GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עדי כספי: כמו כן, אנו קוראים לוועדה לעזור לנו ליישם את החוק הנושן, המאפשר לאלמנות וליתומי צה"ל עדיפות במקומות - - -
<עדי כספי: להיפך, שכן בנפשנו הוא הדבר - עבודה וקורת גג הנם דרישות בסיסיות של אדם.
<עדי כספי: אסיים את דבריי במילותיו של האלוף במילואים גרשון הכהן, מפקד המכללה לביטחון, בכנס ישראל לחברה.
<עדי כספי: האלוף גרשון הכהן חיזק את ידינו ואמר: מחויבותה הראשונה במעלה של החברה בישראל היא, מעבר לכול, להעצים את מעמדם של יתומי צה"ל ולתמוך בהם.
<עדי כספי: תודה לכם.
אלי אלאלוף: מישהו רוצה להגיב מטעם המשרד?
אלי אלאלוף: אני רק יודע שזה לא קשור לדיון הזה, זה קשור.
<עדי כספי: זה קשור למענק הנישואים, אדוני.
<פזית ענבל: אני מאגף שיקום נכים במשרד הביטחון.
<פזית ענבל: בתפקידי הקודם הייתי באגף משפחות, והם ביקשו ממני לייצג אותם גם בדיון הזה.
<פזית ענבל: כמו שאמר כבוד היושב-ראש, פה אנחנו מדברים רק בעדכון לפי החוק.
<פזית ענבל: אעביר את המסר ואת הבקשה לאגף משפחות.
<עדי כספי: אני מאוד מודה לך.
אלי אלאלוף: אבקש לקבל העתק.
אלי אלאלוף: אוקיי, בואו נעבור להקראה.
<עדי כספי: גם אני אשמח להעתק.
<נעה בן שבת: כל פעם יש סט של שתי תקנות:
<נעה בן שבת: אחת היא הוראת שעה עד 31 במארס 2016 והשניה היא הוראה מ-1 - - -
אלי אלאלוף: 2016?
אלי אלאלוף: אז זה רטרואקטיבי.
אלי אלאלוף: זה אני לא אוהב.
אלי אלאלוף: למה לא הגעתם בזמן?
<פזית תדהר: זה מדד שמתעדכן באופן אוטומטי.
אלי אלאלוף: זה לא עיכב תשלום כלשהו?
<פזית תדהר: יקבלו הפרשים רטרואקטיבית.
<נעה בן שבת: אקרא את הסכומים שמתעדכנים.
<נעה בן שבת: " בצו הנכים (תגמולים ושיקום) (העלאת שיעורי השכר הקובע לתגמול לנכה מחוסר פרנסה ונצרך), התשע"ז- 2016".
<נעה בן שבת: זו ההוראה הקבועה בעמוד הראשון.
<נעה בן שבת: "השכר הקובע כאמור בסעיף 1 לחוק יהיה 157.9% מסן כל המשכורת המשתלמת לעובד המדינה שדרגת משכורתו היא 17 של הדירוג המינהלי ושאין משתלמת לו תוספת למשכורתו בזכות בן משפחה.
<נעה בן שבת: " שיעור התגמול למחוסר פרנסה מופיע בתקנה 2.
<נעה בן שבת: אקרא את הסכומים המתעדכנים: "(1) לנכה שדרגת נכותו מ־10% עד 18%- 62.4%: מהדרגה הקובעת, ואם יש לנכה ילד - 91.2% מהדרגה הקובעת; (2) לנכה שדרגת נכותו מ-19% עד 39% ־ 91.2% מהדרגה הקובעת, ואם יש לנכה ילד - 130% מהדרגה הקובעת; (3) לנכה שדרגת נכותו מ*40% עד 100% - 130% מהדרגה הקובעת, ואם יש לנכה ילד - 168.6% מהדרגה הקובעת.
<נעה בן שבת: " תקנה 3 מבהירה מה היא הדרגה הקובעת, ובזה אין שינוי: מי "שדרגת משכורתו היא 22 של הדירוג המינהלי.
<נעה בן שבת: " 4.
<נעה בן שבת: תגמול לנכה נצרך הוא 192.5 מסך המשכורת המשתלמת לעובד המדינה שדרגת משכורתו היא 22 של הדירוג המינהלי, ואם יש לנכה ילד - 213,6% מהדרגה הקובעת; 5.
<נעה בן שבת: תוספת מיוחדת עקב פרישה מוקדמת, כאמור בסעיף 7ד לחוק, לא תעלה על 119.
<נעה בן שבת: 1% מן המשכורת המשולמת לעובד המדינה שדרגת משכורתו היא 17 של הדירוג המינהלי.
<נעה בן שבת: " מבטלים את הצו הקודם ותאריך התחילה של הצו הזה הוא ביום 1 באפריל 2016.
<נעה בן שבת: "צו הנכים (תגמולים ושיקום) (העלאת שיעורי השכר הקובע) (תגמול לנכה מחוסר פרנסה ונצרך) (הוראת שעה), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: שיעור השכר הקובע 1.
<נעה בן שבת: השכר הקובע כאמור בסעיף 1 לחוק יהיה 156.
<נעה בן שבת: 1% מסך כל המשכורת המשתלמת לעובד המדינה שדרגת משכורתו היא 17 של הדירוג המינהלי.
