GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוטי אלמליח: הם בודקים את הגוף המפעיל ואת המתנדבים.
מיקי לוי: 14 בקרים.
מיקי לוי: בחיים הם לא יגיעו.
<מוטי אלמליח: למה לא?
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על פעילות שהיא בעצם מופרטת והרשות היא רק גורם מפקח, הקודקוד של הפירמידה.
<נעה בן שבת: יש את הגופים המוכרים אצלם נעשה כל תהליך הבקרה המעשי על הגופים המפעילים.
<נעה בן שבת: השאלה אם לא צריך שבכל זאת הרשות תפגוש את הגוף המפעיל ותראה אותו בצורה בלתי אמצעית.
שולי מועלם-רפאלי: אולי ההצעה של הרשות מאזנת.
אלי אלאלוף: תחשבו קצת על המנגנון שאתם מייצרים כאן ועל כוח האדם שאתם מייצרים ועל השטחיות שתהיה בבקרה הזאת.
אלי אלאלוף: זה לא יהיה אפקטיבי.
אלי אלאלוף: אני חושב שאם אין סינכרוניזציה בין הגוף המוכר לגוף המפעיל, זה סימן שאין לנו מערכת אמינה.
<נעה בן שבת: נכון, אבל אם אנחנו משאירים את זה למערכת כזאת שיש בדיקות והבקרים מגיעים.
אלי אלאלוף: במסגרת תכנית העבודה של הרשות.
אלי אלאלוף: הרשות יכולה לבוא ולומר שהיא רוצה השנה לשים דגש על איקס או על תחום מסוים.
אלי אלאלוף: תכנית עבודה.
<אוריאנה אלמסי: אולי אפשר לשאול בחמש השנים האחרונות עם כמה גופים מפעילים היו אתם בעיות ופסלתם אותם.
<מוטי אלמליח: היו מספר גופים מפעילים.
<מוטי אלמליח: לא יותר מדי.
אלי אלאלוף: מה זה יותר מדי?
אלי אלאלוף: מאות?
אלי אלאלוף: אלפים?
<מוטי אלמליח: פחות מעשרה בשלוש השנים האחרונות שאני זוכר.
אלי אלאלוף: אתה הולך לייצר כאן מנגנון מטורף שהוא לא מייצר אלא רק מבזבז.
<נעה בן שבת: זה אומר שגוף מקבל, הוא בטייס אוטומטי.
שולי מועלם-רפאלי: יש בקרה של הגוף המבוקר.
<נעה בן שבת: יש בקרה שוטפת עם הבעיות שלה.
<מוטי אלמליח: יש בקרה של הגוף המבוקר.
<נעה בן שבת: הבדיקה של הפעילות, הבדיקה אם הוא שינה את המעמד שלו, כל מה שאנחנו בודקים אצלו.
<נעה בן שבת: שכרם של נושאי המשרה בגוף המפעיל, מאפייני הפעילות שלו, כל הדברים האלה שאנחנו כן בודקים אותם וקראנו אותם עכשיו.
<נעה בן שבת: השקענו כאן את הזמן לקרוא אותם וכל התנאים האלה, אף אחד לא בודק במשך הפעילות.
שולי מועלם-רפאלי: אני יכולה להציע לקבל את ההצעה של הרשות וליצור באופן הזה את האיזון בין הכלום שיש עכשיו לפעם בחמש שנים שנראה יותר מדי בהקמת מנגנון וליצור את זה פעם בעשר שנים כי פעם בחמש שנים גם רשם העמותות בודק אותם.
אלי אלאלוף: עשר שנים לא יבקרו אותם?
שולי מועלם-רפאלי: יבקרו, ברור.
שולי מועלם-רפאלי: לא יבחנו מחדש את האישור הזה.
שולי מועלם-רפאלי: גם רשם העמותות בודק אותם פעם בחמש שנים.
שולי מועלם-רפאלי: אז אם פעם בחמש שנים הרשם ופעם בעשר שנים הרשות, ובקרה קבועה של הגוף המוכר, יכול ליצור את האיזון הזה בין לא ליצור מנגנון מטורף.
