GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: סל קליטה.
אלי אלאלוף: זה לא אנשים פרטיים, לכן אני לא אוהב את הנושא - הם ספקי שירות.
אלי אלאלוף: הם לא ספקי שירות.
אלי אלאלוף: נלחמתי במושג הזה ואני אצליח.
אלי אלאלוף: עכשיו יש איזה אדם נורמאלי בחשבות של האוצר.
אלי אלאלוף: נלך לדבר איתו.
אלי אלאלוף: תבדילו בין ספק שמוכר עגבניות לבין ספק שמשרת ילד.
אלי אלאלוף: זה שני עולמות, תבינו.
אלי אלאלוף: ותעבירו להם מקדמה, תעבירו להם כסף מראש ותתחשבנו בהורדה של 10% כל חודש על חשבון אותה מקדמה.
אלי אלאלוף: אז בשנה אתם מקבלים את כל הכסף חזרה ובזה נשאר בשנת התקציב וזה לא מסבך את החשבות וכו'.
אלי אלאלוף: אז תעשו את זה.
אלי אלאלוף: זה כל כך פשוט.
אלי אלאלוף: כל הבירוקרטיה שלך, שאני אומר ואת לא אשמה - - -
קארין אלהרר: נכון, זה לא אישי.
אלי אלאלוף: את לא אשמה, חס ושלום, אבל כל הבירוקרטיה היא על חשבון הנוחיות שהגוף הזה נותן לילד.
אלי אלאלוף: שירותים שהוא אמור לתת לילד.
אלי אלאלוף: תבינו, לקבל ילד, אם אני הייתי צריך לקבל מחר ילד ממישהו, חברה, זה לחץ מטורף.
אלי אלאלוף: ולהוסיף על זה את הלחץ הכלכלי?
אלי אלאלוף: בשביל מה לקבל?
אלי אלאלוף: החוק הזה שנעשה, הוא אמור להקל, לא לסבך.
אלי אלאלוף: תבינו את זה בכל המערכות שאתם מנהלים.
אלי אלאלוף: ועוד משפט אחד, חברים.
אלי אלאלוף: מאד חשוב לי לומר את המשפט הזה.
אלי אלאלוף: בזכות האומנה המדינה חוסכת הרבה מאד כסף.
אלי אלאלוף: כי ילד באומנה הוא פחות, הוא בערך שליש ממה שהוא עולה, או במקרה הטוב, ממה שבפנימייה.
אלי אלאלוף: אז תארו לכם כמה זה.
אלי אלאלוף: כמה המדינה חוסכת.
אלי אלאלוף: אתם צריכים לפנק את השירות הזה.
אלי אלאלוף: אתם צריכים ללטף אותו, שימשיך להתקיים, לאור גם התוצאות, לא רק הכלכליות.
קארין אלהרר: אדוני, אני רוצה בבקשה לשאול שאלה.
קארין אלהרר: לגבי ה-1.6 מיליון שקלים שבמחלוקת, אני שואלת את אור שלום קודם – זה 1.6 מיליון שקלים של ילדים שנקלטו ואין להם רקורד?
<אורן פלוטקין: חד משמעית, כן.
<לאה גולן: ככה, ילד ילדים שאנחנו לא יכולים לדעת מה קורה.
<לאה גולן: בדרך כלל זה - - -
אלי אלאלוף: לאה, תציגי את עצמך לפרוטוקול.
<לאה גולן: לאה גולן, מנכ"לית אור שלום.
<לאה גולן: הסוגיה שאיריס התייחסה אליה בעצמה, יש ילדים שבגין העובדה שלא חודש להם צו, אנחנו לא רואים אותם במערכת.
<לאה גולן: לנו אין נגישות למערכת, בכדי לראות איפה הילדים האלה.
<לאה גולן: הילדים האלה אצלי פיזית, אני רואה אותם בוקר בוקר כשאני מסתכלת עליהם וכשאני מבקרת.
<לאה גולן: הם לא מופיעים במערכת.
<לאה גולן: אלה הילדים האבודים שאיריס מדברת עליהם, בגלל סוגית הצווים.
<לאה גולן: ולכן יש פה בעיה שמגלגלים אותה על כתפיהם של הארגונים החברתיים שנותנים מענה.
<לאה גולן: כל סיפור ההועדות – צווים - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת, הם עדיין נשארים תחת השירות שלכם?