<נעה בן שבת: תגמול מחוסר פרנסה כאמור בסעיף 6(ג) ו-(ד) לחוק יהיה – (1) לנכה שדרגת נכותו מ־10% עד 18% - 61.7% מהדרגה הקובעת, ואם יש לנכה ילד - 90.2% מהדרגה הקובעת; (2) לנכה שדרגת נכותו מ-19% עד 39% - 90.
<נעה בן שבת: 2% מהדרגה הקובעת, ואם יש לנכה ילד - 128.5% מהדרגה הקובעת; (3) לנכה שדרגת נכותו מ-40% עד 100% - 5% .
<נעה בן שבת: 128 מהדרגה הקובעת, ואב יש לנכה ילד - 166.7% מהדרגה הקובעת.
<נעה בן שבת: הדרגה הקובעת - - - היא 22 של הדירוג המינהלי".
<נעה בן שבת: התגמול לנכה נצרך הוא 190.
<נעה בן שבת: 3% מסך כל המשכורת המשתלמת לעובד המדינה שדרגת משכורתו היא 22 של הדירוג המינהלי, ואם יש לנכה ילד - 211.2% מהדרגה הקובעת.
<נעה בן שבת: תוספת מיוחדת עקב פרישה מוקדמת - - - לא תעלה על 117.
<נעה בן שבת: 8% מן המשכורת המשולמת לעובד המדינה שדרגת משכורתו היא 17 של הדירוג המינהלי.
<נעה בן שבת: " תוקף ההוראה הזאת הוא מ-1 באוקטובר 2015 עד 31 במרס 2016.
<נעה בן שבת: זאת הוראת השעה.
<נעה בן שבת: זו הוראה רטרואקטיבית ויקבלו את התשלומים רטרואקטיבית.
אלי אלאלוף: את העדכון יקבלו עכשיו.
אלי אלאלוף: כבר קיבלו את הבסיס.
<נעה בן שבת: "צו משפחות חיילים שניספו במערכה (תגמולים ושיקום) (העלאת שיעורי תגמולים) (הוראת שעה), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: " כאן אנחנו מדברים על משפחות חיילים, חייל שניספה.
<נעה בן שבת: תגמולים לאלמנה עם יתומים 1.
<נעה בן שבת: התגמול החודשי לעניין סעיף 8(ב) לחוק, הוא 267% מהדרגה הקובעת כאמור בסעיף 8(א) לחוק.
<נעה בן שבת: תגמולים לשכולים 2.
<נעה בן שבת: התגמול החודשי הוא 106.
<נעה בן שבת: 9% מהמשכורת הנהוגה עובד המדינה שדרגת משכורתו היא 19 של הדירוג המינהלי.
<נעה בן שבת: גרושה שיש עמה יתומים של הניספה התגמול הוא 140.
<נעה בן שבת: 1% מסך כל המשכורת הנהוגה לגבי עובד המדינה שדרגת משכורתו היא 19 של הדירוג המינהלי ושאינה משתלמת לו תוספת שכר בזכות בן משפחה.
<נעה בן שבת: " זאת הוראת השעה, ולכן תחולתה מ-1 באוקטובר 2015 עד 31 במרס 2016.
<נעה בן שבת: הצו הבא הוא ההוראה הקבועה לאותן הוראות: "לאלמנה עם יתומים התגמול החודשי הוא 270.1% מהדרגה הקובעת כאמור בסעיף 8(א) לחוק.
<נעה בן שבת: התגמול לשכול הוא 108.
<נעה בן שבת: 1% מהמשכורת הנהוגה לגבי עובד המדינה שדרגת משכורתו היא 19 של הדירוג המינהלי.
<נעה בן שבת: גרושה שיש עמה יתומים של הניספה - התגמול החודשי שלה הוא 141.
<נעה בן שבת: 7% מסך כל המשכורת לגבי עובד המדינה שדרגת משכורתו היא 19 של הדירוג המינהלי ושאינה משתלמת לו תוספת שכר בזכות בן משפחה.
<נעה בן שבת: כמובן, הצווים הקודמים בטלים והתחילה היא מ-1 באפריל 2016.
<נעה בן שבת: צו משפחות חיילים שניספו במערכה (תגמולים ושיקום) (מענק נישואים ליתום) (הוראת שעה), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: אתה התייחסת, ביקשת להוסיף לזה כל מיני מרכיבים – מרכיבי דיור והגדלה.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על יתום של ניספה.
<נעה בן שבת: "קצין תגמולים ישלם ליתום לפי סעיף 29א לחוק, מענק נישואין בסכום של 135,282 שקלים חדשים״.
<נעה בן שבת: המדד הוא תמיד כשזה בעלייה ולכן הסכומים תמיד עולים לעומת מה שקיים היום.
<נעה בן שבת: תחילתה של הוראת השעה היא ב-1 באוקטובר 2015 ותוקפה עד 31 במרס 2016.
<נעה בן שבת: צו משפחות חיילים שניספו במערכה (תגמולים ושיקום) (מענק נישואים ליתום) (תיקון), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: זאת הוראה שתחול מ-1 באפריל 2016 ואילך.
<נעה בן שבת: ׳׳סכום מענק הנישואין הוא 136,826 שקלים חדשים״.
<נעה בן שבת: תקנות הנכים (טיפול רפואי) (הוראת שעה), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: זה הטיפול הרפואי המיוחד.
