GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שלומי מור: זאת אומרת, כל נכה יכול לדעת שהוא יכול לצאת לעבודה ולא לדאוג - הוא תמיד יוכל לחזור אלינו.
אלי אלאלוף: משה, זה מספק אותך?
<משה בר: אני מאוד מקווה שזה יהיה הדבר, למה אני בעבר - - -
אלי אלאלוף: אני לא מבקש שתהיה אופטימי, אבל - - -
<משה בר: לא, אדם שיצא לעבוד שלושה חודשים, ואחר-כך הוא הפסיק, הוא שילם 70 אלף שקל לעו"ד להחזיר את הקצבה.
אלי אלאלוף: קודם כל, אני מציע לא לרוץ לא לעו"ד ולא למשרדים המפורסמים כמי שיש להם טונות של כסף בזכות המנוצלים - שיפסיקו ללכת אליהם.
<משה בר: אני גם נגד זה.
<משה בר: לא, אני לא הולך.
אלי אלאלוף: אני מקווה שהביטוח הלאומי יגדיל את היד המכוונת שלו ביותר משני סניפים – תלכו לשם, קודם כל זה לא יעלה לכם כסף, לפחות לא תפסידו כסף.
אלי אלאלוף: כשאני שומע שמשרד לקח 70 אלף שקל, זה רק מקומם יותר.
אלי אלאלוף: אני יודע כמה קצבאות זה, זה כמעט שנתיים של קצבאות.
אלי אלאלוף: אז אני חושב שזה פשוט פשע ללכת אליהם, אנחנו עשינו עבודה פה בוועדה, ואתם יודעים שהגבלנו את שכר הטרחה שלהם, אבל לצערי לא מאמין שזה מספיק אפקטיבי כדי שאנשים מול הטונה של הפרסומת המזוהמת הזאת שכל הזמן מתפרסמת בתקשורת - ותאמינו, אם הם משלמים כל כך הרבה, זה סימן שיש הרבה פריירים שמספקים להם כסף – סליחה שאני משתמש במושגים לא הכי דיפלומטיים, אבל זה מהלב שלי.
אלי אלאלוף: אנחנו נגיע לכל הנקודות, אם לא תמצאו בקריאת החוק את התשובות, נחזור ונפרט אותן.
<יעל סלנט: לתשומת ליבכם מונחים בפניכם שני נוסחים: אחד - התיקון עצמו לחוק.
<יעל סלנט: השני – נוסח משולב כדי שתוכלו לראות איך התיקונים שאנחנו עושים לחוק בעצם משתלבים בתוך החוק במטרה באמת להקל עליכם את הקריאה, זה נושא שהוא קצת מורכב.
<יעל סלנט: לכן, תוך כדי הקריאה כדאי להחזיק את שני הנוסחים במקביל כדי שזה יהיה ברור יותר.
<יעל סלנט: הצעת חוק ההתייעלות – פרק ט' ביטוח לאומי סעיף 136(2).
<יעל סלנט: ( 2) בסעיף 195 – (א) ההגדרה "בעל ליקוי חמור" – תימחק; (ב) ההגדרה "זכאי במשך תקופה ממושכת" – תימחק; בעצם שתי ההגדרות האלה היו רלבנטיות בין היתר להגדרת נכה, כדי להיות מוגדר נכה היה צריך להשתכר פחות מ-60% או פחות מ-45% מהשכר הממוצע, תלוי בשאלה אם הוא בעל ליקוי חמור, ואם הוא זכאי במשך תקופה ממושכת.
<יעל סלנט: אחרי זה נראה גם שזה השפיע על המועד שממנו קיבל את הגמלה בכל הנוגע לדמי מחלה - שתי ההגדרות האלה נמחקות.
<יעל סלנט: ההגדרה הבאה שאנחנו מתקנים אותה היא הגדרת "נכה".
<יעל סלנט: (ג) בהגדרת "נכה" – בפסקה (3), במקום הסיפה החל במילים "המפורט להלן" יבוא "60% מהשכר הממוצע לתקופה של 90 ימים רצופים לפחות מהתאריך הקובע".
<יעל סלנט: מה שהיה קודם בהגדרת "נכה" כפי שאמרתי, היו שני מבחני הכנסה שהיו צריכים להתקיים לאורך כל חיי הגמלה.
<יעל סלנט: הנכה היה צריך להשתכר פחות מ-45% מהשכר הממוצע, או פחות מ-60% מהשכר הממוצע, תלוי אם הוא זכאי במשך תקופה ממושכת, אם הוא בעל ליקוי חמור.
<יעל סלנט: אנחנו עוברים למבחן שהוא מבחן אחיד ומקל שהוא צריך להתקיים רק במשך 90 ימים מהתאריך הקובע, כלומר, אנחנו כבר לא במצב שבו כל פעם שנכה מגדיל את הכנסתו שקל מעבר ל-60% או ל-45% מהשכר הממוצע, אז הוא מפסיק לקבל קצבה, זה מבחן שהוא פעם אחת 90 ימים מהתאריך הקובע של 60% פחות מהשכר הממוצע.
<יעל סלנט: פסקאות משנה (א) ו-(ב) יימחקו.
<יעל סלנט: (ד) בהגדרה "התאריך הקובע" – בעצם את ההגדרה הזאת אנחנו סיכמנו שאנחנו מוחקים אותה.
