך.
מיכאל מלכיאלי: למה החוק לא יכול לחול רטרואקטיבית?
<ענת מימון: זה שינוי של מצב משפטי קיים.
<ענת מימון: יכול להיות שבעלי מתחמים החליטו לאיזה חוזים הם רוצים להיכנס.
<ענת מימון: להחיל מצב משפטי חדש על משהו שכבר נחתם זה מאוד-מאוד בעייתי.
<ענת מימון: חקיקה רטרואקטיבית היא בעייתית.
ישראל אייכלר: משפטית אפשר לעשות מכרז שמוציא שליש מהציבור מאפשרות לגשת למכרז הזה?
ישראל אייכלר: יש ציבור שומרי שבת, אפשר לעשות מכרז שאומר לאנשים דתיים, שומרי שבת, אתם לא יכולים לשכור עסק פה?
<אור רוזנמן: מכרז צריך לכלול תנאים מהותיים לשירות.
<אור רוזנמן: ככל שאנשים מסוימים או גופים מסוימים לא מסוגלים לעמוד בתנאים המהותיים, אז כן.
<אור רוזנמן: אי-אפשר להוציא מכרז שאומר לך שאתה חייב לעבוד בשבת, אבל אם מהותית זה חלק מהשירות שנדרש, אז זה חלק מהמכרז.
ישראל אייכלר: למשל אתה עובד במשרד המשפטים.
ישראל אייכלר: יבוא משרד המשפטים ויגיד לך: אתה שומר שבת, אנחנו צריכים בשבת משמרת בכל שבוע בשביל צרכים משפטיים.
<אור רוזנמן: אנחנו לא מדברים על מטריה של עובדים, כי עובדים מוגנים בחוק שעות עבודה ומנוחה.
<אור רוזנמן: אנחנו מדברים פה על עסקים.
ישראל אייכלר: למה שלא יהיה לבעלי עסק הזכויות האלה שיש לעובד?
<אור רוזנמן: בעל עסק יכול לצורך העניין להיות שומר שבת, יכול להפעיל את חנותו באמצעות אחר, בשותפות עם מי שאינו יהודי וכו'.
ישראל אייכלר: אם הדת שלו אוסרת את זה?
ישראל אייכלר: למשל הדת שלי אוסרת להפעיל חמור או סוס, או למען ינוח שורך ועבדך וחמורך.
אלי אלאלוף: הדת שלך שונה משלנו?
ישראל אייכלר: איך ניסחת את זה?
ישראל אייכלר: שאלתי על הנוסח שלו.
ישראל אייכלר: הוא אמר שיש זכויות עובדים, אי-אפשר לכפות על עובד לעבוד, אבל על בית עסק לא.
ישראל אייכלר: שאלתי למה בית עסק לא, אז הוא אומר שבית עסק אפשר להפעיל על-ידי אחר.
ישראל אייכלר: אמרתי שלפי הדת שלי אסור להפעיל גם על-ידי אחר.
אלי אלאלוף: בפולין השתמשו במושג דת?
אלי אלאלוף: במרוקו לא ידענו מה זה דת.
אלי אלאלוף: היינו יהודים.
ישראל אייכלר: אתה צודק, הפרידו בין היהודים לדת.
אלי אלאלוף: ברגע שהפרידו הסתבכנו.
אלי אלאלוף: כולנו יהודים.
ישראל אייכלר: לא צריך להפריד בין היהודי לדת.
ישראל אייכלר: זה מה שהבין בן-גוריון.
ישראל אייכלר: או, המשיח הגיע...
אלי אלאלוף: אנחנו באמצע דיון על דת והלכה יהודית.
אלי אלאלוף: האם השתמשנו בחוץ לארץ במושג דת?
יגאל גואטה: לא היה איפכא מסתברא.
אלי אלאלוף: אתה מוכן להרים את היד?
יגאל גואטה: אני נגד כולכם?
מירב בן ארי: אפשר להצביע בעד החוק שלך?
מירב בן ארי: כבר ישבנו על החמור - - -
ישראל אייכלר: אני אעדכן את הרב גואטה במשפט אחד.
ישראל אייכלר: הוסיפו פה: "למעט חוזה להפעלת עסק שנותן שירות להפעלת המתחם".
יגאל גואטה: אפשר להרחיב עוד יותר, לא אכפת לי.