<נעה בן שבת: זאת הוראת השעה ולכן היא חלה מ-1 באוקטובר 2015 עד 31 במרס 2016.
<נעה בן שבת: "יראו כאילו בתקנה 14א(א)(1) לתקנות הנכים (טיפול רפואי), במקום ״127.2%״ בא ״128.5%״ ובמקום ״165%״ בא ״166.7%״.
<נעה בן שבת: ההוראה המקבילה, שתוקפה מ-1 באפריל 2016 מתקנת את תקנה 14א(א)(1) לתקנות הנכים (טיפול רפואי), ובמקום ״127.2%״ יבוא ״130%״ ובמקום ״165%״ יבוא ״168.6%״.
<נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה ביום כ״ב באדר ב׳ התשע״ו (1 באפריל 2016).
<נעה בן שבת: " תקנות הנכים (תגמולים ושיקום) (לימודים לרכישת מקצוע) (הוראת שעה), התשע״ז-2016.
<נעה בן שבת: התגמולים האלה מחושבים גם הם מהדרגה הקובעים, שהיא מדרגה כ"ד של הדירוג האחיד.
<נעה בן שבת: לפי מה מחשבים את זה?
<פזית תדהר: מבחינת הסכומים בפועל?
<פזית תדהר: לגבי דרגות נכות 10%–18% – אם הוא רווק או נשוי אז בהוראה השעה זה 2,821.79, ובהוראה הקבועה – 2,853; 19%–39% - רווק או נשוי זה 4,125.22 לפי הוראת השעה ו-4,170.95 בהוראה הקבועה; דרגת נכות 40%–100% - אם הוא רווק או נשוי זה 5,876.
<פזית תדהר: 83 שקלים בהוראת השעה ו-5,945.43 בהוראה הקבועה.
<פזית תדהר: אחר כך קיים מדרג לגבי נכים כאמור, שהם נשואים עם ילדים ועם קטינים: 10%–18% זה 4,125.22 בהוראת השעה ו-4,170.95 בהוראה הקבועה; 19%–39% זה 5,876.83 להוראת השעה ו-5,945.
<פזית תדהר: 43 בהוראה הקבועה; דרגת נכות 40%–100% לנשוי עם ילדים זה 8,236.
<פזית תדהר: 71 שקלים בהוראת השעה ו-8,332.75 בהוראה הקבועה.
<נעה בן שבת: אז יש לנו את פה האחוזים.
<נעה בן שבת: אלה הסכומים שבהם מדובר, אבל המספרים שלפיהם מתקנים את תקנה 17(א)(3) בהוראת השעה בדרגה 10%–18%:
<נעה בן שבת: במקום ״61.1%״ בא ״61.7%״; במקום ״89.3%" בא ״90.
<נעה בן שבת: 2%״; - כשיש עמו ילד.
<נעה בן שבת: (2) בפסקת משנה (ב), במקום ״89.3%״ בא ״90.
<נעה בן שבת: 2%״ ובמקום ״127.2%״ בא ״128.5%״; (3) בפסקת משנה (ג), במקום ״127.2%״ בא ״128,5%״ ובמקום ״178.
<נעה בן שבת: 2%״ בא ״180.1%״.
<נעה בן שבת: תחילת התקנות האלה היא מ-1 באוקטובר 2015 עד 31 במרס 2016.
<נעה בן שבת: ההוראה המקבילה תחול מ-1 באפריל 2016.
אלי אלאלוף: זה ממש הגדלת הקצבה.
<נעה בן שבת: מגדילים, אבל בגלל הגדלת המדד.
אלי אלאלוף: זה מחושב לפי המדד?
<פזית תדהר: לפי מדד השכר בסקטור הציבורי.
<נעה בן שבת: האחוזים המותאמים: "(1) בפסקת משנה (א), במקום ״61.1%״ יבוא ״62.4%״ ובמקום ״89.3%״ יבסי ״91.
<נעה בן שבת: 2%״; (2) בפסקת משנה (ב), במקום ״89.3%״ יבוא ״91.2%״ ובמקום ״127.2%" יבוא ״130%״; (3) בפסקת משנה (ג), במקום ״127.2%״ יבוא "130%״ ואם יש לו ילד אז במקום ״178.
<נעה בן שבת: 2%" יבוא ״182.2%״.
<נעה בן שבת: תקנות הנכים (תגמולים ושיקום) (תוספת למימון צרכים מיוחדים) (הוראת שעה), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: בהתקנות האלה, "בהגדרה "משקולת" בתקופת תקפן של תקנות אלה" – אנחנו מדברים על 1 באוקטובר 2015 עד 31 במרס 2016 – "יראו כאילו בתקנה 1 לתקנות הנכים (תגמולים ושיקום) (תוספת למימון צרכים מיוחדים), התשס״ג-2013, בהגדרה ״משקולת״ במקום ״81.83״ שקלים יבוא ״82.68״ שקלים.
<נעה בן שבת: הוראת הקבע בתקנה הזאת: "בהגדרה ״משקולת״, במקום ״81.
<נעה בן שבת: 83״ שקלים יבוא ״83.62״ שקלים.
<נעה בן שבת: תחילתן של תקנות אלה ביום 1 באפריל 2016.
<נעה בן שבת: תקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (הקלות ליתומים להשתלמות במוסדות להשכלה על-תיכונית) (הוראת שעה), התשע״ז-2016.