<יעל סלנט: ההגדרה "התאריך הקובע", תישאר כפי שהיא היום בחוק בלי השינוי הזה, כי בעצם השינוי הזה שאתם רואים פה בסעיף קטן (ד) הוכנס כבר לתוך הגדרת "נכה", ולכן הוא ממילא מיותר בהגדרה "התאריך הקובע" וההגדרה "התאריך הקובע" תישאר על כנה כפי שהיא נמצאת היום בחוק.
<שלומי מור: אני רק רוצה להבהיר מהנקודה הזאת, אדוני, היום החוק אומר שאם הרווחת שקל אחד יותר מ-60% מהשכר הממוצע במשק, משך 12 חודשים מיום שהתחלת לקבל קצבה, אתה יוצא החוצה מהמערכת.
<שלומי מור: פה יש שינוי מאוד משמעותי שאומר שאת השנה הזאת אני מבטל, אני מצמצם אותה לשלושה חודשים, ולא רק שאני מצמצם אותה לשלושה חודשים, זה כבר לא שלושה חודשים ברגע שהתחלת לקבל קצבה.
<שלומי מור: אם התחלת לקבל קצבה, אתה כבר יכול להרוויח גם יותר מ-60% מהשכר הממוצע במשק ולהישאר בפנים.
<שלומי מור: את השלושה חודשים, את ה-60% אתה צריך לקיים במשך שלושה חודשים עד 15 חודשים לפני שהגשת תביעה למוסד לאומי.
<שלומי מור: זאת אומרת, אני גם צמצמתי משנה לשלושה חודשים, אני גם הרחבתי את המבחן – אתה לא חייב להרוויח רק עד 45%, אתה גם יכול להרוויח עד 60% וגם את השלושה חודשים האלה, את ה-60% יכול שהתקיים בך גם 15 חודשים לפני שהגשת את התביעה.
<שלומי מור: זאת אומרת, יש פה שיפור בשער הכניסה לקצבה בשלושה אספקטים.
אלי אלאלוף: אני מבין את ההסבר, במיוחד שאתה מסביר, אני מודה באשמה, אבל איך אדם פשוט יכול להבין את ההסבר?
<לימור לוריא: אני יכולה להסביר, אדוני, בצורה פשוטה.
<לימור לוריא: מה ששלומי אמר בשפה משפטית, זה עלה פשוט מהשטח.
<לימור לוריא: עד היום בן-אדם שחלה, לא עלינו, ונהיה אדם עם מוגבלות – אשה חלתה בסרטן השד, והיא מקבלת נכות מאתנו למשך שנתיים.
<לימור לוריא: אחרי חצי שנה שהיא עברה את הכימותרפיה ואת ההקרנות היא מרגישה שהיא יכולה לחזור לעבודה, ולהיות מורה ולהשתכר 6,000 שקל.
<לימור לוריא: מה שהיה קורה עד היום, היינו אומרים לה, לא, גברת, את שנה שלמה תשבי בבית, תרוויחי פחות מ-60% מהשכר הממוצע ורק אחר כך תחזרי ותוכלי להרוויח את מה שאנחנו מדברים עליו היום.
<לימור לוריא: מה שזה גרם לזה שאנשים שיוצאים משוק העבודה למשך שנה, אחר-כך הרבה יותר קשה לחזור אליו.
<לימור לוריא: מה ששלומי אמר פה בעצם מה שאמרנו, מה זה משנה, אם היא מרגישה, או כל אדם אחר שקיבל נכות מרגיש שהוא יכול לחזור ולעבוד ולהשתכר מעל הסכומים שמותר לו אחרי ארבעה חודשים, או אחרי שמונה חודשים - לא אכפת לנו זה win win situation - אם הוא מרגיש שהוא יכול לחזור ולהשתכר 60% 70% 80% מהשכר הממוצע, הוא יכול לחזור ולעבוד – זה מה שזה אומר לאדם מן היישוב.
<לימור לוריא: אתה לא צריך לחכות שנה בבית בשביל אחר-כך להגדיל את ההכנסה שלך.
<משה בר: אני רוצה לשאול דבר אחד.
<משה בר: אני מטפל היום בנכה שקיבל נכות של 30% עד שהוא יקבל את שאר הנכות שלו.
<משה בר: הוא בא לביטוח הלאומי לקבל השלמת הכנסה, שלחו אותו ללשכת העבודה.
<משה בר: לשכת העבודה סירבו בכל תוקף לטפל בו והחזירו אותו לביטוח הלאומי, הביטוח הלאומי סירב לטפל בו שרופא שלא קיים בכלל שהחליט שהוא מסוגל לעבוד, כל הרופאים אומרים שהוא לא מסוגל לעבוד, לשכת העבודה אומרים שהוא לא מסוגל לעבוד - - -
אלי אלאלוף: סליחה, זה לא קשור לזה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שאלה כזאת, אני מנדב את החברים שלי בשעה 12:00 יסבירו לך את זה, אבל זה לא קשור לדיון.
אלי אלאלוף: אני רוצה שנתמקד בדיון.
אלי אלאלוף: אני מאוד מעריך שאתה מטפל, אבל נעשה את ההבהרה בסוף, לא קשור.
<יעל סלנט: בעצם פה בתוך סעיף ההגדרות יש נושא שעלה בדיון הקודם, והוא הנושא של דמי נסיעות.
<יעל סלנט: חברת הכנסת קארין אלהרר העלתה את זה גם בדיון הקודם, והיא מבקשת כאן בכתב בקשה, שההכנסה של הנכה והגדרת הכנסה לא תכלול את דמי הנסיעות שלא לצורך החישוב של ההכנסה.