<ענת מימון: אתה מחריג מההגנה של החוק.
יגאל גואטה: חשבתי על זה כבר בדרך, כשאמרו לי שהועלתה ההצעה הזאת על-ידי היושב-ראש, למעט עסק שבסגירתו גורם לסגירת כל המתחם.
מירב בן ארי: הצענו לך משהו יותר טוב.
יגאל גואטה: יותר טוב, אז בסדר.
אלי אלאלוף: הזכרתי מה הביא אותך להצעת החוק, זה שחייבו יהודי במתחם שרונה לפתוח בשבת - - -
יגאל גואטה: יהודי חילוני, שקוראים לו עופר - - -
אלי אלאלוף: כיבדנו את ההצעה שלך.
יגאל גואטה: אני מודה לכם.
אלי אלאלוף: תיקנו במה שכתבנו.
יגאל גואטה: אפשר להוסיף עוד סעיף להצעה הזאת, שחברי כנסת יוכלו לנסוע בתחבורה ציבורית?
אלי אלאלוף: בשבת?
יגאל גואטה: לא, ביום חול.
<ענת כהן שמואל: בנתיב של התחבורה הציבורית?
יגאל גואטה: בנתיב של תחבורה ציבורית.
מירב בן ארי: אתה רוצה להקים עלינו את כל עם ישראל?
ישראל אייכלר: יעשו לך חקירות על טובות הנאה שקיבלת.
אלי אלאלוף: הנושא הזה בוועדת הכלכלה.
אלי אלאלוף: אנחנו הולכים להצביע.
אלי אלאלוף: בעד רוב.
אלי אלאלוף: ישראל, אתה נמנע?
ישראל אייכלר: אני נמנע בגלל האפשרות למנוע מבן-אדם שיוכל לעשות חוזה מבלי שהוא יצטרך להפעיל שירות של הפעלת המתחם.
ישראל אייכלר: לכן אני נמנע.
אלי אלאלוף: עכשיו גמרנו.
יגאל גואטה: רק להבין מה הוא אומר.
ישראל אייכלר: מיעטו פה אדם שעושה עסק להפעלת המתחם.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אדם שמפעיל חניון וכל זה, אז אני לא יכול לתמוך בזה.
יגאל גואטה: אז איך תמכת עד עכשיו, כשלא היה בכלל החוק הזה?
ישראל אייכלר: לא תמכתי.
ישראל אייכלר: חתמתי לך על החוק.
אלי אלאלוף: הישיבה.
ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את הישיבה של ועדת העבודה והרווחה והבריאות, י"ד בחשוון תשע"ז, 15.11.2016 למספרם.
ישראל אייכלר: הנושא, במסגרת ציון יום הפג הבינלאומי בכנסת אנחנו הולכים לדון על חוסר קריטי באחיות לטיפול בפגים המאושפזים במיטות טיפול נמרץ.
ישראל אייכלר: יש לנו פה את משרד הבריאות, משרד האוצר, חברות קופות החולים וחברי כנסת.
ישראל אייכלר: אנחנו תיכף נשמע את כל הנושא, אבל חשבתי שנתחיל, כדי שכולנו, יש פה אנשים שבטח מכירים את הנושא מקרוב, נלמד מה הבעיה ומה הנושא, עם ד"ר סיגל ליברנט טאוב, שהיא מנהלת המחלקה לנהלים וסטנדרטים - - -
<סיגל ליברנט טאוב: לא, היא ראש אגף רפואה כללית.
ישראל אייכלר: ראש אגף רפואה כללית, סליחה, אני הקראתי ממה שכתוב, אז אולי תוכלי להציג לנו את הדברים, את המצגת, שנבין במה מדובר.
<סיגל ליברנט טאוב: אוקיי.
<סיגל ליברנט טאוב: אני ד"ר סיגל ליברנט טאוב, ראש אגף רפואה כללית במינהל רפואה במשרד הבריאות.
<סיגל ליברנט טאוב: בדקות הקרובות אני אציג לכם תמונה של התכנית שאנחנו במשרד הבריאות מקדמים לטובת הפגים במדינת ישראל.
<סיגל ליברנט טאוב: משרד הבריאות רואה חשיבות עצומה בקידום הפגים ובקידום היחידות שמטפלות בפגים, שהן הפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: מתוך הראייה הזו התכנית לקידום הפגיות זו אחת מתכניות הדגל של המשרד.