<נעה בן שבת: בתקופת תקפן של תקנות אלה יראו כאילו בתקנה 10(א) לתקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (הקלות ליתומים להשתלמות במוסדות להשכלה על-תיכונית)" – פה זה המוסדות להשכלה על-תיכונית.
<נעה בן שבת: קודם זה היה לימודים לרכישת מקצוע.
<פזית תדהר: שם זה היה של הנכים, פה זה יתומים.
<נעה בן שבת: בפסקה (3) במקום ״61.5%״ יבוא ״62.1%״.
<נעה בן שבת: תחילתן של התקנות האלה ב-1 באוקטובר 2015 והן חלות עד 31 במרס 2016.
<נעה בן שבת: ההוראה הקבועה לגבי זה היא: במקום ״62.5%״ יבוא ״62.8%״.
<נעה בן שבת: זה חל מ-1 באפריל 2016.
<נעה בן שבת: תקנות משפחות חיילים שניספו במערכה (תגמולים ושיקום) (חינוך יתומים לשם רכישת מקצוע או השכלה או מקצועית) (הוראת שעה), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: כאן זה ההכשרה המקצועית.
<פזית תדהר: כן, של היתומים.
<פזית תדהר: אצל היתומים זה מפוצל לשתי תקנות, אבל זה אותם סכומים בדיוק.
<פזית תדהר: אפשר לראות את זה לפי האחוזים.
<עדי כספי: האם אתם נותנים היום תואר שני בצורה יותר חופשית או עדיין עושים בעיות?
<פזית תדהר: התקנות מדברות על תואר ראשון.
<עדי כספי: אני יודע.
<עדי כספי: שאלתי לגבי תואר שני.
<עדי כספי: הובטח לי ב-2011 על-ידי מר מועלם שיוקלו העניינים.
<עדי כספי: זה היה בוועדת החוץ והביטחון.
<פזית תדהר: אני לא מכירה.
<פזית תדהר: אני לא רוצה לתת סתם תשובה.
<עדי כספי: הבנתי.
<עדי כספי: אני מניח שהבנתם – לא מכירים.
אלי אלאלוף: א', לא הייתי פה.
<עדי כספי: אני לא בא אליך בטענה.
<עדי כספי: הפוך הוא, אני מודה לך.
אלי אלאלוף: היום זה לא תפקידנו לאשר בקשות כאלה או לדון.
<עדי כספי: רק שאלתי שאלה.
אלי אלאלוף: אני חושב שזכותך לקבל תשובה מסודרת.
<עדי כספי: תודה.
<עדי כספי: כשביקשתי תשובה מסודרת שלחו אותי למידע.
<עדי כספי: זה יחסו של משרד הביטחון.
אלי אלאלוף: סיפרו לנו שהשירות או התגובות של משרד הביטחון הן הרבה יותר אנושיות עכשיו.
<עדי כספי: כולי תקווה.
אלי אלאלוף: אז בוא ננצל את הציפייה הזאת.
<עדי כספי: אפנה למר מועלם שנית.
אלי אלאלוף: אני הייתי ממליץ ללכת ישר לראש הפירמידה.
אלי אלאלוף: זה נושא עקרוני, זה לא נושא של פקיד.
אלי אלאלוף: זה שינוי תקנות.
<עדי כספי: 16 שנה.
אלי אלאלוף: המדינה עוד יש לה זמן.
אלי אלאלוף: למרות שאנחנו מקלקלים אותה קצת, מדי פעם, יש לה עוד זמן.
<עדי כספי: לפחות אני יכול להגיד שסידרתי טיפול פסיכולוגי ליתומי צה"ל ולכל משפחת השכול מעל גיל 30, עוד לפני שהיתה עמותה.
<עדי כספי: את שלי עשיתי.
<עדי כספי: הם לא כל כך אוהבים את זה, עלה להם כסף.
אלי אלאלוף: אם מותר לי לתת לך עצה בנושא השם – היתומים הם לא יתומי צה"ל.
אלי אלאלוף: בצרפת משתמשים במושג la Pupille de la Nation – זה האיריס של האומה.
<עדי כספי: של האומה.
<עדי כספי: אנחנו לא כל כך אומה.
אלי אלאלוף: האיריס – pupille.
אלי אלאלוף: זה רק אומר איך צריך להסתכל על יתומי צה"ל.
אלי אלאלוף: זה רק כדי שיבינו איך צריכים להתייחס.
<נעה בן שבת: "1.
<נעה בן שבת: בתקופת תקפן של תקנות אלה יראו כאילו בתקנה 11(א) לתקנות משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (חינוך יתומים לשם רכישת מקצוע או השכלה כללית או מקצועית), התשי״ט- 1959, בפסקה (4) במקום ״61.5%״ בא ״62.1%״.
<נעה בן שבת: זאת הוראת השעה מ-1 באוקטובר 2015 עד 31 במרס 2016.
<נעה בן שבת: ההוראה שתחול מ-1 באפריל 2016 היא שהסכומים הם: במקום ״61.5%״ יבוא ״62.8%״.
<נעה בן שבת: משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תגמול למימון צרכים מיוחדים) (הוראת שעה), התשע"ז-2016.
<נעה בן שבת: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 8ב ו-37 לחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש"י-1950, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: ההוראה שתחול מ-1 באפריל 2016 ואילך – אקרא את אותה טבלה, רק את הסעיפים.