אלי אלאלוף: להוצאות הנסיעות של הנכים יש כבר תשובות, אבל לא לכל מי שנוסע שלא ברכב שלו, שלא מקבל את זה במסגרת העסקה שלו וכו'.
אלי אלאלוף: יש פה מרכיב כבד בשביל חלק מהנכים.
אלי אלאלוף: זה הובא לידיעתנו כבר בדיון הקודם, דנו בזה.
אלי אלאלוף: לצערי, אין היום עבודה מסודרת בעניין הזה.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהביטוח הלאומי ומאנשי האוצר לשבת על זה, לבדוק את זה, ונביא את זה לדיון בנפרד כדי לקבל החלטה.
אלי אלאלוף: לחלק מהאוכלוסייה שהסבירו לנו שהיא סובלת מזה, זה יכול להיות מרכיב מאוד מרכזי בהוצאות שלהם.
אלי אלאלוף: לכן אני מציע שלא להגיד כן או לא ללא נתונים, ללא ניתוח.
אלי אלאלוף: אני גם רוצה להסביר דבר אחד.
אלי אלאלוף: כולם יש להם הרגשה, וויקי גם בהרגשה כזאת - כשיש תקציב לשנתיים זה לא אומר שאין יותר תקציב בכלל, שלא דנים יותר בבעיות תקציביות.
אלי אלאלוף: כמו שבשנה שעברה הוספנו באמצע הדרך הרבה מאוד תקציבים.
אלי אלאלוף: אני חושב שגם פה, זה בשנתיים האלה - זה לא אומר שמה שנסגר ב-31 לדצמבר זהו, לא יהיה.
אלי אלאלוף: תדעו, יש תקציב לשנתיים, זה טוב מבחינות מסוימות, זה פחות טוב מדברים אחרים.
אלי אלאלוף: אבל כרגע אם נקבל נתונים ונוכל לנהל משא ומתן עם האוצר בדרכים שאתם מנחשים אותם, אז אנחנו נביא עוד נושאים נוספים לדיון, ובתקווה שניתן להם תשובות.
אלי אלאלוף: את הסעיף הזה ברשות
אלי אלאלוף: כם אנחנו מבקשים להעביר אותו לצוות של הביטוח הלאומי והאוצר, ללמוד אותו, ולהביא לנו הצעות קונקרטיות.
<יעל סלנט: בסעיף 196 - בסעיף קטן (ב), הסיפה החל במילה "ובלבד" – תימחק.
<יעל סלנט: בסעיף קטן (ג)(1) פסקת משנה (א) – תימחק.
<יעל סלנט: סעיף 196 הוא סעיף שמדבר על הזכאות לגמלה.
<יעל סלנט: היום בעצם החוק קובע שאם משתלמים דמי מחלה, אז הגמלה תתחיל להשתלם רק אחרי שהסתיימו להשתלם דמי המחלה.
<יעל סלנט: התיקון שמבקש פה המוסד לביטוח לאומי להכניס, זה להגיד שהזכאות לגמלה תחל אחרי 90 ימים מהתאריך הקובע, ולהוריד את הנושא הזה שצריך לחכות עד שדמי המחלה יפסיקו להשתלם כדי לקבל את הגמלה.
<יעל סלנט: כמובן שבמקביל, לצורך חישוב הגמלה, לוקחים בחשבון את דמי המחלה שמצד אחד הנכה יקבל את דמי המחלה, מצד שני, זה יבוא בחשבון לצורך חישוב ההכנסה שלו.
<יעל סלנט: התיקון הבא הוא תיקון לסעיף 200(א).
<יעל סלנט: (3א) בסעיף 200(א) במקום "21% מהשכר הממוצע" יבוא "29% מהשכר הממוצע".
<יעל סלנט: סעיף 200(א) בעצם מדבר היום שנכה יחיד שהכנסתו מעבודה או ממשלוח יד אינה עולה מ-21% מהשכר הממוצע, משנקבעה לו דרגת אי כושר להשתכר של 100% הוא זכאי לקצבה שהיא מוגדלת ב-7%.
<יעל סלנט: כפי שתוכלו לראות בהמשך ה"דיסריגרד" מתחיל מ-29% מהשכר הממוצע, אז מצאנו לנכון להתאים את זה גם כאן באופן שבו נכה שמשתכר עד 29% מהשכר הממוצע ונקבעה לו דרגת אי כושר להשתכר של 100% גם הוא יהיה זכאי לקצבה המוגדלת.
<יעל סלנט: בסעיף 200א, סעיף 200א רבא עוסק היום ב"קח"ן" – בקצבה חודשית נוספת.
<יעל סלנט: בפסקה (1) במקום "17%" יבוא "20.6%".
<יעל סלנט: פסקה (2) – תימחק.
<יעל סלנט: בפסקה (3), במקום "11.5%" יבוא "16%", ובמקום "ולא יותר מ-69%" יבוא "ולא יותר מ-79%" ובמקום "33 או 91" יבוא "32א(1), 33 או 91".
<יעל סלנט: אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) 6.9%", אם נקבעה לו נכות רפואית בשיעור של 40% לפחות ולא יותר מ-49% והיא אינה נכות רפואית כאמור בסיפה של פסקה (3)".
