GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בצלאל סמוטריץ': מה שקורה היום זה בעצם הדבר הכי טבעי, שכוחות השוק עובדים במובן הזה שמשרד קטן שלא כדאי לו ולא נורמלי לו לנהל את זה, הולך ועושה את זה דרך הרשות, דרך המכרז הכללי של הרשות.
בצלאל סמוטריץ': אבל משרד גדול שמנהל בעצמו המון תקנים, שווה לו להשקיע בזה את התקורות של זה ולהחזיק את המטה ואז הוא יכול להביא לידי ביטוי את ההבנה המקצועית שלו, לתעדף ולנהל את המשאב הזה כפי שהוא כגורם מקצועי אמור לנהל.
בצלאל סמוטריץ': המחשבה הזאת שמשרד האוצר יכול לנהל את כל המדינה, משרד הבריאות הוא מומחה לתחומו ומשרד החינוך מומחה לתחומו, ומי שרוצה עבודה יעילה, צריך לאפשר למומחי התוכן לנהל את תחומי המומחיות שלהם.
בצלאל סמוטריץ': עם כל הכבוד, הכסף הוא לא הכול.
בצלאל סמוטריץ': שוב אני חוזר ואומר שגם התחרות היא לא הכול.
בצלאל סמוטריץ': אני מצטרף למה שאמרת.
בצלאל סמוטריץ': אתה הצגת שאלה טובה.
בצלאל סמוטריץ': מה כבר אני יכול לייצר במכרז?
בצלאל סמוטריץ': המכרז כאן הוא שולי.
בצלאל סמוטריץ': אם אתה שואל אותי, עיקר התנאים שצריכים להיות במכרז זה מי הגורם המקצועי שמצליח לנהל נכון ולתת שירות טוב ושהבנות מרוצות ובתי הספר מרוצים וההורים מרוצים ועוד בנות באות לשירות הלאומי ולשירות הלאומי יש שם טוב במדינת ישראל.
בצלאל סמוטריץ': זה מה שאכפת לי ולא הדברים האחרים.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מנהלים כאן כסף כל החיים.
בצלאל סמוטריץ': אתם מסתכלים רק דרך הכסף אבל אנחנו מנהלים כאן מפעל של התחדשות, של ערכים.
בצלאל סמוטריץ': לא הכול כסף בחיים.
אלי אלאלוף: אחרי דבריו של בצלאל אי אפשר להתאפק.
אלי אלאלוף: אל תדאגו, תקבלו את רשות הדיבור.
<דוד שלמה פלבר: על פי מה שהציג סגן החשבת הכללית, במכרזים שיש משמעות למחיר יש הגיון ביתרון לגודל.
<דוד שלמה פלבר: כל משרדי הממשלה נניח רוכשים מחשבים דרך IBM ולא דרך מייקרוסופט וזה כי היה מכרז מרכזי וכולם מושכים משם.
<דוד שלמה פלבר: שם הייתה תחרות על מחיר והייתה משמעות ויתרון לגודל וניגשו למכרז על כל מאה אלף המחשבים של הממשלה.
<דוד שלמה פלבר: במקרה הזה אין תחרות על הכסף.
בצלאל סמוטריץ': לא דיברתי על כסף.
<דוד שלמה פלבר: לכן אין משמעות של גודל המכרז.
<דוד שלמה פלבר: היתרון לגודל במובן הכלכלי לא קיים.
<דוד שלמה פלבר: אין תחרות על מחיר.
<דוד שלמה פלבר: דבר שני, אם כבר מכרז מרכזי, הגורם המקצועי שבאמת מכיר את הצרכים של המשרדים, באמת מכיר אותם ועוסק בזה כל ימיו, זאת הרשות והגיוני בעיני שאם כבר יש דבר מתכלל, שזה יהיה בידי הגורם המקצועי שמתכלל את זה ולא בידי החשב הכללי שיש לו המון דברים על הראש שהם כן כלכליים.
<דוד שלמה פלבר: כאן אין תחרות כלכלית.
<דוד שלמה פלבר: אצלנו במכרז שלנו – אגב, את זה אני אומר גם כלפי התחרות של הרשות – באמת משרד לאיכות הסביבה שיש לו שלושים תקנים, לא כדאי לו ללכת לכל האופרציה של מכרז.
<דוד שלמה פלבר: משרדים גדולים כמו רווחה, בריאות, חינוך, ביטחון, שם יש מאות או אלפי משרתים, נוח להם לנהל את זה בעצמם.
<דוד שלמה פלבר: הם מתעדפים את היתרונות והחסרונות שהם רוצים ואני חושב שבמכרז של הרשות באופן כללי, הם עושים את העבודה שלהם אבל אני לא בטוח שיש התמקצעות.
<דוד שלמה פלבר: אצלי יש דרישה, התחרות היא לא רק כמה תקנים אתה יכול להביא אלא מה הפריסה הארצית שלך, איך אתה בהכשרות, איזה השתלמויות אתה יודע לתת.
אלי אלאלוף: הכול ייכלל במכרז כללי.
<דוד שלמה פלבר: הוא לא יכול להיכלל כי יש לו המון פרמטרים.
אלי אלאלוף: תיאום בין המערכות, בין המשרדים, בין העלויות, בחיסכון.
אלי אלאלוף: אין סוף פרמטרים.