<סיגל ליברנט טאוב: אני אציג לכם קצת את הרקע, מה עשינו ומה התוצאות נכון להיום.
<סיגל ליברנט טאוב: במדינת ישראל יש כ-183,000 ילדים שנולדים מדי שנה, כאשר בשנת 2016 עד עתה היו כ-2,800 פגים שהמשקל שלהם הוא פחות מ-1.750 קילו, אלה הפגים שמזכים את בתי החולים בתשלום מוגדל מהביטוח הלאומי.
<סיגל ליברנט טאוב: בישראל קיימות 28 פגיות עם 762 עריסות פגים, ובתחילת התהליך, לפני שתכננו את התכנית הגדולה שלנו, הועסקו בפגיות 140 נאונטולוגים, כמעט 600 אחיות בעלות קורס על בסיסי בטיפול נמרץ בילוד.
<סיגל ליברנט טאוב: מה הקשיים שאנחנו זיהינו לפני שהתחלנו את התהליך?
ישראל אייכלר: אם מותר לי שאלה של הדיוט בדברים האלה, שלא מבין בזה כלום, האם 1,750 גרם זה המדד היחיד להכניס תינוק לפגייה?
ישראל אייכלר: נניח שהוא קצת יותר גדול ויש לו בעיה באכילה או בנשימה, בית החולים לא זכאי להכניס אותו לפגייה?
<סיגל ליברנט טאוב: לא, הוא זכאי להכניס אותו לפגייה, אבל הוא לא זכאי למענק המיוחד מהביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: מענק לבית החולים?
ישראל אייכלר: הווה אומר שלא כדאי לבית החולים להכניס אותו לפגייה, גם אם הוא רואה שהילד לא כל כך נושם טוב או שהוא לא כל כך אוכל טוב?
<סיגל ליברנט טאוב: אני מדברת על הפגים הזכאים מבחינת הביטוח הלאומי, הפגים הקטנים, ששיעור הבעיות הרפואיות שלהם הוא הרבה יותר גדול.
<סיגל ליברנט טאוב: זה לא אומר שילד גדול יותר, שיש לו בעיה רפואית, לא נכנס לפגייה.
<סיגל ליברנט טאוב: לא על זה דיברתי.
ישראל אייכלר: לא, לכן שאלתי, כי אני יודע על מקרה, למשל, של תינוק שהיה קצת יותר גדול ואמרו שהכול בסדר, אחרי יום-יומיים פתאום הם ראו שהילד הכחיל, מה הייתה הבעיה?
ישראל אייכלר: הוא לא יכול היה לינוק, לא היה לו כוח, אבל הוא היה במשקל יותר גדול.
ישראל אייכלר: הכניסו אותו לפגייה יומיים אחר כך והוא כבר היה צריך להיות שבוע, בגלל הרשלנות ה - - - סליחה שאמרתי את המילה רשלנות, אבל הרופאים הבינו שאם היו מכניסים אותו מהרגע הראשון לפגייה הוא לא היה מגיע לזה.
ישראל אייכלר: אני לא יודע אם הייתה פגיעה נוראה במוח שלו, אי אפשר לדעת, כשהוא יגדל נדע.
<שמואל צנגן: אם אפשר להעיר לסדר, כיושב ראש האיגוד, רק להבהיר את הדברים כנאונטולוג.
<שמואל צנגן: הפגיות זה שם מטעה, אנחנו מקבלים כל יילוד, גם יילוד ששוקל 4.5 קילו, אם יש לו בעיה רפואית הוא מגיע לפגייה ואנחנו מטפלים בו.
ישראל אייכלר: זאת הייתה שאלתי בעצם.
<שמואל צנגן: חד משמעית.
<שמואל צנגן: הפגייה זה שם מטעה, זה intensive care unit, אנחנו מטפלים בכולם, גם יילודים בשלים שיש להם, לא עלינו, לפעמים בעיות.
<שמואל צנגן: מה שסיגל ביקשה להדגיש זה הנושא של התשלום.
ישראל אייכלר: ושאלתי הייתה האם התשלום גורם ל - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, גם ככה כל התשלום לא מגיע לפגיות, לצערנו.