מיקי לוי: איזשהו סטנסיל או דף משפטי שבו פעם בחמש שנים תצהיר העמותה שלא חלו שינויים כאלה או אחרים.
מיקי לוי: שלפחות יהיה משהו.
<יואב ארבל: זה כתוב שאם יש שינוי, היא חייבת להודיע.
<מוטי אלמליח: אם יש שינויים, היא חייבת להודיע.
מיקי לוי: אם יש שינוי, היא חייבת להודיע.
מיקי לוי: אני רוצה מיוזמתי.
מיקי לוי: אני רוצה שיהיה תצהיר.
אלי אלאלוף: לגבי תצהירים, יש שתי אפשרויות.
אלי אלאלוף: אחת לחמש שנים תצהיר של היועץ המשפטי של העמותה ורואה החשבון.
אלי אלאלוף: זה ליד חמש השנים של בקרה שאתם עושים בעזרה או יחד.
מיקי לוי: עורך הדין ורואה החשבון ייזהרו בבסיס מתצהיר שקר.
<נעה בן שבת: בעצם האישור ניתן לתקופה שלא תעלה על עשר שנים ולא על חמש שנים ואדוני מציע שאחת לחמש שנים הם יצטרכו לאשר שלא חל שינוי מהותי.
<נעה בן שבת: יצטרכו להגיש תצהיר לפי פקודת הראיות שלא חל שינוי מהותי.
<דרור גרנית: אני רוצה לוודא שאני מבין איך זה אמור לעבוד.
<דרור גרנית: הסעיף בעצם מדבר על קביעת מבחנים ואמות מידה להקצאה והובלה של תקנים וסוגי תקנים בגופים שאינם ברשויות ציבוריות.
<דרור גרנית: זאת אומרת, אם קודם דיברנו על הגופים הפרטיים, אותה עמותת הורים בגן ילדים שמתאגדת עמותה ואומרת שהיא רוצה בת שירות שתהיה עם הילדים שלה בגן, והיא גם באה ושמה את הכסף הפרטי, סעיף (ח) יאפשר לרשות לבוא ולומר, לא, אנחנו לא ניתן לכם בת שירות.
<יואב ארבל: הרשות יכולה לומר לדוגמה שאנחנו רוצים לתת כאן העדפה בפריפריה לאור החלטת הממשלה בסדרי העדיפויות וכן לקדם בשנים האלה יותר תקנים בפריפריה.
<יואב ארבל: זאת דוגמה של החלטה שאפשר לקבל לפי הסעיף הזה.
אלי אלאלוף: פעם ישימו דגש על הצפון ופעם על הדרום.
אלי אלאלוף: פעם על החינוך ופעם על הרווחה.
<דרור גרנית: רק שנבין את המשמעות.
<דרור גרנית: המשמעות היא שבא הגוף הפרטי, העמותה הפרטית הזאת של ההורים בגן הילדים, והיא אומרת שהיא זכאית להיות גוף מפעיל לפי כל סעיפי החוק, ואתם מכירים בה כגוף מפעיל, והיא באה והיא שמה את הכסף וגם היא מוצאת את הבחורה שרוצה להיות אצלה עם הילדים שלה בגן, ולמרות זאת הרשות כאן מוסמכת לבוא ולהגיד שההתקשרות הזאת לא תהיה כי היא רוצה את הבת הזאת במקום אחר.
<נעה בן שבת: זה השר רשאי בהתייעצות עם המועצה אם מצא כי הדבר נדרש.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הוא צריך לקבוע מבחנים ואמות מידה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לנו כאן תקנות בהתייעצות עם המועצה.
<נעה בן שבת: זה לא שזאת החלטה שרירותית שהרשות מקבלת.
<נעה בן שבת: אלה סדרי עדיפויות שייקבעו בתקנות.
<אלי יפה: אני רק רוצה שהדבר הזה יחול גם על הממשלה.
<אלי יפה: .
<אלי יפה: אנחנו מביאים את הכסף מהבית.