מיקי לוי: היציאה מהפלונטר הזה זאת ועדה בין-משרדית שתבוא ותחליט ותפקח.
<מרדכי אלישע: אני אגיד משהו ואני מקווה לא להכעיס אנשים.
<מרדכי אלישע: ראשית, מערבבים כאן בין תקציבים לבין מכרז.
<מרדכי אלישע: אין קשר.
<מרדכי אלישע: מה שאמר אורי שיינין, לדעתי הוא אמר דבר נכון אבל בלי קשר לזה.
<מרדכי אלישע: אתה יכול להקצות במשרד מאה תקנים ולהגדיל למאתיים תקנים.
<מרדכי אלישע: המכרז הוא מכרז והוא לא קשור.
<מרדכי אלישע: המכרז לא ימנע ממישהו להעלות את מספר התקנים מ-150 למאתיים או להקטין.
<מרדכי אלישע: כלומר, אתה אומר לשלוט, אבל אין כאן שום שליטה.
<מרדכי אלישע: הדבר היחיד שזה עושה, זה עושה סדר בתנאי הסף, עושה סדר באחידות.
<מרדכי אלישע: אני אומר יותר מזה.
<מרדכי אלישע: אנחנו גילינו שחלק מהמכרזים האלה והקשר היותר מדי ישיר הזה, החיבור הזה שהוא יותר מדי הדוק במכרז לאורך שנים, ושוב, אלה אותם זוכים שחוזרים על עצמם, למעשה מסמס לגמרי את כל הפיקוח והבקרה שהיו.
בצלאל סמוטריץ': למה אצלכם זה לא יקרה?
<מרדכי אלישע: אני הצעתי ליצור את הידע המקצועי.
<מרדכי אלישע: דיברתם על מקצועיות.
<מרדכי אלישע: אמרתי שניקח את הידע המקצועי של אגף החשב הכללי במכרזים ונחבר אותו לידע המקצועי שיש לרשות ומזה יצא מכרז מרכזי.
בצלאל סמוטריץ': המשרדים לא פקטורים.
בצלאל סמוטריץ': לא הזכרת אותם ולא במקרה.
<מרדכי אלישע: סליחה.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהידע המקצועי שלכם הוא שולי, עם כל הכבוד.
בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים לנהל כסף אבל שירות לאומי הוא לא כסף.
מיקי לוי: הוא לא מתערב בניהול של השירות הלאומי.
מיקי לוי: הוא מנסה להסביר לך.
<מרדכי אלישע: הוא יקבל את עולם התוכן שלו איך שהוא יגדיר אותו.
מיקי לוי: הוא לא מתערב בעולם התוכן.
מיקי לוי: הוא מתערב בעולם הכסף.
<מרדכי אלישע: המדינה חייבת להיות שוויונית.
<מרדכי אלישע: צריכים להיות תנאי סף אחידים לכל המשרדים.
בצלאל סמוטריץ': תבטל את כל ועדות המכרזים בכל משרדי הממשלה ותעביר את הכול אליכם.
בצלאל סמוטריץ': אתם הרי רוצים לנהל את המדינה.
בצלאל סמוטריץ': אתם עושים את זה כל הזמן.
אלי אלאלוף: אני לא מבין את המשפטים האלה.
אלי אלאלוף: בצלאל, באמת.
אלי אלאלוף: כן, כולם רוצים לנהל את המדינה.
אלי אלאלוף: אתה לא רוצה?
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לתת לכל משרד לנהל את שלו.
אלי אלאלוף: זאת אפילו חובתך לנהל.
בצלאל סמוטריץ': יש כאן משרד אחד שרוצה לנהל את הכול.
מיקי לוי: אני מגן עכשיו על הפקידים שעושים את עבודתם נאמנה.
<אורי שיינין: נאמרו כאן כמה אמירות קשות.
<אורי שיינין: ראשית, החוק כבר קובע בצורה מאוד ברורה ופשוטה מי זה שמחליט כמה תקנים ילכו לכל משרד וזה סעיף 22(ג)(1) לחוק.
<אורי שיינין: הממשלה היא זאת שעושה את זה ולא משרד החינוך, לא משרד הרווחה ולא משרד האוצר.
<אורי שיינין: התפיסה היא בדיוק מאותה הבנה עליה דיברנו, שמשרד ממשלתי אחד יכול להביא עוד ועוד ועוד תקני שירות ולפתות אותם בתנאים קצת יותר טובים, אם זה שי לחג ואם זה דיור.
<אורי שיינין: כולם סביב השולחן לא יכולים להסכים שדווקא אצלו היה כדאי לשים את תקן השירות השולי.
<אורי שיינין: בדיוק בשביל זה בא החוק ומגדיר בצורה מפורשת ואומר הממשלה ולא אף משרד.
<אורי שיינין: השאלה העניינית היא איך אתה עושה את זה בצורה פשוטה, מהירה, עם קביעת סטנדרטים פשוטים ואחידים, שקופים, שכולם יכולים לעקוב אחריהם, שלא יהיו דיווחים כפולים, שלא יהיה משרד אחד שבא ומפתה בת שירות בעוד איזושהי הטבה קטנה ומשרד אחר לא יכול להתמודד עם זה.
<נעה בן שבת: אבל זה לא קשור למכרז.
<אורי שיינין: זה לא כצעקתה.
<אורי שיינין: לא מדובר כאן בשינוי סדרי עולם.
