GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואב ארבל: אחרי שיש את רשימת הגופים המוכרים, יש הליך מכרזי ביניהם אבל אלה שני תהליכים שונים.
<נעה בן שבת: יחד עם זאת, יש כאן הצעה לתיקון הסעיף הזה אבל אולי קודם נסיים עם נושא המועצה.
אלי אלאלוף: לא אכפת לי שהמועצה תהיה ב-לופ הזה.
<דרור גרנית: אני מוסיף לדברים שאמרה היועצת המשפטית.
<דרור גרנית: גם אני לא חושב שצריכה להיות כאן התייעצות עם המועצה.
<נעה בן שבת: אני דווקא בהתחלה חשבתי כך.
אלי אלאלוף: מותר לך לפעמים להסכים אתי.
<דרור גרנית: אני רק אומר שברגע שקובעים מכסה של גופים מוכרים, למשל קובעים שיהיו עשרה גופים מוכרים, ברגע שמגבילים את המספר, המשמעות היא שצריך להתקיים איזשהו הליך מכרזי תחרותי על הרישיון הזה ולכן זה לא עניין של התייעצות עם המועצה.
אלי אלאלוף: לכן הורדנו.
בצלאל סמוטריץ': זה מקצועי.
אלי אלאלוף: סוף סוף הבנתי מה אתה אומר.
בצלאל סמוטריץ': אני לא בטוח שהבנתי את המכרז שציין אגף החשב הכללי.
בצלאל סמוטריץ': אני לא בטוח שזה רלוונטי לכאן.
<מרדכי אלישע: זה לא אותו מכרז.
<מרדכי אלישע: זה משהו אחר לגמרי.
<נעה בן שבת: נציג החשב הכללי העלה את הנושא של הריכוז, של מכרז מרוכז.
<נעה בן שבת: עלתה בקשה לתקן גם את סעיף 21.
<נעה בן שבת: סעיף 21 דיבר על תפקידי הרשות.
<נעה בן שבת: היא הייתה צריכה לבצע את חלוקת המשאבים ובכלל זה להקצות את תקני השירות האזרחי בהתאם לסדרי עדיפויות הממלכתיים שקבעה הממשלה מזמן לזמן לפי הוראות סעיף 22.
<נעה בן שבת: הצעה אחרת אומרת שלכאורה בעצם הרשות לוקחת את תקני השירות האזרחי ומקצה אותם לפי סדרי עדיפויות ממלכתיים.
<נעה בן שבת: שם דובר גם על אזורים, שם דובר גם על תחומים מסוימים בסדרי עדיפויות ממלכתיים.
<נעה בן שבת: בעצם הרשות חסרת יכולת לבצע את זה אם התקנים בעצם מוצעים על ידי כל משרד ומשרד וכל משרד מנהל את המכרזים שלו או מקצה את התקנים שלו בהתאם לראות עיניו.
אלי אלאלוף: אנחנו באנו בהצעה אחרת.
<נעה בן שבת: ההצעה החלופית לפי בקשתך אדוני הייתה לרכז את התקציבים.
<נעה בן שבת: זה מופיע כאן כפסקה (1) שאומרת: "תפקידי הרשות הם לרכז את התקציבים והתקנים המיועדים להפעלת משרתים בשירות האזרחי ובכלל זה הפעלת מתנדבים במשרדי הממשלה או במימון רשות ציבורית המנויה בפסקאות (1) עד (6) – אותן רשויות ממשרדי ממשלה, בתי משפט או רשויות מקומיות – להגדרה "רשות ציבורית", לבצע את חלוקת המשאבים האמורים ולהקצות את התקנים, בהתאם לסדרי העדיפויות הממלכתיים שקבעה הממשלה, מזמן לזמן, לפי הוראות סעיף 22".
<נעה בן שבת: זאת אומרת שבעצם יהיה מכרז מרכזי.
<נעה בן שבת: היא כנראה תעשה מכרז מרכזי כפי שהיא עושה היום לגבי אנשים עם מוגבלות, כך למדנו מהדיונים הקודמים, לגבי מתנדבים מהאוכלוסייה הערבית.
<נעה בן שבת: בעצם כל התקנים כמובן יוקצו על ידי המשרדים השונים אבל המכרז יהיה מכרז מרוכז.
<נעה בן שבת: התקנים ירוכזו בידי הרשות.
בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אם הם יוקצו על ידי, מה את מרוויחה?
<נעה בן שבת: היום המשרד מקצה את המימון וגם מבצע את ההליך המכרזי.
בצלאל סמוטריץ': וגם מפזר את התקנים.
בצלאל סמוטריץ': הוא גם מחליט.
אלי אלאלוף: זה מנגנון שלא מאפשר להכניס חדשים.
אלי אלאלוף: כי זה המצב.
אלי אלאלוף: לכן ההמלצה הייתה להעביר את זה לרשות ושהרשות תוציא מכרז כוללני בתקופות מסודרות עבור כל המשרדים ואז תשלוט גם על הנתונים.
<נעה בן שבת: החלוקה בין הזוכים.
<נעה בן שבת: אם למשרד החינוך יש 4,000 תקנים, אז משרד החינוך יחלק בעצמו את 4,000 התקנים שלו, אבל הבחירה מי יבצע את ההפניה - - -
בצלאל סמוטריץ': הדבר היחידי שאת מרוויחה, נשים את זה על השולחן.