<יעל סלנט: מה שעושים בסעיף הזה, זה בעצם מעלים את שיעורי הקח"ן, ובנוסף מוסיפים קבוצה שקודם לא הייתה זכאית לקח"ן כלל, קבוצה של מי שנקבעה לו נכות רפואית בשיעור של 40%-49% מכניסים גם אותה למעגל הזכאים לקצבה חודשית נוספת בשיעור של 6.9%, בנוסף בעצם מאחדים שתי קבוצות שהיו קודם בנפרד של נכות של 70-79 ונכות 50-69 לקבוצה אחת ומעלים הקבוצה הגדולה הזאת גם לה מעלים את הקח"ן.
<שלומי מור: היא הסבירה מצוין, אני רק אגיד שאופרטיבית המשמעות היא ש-29 אלף נכים שעד היום לא קיבלו תוספת קח"ן יתחילו לקבל אותה בשיעור של 150 שקלים נוספים לקצבה.
אלי אלאלוף: הקח"ן הזה יש אוכלוסיית הנכים שזקוקה לשני עוזרים?
<לימור לוריא: חברת הכנסת אלהרר ביקשה שנדבר על הנסיעות שלא נחשיב את זה בהכנסות.
<לימור לוריא: אנחנו חושבים שיש בעיה עם ההצעה הזאת, ומאידך, היינו מאוד שמחים לקדם שני נושאים שלא נכנסים היום והם לא במסגרת החוק הזה.
אלי אלאלוף: נציג האוצר הנוסף לא פה.
אלי אלאלוף: יש לי הסכם אתו, אני מבקש שתעלי את זה אחרי שיוגב יחזור.
<שלומי מור: יש פה איזושהי הקלה בתוספת קח"ן.
<שלומי מור: קודם כל אנחנו אומרים 29 אלף נכים יקבלו 150 שקלים מה שהיום הם לא קיבלו.
<שלומי מור: דבר שני, יש פה איזושהי הקלה שנעשית עם נכה נפש.
<שלומי מור: נכה נפש בגלל האופי המיוחד של הנכות שלהם לא זכאים בדרך כלל לשר"מ.
<שלומי מור: שר"מ זה קצבה שעוזרת לאנשים שיש להם בעיה בפעילויות היום-יום – לבישה, אכילה, רחצה, והרבה פעמים נכי הנפש לא נכנסים לשם.
<שלומי מור: כיוון שהם לא נכנסים לשם יש להם פה הקלה, והם מקבלים קח"ן תוספת לקצבת הנכות קצת יותר גדולה.
<שלומי מור: מה שעשינו פה בהקשר הזה, זה גם כמובן הגדלנו להם קצת את התוספת, אבל מעבר לכך, הוספנו עוד קבוצה קטנה שנמצאת בפרט ליקוי 32(א)(1) שיעל הקריאה, כדי לעשות פה איזשהו סדר.
<שלומי מור: זה קבוצת נכי נפש שלאור התיקונים בספר הליקויים של חוק הביטוח הלאומי יצאה החוצה ונכנסה לפרק חדש, כדי שהם לא יופלו לרעה פשוט הוספנו אותם כאן, כך שכל נכי הנפש יקבלו את התוספת הזאת לקצבה.
אלי אלאלוף: עד עכשיו לא קיבלו.
<שלומי מור: הם היו מחוץ לסעיפים שהיו בחוק, וזה העלה חשש שהם לא יקבלו – עכשיו הם יקבלו את זה.
אלי אלאלוף: זו בשורה טובה, אם זה בכלל היחס לכל מי שסבל מבעיות נפשיות נכנסו לחוק הבריאות הממלכתי, ועכשיו לביטוח הלאומי – זה טוב התיקון הזה.
<נעמי מורביה: אין שמחה ממני בתור מטה מאבק הנכים על תיקון העוול הזה.
<יעל סלנט: סעיף 202 – הזה הסעיף הבא שיש לפנינו, עוסק בניכויים מקצבה.
<יעל סלנט: בעצם בגלל שקצבת העידוד משתלבת לנו עכשיו בתוך קצבת הנכות, היה צריך להבהיר שאחרי שמנכים מהקצבה עצמה, אפשר לנכות גם מתוספת התלויים, אז זה בעצם שני תיקונים פה שהם שלובים.
<יעל סלנט: (5) בסעיף 202 – (א) בסעיף קטן (ב)(2), אחרי "בטור ב'" יבוא "נותרה יתרה לניכוי לאחר שבוצע הניכוי האמור, תנוכה היתרה מתוספת התלויים החלה לגביו"; (ב) בסעיף קטן (ב) (2) (א), במקום הסיפה החל במילים "מקצבה חודשית מלאה" יבוא "מקצבה חודשית מלאה"; נותרה יתרה לניכוי לאחר שבוצע הניכוי האמור, תנוכה היתרה מתוספת התלויים החלה לגביו; (ג) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא תשולם קצבה לפי סעיפים 200 ו- 201".
<יעל סלנט: שזה הקצבה המלאה והקצבה החלקית.
<יעל סלנט: "אם שיעורה נמוך מ-2.68% מהסכום הבסיסי; לעניין זה, תחושב הקצבה שמבוטח זכאי לה, בצירוף תוספת התלויים החלה לגביו, בהתאם להכנסותיו ובהתאם להוראות סעיפים 200 , 201 וסעיף זה.
<יעל סלנט: "; בעצם מה שאומר הסעיף הזה, שקצבה בשיעור מאוד נמוך, קצבה שהיא פחות מ-230 שקלים לא תשולם.
<יעל סלנט: רק קצבה שהיא מעבר ל-230 שקלים תשולם.
<יעל סלנט: אני מסבה את תשומת לבכם שבנוסח הכחול, המקורי, זה בעצם היה תנאי להגדרת נכה.