<אורי שיינין: אף אחד לא לוקח משום שר את הסמכויות שלו.
<אורי שיינין: הסמכות כתובה היום בחוק.
<אורי שיינין: בסך הכול באים ואומרים איך מסדירים את זה בצורה שקופה וקלה כדי שאפשר יהיה ליישם את אותו סעיף שמגדיר את סדרי העדיפויות בצורה פשוטה.
<אורי שיינין: זה הכול.
<אורי שיינין: אין כאן שום דבר אחר.
אלי אלאלוף: כם, אני רוצה לסכם את הנקודה הספציפית הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו נפסיק את הדיון כאן.
אלי אלאלוף: לא סגרנו את הנוסחה ואני אקח לעצמי זמן והתייעצות עם מי שצריך ונחזור עם הצעה יותר מגובשת.
<נעה בן שבת: היינו בסעיף 54.
<אורי שיינין: אדוני, אני צריך להשתתף בדיון בוועדת כספים.
<אורי שיינין: אני אצא ואחזור.
<נעה בן שבת: לסעיף 54, אני מבינה שנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ביקשה להעיר.
<ישראל הבר: האמת שכבר הקראנו את סעיף 55.
<ישראל הבר: רציתי רק להעיר שאותה הערה שהערנו לגבי 54, היא נכונה גם לגבי 55.
<נעה בן שבת: מה עוד יכול להיות?
<נעה בן שבת: אמרנו שנוסיף סעיף על הפליה גם של אנשים עם מוגבלות, את אותו נוסח שקיים בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות וחוק שוויון הזדמנויות בעבודה.
<נעה בן שבת: כלומר, איסור הפליה, בין השאר זה יהיה גם של אנשים עם מוגבלות אבל גם מחמת גזע, מין וכולי, כפי שכתוב בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה.
<נעה בן שבת: תהיה הוראה של התחשבות בטיבו ומהותו של התפקיד.
<נעה בן שבת: אתה רוצה לחזור על זה בכל סעיף או שמספיק סעיף אחד?
<ישראל הבר: רציתי בסעיף 55 להוסיף גם את הגופים המפעילים כי כרגע סעיף 55 מתייחס רק לגופים המוכרים.
<נעה בן שבת: אנחנו נעשה את זה בהוראה נפרדת שתתייחס לשני הגורמים כי זה כמובן לא יכול להיות בפרק של הגופים המוכרים.
אלי אלאלוף: דוד, רצית להעיר?
<דוד שלמה פלבר: אנחנו דנים על סעיף 55?
<דוד שלמה פלבר: המגבלה, בלי קשר למספר שלה, אתם מחליטים ללכת על מגבלה לגודל של גוף?
<דרור גרנית: זה יישאר בתכנית הרב שנתית כאחד השיקולים שייכללו בתוך מערך השיקולים.
<נעה בן שבת: אנחנו דיברנו על כך שלא תהיה הגבלה מלכתחילה בחוק למכסה, אבל בתכנית הרב שנתית, אחת לארבע שנים, הרשות תציע, המועצה תמליץ והשר יכול לאשר מכסה מרבית של מתנדבים לכל גוף מוכר.
<נעה בן שבת: הוא יכול לאשר, הוא לא חייב לאשר.
<נעה בן שבת: זה יכול להיות איזשהו משחק במספר גופים, במספר המתנדבים.
<דוד שלמה פלבר: למה בכלל צריך להיות דבר כזה?
<דוד שלמה פלבר: מה ההיגיון?
אלי אלאלוף: לא חוזרים לזה.
אלי אלאלוף: יש לנו כאן חברה, מרים לסר, נציגת גוף ששמו קעליטא שמעודד ועוזר בקליטת עולים במיוחד מצרפת ויש לה התייחסות לחוק.
<מרים לסר אלמליח: אני רוצה להתייחס לשכר שמקבלות בנות השירות הבודדות בארץ, שהן עולות חדשות.
<מרים לסר אלמליח: השנה יש כ-300 עולות חדשות, בין 250 ל-300, וחצי מהן באות מצרפת, כך שאנחנו רואים שיש גידול משמעותי באוכלוסייה הזאת בקרב המתנדבים.
<מרים לסר אלמליח: אותו אחוז אפשר למצוא גם אצל החיילים הבודדים שמשרתים בצבא.
<מרים לסר אלמליח: יש לנו כאן אוכלוסייה מאוד ערכית.
<מרים לסר אלמליח: הטענה שלנו ואני כאן כי אני רוצה לקדם את המעמד של הבנות האלה ואני רוצה שתבינו את הצרכים המיוחדים שיש להן.
<מרים לסר אלמליח: אמנם הן לא נערות בסיכון והן לא עם מוגבלויות מסוימות, אבל אין להן משפחה בארץ, הן באות לכאן, עוזבות את כל מה שהן ידעו והכירו ונמצאות כאן לבד.
<מרים לסר אלמליח: אין להן משפחה ואין להן לאן לחזור בשבתות והן צריכות להתקיים עם ה-800 שקלים שהן מקבלות כל חודש ועם אותו כסף לאכול בבוקר – צהרים בדרך כלל הן מקבלות במקום בו הן עובדות – ובערב.
<מרים לסר אלמליח: הדירות שהן מקבלות מהשירות לא מספיק מצוידות ולא עונות לצרכים שלהן כפי שצריך להיות.