<פזית תדהר: זה מענק לידה להורים שכולים שמביאים ילד לאחר האסון.
<אבנר גולן: מבחינתנו, היינו שותפים לתהליך לאורך כל הדרך.
<אבנר גולן: גם שיעורי העדכון וגם המועדים תקינים מבחינתנו.
<אבנר גולן: אנחנו ממליצים לאשר את התקנות.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד לכם שזה מאוד מרגש לראות את רמת הפירוט וההתייחסות לכל בני המשפחה של הנפגעים.
אלי אלאלוף: אני חושב אנחנו צריכים להיות גאים שיש לנו מדינה כזאת, בתקווה שלא נצטרך יותר.
אלי אלאלוף: זה מאוד מרגש לאשר את זה.
אלי אלאלוף: תודה, התקנות אושרו פה אחד.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, חג אורים שמח.
אלי אלאלוף: היום 27 בדצמבר 2016, כ"ז בכסלו התשע"ז, נר שלישי של חנוכה, והשעה 9:52.
אלי אלאלוף: יש פה הצעת חוק שאנחנו ממשיכים לדון בה, בהובלה של חברת הכנסת עליזה לביא, חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר ושאר החברים הרשומים פה.
אלי אלאלוף: אני מבקש ממיקי זוהר להגיד "שהחיינו", כי זו פעם ראשונה שהוא מופיע בוועדה.
מכלוף מיקי זוהר: האמת שפעם שניה.
<קריאה: הוא היה גם בהכנה לראשונה.
אלי אלאלוף: כנראה שלא היית מספיק מרשים כדי שאזכור...
אלי אלאלוף: אבל באת עכשיו בכוח מתוגבר, משפחתי, אז נכבד.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לומר על דיונים שאנחנו עורכים ב-48 השעות האחרונות.
אלי אלאלוף: ברשותך, גם שרגא ברושי תמיד מגיע לפה.
אלי אלאלוף: בדרך כלל יש לו נציגים רבים כשהוא לא מגיע, אבל הפעם הוא בא לבד.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים לראות אותך.
מכלוף מיקי זוהר: ב-48 השעות האחרונות היה סיג ושיח סביב הצעת החוק, בטענה שזה עלול לפגוע בתעשייה ובמפעלי ההיי-טק, שחלקם הגדול רוצה להעסיק עובדים בשבת.
מכלוף מיקי זוהר: קודם כול, אני רוצה להבהיר כדי שהדברים לא יצאו מהקשרם: הרעיון פה לא מגביל את המפעלים לעבוד בשבת.
מכלוף מיקי זוהר: מפעלים שיש להם היתר עבודה כחוק משר העבודה והרווחה, מר חיים כץ, לעבוד בשבת יכולים לעבוד בשבת.
מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא מונע מהם.
מכלוף מיקי זוהר: הדבר היחיד שאנחנו מבקשים זה לתת לעובד את הזכות לסרב לעבוד בשבת כי הוא רוצה לנוח עם משפחתו.
מכלוף מיקי זוהר: אגב, הוא לא חייב ללכת לבית הכנסת.
מכלוף מיקי זוהר: הוא יכול ללכת עם המשפחה שלו לים או לבילוי כזה או אחר.
מכלוף מיקי זוהר: הרעיון שלנו היה שמי שרוצה לנוח יום אחד בשבוע, בשבת דווקא, כי זה יום המנוחה של העם היהודי בארצו, יוכל לעשות את זה.
מכלוף מיקי זוהר: העלו בפנינו טענה, שאני מבין אותה, שהחשש הגדול הוא שתתחיל דרמה דרסטית, שכל העובדים במדינת ישראל יחליטו שהם לא רוצים לעבוד בשבת.
מכלוף מיקי זוהר: אגב, הייתי שמח שזה היה המצב, אבל אני לא כל כך אופטימי שזה יהיה המצב, מהסיבה שמשלמים 200% בשבת, יש הכנסה יתרה בשבת, ולכן עובדים כן רוצים לעבוד בשבת, מי שלא חשוב לו יום המנוחה הזה.
מכלוף מיקי זוהר: לכן אני לא חושב שהתיאור, גם של חברת "אינטל" שנכנסה קצת לפניקה מהעניין הזה, וגם של מספר - - -
אלי אלאלוף: חברה רצינית אף פעם לא נכנסת לפניקה.
אלי אלאלוף: פוליטיקאים – כן.
אלי אלאלוף: נשתדל לא לשפוט את החברה.
מכלוף מיקי זוהר: לפי הימים האחרונים - - -
אלי אלאלוף: אני מציע שלא נפגע, במיוחד שזה קשור לעיר שלך.
מכלוף מיקי זוהר: אני מכיר היטב את פעילותה של "אינטל" בקרית גת, אני בא מהעיר הזאת.
מכלוף מיקי זוהר: חלילה, אני לא פוגע בה, אבל אני מתעקש לומר שהם בפניקה.
מכלוף מיקי זוהר: אני לא מבין למה, אבל זה המצב.
מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיע לפשרה.
עליזה לביא: לפני הפשרה, בוא נדבר על החוק.
אלי אלאלוף: אחד אחד ידבר.
אלי אלאלוף: אם יש לכם עוד התייעצויות – תעשו את זה.
אלי אלאלוף: תרשי לו לסיים ואחר כך תגידי מה שאת רוצה.