<יעל סלנט: נכה הוא מי שהקצבה שלו יותר גבוהה מ-230 שקלים.
<יעל סלנט: התנאי הזה נמחק מהגדרת נכה כפי שהתבקש בנוסח הכחול.
<יעל סלנט: הכנסנו כאן הוראה שהייתה גם קודם שאומרת שהביטוח הלאומי פשוט לא ישלם קצבה שהיא מאוד קטנה, קצבה שהיא פחות מ-230 שקלים.
<יעל סלנט: הערה נוספת.
<יעל סלנט: בסעיף הזה של הנכות בעצם מאפשרים לנכות גם מתוך הכנסות שהן לא הכנסות מעבודה.
<יעל סלנט: הערה נוספת שחשוב להעיר.
<יעל סלנט: בסעיף 202, בסעיף קטן (ב)3 מאפשרים לנכות מהכנסות, לא רק מהכנסות שהן מעבודה, אלא גם מהכנסות שהן לא מהעבודה או ממשלח יד.
<יעל סלנט: היום בפרק של קצבת עידוד, אין סעיף כזה שהוא סעיף מקביל.
<יעל סלנט: כלומר, מי שמקבל קצבת עידוד, בעצם לא מנכים לו מההכנסות שהן לא מעבודה או ממשלח יד.
<יעל סלנט: היום בפרק של קצבת עידוד אין סעיף כזה שהוא סעיף מקביל.
<יעל סלנט: כלומר, מי שמקבל קצבת עידוד בעצם לא מנכים לו מהכנסות שהן לא מעבודה, מנכים לו רק מהכנסות שהן מעבודה.
<יעל סלנט: מכיוון שבעצם קצבת העידוד מבוטלת ונכנסת לתוך קצבת הנכות, חשוב לשים לב שאנשים שקודם היו בעידוד ולא ניכו להם מהכנסות נוספות, יכול להיווצר מצב שעכשיו בגלל שהם ייכנסו לקצבת הנכות כן ינכו להם גם מהכנסות שהן לא מהכנסות מעבודה.
<יעל סלנט: משיחה מקדימה עם הביטוח הלאומי אני מבינה שזה איזשהו משהו שפשוט נפל בקצבת העידוד.
<יעל סלנט: אבל מכיוון שככה אתם נוהגים בפועל, אז אולי חשוב גם להביא בפני הוועדה את כמות האנשים שצפויים להיפגע, וגם אולי איזושהי אמירה מה אתם מתכוונים לעשות עם אותם אנשים שערב תחילתו של החוק, לא ניכו להם מהכנסות שלא מעבודה, ועכשיו פתאום בגלל השינוי הזה בחוק בעצם מצבם יכול להיות מורע.
<שלומי מור: קודם כל כמו שאמרת, מדובר בטעות שנפלה בתיקון החוק הקודם.
<שלומי מור: נוצר מצב שבן-אדם יכול להיות בעל הכנסות הוניות שאינן מעבודה בסכומים של עשרות אלפי שקלים, ולכאורה עדיין הוא יהיה זכאי לתוספות בגין קצבת הנכות.
<שלומי מור: קצבת נכות בסיסית 2,300 הוא יקבל ממילא, על זה לא מדובר.
<שלומי מור: מדובר רק על תוספות של נכה בגין ילדים ובני זוג.
<שלומי מור: במצב כזה בהתאם לחוק הקיים, אם אתה בקצבת עידוד, בשל טעות אתה יכול לקבל הכנסות הוניות של 50 או 100 אלף שקל, ועדיין לקבל קצבת נכות מלאה עם התוספות - זה התיקון.
<שלומי מור: תיקון שדורש עיוות שדורש תיקון.
<שלומי מור: כמו שציינת, ברגע שזה נכנס לקצבת נכות יחולו הכללים הרגילים.
<שלומי מור: ואם יש לך הכנסות הוניות מאוד גבוהות, קצבת נכות אתה תקבל, אבל את התוספות בגין ילדים או בני זוג אתה לא תקבל.
<שלומי מור: ממיפוי שערכנו עולה שלכל היותר מדובר ב-150 אנשים כאלה.
<שלומי מור: אנחנו כמובן נבחן אותם באופן מאוד פרטני אחד לאחד, ונראה, יכול להיות שחלקם כבר אין להם הכנסות ששוללות, אולי חלקם יש להם.
<שלומי מור: אולי שיעורי הנכות שלהם – כמובן שנעשה מאמץ למצות את מלוא זכויותיהם במסגרת החוק הקיים.
אלי אלאלוף: אני ממליץ שלא יהיה רק בהתכתבות אלא במפגשים.
<שלומי מור: אין רף.
<שלומי מור: זה הכנסה הונית – התוספות בגין ילדים ובני זוג יכולות להגיע בערך ל-2,700 שקלים, 900 שקלים עבור כל ילד, ועבור בת זוג אנחנו מדברים על 1,100 בערך.
<שלומי מור: כל שקל שאדם מרוויח כהכנסה הונית מופחת מאלה.
<שלומי מור: קצבת נכות מלאה הוא יקבל, אבל את התוספות אנחנו מפחיתים.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אם הוא מההון שלו יש לו 5,000 שקלים לחודש, לא יקבל שום תוספת לילדים ולאשה.
<שלומי מור: אם יש לו נכס והוא משכיר את הדירה - - -
אלי אלאלוף: בסדר, זה לא חשוב.
אלי אלאלוף: הוא לא יקבל גרוש מעל - - -
<שלומי מור: כן, הוא לא יקבל נכון.