<אלי יפה: אנחנו לא מקבלים כסף ממקום כלשהו ואם זה לא חל על הממשלה, הממשלה יכולה להגיד שהיא, משרד החינוך, רוצה 8,000 תקנים ולי לא יישאר.
<יואב ארבל: אל סדרי עדיפויות.
<יואב ארבל: סעיף 22.
<אלי יפה: אם אני נותן את סדרי העדיפויות רק לאלה שהם בחוץ אבל לא לאלה שהם בפנים, החתול שומר על השמנת.
<יואב ארבל: דיברנו על תכנית חומש ועל כך שהמועצה מאשרת.
<אלי יפה: אני יודע, המועצה מאשרת, אבל לא עם מתנדבים כי זה לא חל על הממשלה אלא רק על הגופים הציבוריים.
<יואב ארבל: לא כאן.
<אלי יפה: אני יודע שלא כאן, אבל תקרא את זה.
<אלי יפה: תסתכל.
<אלי יפה: אחר כך אתה תגיד שלך מותר 8,000, עליך זה לא חל, סדרי עדיפויות, אני אשים את כולם בדרום, אין בעיה.
<אלי יפה: כולם ישרתו בדרום אבל לי לא יישאר.
<אלי יפה: אני רוצה שהדבר הזה יחול גם על הממשלה.
<אלי יפה: אני קורא את סעיף (ח).
<אלי יפה: יכול להיות שאני טועה.
<דרור גרנית: סעיף (ח) מתייחס לגופים המפעילים.
אלי אלאלוף: אין שיעורים פרטיים בישיבה.
<דרור גרנית: אני חושב שאדוני כאן טועה.
<דרור גרנית: סעיף (ח) בעצם נותן לרשות המדינתית כוח למנוע או להגביל התקשרות פרטית בין אותה עמותה פרטית למתנדבת הפרטית.
<דרור גרנית: זאת שמה את הכסף וזאת רוצה להתנדב ואנחנו אומרים לממשלה שהיא יכולה למנוע את ההתקשרות הפרטית הזאת.
<דרור גרנית: לכן יש כאן סעיף מיוחד לנושא הזה.
<דרור גרנית: אבל לעניין ההקצאה של משאב ההתנדבות בין גופי הממשלה עצמם, זה בסעיפים 22 ובתכנית חומש שתהיה, סעיף 23.
<דרור גרנית: חומש – ארבע שנים, מה שיהיה.
<דרור גרנית: בתכנית הרב שנתית שמדברת על הקצאת קביעת סדרי עדיפויות וקביעת יעדים ותכנית רב שנתית של גופי הממשלה.
<דרור גרנית: זה בעולם אחר.
<דרור גרנית: כלומר, בסעיפים אחרים.
<אלי יפה: אני גוף פרטי.
<אלי יפה: אולי אתה לא מבין.
<אלי יפה: אתם שמתם אותי כגוף פרטי.
<דרור גרנית: אתה לא גוף פרטי.
<אלי יפה: תאגיד על פי חוק.
<דרור גרנית: זה כל ההבדל.
<אלי יפה: אבל לא שמתם אותי כתאגיד על פי חוק.
<אלי יפה: הוצאתם אותי החוצה ואמרתם לי שאני גוף פרטי.
<אלי יפה: אם אני גוף פרטי, מחר לא יהיו לי מתנדבות ולכולנו כאן לא יהיו מתנדבות.
<נעה בן שבת: אתה חושב שהשר יקבע סדרי עדיפויות ולא ישלחו למד"א מתנדבות?
<אלי יפה: מה שכתוב כאן זה שהממשלה יכולה לשתות את כל התקנים.
<נעה בן שבת: להגדיל את התקנים.
<נעה בן שבת: היא יכולה להגיד לגני ילדים שעכשיו שיש סייעת שלישית, אולי לא צריך בנות שירות.
<נעה בן שבת: היא יכולה להגיד דבר כזה.
מיקי לוי: יש מקום לדאגה שלו שייתנו לעמידר לפניו.
<אלי יפה: אם זה דומה לממשלה ולגופים הפרטיים, בסדר.