מכלוף מיקי זוהר: אני אומר שכדי לקדם את החוק במהירות ולא להתעכב בדיונים רבים, אני רוצה להגיע לפשרה.
מכלוף מיקי זוהר: כמובן שיש יוזמת נוספת לחוק, שהיא היוזמת הראשונה שיזמתי יחד אתה את החוק, חברת הכנסת עליזה לביא.
מכלוף מיקי זוהר: גם היא תצטרך לומר את דבריה.
מכלוף מיקי זוהר: הפשרה שאני חושב שניתן להגיע אליה לא תעשה נזק גדול לאף אחד, לא תכניס אף אחד לשינויי אטמוספירה וסיטואציה בעייתיים בפעילות שלהם.
מכלוף מיקי זוהר: מצד שני, גם כן תאפשר לעובד לומר: ביום שבת, יום המנוחה של העם היהודי, אני רוצה לנוח.
אלי אלאלוף: בבקשה, עליזה.
עליזה לביא: אדוני היושב-ראש, מדינה יהודית ומדינה דמוקרטית.
עליזה לביא: בשנת 1951 חוקק שנות עבודה ומנוחה, שמנציח בצורה מעוותת את העובדה שאנשים שאינם מגדירים את עצמם דתיים מחוייבים לעבוד בשבת.
עליזה לביא: לא רק זה, אלא גם העבודה בשבת היא חרב פיטורים כנגד אדם שמבקש לא לעבוד בשבת, אם זה אחרי שהוא עובד כמה שנים, אם זה אחרי שחלו שינויים בחייו – שינויים משפחתיים, שינויים אישיים, ערכיים ועוד.
עליזה לביא: כך התחלנו את ההכרה עם הנושא הזה, בעקבות פניות רבות בסוגיה המאוד כואבת הזאת.
עליזה לביא: אתה מכיר, אדוני היושב-ראש, את המציאות בישראל, שאנשים מצהירים הצהרות שקר, אם זה לגבי השירות הצבאי ואם זה לגבי הנושא של עבודה בשבת.
עליזה לביא: הרי כולנו יודעים שאם אנחנו יבואו ויכתבו ויצהירו שהם דתיים, כל הדיון שלנו לא חל עליהם.
עליזה לביא: במדינה שהיא יהודית ודמוקרטית, מראשית שנות ה-50 אנחנו אומרים לאנשים: או שתשקרו או שאם לא תעבדו בשבת יש מעליכם סכנה של חרב הפיטורים.
עליזה לביא: זאת המציאות במדינת ישראל, וזה מה שביקשנו לתקן.
עליזה לביא: לא יעלה על הדעת שהמצב הזה יישאר.
עליזה לביא: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ואתה יודע את זה, שעל ההצעה הזאת חתומים חברי כנסת מסיעות הבית השונות.
עליזה לביא: הרי יש לא מעט אנשים במדינת ישראל שמשיקולים שונים: כלכליים, הם סטודנטים בתקופה הזאת, אנשים שנוח להם לבחור יום מנוחה אחר – אנחנו מדברים בהגדרה על "יום מנוחה" - צריך לתת לשוק את הכלים שלו.
עליזה לביא: יש אנשים שרוצים לעבוד בשבת ויש אנשים שמבקשים לא לעבוד בשבת, מטעמים שונים, והמשק החופשי יודע לשחק ויודע להסתדר.
עליזה לביא: מה מדינת ישראל עשתה?
עליזה לביא: היא אמרה: אני מבינה שיש תפקידים חריגים, מקצועות חריגים, מפעלים חריגים.
עליזה לביא: אנחנו לא מתווכחים, זה לא הדיון שלנו.
עליזה לביא: יש שר ממונה, השר הממונה נותן את האישורים למי שמבקש - אם זה שירותים חיוניים ואם זה "אינטל".
עליזה לביא: אם אתה שואל אותי אם "אינטל" צריכה לעבוד בשבת – הדעה שלי היא אחרת, אבל היא לא הנושא עכשיו.
עליזה לביא: "אינטל" קיבלה אישור לעבוד בשבת – בסדר.
עליזה לביא: אבל היא לא יכולה להתנהג בצורה חזירית ולומר: אנחנו חייבים שכולם יעבדו בשבת, משום שהמחוקק קבע שמשלמים יותר למי שעובד בשבת.
עליזה לביא: כמו שלך היו שיחות טלפון, אני קיבלתי שיחות טלפון מעובדים שאומרים שזה קדחת ה-200% האלה, כי מלכתחילה מגלמים להם את החתימה שלהם על עבודה בשבת, לא נותנים להם.
עליזה לביא: מה באים אליי מעסיקים, אדוני היושב-ראש, ואומרים לי?
עליזה לביא: זה יהיה יותר יקר אם נצטרך להעסיק עובדים אחרים באותן שבתות.
עליזה לביא: אבל זה שם המשחק.
עליזה לביא: אי-אפשר להתנהג בצורה חזירית – גם לקבל היתר עבודה בשבת מטעמים כאלה ואחרים, שאני מכבדת אותם, כולנו חלילה לא רוצים לפגוע.
עליזה לביא: אנחנו יכולים לפתוח דיון, בואו נקבל נתונים.
עליזה לביא: אני אשמח, אדוני היושב-ראש, לקבל נתונים כמה מפעלים עובדים בשבת וקיבלו אישור ובכמה עובדים מדובר.