אורלי לוי אבקסיס: אם היה מגיע לפגיות והכסף הזה היה צבוע ולא הולך למחלקות אחרות, לפי הקפריזה של מנהל בית החולים, אז מצבנו היה הרבה יותר טוב וסביר להניח שכנראה לא היינו צריכים להתכנס פה היום.
ישראל אייכלר: חברת הכנסת לוי, התכנית שלנו הייתה לתת לך ראשונה לדבר, לא היית, אז נתנו רשות דיבור למשרד הבריאות.
ישראל אייכלר: היא תגמור את המצגת וניתן לך את כל זכות הדיבור.
<שמואל צנגן: אבל שערי הפגייה פתוחים לכל היילודים, זה מה שחשוב להגיד.
ישראל אייכלר: חשוב להגיד את זה, גם לבתי החולים.
אורלי לוי אבקסיס: רק נגיד שהדובר הוא ד"ר צנגן, הוא יושב ראש איגוד הנאונטולוגים, אלה הרופאים המומחים לפגים במדינת ישראל ועשה המון למען הפגיות בכלל ולא רק למען הפגים.
ישראל אייכלר: בבקשה, ד"ר סיגל.
<סיגל ליברנט טאוב: הקשיים שנתקלנו בהם ביציאה לדרך זה שבאמת הפגיות או המחלקות לטיפול נמרץ פגים היו מוזנחות ונמצאות בחצר האחורית של בתי החולים, הייתה השקעה הרבה יותר גדולה בחדרי הלידה, ביולדות, עם כל שירותי המיילדוּת והמלונאות.
<סיגל ליברנט טאוב: למנהלי בתי החולים השיקולים של האטרקטיביות והאיתנות הכלכלית היו כמובן הרבה יותר משמעותיים ולכן מערך הפגיות, לפני עשור, די הוזנח.
<סיגל ליברנט טאוב: מה שנתקלנו, באמת לפני מספר שנים זה שהפגיות היו בעלות עומס ואחוזי תפוסה גבוהים, היה מחסור גם בתשתיות ציוד וגם בתשתיות של רופאים, אחיות ומקצועות הבריאות.
<סיגל ליברנט טאוב: היה לנו שיעורי זיהומים גבוהים בפגיות ואז החלטנו לעשות מעשה.
<סיגל ליברנט טאוב: המענה המשולב שלנו היה מענה של משרד הבריאות עם הצוותים המקצועיים.
<סיגל ליברנט טאוב: הקמנו ועדה מקצועית שבחנה את כלל הנושאים, יחד עם אנשי המקצוע, ועדת פירוגובסקי, בראשות מינהל רפואה, עשינו הסדרה מקצועית של מה הסטנדרטים לטיפול בפג במדינת ישראל באמצעות חוזר מינהל רפואה, חיזקנו את מקצוע הנאונטולוגיה באמצעות מענקים לרופאים כמקצוע במצוקה בהסכם הרופאים, פיתחנו מקצוע חדש שנקרא אחיות מומחיות בנאונטולוגיה, שייכנסו בשנת 2017.
<קריאה: נכנסו.
<סיגל ליברנט טאוב: וקיבלנו תוספת תקציבית של 80 מיליון ₪ בהבשלה מלאה על פני ארבע שנים על מנת לחזק את הפגיות במדינת ישראל.
<סיגל ליברנט טאוב: בנינו מודל תמרוץ ייעודי שמודד את התשומות ואת התוצאות על פי הסטנדרט המומלץ בחוזר שלנו, הן של התשתיות, הן של כוח האדם וכן של האיכות.
<סיגל ליברנט טאוב: ציוני המודל, שאנחנו קובעים אותם באמצעות הבקרות שלנו, קבעו את דירוג הפגייה ועל פי דירוג הפגייה עשינו את הקצאת הכסף שהייתה לנו במודל הזה.
<סיגל ליברנט טאוב: המודל הזה הוא שקוף לציבור, אנחנו מפרסמים אותו, ותיכף אני אראה לכם את התוצאות נכון לשנת 2016.
<סיגל ליברנט טאוב: המודל הזה הוא דינמי, הוא לוקח בחשבון את ממצאי הבקרות שלנו, את התובנות והצרכים של השטח וכמובן את הייעוץ של ועדת המומחים.
<סיגל ליברנט טאוב: זו שקופית שמראה את ההתפתחות של המודל בין השנים, אנחנו מדי שנה משנים אותו.