<אלי יפה: אבל אם זה כולל רק את הגופים הפרטיים שאני מביא כסף מהבית ואני מעסיק בנות ואני צריך לתת שירות על פי חוק, אני חייב לתת את השירות הזה באופן שוויוני לכל עם ישראל בכל מקום בארץ, עלי זה חל אבל על הממשלה לא.
<אלי יפה: הממשלה תגדיל ותגדיל את התקנים אצלה כי יש לה תקציבים לא מוגבלים ולי לא יהיו בנות.
<אלי יפה: לכן אין בעיה, אבל שזה יחול גם על הממשלה.
<אלי יפה: אני חושב שהבנתי את הסעיף הזה אלא אם כן אני מוכן שתקראו אותו שוב כי אולי לא הבנתי אותו.
אלי אלאלוף: נקרא.
אלי אלאלוף: אני רוצה לראות אם הדאגה של אדוני מוצדקת.
אורי אריאל: כמה תאגידים על פי חוק יש שזה יכול להוות בעיה?
אורי אריאל: אולי אפשר לתת להם איזשהו מעמד.
<אלי יפה: לא יודע כמה תאגידים על פי חוק.
אורי אריאל: שיש בהם בנות שירות.
אורי אריאל: אני לא חושב שיש המונים כאלה.
<דוד שלמה פלבר: אצלנו זה למשל יד ושם, יד בן צבי, אלה תאגידים על פי חוק ויש להם שתי בנות.
אורי אריאל: נניח אצלך לא שתיים אלא ארבע.
<דוד שלמה פלבר: אלה מספרים קטנים.
אורי אריאל: לפי דעתי בקושי עשרות מעטות.
<דוד שלמה פלבר: הוא בתוך רשות ציבורית.
<נעה בן שבת: הוא לא.
<אלי יפה: אתם הוצאתם אותנו.
אורי אריאל: אם הם בפנים – טוב, ואם הם לא בפנים - יש מקום לתת להם.
<קריאה: אתה גוף מבוקר.
<אלי יפה: אנחנו גוף מבוקר.
שולי מועלם-רפאלי: אז אתה בפנים.
שולי מועלם-רפאלי: כמה תקנים יש במגן דוד אדום?
<אלי יפה: 250.
אלי אלאלוף: צריך לברך אותך.
שולי מועלם-רפאלי: זה מגוף מוכר אחד?
אלי אלאלוף: ואנשים מוצאים עניין.
אלי אלאלוף: המתנדבים שם מוצאים עניין.
אלי אלאלוף: אל תדאג, אף אחד לא יפגע בך.
<אלי יפה: לא, זה לא שיפגע בי אבל לא יהיו לי בנות.
<נעה בן שבת: אני חושבת שדרור נתן את התשובה.
<נעה בן שבת: זאת רשות ציבורית וזה לא יוצר בעיה.
<נעה בן שבת: לפעמים עשו את ההבחנה בין רשות ציבורית לפי פסקאות (1) עד (6) לרשות ציבורית לפי פסקה (7) ואז הייתם במעמד אחר.
<נעה בן שבת: אבל כאן אתם רשות ציבורית ואין בעיה.
<ענבר הרשקוביץ: 59.
<ענבר הרשקוביץ: תנאים נוספים לפעילות גוף מפעיל מצא המנהל, בכל עת, כי יש צורך להורות על תנאים נוספים לפעילותו של גוף מפעיל לשם הבטחת ביצוע השירות באופן מיטבי ולשם הבטחת טובת המתנדבים, רשאי הוא להתנות תנאים כאמור, ולהורות על קיומם בתקופת תוקפו של האישור, כולה או חלקה, וכן רשאי הוא, אם מצא כי הדבר דרוש בשל שינוי נסיבות, לגרוע מאותם תנאים או לשנותם.
<ענבר הרשקוביץ: 60.
<ענבר הרשקוביץ: הודעה על שינוי פרטים גוף מפעיל יודיע למנהל, בכתב, על כל שינוי שחל בפרט מהפרטים שמסר לפי פרק זה, בתוך שלושים ימים מהיום שנודע לו על השינוי, ויצרף את המסמכים הנוגעים לעניין.