<שלומי מור: הוא לא יקבל יותר מקצבתו שלו, כיוון שהתוספות ניתנות למי שהמחוקק חושב שלא יכול לכלכל את בני משפחתו.
<שלומי מור: אם יש לו הכנסות אחרות לכלכול בני משפחתו, הוא לא יקבל את התוספת הזאת.
אלי אלאלוף: אבל אם יש לו הכנסות של 1,000 שקלים, והקצבאות של האשה והילדים זה סכום גדול יותר?
<שלומי מור: את ההפרש הוא יקבל, בוודאי.
<ערן תמיר: יירדו לו ה-1,000 שקלים האלה.
<יעל סלנט: אבל השאלה אם לגבי האנשים שנמצאים עכשיו בתוך המערכת אתם לא רוצים שנקבע איזושהי הוראת מעבר שלא יפגעו בהם.
<לימור לוריא: אנחנו מוכנים להתחייב שאנחנו לא נפגע בהם.
<לימור לוריא: ואנחנו אחרי שנבדוק את המשמעויות, מוכנים לחזור לוועדה ולהציע חלופות לפתרון.
אלי אלאלוף: מספיק בדיווח לוועדה.
<יעל סלנט: סעיף 207 עוסק בתחילת הברור.
<יעל סלנט: (6) בסעיף 207 – (א) בסעיף קטן (א), במקום הסיפה החל במלה "צומצמה" יבוא "אין לו הכנסה בפועל מעבודה או ממשלח יד או שהכנסתו כאמור אינה עולה על 60% מהשכר הממוצע.
<יעל סלנט: "; (ב) בסעיף קטן (ב), במקום "אם חל צמצום בהכנסה מעבודה" יבוא "אם הכנסתו כאמור אינה עולה על 60% מהשכר הממוצע"; (7) בסעיף 209 (ד)( 1), במקום "שחדל להיות נכה" יבוא "שחדלה להשתלם לו קצבה" ובמקום "ובתוך תקופה שלא עלתה על 36 חודשים רצופים מהיום שבו החלה להשתלם לו הכנסה השוללת פחתה הכנסתו כאמור מההכנסה הקבועה לגביו בפסקה (3) להגדרה "נכה" שבסעיף 195" יבוא "והכנסתו כאמור פחתה מ-60% מהשכר הממוצע "; זה אותו תיקון של רשת הביטחון שקודם דיבר על שלוש שנים, ועכשיו מדבר על זה שכל פעם שהכנסתו של נכה תרד ולו לחודש אחד כפי שציין עו"ד שלומי מור, הוא יוכל פחות מ-60% מהשכר הממוצע, הוא יכול לשוב ולקבל קצבת נכות.
<יעל סלנט: (8) בסעיף 214(א), המילים "את שיעור נכותו הרפואית של מי שזכאי לקצבה לפי סימן ז' (להלן – זכאי), וכן" – יימחקו ובמקום "רשאי הזכאי או הנכה" יבוא "רשאי הנכה"; זה בעצם נובע מהביטול של קצבת העידוד בסימן ז'.
<יעל סלנט: (9) בסעיף 220א, סעיף קטן (ב) – בטל; (10) בפרק ט', סימן ז' – בטל; (11) במקום לוח ח'1 יבוא: לוח ח'1 עוסק בעצם בשיעורי ה"דיסריגרד".
<שלומי מור: אפשר להסביר כי עברנו פה על כמה תיקונים.
<שלומי מור: אני רוצה להסביר כי גם עלה הנושא של ההטבות הנלוות.
<שלומי מור: בעצם המשמעות של לקחת את כל הנכים שהיו בקצבת עידוד ולהכניס אותם לקצבת נכות כללית, ומצד שני, לאפשר להם להרוויח יותר, המשמעות היא שההטבות הנלוות של ציבור הנכים התמשכו לאורך שנים הרבה יותר רבות וארוכות מאשר המצב הקיים היום.
<שלומי מור: זה דבר חשוב, כי היום ברגע שעברת לקצבת עידוד, או שהתחלת לקבל הטבה חלקית, או שבשלב מסוים גם יצאת מהמערכת לחלוטין.
<שלומי מור: כאן בעצם ההכנסה של הנכים פנימה תאפשר להם גם אם הם יקבלו קצבה של 300 או 400 שקל להמשיך לקבל את סל ההטבות הנלוות משך שנים ארוכות ורבות יותר - זה דבר משמעותי שחשוב להדגיש.
<יעל סלנט: אנחנו בסעיף (11) בעמ' 3 למטה.
<יעל סלנט: כפי שאמרתי קודם, "לוח ח1" עוסק בעצם בשיעורי הניכוי מקצבה חודשית, שיעורי ה"דיסריגרד".
<יעל סלנט: מה שמבקשים פה זה בעצם להעלות את סכום ההכנסה שעד אליה לא מנכים אפילו לא שקל מהקצבה ל-29%, במקביל מבקשים גם לשנות את שיעורי הניכוי לגבי יתר הקבוצות - בעצם להעלות את רף ההכנסות שעד אליו ניתן להשתכר בלי שינוכו מהקצבה.
<יעל סלנט: טור א' מדבר על חלקי ההכנסה.
<יעל סלנט: טור ב' מדבר על שיעור הניכוי מהקצבה באחוזים.
<יעל סלנט: על חלק ההכנסה שעד 29% מהשכר הממוצע מנכים אפס.
<יעל סלנט: כאמור, לא פוגעים בקצבתו של הנכה.