<סיגל ליברנט טאוב: בהתחלה השקענו את מרכיב המודל בתשתיות, הן של הציוד והן של כוח האדם, כי שם היו הפערים מאוד מאוד גדולים ולאט לאט אנחנו מטים את המטוטלת לכיוון המדדים שמודדים יותר את האיכות בפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: למשל בשנת 2017 ייכנס עוד סקר חוויית המטופל והמשפחות של הפג למשקלות הללו.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו מדי שנה פה ביום הפג מפרסמים את התוצאות של השנה האחרונה ואני רוצה להציג לכם את התוצאות של הבקרות של שנת 2016.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו מדרגים את הפגיות לשלוש קבוצות, לפגיות המצטיינות, לפגיות הטובות ולפגיות שהן בקטגוריה הבסיסית.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו מתמרצים גם את השיפור בין השנים עבור אותה פגייה בשנה האחרונה.
<סיגל ליברנט טאוב: ואלה התוצאות של הפגיות בסוף 2016, חמש הפגיות המצטיינות הן הפגייה של בית חולים פוריה, הפגייה של בית חולים כרמל, בית חולים הסקוטי בנצרת, בית חולים וולפסון ובית חולים שיבא.
<סיגל ליברנט טאוב: פוריה ושיבא, זו השנה השנייה שהם מצטיינים.
ישראל אייכלר: מה זה נקרא מצטיינים?
<סיגל ליברנט טאוב: הציון של הבקרה שלהם הוא מאוד גבוה וזה מקנה להם בונוס כפול ממודל התמרוץ שלנו.
<סיגל ליברנט טאוב: הפגיות הטובות שנמצאות בקטגוריה השנייה הן בית חולים העמק, בני ציון, איכילוב, בית החולים הצרפתי בנצרת, שניידר, הלל יפה, מאיר ורמב"ם.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו תמרצנו השנה גם את הפגיות שעשו את השיפור הגבוה ביותר, והשיפור הגבוה ביותר היה בבית חולים הלל יפה ולניאדו, איכילוב, הצרפתי בנצרת, וולפסון, סורוקה והר הצופים.
ישראל אייכלר: אני חייב לומר שאני מאוד מרוצה שבפריפריה אני מוצא את ה - - -
ישראל אייכלר: בדרך כלל אומרים לנו ש - - -
אורלי לוי אבקסיס: כי נתנו תמריצים, אתה מבין?
אורלי לוי אבקסיס: כי בפריפריה קשה לגייס תורמים, לכן התמריצים זה כמו אוויר לנשימה.
אורלי לוי אבקסיס: ושוב פעם, אני אתן גם התייחסות לגבי מודל - - -
ישראל אייכלר: כן, ובעיקר שהיו פה חברות כנסת לוחמות בעניין הזה של הפריפריה, דוגמת חברת הכנסת לוי.
אורלי לוי אבקסיס: אני שותפה גם למודל הזה.
<סיגל ליברנט טאוב: אני חושבת ששלוש השקופיות הבאות הן המהות של מה שעשינו בשלוש השנים האחרונות.
<סיגל ליברנט טאוב: התוצאות שלנו, שיפרנו את כוח האדם בפגיות משנת 2014 ל-2016, הוספנו 242 תקני אחיות לפגיות, הסמכנו 100 אחיות בקורס על בסיסי בטיפול נמרץ פגים ויש כעת עוד 98 אחיות שנמצאות באמצע הסמכה.
<סיגל ליברנט טאוב: יש לנו 16 אחים ואחיות מומחים בפגייה, שזה מקצוע חדש, יש לנו 30 מתמחים/מומחים חדשים בנאונטולוגיה.
ישראל אייכלר: סליחה על ההפרעה, 16 אחים ואחיות הם גם ניידים, או שהם נמצאים במקום מסוים?
<סיגל ליברנט טאוב: לא, רק בפגייה.
ישראל אייכלר: לא, הם ניידים, למשל יש איזה בעיה בבית חולים עם תינוק, אפשר להתייעץ איתם?
<סיגל ליברנט טאוב: אפשר להתייעץ איתם, אבל הם קוהרנטיים לאותה פגייה.
ישראל אייכלר: אותה פגייה.
<סיגל ליברנט טאוב: תוספת של 57 תקנים של מקצועות בריאות, ולראשונה השנה גם פתחנו קורס ייעודי לדיאטניות שהן מומחיות בפגים.