בצלאל סמוטריץ': את פתחת בזה שאנחנו רוצים שאם כל משרד מפזר איך שהוא רוצה את התקנים, אז אין יכולת של מישהו לוודא שהדגשים שהממשלה נתנה, גם בהצעה שלך את לא פותרת את זה.
בצלאל סמוטריץ': עדיין המשרד הוא זה שהתקנים הם שלו, הוא זה שמממן אותם והוא מחלק אותם איך שהוא רוצה.
בצלאל סמוטריץ': אז לא הבהרת שום דבר.
בצלאל סמוטריץ': הדבר היחידי שאת עושה עכשיו, במקום שהמשרדים ינהלו את ההליך המכרזי שלהם ויקבעו מי הגוף או הגופים המפעילים המוכרים שיפעילו את התקנים האלה, את רוצה שהרשות תעשה את זה בצורה מסודרת.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזאת שגיאה מכמה סיבות.
בצלאל סמוטריץ': אני מתחיל את זה ואני אומר את זה כלכלית לאורך כל הדרך.
בצלאל סמוטריץ': תחרות היא אמצעי ולא מטרה.
בצלאל סמוטריץ': כשמדברים על כסף, בסוף התחרות נועדה לתת שירות זול יותר, להוריד מחירים לציבור.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו טועים בדבר הזה.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו צריכים את התחרות למטרה וגם כאשר תחרות תייקר את המוצר - - -
בצלאל סמוטריץ': אני מסביר.
בצלאל סמוטריץ': אתה אמרת קודם שהמטרה שלך היא לאפשר כניסה של גופים חדשים.
בצלאל סמוטריץ': זאת לא מטרה אלא זה אמצעי.
בצלאל סמוטריץ': בסוף המטרה היא שהשירות הלאומי יופעל הכי טוב שיכול להיות.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שלקחת מהמשרדים את יכולת השליטה בשירות הלאומי זה דבר רע מאוד מסיבה פשוטה ורואים את זה עכשיו כדוגמה.
בצלאל סמוטריץ': משרד החינוך הוציא נניח מהרשות את המכרזים נניח של בני מיעוטים.
בצלאל סמוטריץ': אני צודק?
בצלאל סמוטריץ': מרגע זה, זה כבר לא מעניין את משרד החינוך.
בצלאל סמוטריץ': לא אכפת לו אם יהיו הרבה תקנים או קצת תקנים.
בצלאל סמוטריץ': אין כבר קנדידט בתוך המשרד שמטפל בזה.
בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך שכשיש משרד שמשהו יושב אצלו, יש לו בעלי מקצוע אצלו וכשיושב עכשיו אצל השר, יושב הצוות המקצועי, יש פונקציה שהיא אחראית על זה והיא צועקת את זה אצל המנכ"ל והיא צועקת את זה אצל השר.
בצלאל סמוטריץ': יש מישהו שזה מעניין אותו וזה שלו.
בצלאל סמוטריץ': ברגע שאתה מוציא את זה מהרשות, אוטומטית – זה ייקח שנה, זה ייקח שנתיים – לא יהיה מישהו בתוך המטה של המשרד, לא אצל המנכ"ל, לא אצל השר, שיעמוד ויצעק את הצעקה הזאת וידאג לאינטרס של השירות הלאומי באותו משרד.
בצלאל סמוטריץ': לא יהיה מי שיריב על התקנים, יריב על התקציב, יריב על הניהול הנכון.
אלי אלאלוף: לא פיזרנו את המטות בתוך המשרדים.
בצלאל סמוטריץ': אבל זה מה שיקרה.
בצלאל סמוטריץ': ברגע שאתה מוציא את זה החוצה לרשות, בעצם המשרד לא צריך לעשות שום דבר.
אלי אלאלוף: תאמין לי שזה לא יקרה.
בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא שהמשרד לא צריך כרגע לטפל בשירות הלאומי כי הרשות עושה לו את זה.
בצלאל סמוטריץ': למה צריך את המשרד?
בצלאל סמוטריץ': הרי אם הרשות מנהלת את הכול, הרשות עושה את המכרז.
אלי אלאלוף: בין השלב של הטיפול לשלב של המכרז, אלה שני עולמות שונים.
בצלאל סמוטריץ': אין שלב אחר.
בצלאל סמוטריץ': ברגע שיש מכרז וזכו גופים מפעילים, הם מקבלים את הכסף מהחשב הכללי והם מפעילים את זה.
אלי אלאלוף: לכל משרד יש מדיניות משלו.
אלי אלאלוף: קודם כל, מותר שלכל משרד תהיה מדיניות משלו.
אלי אלאלוף: גם בהצעה שלך, אתה מטפל רק במכרז.
אלי אלאלוף: גם היום, גם לפי ההצעה שלך אלי לכל משרד יש את המדיניות שלו.
אלי אלאלוף: בסוף משרד החינוך מחליט לאיזה גילאים הוא מקצה את השירות הלאומי, לאיזה בתי ספר ובאיזה אזורים בארץ.
אלי אלאלוף: זה לא משנה.
אלי אלאלוף: אני כן חושב שאתה יכול לכתוב שהמשרד צריך להיות כפוף לאותם עקרונות שקבעה הממשלה כמו שאמרה היועצת המשפטית.
אלי אלאלוף: אם הממשלה קבעה תעדוף אזורי או תעדוף נושאי לתחומים שונים, בוודאי שחלוקת התקנים בין המשרדים צריכה להיות שונה.