<יעל סלנט: חלק ההכנסה שמעל 29% ועד 68% מהשכר הממוצע – 30%.
<יעל סלנט: חלק ההכנסה שמעל 68% ועד 93% מהשכר הממוצע 40%.
<יעל סלנט: חלק ההכנסה שמעל 93% מהשכר הממוצע – 60%.
<יעל סלנט: בסעיף 310 המלים "או קצבת עידוד השתלבות בעבודה יימחקו.
<יעל סלנט: אנחנו בהוראות התחילה והתחולה.
<יעל סלנט: 137.
<יעל סלנט: (ג) סעיפים 195, 196, 200א, 202, 209, 214, 220א ו-310(א) לחוק הביטוח הלאומי, וביטול סימן ז' לפרק ט' והחלפת לוח ח'1 לחוק האמור, כנוסחם בסעיף 136(2) עד (11) ו-(13) לחוק זה, יחולו על גמלת נכות וקצבה חודשית נוספת המשתלמות בעד יום התחילה ואילך.
<יעל סלנט: 138.
<יעל סלנט: תיקון חוק הביטוח הלאומי – הוראת מעבר לעניין סעיפים 195, 196, 200א, 202, 207, 209, 214, 220א ו- 372.
<יעל סלנט: (א) על אף הוראות סעיפים 195, 196, 200א, 202, 207, 209, 214 ו- 220א לחוק הביטוח הלאומי כנוסחם בסעיף 136 (2) עד 136(9) לחוק זה, תשלומים ראשונים לפי סעיפים אלה, בעד התקופה שמיום התחילה עד תום ששת החודשים שמיום התחילה, ישולמו בתום ששת החודשים כאמור.
<יעל סלנט: יום התחילה לפי חוק זה 1 לינואר 2017, בעצם הסעיף הזה אומר שתשלומים ראשונים יתחילו להשתלם רטרו-אקטיבית מה-1 לינואר 2017 רק אחרי שישה חודשים.
אלי אלאלוף: עד שישה חודשים של היערכות.
<יעל סלנט: כן, אבל התשלומים יהיו החל מהיום הראשון.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין את השיפור בחקיקה מול הביטוח הלאומי, ואני רוצה לציין, זה הרבה יוזמות של הביטוח הלאומי עצמו, זה לא מובן מאליו.
אלי אלאלוף: היות וכולם מכירים את ההיסטוריה שלי, בבית קיבלתי הרבה מאוד על הראש על הביטוח הלאומי, ואני שמח על התיקונים האלה שבאים מיוזמתכם.
אלי אלאלוף: אני מברך דרככם את המנכ"ל על העבודה הזאת, מנכ"ל הביטוח הלאומי.
<גיא שמחי: מי שהולך מעל השכר הממוצע?
<גיא שמחי: זה לא הזכרתם.
<שלומי מור: מי שמרוויח יותר מהשכר הממוצע במשק בגין השכר שעולה על 93% מהשכר הממוצע במשק, הניכוי יהיה 60%.
<גיא שמחי: זאת אומרת 60% זה המקסימום.
<גיא שמחי: גם אם אני ארוויח פי שניים מהשכר הממוצע, אני אקבל 40% מהקצבה.
<לימור לוריא: זאת אומרת יש הפחתה ההדרגתית עד ל-230 שקלים קצבה מינימלית.
<לימור לוריא: אם הוא נניח אדם יחיד במאה אחוז אי כושר, כלומר פונקציה גם של הרכב המשפחה – בין 8,891 ליחיד, ועד 13,990 – בין 9,000 ל-14,000 בין אדם יכול להשתכר ועדיין לקבל קצבה.
טלי פלוסקוב: הלוואי ויהיו לנו הרבה כאלה.
<נעמי מורביה: אני זורקת חכה.
<נעמי מורביה: יש לי שאלה.
<נעמי מורביה: מאחר ואנחנו באמת בכזו רוח של פתיחות ורצון טוב, ואנשי האוצר יושבים כאן, אם אפשר לעשות איזשהו דירוג טיפה יותר הגיוני ובמקום 30% שזה יהיה 20%.
<נעמי מורביה: בסך הכול מדובר על הכנסה על דרגה ראשונה שתתחיל מ-20% לא מ-30% – זה נורא גבוה - למי שמרוויח רק 29%.
<יוגב גרדוס: כל אחוז פה נבנה בתשומת לב עם כל שינוי של אחוז פה יש עלות, אנשי הביטוח הלאומי עבדו טוב כדי לוודא שאנחנו בתוך מסגרת, כל שינוי פה יהיה - - -
אלי אלאלוף: מישהו יכול לתת הערכה.
<נעמי מורביה: אני מדברת במקום 29% זה כלום.
<לימור לוריא: גם אנחנו עושים הערכה גסה.
<לימור לוריא: אבל אני רוצה להסביר שזה לא המדרגה הראשונה של 20%.
<לימור לוריא: בעצם כל השיפוי הזה נבנה בצורה כזאת שככל שבן-אדם משתכר יותר, הקצבה אמנם הולכת ופוחתת, אבל בכיס נשאר לו יותר.
<לימור לוריא: אם אנחנו מורידים, נניח, את הדרגה הראשונה – מ-30% ל-20%, אז יכול להיות שאז ניצור מצב של תמריץ לא לעבור למדרגה הבאה.
<לימור לוריא: וכל הרעיון היה בשיפוע שהוא שיפוע מאוד הדרגתי, ואין לך מין שלב כזה שלא שווה לי להרוויח מעל 3,800 כי אז זה יירד לי יותר.