<סיגל ליברנט טאוב: נכון שזו עשייה נפלאה, יש עוד מה לעשות, אבל אני חושבת שהשיפור שעשינו בשנתיים וחצי האחרונות הוא מאוד מאוד משמעותי.
<סיגל ליברנט טאוב: גם מבחינת שיפור בתשתיות בפגיות עשינו מהלך מאוד גדול ומאוד יפה, נבנו 15 חדרי הורים, 14 חדרי הנקה, 13 מטבחי חלב, 11 חדרי תרופות חדשים, 5 חדרי בידוד וכמובן השלמת פערי ציוד ובינוי.
<סיגל ליברנט טאוב: אבל הדבר שבשבילו אנחנו עושים את הכול ובשבילו אנחנו בעצם מטפלים ועושים את כל המהלכים הללו זה כדי לטפל ולהוריד את התחלואה בפגים.
<סיגל ליברנט טאוב: הראינו שמשנת 2014 ממוצע אירועי אלח דם וימי האשפוז אצל הפגים ירד מ-4 ל-2, הורדנו 50% בכמות - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה הממוצע ב-OECD?
<קריאה: יש לנו עדיין להשתפר.
אורלי לוי אבקסיס: יש לנו הרבה מה להשתפר.
ישראל אייכלר: כשאת אומרת אלח דם, אולי תתרגמי לאנשים?
<סיגל ליברנט טאוב: זה ספסיס, זה זיהום של חיידק בדם.
ישראל אייכלר: זאת אומרת יש ירידה של 50% בכמות אירועי זיהום, זה מה שאני רואה פה.
עבדאללה אבו מערוף: היא מדברת על אלח דם, ירידה בספסיס, אבל בזיהומים בכלל?
ישראל אייכלר: יש גם ירידה, אני מבין.
עבדאללה אבו מערוף: לא, אני לא אתערב, אם אפשר אחר כך לדבר, אבל בזיהומים בכלל הם מעל הממוצע עדיין.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו בודקים את הספסיס, זה המדד שבו אנחנו בודקים את הפגיות וזה המדד שאנחנו בדקנו וזה המדד שאנחנו מציגים.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו מדברים על אלח דם נרכש בפגיות.
<סיגל ליברנט טאוב: יש פתולוגיות שהן קוהרנטיות עם זיהום, אבל זה לא נגרם כתוצאה מזה שהפג שכב בפגייה צפופה.
<סיגל ליברנט טאוב: יש מחלות אצל פגים שהן דלקתיות זיהומיות ולא נרכשו בפגייה.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו בודקים את אלח הדם הנרכש בפגיות.
ישראל אייכלר: מה שהרופאים קוראים מתנה.
ישראל אייכלר: הרופאים אומרים 'פה בבית החולים מקבלים מתנות', זאת אומרת הסיכון בתוך בית החולים הוא - - -
עבדאללה אבו מערוף: סליחה על ההערה, היא מדברת על המילה נרכש, פג, הוא לא בא מחוץ לבית החולים.
עבדאללה אבו מערוף: אני רופא, שתבינו.
ישראל אייכלר: השאלה אם הוא קיבל את זה מהשכנים, מהתינוקות סביבו.
עבדאללה אבו מערוף: מה זה משנה?
עבדאללה אבו מערוף: זה בבית החולים נרכש.
עבדאללה אבו מערוף: כאן העניין של הפגים זה לא העניין של המבוגרים, סליחה, עם כל הכבוד.
עבדאללה אבו מערוף: הזיהומים לא ירדו עד עכשיו, ממה שאני מבין.
<סיגל ליברנט טאוב: בטח שירדו.
עבדאללה אבו מערוף: כמה ירדו?
עבדאללה אבו מערוף: ב-50%?
עבדאללה אבו מערוף: כמה עכשיו האחוזים?
<קריאה: אולי אני אסביר קצת.
עבדאללה אבו מערוף: 4.5 זיהומים?
עבדאללה אבו מערוף: סיימת את המצגת?
ישראל אייכלר: אולי ניתן לה לסיים את המצגת כי חברי הכנסת רוצים לדבר ואני קצת מוגבל בזמן בגלל שהדיון הקודם לקח לנו מהזמן, אז אם אפשר להתכנס לדברים העיקריים.