<לאה גולן: בוודאי, בוודאי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל - - -
<לאה גולן: בדיוק, בדיוק.
<לאה גולן: יש פה נציגים - - - אורלי, חברת הכנסת אבקסיס, יש כאן נציגים של ארגונים חברתיים אחרים, שיכולים להעיד שהבעיה היא לא רק בעיה של אור שלום.
<לאה גולן: באור שלום הביעה הזאת היא גדולה במיוחד בגין העובדה שאנחנו נותנים מענה ל-1,200 ילדים, אנחנו עובדים עם 68 רשויות.
<לאה גולן: ההסכם שלנו מול משרד הרווחה – אי אפשר להפוך אותנו לגובי חובות, כשאנחנו הופכים בעל כורחנו לגובי חובות, למרות שזה לא הייעוד שלנו.
<לאה גולן: לא בשביל זה באנו לעשות את העבודה כארגון ללא מטרות רווח.
<לאה גולן: אבל זו לא רק בעיה של אור שלום, אצלנו היא מרחיפה ולכן הבעיה הזאת של - - -
קארין אלהרר: תראו, לגבי ה-1.6 מיליון – אתם כרגע אומרים שאתם לא מוצאים את הילדים.
קארין אלהרר: הילדים פיזית ברוך השם נמצאים אצל המשפחות.
מירב בן ארי: אצלן, כן.
קארין אלהרר: עכשיו אני שואלת, ה-1.6 מיליון האלה זה בעצם חוב שמתגלגל.
קארין אלהרר: הוא יגדל.
קארין אלהרר: בעצם כל חודש שעובר זה חודש שההועדות לא מועברות לטובת הילדים.
קארין אלהרר: אנחנו נמצא את עצמנו בעוד חצי שנה, שלושה חודשים, עוד פעם עם 6 מיליון שקלים ואז אתם תבואו ותגידו – ואתם יודעים, אתם במידה מסוימת של צדק – אבל גם אור שלום במידה מאד גדולה של צדק – תגידו רגע, אבל בעצם זה סכום מאד גדול ואיך זה קרה.
אלי אלאלוף: יש לי פצצה ככה לשים על השולחן.
אלי אלאלוף: לא כדאי.
אלי אלאלוף: בדיווח שקיבלנו הביטוח הלאומי גילה שיש עוד 3,000 ילדים שאף אחד לא יודע איפה הם.
קארין אלהרר: בשום מקום.
קארין אלהרר: אף אחד לא ידע על קיומם.
קארין אלהרר: אין, הנטושים, כן?
אלי אלאלוף: כן, כמו שאת אומרת.
אורלי לוי אבקסיס: 3,000 ילדים עלומים?
קארין אלהרר: עלומים.
קארין אלהרר: אף אחד לא יודע עליהם.
אלי אלאלוף: וגם מערכת האומנה לא יודעת, לא ידעה עליהם.
מירב בן ארי: וגם העניין של הקיץ.
מירב בן ארי: יש כאלה שאין להם לאן ללכת בקיץ והם לא מקבלים על זה כסף בכלל.
אלי אלאלוף: אוקיי, איריס, בבקשה, אני רוצה שתסיימי, אבל יש לי עוד שאלה.
אלי אלאלוף: את אומרת שיש ארגונים שלא מסובכים בחובות כאלה.
אלי אלאלוף: את יכולה להגיד לי איזה פרופורציה?
אלי אלאלוף: כמה ארגונים?
<איריס פלורנטין: העובדה היא שאנחנו עובדים עם הרבה מאד ארגונים.
אלי אלאלוף: וכולם מסודרים?
<איריס פלורנטין: ואין לנו בעיות איתם.
<איריס פלורנטין: אין לנו בעיות.
אלי אלאלוף: עם אף אחד?
<איריס פלורנטין: אין.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל כולם אומרים שיש ילדים שנמצאים אצלם פיזית והם לא מופיעים אצלכם על המסכים, בגלל שחסר להם חידוש אישור או משהו כזה.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתם מודעים לזה, כיוון שזה לא רק באור שלום, אז תגידי אנחנו מודעים לזה.
אורלי לוי אבקסיס: אל תשלחי אותם – לכו תוכיחו לי איפה הילדים, כי הם לא יכולים.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה תחתונה הנתונים אצלכם.