אלי אלאלוף: אבל להוציא את זה מהמשרד, אני אומר לך שזאת שגיאה.
אלי אלאלוף: זה אומר שמהר מאוד זה לא יעניין את המשרדים והם לא יתעסקו עם זה.
אלי אלאלוף: אני סומך על הרשות, בטח היום כשאני מכיר את העומד בראשה.
אלי אלאלוף: ההתנדבות של החבר'ה או הטיפול.
בצלאל סמוטריץ': ההפעלה הנכונה.
בצלאל סמוטריץ': מי שבסוף יודע להפעיל הכי נכון בתחום החינוך, זה משרד החינוך.
בצלאל סמוטריץ': הוא הגוף המקצועי.
בצלאל סמוטריץ': מי שיודע להפעיל הכי נכון בתחום הבריאות, זה משרד הבריאות.
בצלאל סמוטריץ': ברגע שלקחנו את הניהול, עכשיו הרשות מנהלת את הכול, הוא יותר לא מתעסק בזה.
<נעה בן שבת: הרשות לא מנהלת את הכול.
<נעה בן שבת: אני הבנתי שהרשות עושה את המכרז.
בצלאל סמוטריץ': אז הרשות מנהלת.
בצלאל סמוטריץ': הרשות תוציא את המכרז, היא קבעה מי הגופים המוכרים שהולכים להפעיל את זה, הכסף עובר דרך החשב הכללי ואיפה המשרד כאן?
בצלאל סמוטריץ': הוא בובה?
בצלאל סמוטריץ': הוא עושה העברה בין גגות.
אלי אלאלוף: בצלאל, שמענו והבנו.
אלי אלאלוף: נורית, יש לך עמדה?
נורית קורן: אין לי עמדה.
<דוד שלמה פלבר: משרד החינוך.
<דוד שלמה פלבר: לא הבנתי לגמרי מה אומרת ההצעה הזאת.
<דוד שלמה פלבר: מה שאמרה היועצת המשפטית זה שיהיה מכרז וכל משרד ייקח מתוכו?
<דוד שלמה פלבר: כלומר, מה יהיה?
<נעה בן שבת: בעצם כל מכרז גם יביא לתוכו.
<נעה בן שבת: משרד החינוך יגיד שדיש לו סעיף תקציבי כזה וכזה, יש לו 4,000 תקנים, אני מפעיל 4,000 תקנים.
<דוד שלמה פלבר: הוא יגיד מהיכן אני אקח אותם?
<נעה בן שבת: הוא יגיד מהיכן תיקח אותם.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהוא יעשה איזה פיזור על פני הגופים המוכרים.
<דוד שלמה פלבר: הוא יגיד לי מכל גוף איפה לקחת.
<דוד שלמה פלבר: היה ניסיון כזה בעבר, לבנות מכרז כזה.
<דוד שלמה פלבר: זה היה די מורכב ופשוט הניחו לזה כי זה לא כל כך הצליח.
<דוד שלמה פלבר: כשיש גוף אחד שצריך לנהל 15 אלף תקנים, מאוד קשה.
<דוד שלמה פלבר: כלומר, דווקא הביזור בקטע הזה לפי הבנתי, אדמיניסטרטיבית, מעבר לערכית, שגם כאן יש לי מחשבה, אבל אדמיניסטרטיבית לעשות מכרז אחד שמנהל את כל האופרציה הזאת ומחלק את זה בין משרדי הממשלה, איך הוא ידע מה מתאים לי, למה הגוף הזה ולא אחר?
<נעה בן שבת: זה עניין של שיקולים וקריטריונים.
אלי אלאלוף: הוא בא מאיזה גוף שיוציא מכרז של 300 אלף פעולות ביום למקומות שונים.
<דוד שלמה פלבר: אני לא יכול להתחרות.
אלי אלאלוף: זאת אדמיניסטרציה "פרטית" כביכול.
<דוד שלמה פלבר: אני לא מתחרה בניסיון כזה.
אלי אלאלוף: בין 5 ל-15.
אלי אלאלוף: מי שלא מסוגל לנהל 15, שלא ינהל גם את החמש.
בצלאל סמוטריץ': אבל הרשות לא מנהלת אלא היא מפקחת.
אלי אלאלוף: אני לא אומר להוציא מכרז ל-15.
בצלאל סמוטריץ': מבקר המדינה מתריע על זה.
בצלאל סמוטריץ': מבקר המדינה בדוח האחרון שלו על הרשות כתב שיש כאן ניגוד עניינים בין תפקידה של הרשות כמפקחת לבין מי שמנהל.
בצלאל סמוטריץ': אין דבר הזה.
בצלאל סמוטריץ': הרשות היא מפקחת והיא לא מנהלת.
בצלאל סמוטריץ': המשרדים מנהלים דרך הגופים המוכרים והרשות מפקחת.
בצלאל סמוטריץ': מבקר המדינה אמר את זה חד וחלק בדוח שלו.
<דוד שלמה פלבר: יש נקודה אחת שהועלתה כאן וכן צריך למצוא לה מנגנון ועל זה אני מסכים, זאת הדרך בה זה לא יישאר כל הזמן באותו מעגל.
<דוד שלמה פלבר: להרחיב את זה לגופים נוספים, אפשר לעשות את זה בכל מיני דרכים שאינן מכרז מרכזי.