עליזה לביא: גם כאן צריך לעשות סדר.
עליזה לביא: אבל במסגרת הדיון שלנו אני לא הולכת לעשות סדר.
עליזה לביא: אני יודעת שחברי עובד על חוקים נוספים בעניין הזה ודיבר הרבה מאוד על מהלך עבודה בשבת ועל מתן ההיתרים שנעשה, אבל זה לא הדיון כרגע.
עליזה לביא: אני לא נכנסת לסוגיה הזאת.
עליזה לביא: אני רק אומרת שאם שר נותן היתרים במדינת ישראל - והחוק מאפשר את זה, ואנחנו כולנו רוצים, בטח לשירותים החיוניים וגם לכל מיני מפעלים שאי אפשר לעצור אותם – בואו קצת; דיברנו על תרומה לקהילה, דיברנו על קשר לקהילה, על הבנה, על חברה – חברה בונה תעשייה, תעשייה בונה חברה.
עליזה לביא: למה לא לאפשר לעובד שמבקש שלא לעבוד בשבת, שאתם יודעים שיש אנשים שכן מבקשים לעבוד בשבת מכל מיני שיקולים, למה לא לאפשר את החוק בנוסח המקורי שלו, בנוסח שאומר:
עליזה לביא: אדם שאומר שהוא לא יכול לעבוד בשבת, שהוא לא רוצה לעבוד בשבת – לא חייב לעבוד בשבת ולא יוכל מעביד להגיד: אתה לא עובד בשבת – אנחנו מעיפים אותך.
עליזה לביא: זה מה שאנחנו מבקשים, אדוני היושב-ראש - מדינה יהודית ודמוקרטית.
אלי אלאלוף: מה זה אומר "דמוקרטית" במקרה הספציפי הזה?
מכלוף מיקי זוהר: לאפשר חופש לעובד להחליט.
<שרגא ברוש: שהדתיים יחליטו מה לעושים.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שלפי החוק – וקיבלתי תדרוך קצר לפני שנכנסתי לישיבה - אדם בוחר לעצמו, לפי דתו, את יום המנוחה שלו.
<שרגא ברוש: לא אצל היהודים, אצל היהודים חייב להיות שבת.
<שרגא ברוש: בבקשה, בואו תשנו את זה.
<שרגא ברוש: אם יהודי רוצה לעבוד בשבת – אסור לו.
מכלוף מיקי זוהר: זה לא נכון מה שאתה אומר.
מכלוף מיקי זוהר: לא דיברנו על מישהו - - -
<שרגא ברוש: לא אתם דיברתם.
<שרגא ברוש: היום החוק אומר שיום מנוחה של יהודי הוא בשבת.
אלי אלאלוף: אתה רוצה את רשות הדיבור?
<שרגא ברוש: כן.
אלי אלאלוף: תבקש אותה.
מכלוף מיקי זוהר: לא דיברנו על חוק שמונע מהמפעלים לפעול בשבת, רק מאפשרים לעובד - - -
אלי אלאלוף: תאפשרו דיון מסודר, ברשותכם.
אלי אלאלוף: אני חוזר לזה שיום המנוחה נקבע על-ידי העובד, לפי דתו.
עליזה לביא: הנה, החוק לפניי - - -
אלי אלאלוף: אל תתערבו לי באמצע המשפט.
אלי אלאלוף: שמת לב שיש לי הרבה להגיד על מה שאמרת, אבל התאפקתי.
אלי אלאלוף: בואו נעשה את זה הדדי.
אלי אלאלוף: שרגא, בבקשה.
<שרגא ברוש: דבר ראשון, גברתי חברת הכנסת, הייתי מבקש ממך לחזור בך מהאמירה ש"אינטל" חזירים.
<שרגא ברוש: אני לא חושב שזה מכובד.
עליזה לביא: לא אמרתי ש"אינטל" חזירים, אמרתי - - -
<שרגא ברוש: התנהגות חזירית, מה שאת רוצה.
<שרגא ברוש: המילה "חזיר" - - -
אלי אלאלוף: לא טוב ליהודים.
<שרגא ברוש: לא טוב ליהודים - - -
אלי אלאלוף: ולמוסלמים, במקרה זה.
<שרגא ברוש: אז אני מבקש ממך: תחזרי בך.
עליזה לביא: קיבלתי.
עליזה לביא: אמרתי: התנהגות לא ראויה.
<שרגא ברוש: זה שני דברים שונים לגמרי.
עליזה לביא: אז קיבלתי.
<שרגא ברוש: תודה רבה.
<שרגא ברוש: בואו נבין דבר אחד: העסקים מנהלים את סדר המשמרות ואת סדר העבודה שלהם על-פי החוק הקיים.
<שרגא ברוש: "אינטל" הוא לא נושא הדיון הזה.
<שרגא ברוש: יש מפעלים שעובדים כמו "אינטל" – 12:12, ימי מנוחה וכל הסיפור הזה - עדיין שומרים על החוק מבחינת מספר שעות שבועיות, מספר שעות חודשיות, שכר וכל הסיפור הזה.
<שרגא ברוש: הבת שלי עבדה ב"אינטל", מהנדסת שרק גמרה את אוניברסיטת באר שבע, הרוויחה 28,000 שקל בחודש רק בגלל שסדר המשמרות היה כזה, ולקח בחשבון את השבתות ואת הכול.