אורלי לוי אבקסיס: זה שאתם מזינים את זה במערכת או לא, אולי הייתם צריכה לעשות עמודה נוספת שכתוב בה – בשלב הביניים, תוך כדי תהליך – לא משנה מה, אבל לא יתכן שאתם אומרים כל עוד לא חודש הצו או מה שלא יהיה, הם לא יופיעו במערכת, לא יתוקצבו, אבל הם יחיו על חשבון אלה שכן מתוקצבים וצריכים לקצץ מהם.
אורלי לוי אבקסיס: כי 1.6 מיליון שקלים זה לא מעט ילדים בסופו של דבר, שמביאים לכך שיש חריגה של 1.6 מיליון שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: זה עשרות ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: מדובר בעשרות ילדים.
אלי אלאלוף: טוב, אורלי, ברשותך, אני רוצה לבקש מאור שלום, אתם רוצים להציג בצורה מסודרת?
<לאה גולן: כן, כן.
אלי אלאלוף: בבקשה, בואו ניתן לאור שלום את זכות הדיבור.
<אורן פלוטקין: בוקר טוב.
<אורן פלוטקין: אנחנו כבר בעיצומו של הדיון אבל אני כן רוצה להתחיל ולהגיד תודה ליושב הראש.
<אורן פלוטקין: שמי אורן פלוטקין, יושב ראש אור שלום.
<אורן פלוטקין: אני רוצה להודות לחברי הכנסת, לכל מי שנוכח פה, ליושב הראש.
<אורן פלוטקין: אנחנו מאד מעריכים את הזמן והאנרגיות שמשקיעים בנושא הזה.
<אורן פלוטקין: אני מתנדב באור שלום כ-20 שנה, התחלתי כמתנדב באותו מעון רעות שהוזכר פה, מעון פוסט אשפוזי וב-10 השנים האחרונות בערך אני משמש כיושב ראש הוועד המנהל של הארגון, בהתנדבות כמובן.
<אורן פלוטקין: הפרספקטיבה שלי היא ארוכת שנים, כמו שאתם מבינים.
<אורן פלוטקין: אני עברתי הרבה שרי רווחה, תקופות שלא היה שר רווחה בכלל.
<אורן פלוטקין: זה אף פעם לא היה איזה משרד נחשק במיוחד אצל השרים.
<אורן פלוטקין: מנכ"לים שהיו והתחלפו, וחשוב להגיד כבר בהתחלה, המשבר שאנחנו הגענו אליו הוא תוצאה של תהליך מתמשך וארוך ונגעו בזה קודם חברי הכנסת.
<אורן פלוטקין: זה לא אשמת מישהו שיושב היום במשרד או ישב אתמול, אלא זה שחיקה והשחיקה הזאת, אנחנו היום מכים על חטא כי אנחנו אשמים בה כמתנדבים, כי למעשה אנחנו כל פעם הלכנו ומצאנו מתחת לשטיח וטסנו והסתובבתי בעולם וגייסנו והתחננו, וכל פעם מצאנו עוד שקל במקום שקל שהיינו צריכים לקבל ממשרד הרווחה.
<אורן פלוטקין: ומה שקרה שזה הפך להרגל, בין אם במודע או בין אם בתת מודע.
<אורן פלוטקין: אבל אם נתחיל שנייה מהתחלה, אז כמו שהוזכר פה, אנחנו הארגון הכי גדול בארץ.
<אורן פלוטקין: אי אפשר להשוות אותנו לשום ארגון אחר, כ-1,200 ילדים.
<אורן פלוטקין: הבא אחרינו, למיטב ידיעתי, מדברים על 200-300 ילדים, אז כשמדברים על פרופורציות – ארגונים אחרים – צריך להבין, זה לא שהבא אחרינו הוא 900, 800 ו-600 ורק לנו יש בעיות.
<אורן פלוטקין: הבא אחרינו, מקום שני למיטב ידיעתי, בסביבות 200, 300 ילדים, אולי 400.
<לאה גולן: בפנימיות.
<אורן פלוטקין: כן.
<אורן פלוטקין: עכשיו, המחזור השנתי שלנו הוא כ-75 מיליון שקלים.
<אורן פלוטקין: אנחנו מגייסים כל שנה כ-10 מיליון שקלים תרומות.
<אורן פלוטקין: אנחנו לא יושבים, לא נשענים אחורה.
<אורן פלוטקין: אפילו שאנחנו מתנדבים, אנחנו מכתתים רגלינו, עוד פעם, כמו שאמרתי, בארץ ובחו"ל.