<נעה בן שבת: כאן אנחנו נוסיף הוראה שאומרת שאחת לחמש שנים הם ימסרו תצהיר באופן אקטיבי שלא חל שינוי מהותי בפרטים.
<דרור גרנית: שוב, זאת שאלה.
<נעה בן שבת: שם מדובר על שינוי מהותי.
<דרור גרנית: אם אתם יכולים באתר לעשות אחת ל-.
<דרור גרנית: לדעתי אפשר לעשות את זה כל שנה.
<נעה בן שבת: לא צריך לכתוב בחוק.
<ענבר הרשקוביץ: 61.
<ענבר הרשקוביץ: ביטול או התליה של אישור גוף מפעיל המנהל רשאי לבטל אישור גוף מפעיל או להתלותו, לאחר שנתן לגף המפעיל הזדמנות לטעון את טענותיו, אם מצא שהתקיים אחד מאלה: הגוף המפעיל הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה.
<ענבר הרשקוביץ: חדל להתקיים תנאי מן התנאים למתן האישור לפי סעיף 58 או 17(ב) לפי העניין.
<ענבר הרשקוביץ: המנהל רשאי להתייעץ בעניין זה עם המועצה.
<ענבר הרשקוביץ: הופר תנאי מהתנאים הנוספים שהמנהל הורה עליהם לפי סעיף 59.
<ענבר הרשקוביץ: הגוף המפעיל פיטר עובד מעובדיו והפעיל במקומו מתנדב בניגוד להוראות סעיף 7(ב).
<ענבר הרשקוביץ: לעניין זה "עובדיו" לרבות מי שעובד אצלו באמצעות קבלן שירות כהגדרתו בחוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, התשנ"ו-1996.
<ענבר הרשקוביץ: האישור ניתן על יסוד מידע כוזב או שגוי.
<ענבר הרשקוביץ: המנהל לא יבטל אישור ולא יתלה אותו לפי הוראות סעיף קטן (א)(1) עד (4) אלא לאחר שדרש מהגוף המפעיל לקיים את התנאי או ההוראה שהופרו או שחדלו להתקיים, כאמור באותו סעיף קטן, באופן ובתוך התקופה שהורה עליהם, והגוף המפעיל לא עשה כן.
<ענבר הרשקוביץ: הוראות סעיף קטן זה לא יחולו במקרה שבו לא ניתן לקיים את התנאי או ההוראה שהופרו או שחדלו להתקיים או במקרה שבו עלול להיגרם נזק למתנדבים מאי ביטול האישור או התלייתו באופן מיידי.
<ענבר הרשקוביץ: גוף מפעיל שבכוונתו להפסיק את פעילותו או את פעילות מתנדבים במסגרתו יודיע על כך למנהל ולגוף המוכר שדרכו מופנים אליו המתנדבים, חודש מראש, לפחות.
<דרור גרנית: לעניין סעיף (ב), שעלול להיגרם נזק למתנדבים מאי ביטול או מביטול?
<יואב ארבל: מאי ביטול.
<נעה בן שבת: מאי ביטול.
<נעה בן שבת: לכן אתה חייב לבטל קודם ולא לתת לו קודם הזדמנות לתקן, כי הזדמנות לתקן, המשמעות היא פגיעה במתנדבים.
<דרור גרנית: אבל צריך להגיד שביטול ביי דפנישן פוגע במתנדב.
<דרור גרנית: גם ביטול של גוף מפעיל ביי דפנישן פוגע במתנדב.
<נעה בן שבת: אתה רוצה להגיד שיהיה כאן מבחן, שהנזק שיהיה מאי ביטול עולה על הנזק שייגרם מהביטול.
<נעה בן שבת: פרסום רשימת הגופים המפעילים המנהל יפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט של הרשות, אחת לשנה במהלך חודש דצמבר, את רשימת הגופים המפעילים, את תחום השירות של כל גוף מפעיל שהפעיל בשנה שקדמה למועד הדיווח ואת מספר המתנדבים שהפעיל בשנה שקדמה למועד הדיווח.
<קריאה: אולי נוותר על הרשומות?