<נעמי מורביה: הבעיה היא שמ-29% - 68% הפער הוא מאוד גדול.
<נעמי מורביה: אולי יש מקום לעשות מדרגת ביניים?
<ערן תמיר: קודם כל אני מברך על כל שיפור, זה בסך הכול דברים טובים, ואם זה מה שצריך לעבור ואין משהו אחר אז שזה יעבור.
<ערן תמיר: אבל ההליכה בתיקון הזה היא באופן מובהק – זה בסדר, לטובת האנשים שההכנסה שלהם מאוד נמוכה, והמחיר משלמים אנשים שההכנסה שלהם יותר גבוהה.
<ערן תמיר: אם זה ככה, אז אולי צריך להקשיב למה שנעמי אומרת, ואולי טיפה יותר לעדן את זה עבור האנשים שמרוויחים פחות.
<ערן תמיר: רק צריך לזכור שבשיעורים הגבוהים יותר של הקיזוז, למי שאין לו פטור ממס הכנסה, גם נכנס הסיפור של מס הכנסה, ואז כבר התירוץ הכלכלי נהיה יותר - - -
<לימור לוריא: גם ההכנסה הממוצעת לנכות כללית של אנשים שמקבלים קצבה זה 2,900 שקלים.
<לימור לוריא: רוצה לומר, שרוב האוכלוסייה בעצם בכלל לא ניגע לה.
<לימור לוריא: ברגע שהעלנו את ה"דיסריגרד" מ-1,900 ל-2,700 רוב האנשים בכלל אנחנו לא ניגע להם בקצבה.
<לימור לוריא: זאת אומרת, דווקא כן הלכנו על האוכלוסייה היותר נמוכה.
<ערן תמיר: זאת שאלה של ביצה ותרנגולת.
<ערן תמיר: העובדה שזאת ההכנסה הממוצעת נובעת בין היתר בגלל שיעורי הקיזוז.
<לימור לוריא: 50 מיליון.
אלי אלאלוף: יש לי דרישה לאיזה סכום קצת יותר נמוך שלא כלול, אני רוצה לשמור את האופציה השנייה.
<יעל סלנט: בעצם סיימנו את ההקראה.
<יעל סלנט: אני מבינה שיש עוד הערה.
<שלומי מור: הערה קטנה.
<שלומי מור: יש פה סעיף שמבחינתנו באופן טכני הוא כבר לא רלבנטי, ואפשר למחוק אותו.
<שלומי מור: אני מדבר על סעיף 200א רבתי, סעיף קטן (ג).
<שלומי מור: למעשה התיקון שקובע שכל מי שהיה בקצבת עידוד נכנס לקצבת נכות כללית מייתר פה בעינינו סעיף שהוא סעיף קטן 200א(ג).
<שלומי מור: הסעיף הזה אומר שאם יצאת מקצבת נכות, אז משך 12 חודשים עד 48 חודשים אתה מקבל באופן מדורג וחלקי את הקח"ן, את אותה תוספת שאמרנו לקצבה.
<שלומי מור: יש את הקצבה, יש את הקח"ן, את הקצבה החודשית הנוספת.
<שלומי מור: אתה ממשיך לקבל אותה באופן מדורג עד שהיא נעלמת אחרי ארבע שנים לגמרי.
<שלומי מור: זה היטיב עם מי שהיה בקצבת עידוד, כי קצבת עידוד אמרה – יצאת מנכות, אבל בוא, אני ממשיך לתת לך את התוספת.
<שלומי מור: היום כשכל מי שהיה בקצבת עידוד, ונכנס לקצבת נכות כללית, המשמעות שהוא ימשיך לקבל את התוספת הזאת באופן מלא כל הזמן, ולכן, אין מבחינתנו צורך מאוד בתוספת הזאת, בסעיף הזה.
<יוגב גרדוס: אבל אין אנשים שמקבלים את הקח"ן - - - זמנית, ואז זה יורד הדרגתי, או איך זה עובד?
<ערן תמיר: זה פשוט אומר שאתם מקזזים את הקצבה ב-500 שקל.
<ערן תמיר: מי ששוקל לעבור את הסכום ולצאת מקצבת הנכות בכלל, כי הוא עכשיו הולך להרוויח שכר ממוצע במשק, והוא מקבל קצבת יחיד.
<ערן תמיר: המשמעות היא, שחוץ מ-200 ומשהו שקל, אתם מורידים גם את הקח"ן באופן חד לגמרי, זאת אומרת, הוא יאבד עכשיו, הוא עושה את היציאה החוצה מהעולם של הקצבה, מאבד 500 או 600 שקלים.
<ערן תמיר: למה?
<ערן תמיר: גם ככה יש מעט אנשים שם, מה זה חשוב לכם עכשיו.
<ערן תמיר: אני רק רוצה להסביר, הכלי שמופיע פה שעושה קיזוז הדרגתי של הקח"ן נועד לרכך את מי שממש רוצה לצאת החוצה מעולם הקצבאות ולצאת לעולם העבודה, ולעבוד בלי להיות זכאי לקצבת נכות באותו שלב.
<ערן תמיר: מה זה כל כך בוער לכם דווקא להוריד את זה עכשיו?
<ערן תמיר: למה אתם מתעקשים?
<שלומי מור: יש פה קצת אי הבנה.
<שלומי מור: הקח"ן החלקי היום ניתן למי שהיה בנכות ויצא לקצבת עידוד.