<שרגא ברוש: כשהיא סיימה לעבוד ב"אינטל" היא באה לעבוד אצל אבא שלה.
<שרגא ברוש: היא לא הרוויחה 28,000 שקל בחודש, היא קיבלה את מה שמקבל מהנדס ברמתה.
<שרגא ברוש: זה שהיא הבת שלי לא שינה כלום.
<שרגא ברוש: לכן, כל מה שאני רוצה לומר לך: "אינטל" משלם את השעות האלה, גם אם זה בחשבון גלובלי.
<שרגא ברוש: הוא לא מקפח את העובדים.
<שרגא ברוש: זה כדי שתדעי.
<שרגא ברוש: עכשיו דבר שני, כי הנושא הוא לא "אינטל": מגיע למעסיק לקבוע את סדרי העבודה במפעל שלו, ואם הוא צריך שבת הוא, על-פי החוק ,ניגש לוועדה ומקבל היתר או לא מקבל היתר.
<שרגא ברוש: אם הוא קיבל היתר, כשבא עובד להתקבל לעבודה, הוא אומר לו: זה סדרי העבודה במפעל הזה.
<שרגא ברוש: יש ארוחת צהרים או אין ארוחת צהרים; יש הסעה או אין הסעה; עובדים שבתות או לא עובדים שבתות.
<שרגא ברוש: העובד, כמו בכל מדינה דמוקרטית, מחליט אם מתאים לו או לא מתאים לו.
<שרגא ברוש: אם הוא החליט שמתאים לו, אני אומר שהוא לא יכול להיכנס, ואז לבוא אחרי חודשיים ולהגיד: אשתי לא מסכימה שאעבוד בשבת, ועכשיו אתם "תקועים" אתי - במירכאות.
<שרגא ברוש: אני אומר שבהחלט את צודקת – הוא יכול לשנות את אורח חייו, את מבנה משפחתו, את כל מה שאת רוצה.
<שרגא ברוש: זה בדיוק כמו שאם העבודה במחסן הופכת להיות קשה לו; אז אם היא הופכת להיות קשה לו, פתוחה הדרך לעובד להגיד: רבותי, לא יכול יותר לסחוב משאות.
<שרגא ברוש: תנו לי פיצויים, אני הולך הביתה.
<שרגא ברוש: או המעסיק אומר לו: אם אתה לא יכול, זאת העבודה ולצערי אין לי אחרת.
<שרגא ברוש: אותו דבר מקום שעובד בשבת - אם התקבלת למקום העבודה וידעת שמקום העבודה הזה עובד בשבת, אתה לא יכול לבוא אחר כך ולהגיד: מרגע זה ואילך לא מתחשק לי.
<שרגא ברוש: המפעל לא מחזיק סט עובדים לשבת וסט אחר לאמצע השבוע, אלא הוא עושה משמרות.
<שרגא ברוש: במשמרות היום אני עובד שבת, מחר את עובדת שבת, ויוצא לכל אחד מאתנו X שבתות בשנה לעבוד משמרת בוקר או צהריים או לילה.
<שרגא ברוש: אבל אלה סדרי העבודה.
עליזה לביא: שאלת הבהרה – אפשר?
עליזה לביא: אנשים שהם שומרי שבת, מלכתחילה לא מקבלים אותם או שמקבלים אותם - - - ?
<שרגא ברוש: כשיבוא מישהו אלי למפעל והוא צריך לעבוד במחלקה שעובדת שבת, אני אומר לו: איך אתה מסתדר עם העובדה שאתה דתי?
<שרגא ברוש: אז הוא אומר לי: סליחה, אם עובדים פה שבת, אני לא יכול לעבוד פה.
<שרגא ברוש: זה ברור לחלוטין.
<שרגא ברוש: דרך אגב, תתפלאי, גם חלק מהמעסיקים הם דתיים, ויש מעסיקים שאומרים: אני לא קונה מפעל או לא נכנס לשותפות במפעל או לא רוצה להיות חלק ממפעל שעובד בשבת.
<שרגא ברוש: כלומר, אנחנו מדינה דמוקרטית, כמו שאמרת, וכל אחד בוחר לעצמו, כמו איפה לגור, ככה גם איפה לעבוד.
אלי אלאלוף: אומרים לי פה ברמז שזה לא חוקי.
<ענת כהן שמואל: יש חוק שוויון הזדמנויות.
<שרגא ברוש: אני לא מתווכח לרגע איזה חוק ואיזה לא חוק.
<שרגא ברוש: כל מה שאני אומר זה דבר אחד פשוט: אני מניח שבמדינת ישראל מותר למעסיק להציג לעובד את תנאי העבודה.
<שרגא ברוש: אם חושבת שלמעסיק אסור להגיד לעובד שעובדים בשבת, אז תגידי לי שאסור לו להגיד.
<שרגא ברוש: שלושה חדרים מפה ישב חבר הכנסת מיקי זוהר בוועדת הכספים לאישור תקציב המדינה במשך שלושה ימים.
<שרגא ברוש: אישרו הטבות מס מופלגות לחברות רב-לאומיות, ובתנאי שיבואו לישראל.
<שרגא ברוש: נכון?
<שרגא ברוש: יפה.
<שרגא ברוש: איך אתם חושבים להביא חברות רב-לאומיות, כשתגידו להם שביום שישי ב-16:00 סוגרים, כשבארצות-הברית ממשיכים לעבוד?