<דוד שלמה פלבר: לדוגמה, מכסה שאתה חייב להכניס גוף חדש, יש לחך 4,000 ואומרים לך עשרה אחוזים, שני אחוזים, ארבעים אחוזים, לא משנה מה, שאתה מאפשר למישהו חדש.
אלי אלאלוף: אמרנו חמישים אחוזים.
<דוד שלמה פלבר: חמישים אחוזים, נראה לי הרבה למי שהוא חסר ניסיון.
<דוד שלמה פלבר: אני לעסק הפרטי שלי שלא הייתי מכניס מישהו שהוא חסר ניסיון.
אלי אלאלוף: מי שבא עם ניסיון יתחיל מחדש עם חמישים אחוזים.
בצלאל סמוטריץ': אתה נותן לו הגנה.
<דוד שלמה פלבר: אני מחפש את ההגנה לא על הגדול שהיה כי עליו אני סומך שהוא יסתדר.
<דוד שלמה פלבר: אני מחפש את ההגנה על החדש ועליו הייתי עושה מכסה, לא של חמישים אחוזים.
<דוד שלמה פלבר: לא הייתי מסכן חמישים אחוזים.
<דוד שלמה פלבר: הייתי קובע מכסה או מנגנון אחר.
<נעה בן שבת: זאת הצעה שלך להליך מכרזי.
<נעה בן שבת: זה לא משהו שאתה מבקש שייכנס לחוק.
<דוד שלמה פלבר: אני בכלל חושב שהחוק לא צריך לעסוק בפרטי מכרז.
אלי אלאלוף: גם אנחנו אומרים את זה.
<דוד שלמה פלבר: אני חושב שהיום, כשזה מבוזר, המשרד מגדיר את הצרכים שלו, בוחר לפי איכויות.
<דוד שלמה פלבר: לא כל מה שמתאים למשרד אחד מתאים למשרד שני.
<דוד שלמה פלבר: אנחנו למשל במכרז שלנו דורשים שהרכזות תהיינה בעלות הכשרה פדגוגית, שיהיה להן תואר ראשון או בחינוך או לפחות בעבודה סוציאלית.
בצלאל סמוטריץ': בבריאות התנאים אחרים.
<דוד שלמה פלבר: יכול להיות שבמשרד הבריאות או במד"א הם רוצים מישהו עם הכשרה במשהו אחר, אז הוא מאפיין אחרת את המכרז שלו.
<דוד שלמה פלבר: המכרז המשולב לא יכול להתייחס לאלף פרמטרים.
אלי אלאלוף: הוא יכול.
בצלאל סמוטריץ': אני לא הבנתי מה הבעיה שזה יהיה במשרד.
בצלאל סמוטריץ': אפשר שהמשרדים יתייעצו.
אלי אלאלוף: אם תדבר לבד, תישאר לבד עם הדעה שלך.
אלי אלאלוף: זה לא טקטי.
אלי אלאלוף: תן לנהל דיון.
<דוד שלמה פלבר: אני חושב שמכרזים צריכים להיות בתוך משרדי הממשלה משום שהם יודעים לעסוק בתוכן שלהם.
<דוד שלמה פלבר: כן צריכים להיות שני דברים.
<דוד שלמה פלבר: ראשית, הגנה על הקטנים החדשים.
<דוד שלמה פלבר: אני לא יודע איך.
<דוד שלמה פלבר: כלומר, הצעתי איך אבל אפשר לשכלל את ההצעה הזאת.
<דוד שלמה פלבר: שנית, צריכה להיות מדיניות כוללת.
<דוד שלמה פלבר: צריך להתאים מדיניות כוללת שהרשות תקבע.
אלי אלאלוף: היום כשאתה עושה מכרז בשם משרד החינוך, יש התייעצות עם הרשות?
<דוד שלמה פלבר: לרשות יש ציונים.
<דוד שלמה פלבר: אנחנו נותנים ציונים על עשרים פרמטרים אולי.
<דוד שלמה פלבר: הציון שהרשות נותנת על סמך הבקרות שלה, על סמך ההיכרות שלה, על סמך הידע והניסיון שלה, זה מרכיב.
<דוד שלמה פלבר: אפשר להגיד שצריך להעלות את זה, נניח אלה חמישה אחוזים ואפשר להגיד שזה יהיה 15 אחוזים.
<דוד שלמה פלבר: אני לא זוכר את הנקודות.
<קריאה: עשרים אחוזים.
<דוד שלמה פלבר: בסדר.
<דוד שלמה פלבר: אני אומר שאפשר לקבוע את זה.
<דוד שלמה פלבר: אפשר לקבוע שהרשות נותנת ציון וזה חשוב כי יש לה ראייה אינטגרטיבית.
<דוד שלמה פלבר: אפשר לקבוע שהולכים לפי מדיניות הרשות.
<דוד שלמה פלבר: הרשות אחת לחמש שנים לפי המועצה, תיתן מיפוי של היעדים.
<דוד שלמה פלבר: את היעדים בסך הכול אנחנו יודעים – רווחה, בריאות, ביטחון, חינוך, מה שייקבע בחוק.
<דוד שלמה פלבר: יגידו שיש לתעדף אזורי עדיפות לאומית, ראשית אני חושב שאנחנו מתעדפים גם בלי זה, אבל בבקשה, יגידו.
<דוד שלמה פלבר: משרד החינוך עשרה אחוזים לפחות מהתקנים שלו צריכים להיות בקווי עימות.
<דוד שלמה פלבר: בסדר גמור.