<מרים לסר אלמליח: אין להן את התנאים המינימליים להישאר בשבת ובחגים כאשר בנות שירות שמשפחתן בארץ כן יכולות לקבל בבית.
<מרים לסר אלמליח: אנחנו כאן כדי להעלות את הנושא הזה ולראות איך ניתן לפעול כמו שחיילים בודדים בצבא לפי פקודת מטכ"ל יש להם תנאים מיוחדים וזה מוסדר לפי החוק בצבא.
<מרים לסר אלמליח: אנחנו היינו רוצים שגם להן יהיה מעמד מסוים ומותאם לצרכים.
<מרים לסר אלמליח: תודה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין נקודה, לאור ההיכרות שלי עם העלייה מצרפת.
אלי אלאלוף: אני ממרוקו.
<מרים לסר אלמליח: גם אני ממרוקו.
אלי אלאלוף: רוב הבנות שמגיעות לשירות הלאומי מצרפת לא באות ממשפחות מבוססות.
אלי אלאלוף: אלה פרברי הערים הגדולות, היכן שהן מרגישות סכנה, המשפחות מרגישות סכנה וזאת דרך להציל אותן מהסכנות האלה .
אלי אלאלוף: לכן ההתייחסות שלהן מבחינה כלכלית צריכה להתחשב בסביבה אותה הן עוזבות שלא תמיד יכולה לתמוך בהן.
אלי אלאלוף: זאת נקודה מאוד חשובה בשיקולים שלכם.
שלום ג'רבי: אני רק אוסיף שגם בצהרים הן לא מקבלות אוכל אלא הן צריכות לקנות אוכל.
שלום ג'רבי: כך זה ברוב המקומות, בתשעים אחוזים מהמקומות.
שלום ג'רבי: כך שההוצאות הן באמת גדולות.
שלום ג'רבי: אנחנו מסכימים לכל שינוי.
שלום ג'רבי: אנחנו גם דיברנו על זה עם יושב ראש הוועדה שיזם את זה בצורה רצינית.
שלום ג'רבי: אני חושב שהבנות הבודדות העולות שמגיעות צריכות לקבל גם תעריף שונה.
שלום ג'רבי: הדירות שלהן ממילא כתוצאה מזה שהתעריף שונה והשכר יהיה שונה, גם התעריף של הדירות שלהן יהיה שונה, כך שבאמת יהיה אפשר להכניס שם ציוד נדרש, אם זאת מכונת כביסה, מייבש, WIFI וכל דבר אחר שהבת צריכה שיהיה לה כשהיא נשארת שם והיא לא צריכה להיות תלויה שאולי מישהו יזמין אותה לשבת.
<מרים לסר אלמליח: זה צריך להיכנס בחוק או בתקנות.
אלי אלאלוף: בחוק זה לא יכול להיות.
אלי אלאלוף: אמרנו שכללנו את זה כאשר מדובר בעולות חדשדות.
שלום ג'רבי: זה סעיף 89.
אלי אלאלוף: נמצא כאן נציג משרד הקליטה?
אלי אלאלוף: אנחנו נפנה למשרד הקליטה.
אלי אלאלוף: למשרד הקליטה יש לתקציב לקליטה טובה יותר של העולים בשנה-שנתיים הראשונות.
אלי אלאלוף: כדאי לבדוק שזה לא על חשבון מה שהם מקבלים אחר כך כמו לימודים אבל צריך להתחשב באוכלוסייה הזאת שבאמת מגיעה עם אמצעים מאוד דלים.
אלי אלאלוף: אנחנו חושבים שכולם יכולים לקנות דירות בנתניה או באשדוד, אבל זה לא המצב.
אלי אלאלוף: ההורים, כשהם מגיעים, הם מחכים לדיור ציבורי.
<מרים לסר אלמליח: איך הדבר הזה יבוא לידי ביטוי?
<נעה בן שבת: אדוני, בעמוד 65, סעיף 89(ב) יש רשימת נושאים שהשר באישור הוועדה יוכל לקבוע לגביהם הוראות.
<נעה בן שבת: הוא יכול לקבוע, הוא לא חייב לקבוע.
<נעה בן שבת: אחד הוא תנאי השירות של מתנדבים.
<נעה בן שבת: אמרנו שככל שלא נקבעו בתוספת כי בתוספת כבר נקבעו תנאי שירות.
<נעה בן שבת: רשאי לקבוע הוראות כאמור לגבי סוגי מתנדבים שונים לרבות מתנדבים עולים חדשים בהתאם למאפייניהם המיוחדים כפי שיקבע.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא יקבע את התנאים, את המאפיינים, מה התנאים לקבלת תנאי השירות המיוחדים ככל שהוא ימצא לנכון.
<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר שלגבי התעריף וגם לגבי דירות השירות, לגבי התעריף יש אפשרות לקבוע תעריפים שונים לסוגים שונים של מתנדבים ולגבי דירות השירות התנאים לקבלת דירות השירות הם תנאים שייקבעו גם הם בתקנות ואפשר יהיה במסגרת זאת להתייחס גם לצורך של מתנדבים בודדים, מתנדבים עולים חדשים.
בצלאל סמוטריץ': יש כאן שגיאת כתיב.
בצלאל סמוטריץ': חסרה י'.
אלי אלאלוף: אנחנו מסכים שאתה שר שלום, פונה למשרד הקליטה.