<אורן פלוטקין: אלי יודע, כי בזמנו, בכובע קודם, אני גם הגעתי וגם אליו עליתי לרגל בשביל לגייס אותו והוא היה מגויס ועזר לנו בכובע של רש"י וכמוהו גם הרבה אחרים.
<אורן פלוטקין: אנחנו לא מתעצלים.
<אורן פלוטקין: אנחנו בעצם נותנים פתרונות משפחות אומנה, מעונות משפחתיים ופנימיות פוסט אשפוזיות.
<אורן פלוטקין: במעונות המשפחתיים, אני כמתנדב, מהיום הראשון יצאתי מהנחה שאני לא ספק שירות אלא אני למעשה, וכל המתנדבים האחרים סביבי, עוזרים לעשות שינוי מדהים במדינת ישראל.
<אורן פלוטקין: שינוי שבו ילדים שהוציאו אותם מבית, א' יישארו אולי באזור המוכר להם במקום להיזרק לפנימייה שבה במקרה יש מיטה פנויה, ב' ימשיכו לחיות במשהו שהוא דמוי משפחה.
<אורן פלוטקין: אני לא איש מקצוע, אבל אני כבר למדתי קצת עם השנים.
<אורן פלוטקין: ילדים מפנימיות הרבה פעמים הופכים להורים של ילדים מפנימיות בדור הבא, כי פשוט מי שגדל עם מדריכים כל חייו, לא יודע איך לנהל בית שיש בו אישה וילדים ומשפחה ומריבות וסכסוכים וכל הדברים הקטנים של היום יום של כולנו, ואת הכלים האלה מקבלים במעון המשפחתי.
<אורן פלוטקין: הורי האומנה והורי המשפחתונים זה לא אלפיון עליון ולא עשירון עליון.
<אורן פלוטקין: כמעט כולם זה אנשים שבאמת באים מהלב, לא בשביל כסף, לא כי היה להם בווילה שלושה חדרים פנויים ואמרו בואו ניקח איזה ילד ונעזור לו.
<אורן פלוטקין: אני מכיר חלק מהם, מכיר את התכניות שמכשירות אותם, רובם המכריע זה אנשים ממעמד בינוני, שפשוט רוצים לתרום ולעזור ומבינים את החשיבות ואת הכוח האדיר של לתת לילד מסגרת משפחתית במקום מסגרת של פנימייה.
<אורן פלוטקין: כמו שאמרנו, 90% מהתקציב שלנו מגיע ממשרד הרווחה, ככה שהתלות שלנו ממה שקורה במשרד הרווחה היא אדירה, אדירה.
<אורן פלוטקין: נוצר לנו גירעון רב שנתי, שהולך ומצטבר, בגלל העבודה עם המשרד.
<אורן פלוטקין: אני לא אלאה פה עוד פעם על נושא ההועדות.
<אורן פלוטקין: בעיני כאזרח מדינת ישראל, זה סיפור שהוא לא יאומן.
<אורן פלוטקין: לא יאומן שאותו מפקח משרד הרווחה, שיכול לבוא בטענות מקצועיות על למה הילד הזה טופל ככה או טופל אחרת וכשמדובר בלשלם על הילד הזה, ידיו כבולות.
<אורן פלוטקין: זאת אומרת זה לא שהילדים האלה נעלמים.
<אורן פלוטקין: יש פירמידה שלמה מקצועית של משרד הרווחה, שמכירה אותם אישית, מטפלת, מנחה מה לעשות איתם, גוערת אם צריך, נוזפת, מתייעצים איתה.
<אורן פלוטקין: אומרים צריך שיעור פרטי, צריך פסיכיאטר, צריך פסיכולוג, אבל הם אנשי מקצוע.
<אורן פלוטקין: הם לא קשורים לכסף.
<אורן פלוטקין: זאת אומרת אין פה שום שאלה – אור שלום.
<אורן פלוטקין: אנחנו אמרנו הרבה פעמים, אם הילד אצלנו, קחו הצהרה שלנו שהוא אצלנו.
<אורן פלוטקין: אם הוא לא אצלנו, אתם כל חודש מעבירים לנו מיליונים, תקזזו לנו.
<אורן פלוטקין: תקנסו אותנו בריבית והצמדה, אבל הילד פיזית הוא מול העיניים שלכם?
<אורן פלוטקין: קודם כל תשלמו.