<דוד שלמה פלבר: עשרים אחוזים בכל תעדוף אחר שייקבע.
<דוד שלמה פלבר: אבל להשאיר את זה בידי המשרדים, אני באמת חושב שאין יתרון אדמיניסטרטיבי למכרז מרכזי מעבר לצעד הערכי התוכני שכל משרד מעצב את המכרז שלו.
<דוד שלמה פלבר: אין יתרון אדמיניסטרטיבי למכרז מרכזי.
אלי אלאלוף: יש דעות אחרות בנושא הזה?
<מרדכי אלישע: מניסיון שלנו המכרז המרכזי מאפשר גמישות מאוד מאוד גבוהה למשרדים.
<מרדכי אלישע: הרבה מאוד משרדים לפעמים לא נערכים למכרזים ואז יש להם קושי להחליף את הגוף הזה.
<מרדכי אלישע: הרבה מאוד מהמכרזים שראינו, אין בהם לתפיסתי או לתפיסתנו לפחות, לפעמים אין שום יסוד ממשי של תחרות.
<מרדכי אלישע: כלומר, אחד הפרמטרים הוא מספר המתנדבים.
<מרדכי אלישע: ניסיון בתחום.
<מרדכי אלישע: ברור שמי שנכנס לפני ומי שגדל עם הזמן, יש לו תעדוף על פני אחרים ואז אין כניסת מתחרים חדשים או מה שאתם רציתם.
<מרדכי אלישע: כלומר, זה דווקא מונע מאחרים.
<מרדכי אלישע: לעומת זאת, מהכרות שלי את משרדי הממשלה ואת אגף החשב הכללי, כן יש ניהול בתוך משרדי הממשלה, גם אם זה מכרז מרכזי.
<מרדכי אלישע: משרדי הממשלה אוהבים את המכרזים המרכזיים כי הם שולפים במידי את השירות הזה, מקבלים את השירות הזה, הם מתפעלים אותו בקלות, הבקרות הן מאוד קלות ופשוטות, יש יתרון לגודל.
<מרדכי אלישע: יש בזה המון יתרונות וכן יש אפשרות לתת מענה גם לדברים הספציפיים שאתה רוצה, אם זאת רכזת בעלת תואר בחינוך או לא משנה מה.
<מרדכי אלישע: יודעים לתת את המענים האלה.
<דניאל פרג: אגף החשב הכללי.
<דניאל פרג: חשוב גם לומר שמכרז שהוא יהיה אחיד ייתן שוויוניות בין משרדי הממשלה וזה דבר שכיום אנחנו לא רואים בתנאי הסף ובדרישות שנדרשות הן מרכזות והן מבעלי תפקידים בכל התחומים שנדרשים לשירות הלאומי.
<דניאל פרג: הקטע של השוויוניות הוא משהו שהוא קריטי בעינינו לגבי מכרזים שיהיו אחידים לכל משרדי הממשלה.
בצלאל סמוטריץ': מה זה נקרא שוויוניות?
בצלאל סמוטריץ': למשרד החינוך צריך הכשרה רפואית ולמשרד הבריאות צריך הכשרה פדגוגית?
בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לשוויוניות?
בצלאל סמוטריץ': אתם רוצים שהדרישות מכל הרכזות יהיו זהות?
<מרדכי אלישע: אני אתן לך דוגמה דווקא טובה.
<מרדכי אלישע: לפני כשבועיים קיבלתי בקשה מאחד המשרדים לתת שי לחג.
<מרדכי אלישע: הוצאתי הנחיה לתת לכל המשרדים שי לחג, למי שרוצה.
<מרדכי אלישע: כלומר, לא יכול להיות שמשרד אחד יחליט שלבת השירות נותן שי לחג ומשרד אחר יגיד לא.
אלי אלאלוף: גיליתם שכר שונה בין מקום למקום?
<מרדכי אלישע: שכר, לא.
<מרדכי אלישע: גילינו דברים אחרים, שהתשלומים הם לא תקינים.
<מרדכי אלישע: אנחנו עדיין בעיצומה של בדיקה.
<מרדכי אלישע: \
אלי אלאלוף: גובה השכר שונה בין עמותה לעמותה?
<מרדכי אלישע: יש דברים אחרים אבל אני לא יכול להתייחס אליהם.
<נעה בן שבת: אבל אתם לא יכולים לחייב בהוראות שלכם לעשות השוואה של התנאים?
<נעה בן שבת: אתם בעצם יכולים להורות את אותן הוראות לכל המשרדים.
<נעה בן שבת: גם אם אתם לא עושים את זה כמכרז מרכזי, אתם יכולים לתת הוראה.
<מרדכי אלישע: צריך לטפל בדברים האלה.
<מרדכי אלישע: ברגע שיש גוף אחד שעושה מכרז כולל ומנחה את הכול, אם זה בהסכם, כולם יהיו מחויבים אליו.
בצלאל סמוטריץ': אחת הדוגמאות למכרזים כאלה.
<מרדכי אלישע: לא יכול להיות שכל הסכם הוא הסכם אחר.
<מרדכי אלישע: לא הגיוני.
<מרדכי אלישע: מחשוב למשל.
בצלאל סמוטריץ': אבל מחשוב, אין בו הבדל.
<מרדכי אלישע: ודאי שכן.
<מרדכי אלישע: יש מערכות מחשוב מסוימות.
<אורי שיינין: אם אפשר, זה סעיף שהוא למען האמת גם תקציבים וגם חשב כללי אבל קודם כל רשות.