אלי אלאלוף: במידה שאתה צריך את התערבותי, אני אשמח לעמוד לרשותך.
<שירה לורנץ: אני מעמותת בשבי"ל.
<שירה לורנץ: אנחנו עמותה שדואגת לבנות שירות בודדות כאן בארץ ואנחנו מתעסקות עם הקשיים שלהן ביום יום.
<שירה לורנץ: הקושי הכלכלי הוא חד משמעית הקושי המרכזי.
<שירה לורנץ: הבנות האלה כיום כן מקבלות מענק נוסף ממשרד הקליטה אבל הוא בכלל לא מספיק להן.
<שירה לורנץ: 433 שקלים.
אלי אלאלוף: לחודש.
<מרים לסר אלמליח: לבת שירות, לחודש.
שלום ג'רבי: אגב, גם זה מלפני ארבע שנים.
שלום ג'רבי: צריך לומר לזכותו של דימה אפרצב שהיה מנכ"ל משרד הקליטה שבהתחלה היו לנו המון ויכוחים בעניין ובסוף הוא נענה לבקשתנו והבנות העולות מקבלות את התקציב הזה.
<שירה לורנץ: אני רוצה להסביר למה המענק הזה לא מספיק לבנות האלה.
<שירה לורנץ: הבנות האלה שמגיעות לבד לארץ עם המזוודות שלהן והן מגיעות לדירת השירות, הן צריכות לקנות מחדש כרית ושמיכה ביום הראשון שהן נמצאות שם.
<שירה לורנץ: זה דבר שהן לא מביאות מהבית כמו כל בת שירות ישראלית.
<שירה לורנץ: כבר הדבר הזה גורם להן לסיים חצי מהמשכורת שלהן בחודש הראשון.
<שירה לורנץ: להישאר שבתות, לקנות ארוחות, בנות ישראליות חוזרות הביתה לשבת, לוקחות אוכל מאימא.
<שירה לורנץ: התקציב של בת שירות כאן בלי שיש לה תמיכה הוא קטן מאוד.
אלי אלאלוף: בסוכנות היהודית יש ארגון לאימוץ חיילים בודדים כאשר מחברים אותם למשפחות ולא רק כדי לחסוך את העלות של האוכל אלא בגלל האווירה.
אלי אלאלוף: לא התחברתם לסוכנות היהודית?
<שירה לורנץ: בנושא של המשפחות אנחנו לא עובדים דווקא עם הסוכנות אבל כל בחורה שרוצה מקבלת משפחה מאמצת.
<שירה לורנץ: יש לנו מערך מסודר.
<שירה לורנץ: אנחנו משתדלים גם לעזור להם בעוד הרבה דברים אחרים.
אלי אלאלוף: שם לפעמים יש גם כסף ולהוציא כסף מהסוכנות זאת מצווה.
<שירה לורנץ: נשמח לכל חיבור.
<שירה לורנץ: אני חושבת שכדי שהבנות האלה באמת יקבלו את הצרכים שלהן, לא מספיק להגיד רק לדאוג דרך משרד הקליטה.
<שירה לורנץ: כנראה שהמענק שהם נותנים הוא לא מספיק.
<שירה לורנץ: אני חושבת שצריך ללכת במחשבה רצינית כאן איך עוזרים לבנות האלה שנקלעות לקשיים רציניים ואני מבקשת לא להקל ראש בזה.
<שירה לורנץ: אני רק אומר שאנחנו שלחנו הצעה לתיקון בחוק ואני מקווה שהיא תקבל כאן התייחסות.
<נעה בן שבת: כרגע מה שמוצע זה התיקון בסעיף 89 ולא הצעה רחבה יותר.
<נעה בן שבת: התיקון בסעיף 89 שמאפשר לשר לקבוע הוראות לגבי תנאי שירות בנוסף להוראות הקיימות.
<דרור גרנית: ברשותך אדוני, שתי הערות.
<דרור גרנית: הערה ראשונה.
<דרור גרנית: אני חושב שהשאלה של קבוצת הבנות האלה, המוקד שלה הוא בכלל – כפי שאדוני בתבונה רבה ציין ואני לחלוטין מסכים עם אדוניו כבר הפעם השנייה היום – שהשאלה היא בנקודה של העלייה ולא בשאלה של השירות.
<דרור גרנית: השאלה כאן בעצם היא הקשיים שמאפיינים אדם שמהגר ממדינה אחת למדינה אחרת ומוצא את עצמו כמי שצריך לטעת שורשים שאין לו.
בצלאל סמוטריץ': סליחה, רק תיקון.
בצלאל סמוטריץ': הם לא מהגרים.
בצלאל סמוטריץ': אלה יהודים שעולים לארץ ישראל ולא מהגרים.
<דרור גרנית: בסדר גמור.
<דרור גרנית: אנשים שעולים לארץ ישראל.
<דרור גרנית: האמירה היא רחבה יותר.
<דרור גרנית: היא נכונה בכלל.
<דרור גרנית: כאשר אדם כלשהו עובר ממדינה כלשהי למדינה אחרת כלשהי, הוא מוצא את עצמו כמי שצריך לטעת שורשים במקום החדש ולהתמודד עם הקשיים שכרוכים בדבר.
אלי אלאלוף: האמן לי שהדבר הלאומי הוא הדבר הכי טוב.