<סיגל ליברנט טאוב: זה רק הדברים העיקריים.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו הראינו שכאשר אנחנו משווים את הפריפריה, ולקחנו את כל בתי החולים הפריפריים, והשווינו אותם לכלל הארצי, שוב, כבר בהתחלה שיעור הזיהומים בפריפריה היה נמוך יותר מאשר הממוצע הכללי ואותה מגמה של 50% ירידה בכמות אירועי הזיהום אנחנו רואים גם בפריפריה.
<סיגל ליברנט טאוב: הציונים של הבקרות שלנו בפגיות היו 33% בשנת 2014, בסוף 2016 אנחנו מדברים על ממוצע של 75%.
<סיגל ליברנט טאוב: השיפור הוא מדהים.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו רואים אותו בשטח, השיפור הוא מדהים.
<סיגל ליברנט טאוב: כנ"ל לגבי הפריפריה.
<סיגל ליברנט טאוב: כאשר לקחנו את כלל בתי החולים הפריפריים והשווינו אותם לממוצע הארצי, בתחילת 2014 הציון היה אותו דבר, בממוצע הארצי והממוצע בפריפריה, ואנחנו רואים שבסוף 2016 הממוצע בפריפריה עוד יותר גבוה מאשר הממוצע הארצי.
<סיגל ליברנט טאוב: כך שלכל אורך המודל ראינו שהפריפריה לא נפגעת, אלא להיפך.
<סיגל ליברנט טאוב: כאן הראינו את התמרוץ של הפגיות בפריפריה ביחס לתמרוץ הארצי.
<סיגל ליברנט טאוב: באמת לפני שנה הם קיבלו 20% מהתמריץ הארצי, השנה הם כבר מקבלים 40% מהתמריץ הארצי, למרות שהם רק 25% מכלל הלידות במדינת ישראל.
<סיגל ליברנט טאוב: נתנו קצת תמונות מהשטח כדי להראות מה הפגיות עברו.
<סיגל ליברנט טאוב: פה יש לכם את בית החולים הסקוטי בנצרת.
<סיגל ליברנט טאוב: תוצאות בשטח של רמב"ם לפני ואחרי שבנו פגייה חדשה.
<סיגל ליברנט טאוב: בלניאדו הפגייה עדיין ישנה, אבל הם במהלך בינוי של פגייה חדשה, ולמרות זאת השיפור שלהם היה מדהים השנה.
<סיגל ליברנט טאוב: דוגמה למטבחי חלב, חדרי תרופות, בבתי החולים.
<סיגל ליברנט טאוב: אנחנו רוצים לציין שפגיות ממוגנות נבנות בימים אלה בנהריה ולניאדו ותחל בנייה גם בבתי חולים נוספים.
<סיגל ליברנט טאוב: אני רוצה להודות לאיגוד הנאונטולוגי, לעבודה המשותפת של כולנו, אין ספק שעשינו שיפור מדהים בשנתיים וחצי האחרונות, אין גם ספק שיש לנו עדיין למה להתקדם ומה לעשות.
<סיגל ליברנט טאוב: תודה.
ישראל אייכלר: אני רוצה להודות לכם, למשרד הבריאות, על הדוח המבשר טובות.
ישראל אייכלר: יש לי איזה שהיא נגיעה בדבר, כי אני חייב תודה לשר שלי, שר הבריאות הרב יעקב ליצמן.
ישראל אייכלר: עכשיו חברת הכנסת אורלי לוי תביא לנו את הבעיות שבשטח.
ישראל אייכלר: את הדברים הטובים למדנו, עכשיו מה הבעיות.
אורלי לוי אבקסיס: אני קודם כל רוצה להגיד תודה ענקית גם לארגון לה"ב, שזה הורים למען הפגים במדינת ישראל, ולעומדת בראשו, רומי שחורי, וכמובן לד"ר צנגן שעושה באמת לילות כימים בכל הנושא הזה ומגויס.
אורלי לוי אבקסיס: ללא הם המודל הזה לא היה יוצא לשטח.
אורלי לוי אבקסיס: איך הגענו למודל הזה?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גילינו שמדינת ישראל פר ראש, פר לידת פג, משלמת המון כסף.
אורלי לוי אבקסיס: איך אמר לי פעם מנהל בית חולים וולפסון?
אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר לי 'תקשיבי, זה החולה הכי שווה שלנו', זאת אומרת מקבלים עליו הכי הרבה.