<אורי שיינין: אני אזכיר מהיכן הוא נולד.
<אורי שיינין: במהלך הדיונים בוועדה עלו כמה דברים.
<אורי שיינין: אחד הדברים הבולטים שעלו הוא שיש משרדי ממשלה שלהם יש המון תקנים ויש משרדי ממשלה שיש להם פחות תקנים ולא בגלל שהם לא רוצים כמו שחבר הכנסת סמוטריץ ציין אלא בגלל שיש משרדי ממשלה שמטבע הדברים עם השנים נוצרו להם יתרות תקציביות יותר גדולות לעומת משרדים אחרים שיש להם יתרות תקציביות יותר נמוכות.
<אורי שיינין: זו הייתה התפיסה הראשונה שבאנו ואמרנו שיכול להיות שהתקן השולי נגיד במשרד הרווחה יהיה יותר יעיל מהתקן השולי במשרד החינוך ואין אף אחד שהיום עושה את הראייה הרוחבית הזאת.
<אורי שיינין: בהשוואה נגיד לתקציבי כמויות, היום אם משרד החינוך אומר שיש לו מאה מיליון שקלים פנויים ואני רוצה עכשיו לקלוט עוד מאה עובדים, אומרים לו מה פתאום?
<אורי שיינין: אתה לא יכול.
<אורי שיינין: מאה מיליון שקלים, יש לך תקציב של הכמויות, של כמה עובדים אתה יכול לקלוט.
<אורי שיינין: זה היה הרעיון הראשוני.
<אורי שיינין: מעבר לזה, מה שציין בקצרה סגן בכיר לחשבת הכללית, מצאנו, זאת אומרת הרשות, החשב הכללי, מצאו לא מעט שינויים בין משרדי הממשלה, אם זה בנושא שי לחג, אם זה בנושא של איכות התקנים.
<אורי שיינין: שאלת לגבי השכר האם הוא אותו דבר.
<אורי שיינין: השכר הוא באמת אותו הדבר אלא שמשרדי ממשלה מסוימים יכולים לשלם שכר יותר גבוה ואז הם מפתים את בנות השירות באמצעות דיור שמשרדי ממשלה אחרים אומרים שלהם אין את הכסף הזה והם לא מעניקים דיור.
בצלאל סמוטריץ': אבל זה בעיני הרבה יותר גרוע, מה שאתה אומר עכשיו.
בצלאל סמוטריץ': זה יותר חמור.
<אורי שיינין: אני גם אגיד את הצד השני.
אלי אלאלוף: לאורי יש יתרון.
אלי אלאלוף: כשהוא מדבר, מבינים אותו.
<אורי שיינין: מהצד השני של הדבר הזה, זה באמת שיש לך מה שחבר הכנסת סמוטריץ העלה איזושהי מחויבות של המשרד כשהוא עצמו אחראי על כל מכרז והוא כותב את מסמכי המכרז וכולי.
<אורי שיינין: לכן אני חושב שלבוא ולקחת עכשיו את כל המשאבים מכל המשרדים ולאסוף אותם לרשות, כמו שזה מנוסח כרגע בסעיף, זה אולי קצת מרחיק לכת.
<אורי שיינין: מה שהחשב הכללי מציג בעצם זה כן להוציא את זה דרך מכרז אחיד.
<אורי שיינין: נכון שהיה תהליך שלא הבשיל בסופו של דבר, אבל יושב כאן נציג בכיר, סגן החשבת הכללית והוא אומר שזה מה שאנחנו נעשה ואנחנו נעשה את זה בהצלחה, והוא אומר שאנחנו עושים את זה כבר היום.
<אורי שיינין: לדעתי זאת דרך המלך.
בצלאל סמוטריץ': כל אחד ינהל את המכרז בעצמו אבל טופסי המכרז יהיו טפסים אחידים שהחשכ"ל יאשר.
אלי אלאלוף: גם אני רוצה להבין את ההצעה של מרדכי.
<מרדכי אלישע: אנחנו כרגע בתהליכי חשיבה.
אלי אלאלוף: חשיבה כאן או בכלל?
<מרדכי אלישע: במשרד אצלנו.
<מרדכי אלישע: אני חדש בתפקידי, חדש זה שמונה-תשעה חודשים, והנושא הזה שעלה, אחד הדברים שבאמת גילינו וגם בעקבות הביקורת שהכנסנו, ואז התחלתי לבדוק.
<מרדכי אלישע: לי לא נשמע על מה אפשר לעשות תחרות כי בנות שירות לאומי הן בנות שירות לאומי.
<מרדכי אלישע: כלומר, הגופים שמפעילים אותן אלה עמותות.
<מרדכי אלישע: אמרתי על מה התחרות.
<מרדכי אלישע: לא הבנתי.
<מרדכי אלישע: כשביקשתי לבחון את מסמכי המכרז וכולי, לא מצאתי לא בתנאי הסף ולא בניקוד דברים שהם באמת.
<מרדכי אלישע: זה לא כמו שאתה עושה מכרז ואתה מתחר על פי פרמטרים באמת איכותיים כי הציון המשוקלל או מה שהבנתי הרשות להכניס, זה לא משהו קיים ופועל בכל משרדי הממשלה.
<מרדכי אלישע: אני חשבתי שמאחר ומשרדי ממשלה מעסיקים בנות שירות לאומי ממספר עמותות, וראיתי באחד המכרזים או כל המכרזים שהם עסקו בנושאים אחרים, שלפי התנאים הם סימנו את הזוכה.