בצלאל סמוטריץ': הכי קולט.
אלי אלאלוף: האיש מיד בפנים והוא הופך לחלק מהמדינה.
<דרור גרנית: אני מסכים.
<דרור גרנית: אני כמובן מסכים על החשיבות של השירות.
<דרור גרנית: אני בוודאי לא חולק על זה.
<דרור גרנית: אני אומר שחלק ניכר מהקשיים שמתוארים כאן, ההקשר שלהם והקונטקסט שלהם נובע מעצם המעבר לארץ חדשה.
<דרור גרנית: לכן המוקד שלהם באמת צריך להיות כפי שאדוני ציין במישור של קליטה.
בצלאל סמוטריץ': אבל בצבא זה לא כך.
בצלאל סמוטריץ': בצבא חייל קרבי מקבל מעטפת שלמה מהצבא.
<דרור גרנית: אתה מיד מקפיץ אותי להערה השנייה שלי.
<דרור גרנית: ההערה הראשונה אם כן מתייחסת לשאלה האם המיקוד של זה צריך לבוא לידי ביטוי בתעריפים שמתקבלים דווקא במסגרת של השירות הלאומי או שהמסגרת הנכונה לתת את המענה לצרכים היא עולם התוכן וההקשר של סל הקליטה.
<דרור גרנית: האמירה השנייה שלי מתחברת להערתו של חבר הכנסת סמוטריץ והיא אמירה כללית לגבי סעיף 89(ב)(1) והיא שבהחלטת ממשלה התפיסה של הממשלה אומרת שככלל חייבת להישמר עדיפות לשירות הצבאי בכל התנועות המקבילות.
<דרור גרנית: זאת אומרת, חייל בודד יקבל תנאים טובים יותר מאשר מתנדב שירות לאומי בודד.
<דרור גרנית: חייל רגיל יקבל שכר טוב יותר מהתעריף שמקבל מתנדב רגיל וכדומה.
<דרור גרנית: תפיסה שאומרת שכאמירה ערכית השירות הצבאי קודם בכל המישורים ולכן את ההערה הזאת שיש בה ביטוי בהחלטת הממשלה, היא צריכה לקבל ביטוי.
<נעה בן שבת: למה היא קשורה?
<נעה בן שבת: למה זה קשור?
<נעה בן שבת: אנחנו מאפשרים לשר לקבוע תנאי שירות נוספים לכל עניין.
<נעה בן שבת: זה סעיף שהיה בנוסח הכחול שהגישה הממשלה.
<דרור גרנית: נכון, אבל הסעיף הזה הולך ומתרחב כאן באמירה מאוד מרחיבה שאומרת שאפשר לקבוע לגבי סוגי מתנדבים שונים ובעצם ללכת אקסטרה מעבר לתעריף.
<נעה בן שבת: לא תעריף.
<נעה בן שבת: אני מבקשת לדייק.
<נעה בן שבת: התעריף מוסדר בסעיף אחר ושם יש אפשרות להתייחס לסוגי המתנדבים.
<נעה בן שבת: שם בתעריף אפשר להגיד שהתעריף לא יעלה על שירות שמשולם למתנדבים בצה"ל.
<נעה בן שבת: אפשר לקבוע כזאת הוראה.
<נעה בן שבת: אין בעיה.
<דרור גרנית: הדברים באים יד ביד.
אלי אלאלוף: אני אוהב את ההבהרות שלך.
אלי אלאלוף: במקרה זה הן משמחות.
אלי אלאלוף: אני אומר לך שהבנות שמגיעות לכאן הן מגיעות עם ידע בשפה,.
אלי אלאלוף: עם ניסיון, עם חינוך יהודי מדהים.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת נקודה שכדאי שנדע אותה.
אלי אלאלוף: שנית, אנחנו לא אמרנו שכדאי להגיד להן שילכו לשירות הלאומי במקום לצבא.
אלי אלאלוף: אף אחד לא עושה את זה.
שלום ג'רבי: הן מגיעות וצריכות לקבל פטור.
שלום ג'רבי: זה רק אחרי שהצבא פטר אותן.
אלי אלאלוף: אם כן, אין כאן תחרות.
אלי אלאלוף: לא ביקשנו לתת להן תנאים אופטימליים ומוגזמים.
אלי אלאלוף: מה שקורה היום זה שאין מספיק תשומת לב גם במשרד הקליטה.
אלי אלאלוף: אני הגעתי לכאן כסטודנט ישר ממרוקו, חיכו לי וישר הכניסו אותו למינהל הסטודנטים ודאגו למלגות.
אלי אלאלוף: כאן הבנות מגיעות רק לשירות הלאומי, אז אתה צריך להשלים להן בלי לאכול או לנגוס בזכויות שלהן בהמשך.
אלי אלאלוף: החשש שלי הוא החוקים שאתה לפעמים מוביל כאשר אתה אומר שברגע שהוא קיבל כל מיני הטבות, הוא לא רשאי יותר לקבל אחרי השחרור.
<דרור גרנית: את זה אני לא אומר.
אלי אלאלוף: אני אומר לך שזאת לא תחרות, לא עם הקריטריונים, לא עם עדיפות צה"ל, לא בתחרות עם משרד הקליטה אבל כדאי שיהיו כמה פרמטרים שייכנסו.