אורלי לוי אבקסיס: הכסף לא מגיע לייעודו.
אורלי לוי אבקסיס: אותו כסף שהמדינה מעבירה, כי היא יודעת שטיפול בפגים הוא טיפול יקר, צריך להתכונן לזה, צריך להביא תקנון, גם של אנשי רפואה, גם של תשתיות וכמובן של טכנולוגיה מתקדמת, אבל מה גילינו?
אורלי לוי אבקסיס: גילינו שרוב הכסף בסופו של דבר הולך למנהלי בתי החולים שיכולים לעשות בו כרצונו.
אורלי לוי אבקסיס: לכן ראינו פגיות מוזנחות, ראינו מקרים של מוות מיותר בפגיות, ראינו זיהומים מטורפים.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר ניסינו לצבוע את הכסף, אני חייבת להגיד גם תודה גדולה למי שהיה אז מנכ"ל משרד הבריאות, פרופ' רוני גמזו, שהיום הוא מנכ"ל בית החולים איכילוב והיום הוא גם מתמודד עם זיהומים שנחשפו בפגייה אצלו, אני חייבת לומר שאני בטוחה שכמנהל בית חולים איכילוב הוא עושה לא מעט בעבור הפגיות כמו כשהוא מנכ"ל משרד הבריאות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל האבסורד הגדול הוא שאנחנו נאלצנו לבנות את מודל הכוכבים הזה - - - דרך אגב, לא מדובר בכסף חדש, נקודה, בואו לא נבלבל את הציבור, יש טייס אוטומטי שבכל שנה עולה ביחס למספר האוכלוסייה וכדומה, מאחר שלא הצלחנו לצבוע את הכספים שמיועדים לפגיות, כי האוצר עמד על הרגליים האחוריות יצרנו איזה שהוא תמהיל שהוא קצת חשיבה מחוץ לקופסה ואמרנו שאם אין כסף חדש אז את הכסף התוספתי אנחנו נחלק לפי אלה שמשקיעים בפגיות, כדי להביא להם תמריץ להשקיע.
אורלי לוי אבקסיס: בואו נזכור, בפריפריה הגיאוגרפית של מדינת ישראל קשה מאוד לבתי חולים לגייס תורמים.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, רוב התורמים בבתי החולים הגדולים זו אוכלוסייה שמגיעה לשם כי היא גם גרה בסמוך לאותם מקומות, אז אם הם קיבלו שם טיפול הם משאירים גם איזה שהוא צ'ק נחמד.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא קורה בפגיות בפריפריה, לכן התמריצים הללו היוו באמת איזה שהוא רצון מאוד מאוד גדול לטפל בפגיות ובכל מה שקשור כדי לקבל את העודפים הללו.
אורלי לוי אבקסיס: מה שקרה הוא דבר נורא יפה, תראה כמה הצלחנו במעט מאוד כסף לתקן, אבל מה שנשאר לנו הרבה הרבה יותר גבוה, למה זה?
אורלי לוי אבקסיס: בואו נזכור שאותן פגיות היום גם מבחינת המבנה הן בבעיה אמיתית.
אורלי לוי אבקסיס: ביחס ל-OECD, למדינות המפותחות, אנחנו אחרונים, אחרינו יש רק מדינה אחת, תנחש מי?
אורלי לוי אבקסיס: מקסיקו.
אורלי לוי אבקסיס: הם היחידים שנמצאים מתחתינו בנושא הפעילות או מצב הפגים במדינת ישראל.
אורלי לוי אבקסיס: הממוצע ב-OECD מדבר על כך שיש אחות מקצועית לכל פג, אצלנו במדינה מדובר במקרה הטוב על 1 ל-4 ובמקרים הקשים על 1 ל-8 מיטות.
ישראל אייכלר: אבל יחסית למספר הלידות שם ב-OECD, פה יש הרבה יותר לידות.
ישראל אייכלר: קחי את זה בחשבון.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אנחנו מדברים על ממוצע פר ראש, אנחנו מדברים על טיפול, אנחנו מגיעים - - -
ישראל אייכלר: יחסית למספר הלידות?
אורלי לוי אבקסיס: מה שבודקים ב-OECD, בודקים כמה פגים יש וכמה כוח אדם יש פר פג, לכן אנחנו שם בפיגור נוראי.