<מרדכי אלישע: זאת אפילו הטיה של מכרז, נקרא לזה כך.
<מרדכי אלישע: כלומר, זה הבשיל לכך.
<מרדכי אלישע: חשבתי שצריך לעשות מכרז מרכזי שבו כל משרד יעמיד את הצרכים שלו, נציבות שירות המדינה תאשר על פי הכללים ועל פי הוראות נציבות שירות המדינה, מספר תקנים שהיא מקצה לאותו משרד, הוא יביא התקציב והוא ייתן את המענה באמצעות המכרז לכולם.
<מרדכי אלישע: כלומר, זה תפעול.
<מרדכי אלישע: יש הרבה דוגמאות לכך.
<מרדכי אלישע: אנחנו עושים את זה באמצעות מינהל הרכש, עושים את זה באמצעות משרדים אחרים.
<מרדכי אלישע: אני למשל עושה מכרזים מרכזים.
אלי אלאלוף: למה אתה לא רואה, אם זה לא דרך החשב הכללי, זה יכול להיות דרך הרשות?
אלי אלאלוף: זה לא אפשרי?
אלי אלאלוף: אותן פעולות שאתה מוכן לקחת על עצמך.
<מרדכי אלישע: אפשר לעשות אבל צריך לחשוב על ועדה בין-משרדית.
<מרדכי אלישע: כלומר, יש גם מודל כזה של ועדה בין-משרדית שזה מורכב מאגף החשב הכללי והרשות.
מיקי לוי: מי שממונה על מכרזי מדינה, זה החשכֻ"ל.
<מרדכי אלישע: אנחנו כמקבלי – אני לא רוצה להגיד שירות אבל אנחנו כן מקבלי שירות – ואנחנו אלה שמשלמים ולכן נהוג שאנחנו נעשה את המכרז.
<נעה בן שבת: אבל אם לא תהיה חקיקה אתם גם תוכלו לעשות את זה.
<נעה בן שבת: היום הייתם יכולים להורות למשרדים שאתם הולכים למסלול כזה.
<מרדכי אלישע: נכון.
<נעה בן שבת: הייתם יכולים לתת הוראה גם בלי החקיקה.
בצלאל סמוטריץ': אם השר הרלוונטי לא מסכים.
בצלאל סמוטריץ': אלי, אני חייב להעיר משהו.
מיקי לוי: שר לא אחראי על מכרזים, עם כל הכבוד.
מיקי לוי: מי שאחראי על המכרזים זה החשב הכללי.
אלי אלאלוף: חסרה לי כאן עמדת הרשות.
אלי אלאלוף: אתם יושבים כאן בשקט.
אלי אלאלוף: בדרך כלל אתם לא גוף שקט.
אלי אלאלוף: מה שיתק אתכם?
<מוטי אלמליח: נכון להיום, למרות שאין מכרז מרכזי, יש המון משרדי ממשלה, לפחות עשרה או 12 משרדי ממשלה, שמצטרפים למכרז הרשות ונשענים על מכרז הרשות.
<מוטי אלמליח: כל שנה יש יותר משרדים שמגיעים ומצטרפים אלינו בגלל הנוחות, בגלל שאנחנו מאפשרים לעבוד עם כל הגופים.
אלי אלאלוף: תן לי את המשרדים שעוד לא הצטרפו.
<מוטי אלמליח: משרד החינוך, משרד הרווחה, משרד הבריאות.
בצלאל סמוטריץ': הגדולים.
<מוטי אלמליח: בעיקר המשרדים הגדולים.
בצלאל סמוטריץ': שווה להם ללכת בעצמם.
<מוטי אלמליח: משרד ראש הממשלה על אגפיו הביטחוניים.
<מוטי אלמליח: היכן שיש יותר תקנים, הם יכולים להתנהל לבד והם מעדיפים להתנהל לבד.
<מוטי אלמליח: היכן שיש קצת פחות תקנים, הם מעדיפים להצטרף אלינו כך שיש להם גמישות עם איזה גופים מוכרים לעבוד והם יכולים למצות את התקנים שלהם הרבה יותר.
<מוטי אלמליח: זאת אומרת, אם הם יוצאים במכרז לבד, הם בוחרים גוף מוכר אחד או שניים ואותו גוף מוכר לא מצליח למלא להם את אותם תקנים, ברגע שהם מצטרפים אלינו, אנחנו מאפשרים במכרז שלנו, כי אנחנו עובדים עם כולם בגלל היתרון לגודל שלנו ובגלל היקף התקנים הגדול, ולכן הם יכולים למצות את התקנים שלהם הרבה יותר.
<מוטי אלמליח: משרד הקליטה ראה שהוא לא יכול, בא אלינו והוא ממצה את כל התקנים שלו.
<מוטי אלמליח: רשות האכיפה והגבייה, כנ"ל.
<מוטי אלמליח: משרד התקשורת הצטרף אלינו, משרד התחבורה, שירות התעסוקה עם שישים תקנים, משרד הכלכלה עם 130 תקנים, גם הוא הצטרף אלינו.
<מוטי אלמליח: זאת אומרת, היום לא סתם אנחנו עם המכרז הכי גדול בשירות המדינה, עם 7,500 תקנים, בטח ובטח בנושא של בעלי צרכים מיוחדים ובני מיעוטים שכל התקציבים והתקנים נמצאים אצלנו.