אלי אלאלוף: עמותות לא יכולות היום להשלים – וגם ההתנדבות הנפלאה של הצעירים כאן שמנסים לשלב אותם – וזה לא יכול לכסות את הדרישות הקבועות שיהיו עבור כל הבנות.
אלי אלאלוף: 250 בנות שיבואו כל שנה, לא מספקים 400 שקלים שהן מקבלות ממשרד הקליטה.
אלי אלאלוף: הם לא יכולים לשנות את התנאים, אז בואו נבקש את הגמישות הנדרשת כדי שנטפל בבנות כי המספר לשמחתי, אני אומר לשמחת מי שרוצה, ילך ויגדל.
אלי אלאלוף: מי שמסתובב בין הגופים שמתעסקים ביהדות צרפת, המספרים הולכים וגדלים.
אלי אלאלוף: גם אם בעלייה אבסולוטית לא, בשאר המערכות כולל בחינוך – המספרים הולכים וגדלים וכדאי שנהיה קשובים למצב הזה.
בצלאל סמוטריץ': כן ירבו.
אלי אלאלוף: בית הספר הצרפתי שתוכנן לפני שש-שבע שנים, במקרה תכננו אותו ל-210 תלמידים.
אלי אלאלוף: אתה יודע כמה יש בו היום?
אלי אלאלוף: 450.
אלי אלאלוף: פשוט לא להאמין.
אלי אלאלוף: כבר גויס עבורו תקציב שהמדינה לא מצאה אותו.
אלי אלאלוף: אם כן, אל תהיו כל כך זהירים.
אלי אלאלוף: כאשר מדברים על עלייה, לצערנו מתחילים להיות מדי רציונליים ופחות מדי עם הלב.
<נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר להעיר ואולי להרגיע את החשש שדרור העלה.
<נעה בן שבת: התקנות המוצעות הן באישור הוועדה.
<נעה בן שבת: כיוון שאני רואה שיש כאן הסכמה שהעדיפות נשמרת בסך הכול לצבא, ואנחנו כנראה לא מתקרבים לא לתנאי השירות בצבא, התקנות יהיו באישור הוועדה וזה לא יהיה משהו שהוא פרוץ והשר יוכל לקבוע ככל העולה על רוחו.
<ידעיה לוין: הייתה כאן הערה לגבי הסוכנות.
<ידעיה לוין: חשוב לי לומר שכאשר הקמנו את התכנית הזאת לפני לדעתי כחמש שנים, הסוכנות הייתה שותפה במשך שנתיים ואחר כך היא יצאה בגלל שיקולים כלכליים.
<ידעיה לוין: אנחנו עובדים הרבה עם עמותת בשבי"ל, עם שירה, ואני רוצה להגיד שיש כאן דברים שהם דברים קבוצתיים ולכן הפתרון שכאילו הכסף יהיה דרך משרד הקליטה הוא בעייתי.
<ידעיה לוין: אם הוא לא יהיה בתעריף, הוא בעייתי כי למשל, מכונת כביסה.
<ידעיה לוין: מכונת כביסה היא לדירה ואנחנו נשתדל לשים ולתת לדירה הזאת תנאים עודפים כמו מכונת כביסה, כמו ראוטר, כמו דברים שבדירת שירות לאומי רגילה אין.
<ידעיה לוין: תוספת ארונות וכולי.
<ידעיה לוין: חשוב לי להגיד שהיום בחלק מהעלויות אנחנו נושאים ובחלק מהעלויות הם נושאים ואלה עלויות כבדות.
<ידעיה לוין: בסופו של דברר מדובר בעלויות כבדות כי אם יש כמה דירות כאלה, זה עוד מכונות כביסה, עוד ארונות, עוד מדריכה לפעמים מעבר לרכזת הרגילה.
<ידעיה לוין: אנחנו מממנים מדריכה רגילה.
<ידעיה לוין: זאת תכנית ייחודית לפעמים כי חלק מהן עולות ישר ואז אתה צריך לעשות תכנית של שייכות, של הכרות עם הארץ, עם העם, עם החברה.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, יש כאן תכניות נוספות והיום אין מי שמממן את זה.
שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על תעריף.
שלום ג'רבי: זה מה שאמרתי.
שלום ג'רבי: אנחנו מדברים על תעריף לאותם עולים.
<ידעיה לוין: זה צריך להיות.
אלי אלאלוף: מי יוזם הגדלת תעריף לעולות?
אלי אלאלוף: יש אפשרות?
שלום ג'רבי: אנחנו עכשיו נבנה את זה.
<נעה בן שבת: סעיף 11 עוסק בקביעת התעריף.
<נעה בן שבת: בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה קובע את התעריף.
שולי מועלם-רפאלי: אני שמחה שהגעתי בדיוק בנקודה הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אני מתנצלת על האיחור אבל הייתי בפגישה במשרד המשפטים עם כל כך הרבה אנשים שאי אפשר היה להזיז אותה.
שולי מועלם-רפאלי: הסיפור הזה, אני רק רוצה לחזק, של בנות שירות לאומי העולות הבודדות, הוא חייב להיות כמו שאמרת והוא נמצא גם היום, גם במינהלת וגם בעמותות וגם בפעילות הברוכה של שירה ושל ארגונים נוספים בליבנו.
שולי מועלם-רפאלי: כולנו יודעים שהן באות לשירות הלאומי אחרי הפטור מהצבא.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא מדברים על שום סיטואציה קודמת.