<מוטי אלמליח: היתרון הגדול הוא שיש לנו אחידות בהקצאה.
<מוטי אלמליח: זאת אומרת, אם אנחנו מנהלים את כל המכרז הזה, יש לנו הקצאה עם כללים אחידים לגבי כל הגופים.
<מוטי אלמליח: אנחנו עובדים עם כל הגופים המוכרים, בשונה ממשרדים אחרים שעובדים עם מספר מצומצם של גופים.
אלי אלאלוף: ליד האחידות יש גם רגישות לכל אחד מהמשרדים.
<מוטי אלמליח: דרך הפעולה היא שהתקציב מנוהל אצלנו.
<מוטי אלמליח: אנחנו מוציאים את המכרז ועושים את כל התהליכים הבירוקרטיים.
אלי אלאלוף: על פי דרישות אותם משרדים.
שלום ג'רבי: מעבר לזה.
שלום ג'רבי: אנחנו מתייחסים בהחלט לכל מה שמשרד רוצה.
שלום ג'רבי: לדוגמה, משרד לביטחון פנים, יש לו 1,500 תקנים אצלנו.
שלום ג'רבי: אנחנו לא מחליטים למשרד שני דברים.
שלום ג'רבי: אנחנו לא מחליטים איפה הוא יאויש ואיזה דברים הוא רוצה.
שלום ג'רבי: כל הדרישות שאותו משרד רוצה, זה נכלל בתוך המכרז.
שלום ג'רבי: שיהיה ברור כאן לכולם.
שלום ג'רבי: אתם תחליטו מה שאתם רוצים אבל אם יבוא משרד ויגיד שהוא רוצה א', ב', ג', ד', לטובת אותו מכרז, אותו משרד, אותם תקנים יהיה א', ב', ג', ד'.
בצלאל סמוטריץ': אז מה ההבדל אם אתה עושה או המשרד עושה?
אלי אלאלוף: אתה לא עושה מכרז עבור המשרד לביטחון פנים.
שלום ג'רבי: אני כן עושה.
<מוטי אלמליח: למשל כל בני המיעוטים נמצאים באותו מכרז וכל משרד בהתאם שלו הוא מראיין את המשרתים, הוא משבץ אותם, הוא קובע איפה ואנחנו קובעים את הכללים האחידים של המכרז.
אלי אלאלוף: ההצעה שלנו הייתה שכל המכרז יהיה מכרז רק דרך הרשות עבור כל המשרדים.
מיקי לוי: מה דורש האוצר?
מיקי לוי: אדוני סגן החשבת הכללית, מה האוצר דורש?
מיקי לוי: שהחשבת הכללית באוצר היא זו שתוציא את המכרז?
<מרדכי אלישע: כרגע זאת העמדה שלנו.
מיקי לוי: זאת עמדת האוצר.
מיקי לוי: של שר האוצר.
<נעה בן שבת: אבל מה ההבדל?
בצלאל סמוטריץ': אחרי ששמעתי גם את אורי וגם את נציג החשבת הכללית, זה נכון, יש מגמה של משרד האוצר על אגפיו השונים, בשנים האחרונות, לנגוס בסמכויות המשרדים ולנהל את המדינה בעצמו.
בצלאל סמוטריץ': זה לא דמוקרטי, זה לא חוקתי ואסור להסכים לזה בשום פנים ואופן.
בצלאל סמוטריץ': הרי מה אמר כאן אורי?
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לקבוע למשרד החינוך כמה תקני שירות לאומי יהיו לו, ואם יש לשר עכשיו מאה מיליון שקלים והוא מחליט שעכשיו הדבר הכי חשוב לו כשר החינוך, הדבר שיכול הכי הרבה לשפר היום את מערכת החינוך במדינת ישראל ולשם הוא רוצה להכניס את הכסף זה לשירות לאומי, אומר אורי שהוא רוצה להגיד לו לא בא לי, לא רוצה שיהיה לך את התקנים של שירות לאומי.
<מוטי אלמליח: שירות לאומי זה משאב מוגבל?
בצלאל סמוטריץ': כשהוא ניסה להצדיק למה הוא רוצה שהכול יהיה במשרד האוצר, הוא אומר שהוא רוצה שמשרד האוצר גם יוכל לשלוט בכמה תקנים יהיה למשרד הזה.
אלי אלאלוף: אני הבנתי.
אלי אלאלוף: בצלאל, אתה לא צודק.
בצלאל סמוטריץ': כך הבנתי מאורי.
בצלאל סמוטריץ': אם זה לא כך, תבהיר.
בצלאל סמוטריץ': הוא אמר את זה.
אלי אלאלוף: מדברים על ייעול מערכת המכרזים בלבד.
בצלאל סמוטריץ': לא דיברתי עליך.
בצלאל סמוטריץ': אני מדבר על מה שהוא אמר.
בצלאל סמוטריץ': אמנם אני עורך דין אבל גם כלכלנים אני מצליח להבין כי אני כבר שנה וחצי בוועדת הכספים.
בצלאל סמוטריץ': הוא אמר שלא מקובל עליו שאם יש מאה מיליון שקלים, הוא רוצה עכשיו במאה מיליון שקלים אלה להוסיף עוד כוח אדם, הוא לא רוצה לתת לו.
בצלאל סמוטריץ': דרך זה הוא רוצה להיכנס.
בצלאל סמוטריץ': ברור לך שלזה הוא ייכנס.