שולי מועלם-רפאלי: לכן כל הבהלות שעולות תמיד סביב הדבר הזה, הן יורדות מהשולחן.
שולי מועלם-רפאלי: המטרה היא מבחינתנו להשוות את התנאים שלהן לתנאי החיילים הבודדים.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שידוע היום שחיילים בודדים מקבלים מאתיים אחוזים במשכורת שלהם, שהם מקבליים סיוע ממשרדי הממשלה השונים, יש רשות שחושבת ומאמינה שזה הדבר הנכון.
שולי מועלם-רפאלי: סביב השולחן הזה בטח אין ויכוח על העידוד שצריך לעשות בנקודה הזאת של בנות עולות שנשארות וגם אם הן חוזרות ללימודים, הן אחר כך חוזרות ומקימות כאן את המשפחה ומביאות אחריהן את כל המשפחה שלהן או חלק מהמשפחה שלהן.
שולי מועלם-רפאלי: בטח במקום הזה כולנו נמצאים בהבנה שלא נכון להסתכל על זה דרך החור של הגרוש אלא נכון להרחיב את הראייה על הדבר העקרוני והטוב שזה מביא בשיתוף הפעולה המצוין שיש בין הרשות לבין העמותות לבין הארגונים האזרחיים שנמצאים שם.
שולי מועלם-רפאלי: ברור לגמרי שיש לנו הרבה מאוד לאן לקדם אותן גם מבחינת הזכויות שלהן וגם מבחינת השכר שלהן וגם מבחינת סיוע ממשרדי הממשלה השונים.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו דוגמה מצוינת איך זה מתנהל מול חיילים בודדים בצבא.
שולי מועלם-רפאלי: הלוואי שנגיע לזה גם כאן.
שלום ג'רבי: אני רק רוצה להעיר אדוני, שזה לא יחול על הגוף המפעיל.
שלום ג'רבי: אנחנו צריכים לממן את זה מהמדינה.
שלום ג'רבי: זאת אומרת, אם הגוף המפעיל יצטרך לספוג את העלות, הוא לא ייקח אותן.
שלום ג'רבי: זה דבר שצריך להיות ברור כאן
שלום ג'רבי: כי אחרת הבת שהוא מצוינת ורוצה ללכת לגוף מסוים, הוא לא ייקח אותה כי זה יעלה לו יותר.
אלי אלאלוף: אני מציע שתעשו הערכה תקציבית פרופורציונאלית לתקציב.
שולי מועלם-רפאלי: בממוצע יש 300 בנות בשנה.
<קריאה: דיברו על 250.
שלום ג'רבי: אנחנו רוצים שיגיעו כמה שיותר.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מדברים על 250 בנות מתוך 15 אלף.
אלי אלאלוף: אורי, לא מכרנו אותך.
<אורי שיינין: אני רק רוצה לוודא.
<אורי שיינין: מה זאת אומרת שהתקציב יבוא מהאוצר?
<אורי שיינין: אין תקציב שלנו לחוק.
אלי אלאלוף: עד כדי כך אתה תופס אותנו בורים ועמי הארץ?
<אורי שיינין: אני שואל מה הכוונה תקציב.
אלי אלאלוף: לא ביקשנו תקציב.
אלי אלאלוף: רק ביקשנו לקלוט טוב מאוד עולות חדשות.
<נעה בן שבת: דובר על כך שקיימת כבר אפשרות לקבוע בתעריף תעריף שונה לסוגים שונים של מתנדבים, התנאים לדירות שירות ייקבעו בתקנות וגם הוצע כאן סעיף 89, סעיף שאומר שהשר באישור הוועדה יכול לקבוע תנאי שירות שונים לסוגים שונים של מתנדבים לרבות לעולים החדשים כדי לאפשר סוגים שונים של מתנדבים.
<נעה בן שבת: דובר כאן גם על העניין הזה שבסך הכול אנחנו מדברים על מצב שאנחנו עדיין רחוקים מאוד מתנאי השירות של המשרתים בשירות הצבאי.
<נעה בן שבת: יש כאלה שאומרים שצריך להגיע להם, אבל אני מניחה שלא מדברים על תנאים יותר טובים מהתנאים של המשרתים בשירות הצבאי.
שלום ג'רבי: כל זה לא יושת על הגוף המפעיל.
<אורי שיינין: על מי זה יושת?
בצלאל סמוטריץ': זה יהיה חלק מהתקן.
שולי מועלם-רפאלי: חלק מהתקן הכללי.
בצלאל סמוטריץ': יהיה לך פרמטר בתקן.
<קריאה: תקן עולה חדשה יעלה יותר.
בצלאל סמוטריץ': מצוין.
בצלאל סמוטריץ': כל הכבוד.
בצלאל סמוטריץ': אורי, זה לא יותר בשקל אלא זה קצת יותר.
בצלאל סמוטריץ': תתכוננו.
<נעה בן שבת: אם זה גוף שהוא לא משרד ממשלתי והוא משלם את התעריף, הוא ישלם את התעריף.
אלי אלאלוף: תקרא את הפרוטוקול ואם תמצא שם משהו שלא נראה לך, נדבר.
אלי אלאלוף: אורי, באמת, היינו מספיק זהירים במה שאמרנו וזה ברור שזה דורש כסף יותר לבחורות האלה מאשר התקן הרגיל.