<נעה בן שבת: אחרת איך היינו יכולים לדעת מי מקבל שירות וכמה בנות?
<נעה בן שבת: זאת שקיפות.
<קריאה: אין לי בעיה עם זה.
<נעה בן שבת: תפקידי גוף מפעיל וחובותיו
מפעיל וחובותיו: להפעיל אצלו מתנדבים ולמלא את חובותיו כלפיהם לפי הוראות חוק זה ובהתאם להסכם שנחתם עם גוף מוכר לפי סעיף 534 ולהבטיח את ביצוע התשלום לפי התעריף.
מפעיל וחובותיו: אנחנו אומרים להבטיח את ביצוע התשלום כי לא תמיד הגוף המפעיל הוא זה שמשלם בפועל אלא לפעמים זה מימון של משרד ממשלתי או של רשות ציבורית.
מפעיל וחובותיו: לתת הכשרה מקצועית מיוחדת למתנדבים כאמור בסעיף 14, ככל שהכשרה כאמור דרושה להם לשם מילוי תפקידם.
מפעיל וחובותיו: לדווח מזמן לזמן לגוף מוכר שהפנה אליו מתנדבים, על כל עניין הקשור לתפקודם ולרווחתם.
מפעיל וחובותיו: כאן שאלנו למה זה לא דיווח שוטף או שיהיו מועדי דיווח בתקנות כי לכאורה זה נראה כאילו מתי שהוא רוצה, מזמן לזמן.
מפעיל וחובותיו: אולי רוצים למסד את הדיווח הזה או שזה עניין שאתם יכולים להסכים עליו בהסכמה שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: בסעיף 63(1), דיברנו על זה קודם עת דיברנו על כל עיסוקו ורוב עיסוקו.
שולי מועלם-רפאלי: איך בעצם אנחנו יכולים להבטיח מציאות שבה במידה והמדינה לא מעבירה כסף או מי שאמור להעביר את הכסף, הכסף ממשיך לעבור למתנדבים.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, האם דיברתם על זה בבוקר כשלא הייתי?
שולי מועלם-רפאלי: האם עלתה השאלה הזאת של מה קורה כשלמשל החשב הכללי בודק ועכשיו מעכבים שלושה חודשים את התשלום.
מיקי לוי: תפקידו של החשב הכללי לתת את ההוראה והוא יהיה אמון על העניין הזה.
מיקי לוי: אין מצב שמישהו מחליט, גוף ממשלתי, לא לשלם.
מיקי לוי: יש מעליו חשב כללי, יש את נציגו בתוך אותו משרד.
מיקי לוי: אני לא חושב שהיו מקרים כאלה בעבר.
<מוטי אלמליח: החשב הכללי בו דק.
שולי מועלם-רפאלי: ואז הוא מעכב.
<מוטי אלמליח: חברת הכנסת מועלם מתכוונת לכך שמשרד ממשלתי גילה איזושהי בעיה לדוגמה ועצר את התשלום עד לגמר הבדיקה.
<מוטי אלמליח: בינתיים אותו גוף מוכר מחויב לשלם את דמי הכיס של המתנדבים.
אלי אלאלוף: לא נאמר בדיון הקודם שזה עד 21 ימים?
שולי מועלם-רפאלי: מבחינת המתנדבים, הם לא אמורים לספוג את הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אין מציאות כזאת.
אלי אלאלוף: מה קרה עד היום?
<מוטי אלמליח: עד היום הגופים המוכרים מחויבים לשלם ללא קשר אם הם מקבלים כסף או לא מקבלים כסף.
<מוטי אלמליח: שואלים כאן האם דובר על כך שמשרדי ממשלה יהיו חייבים לשלם בזמן כדי שלא להכניס לבעיה את הגופים המוכרים שיצטרכו לשלם ואין להם כסף.
שולי מועלם-רפאלי: משרדי הממשלה עובדים על שוטף פלוס שלושים.
<דניאל פרג: למיטב ידיעתנו כספים לא מעוכבים.
<דניאל פרג: זאת אומרת, אם נדרשות כל מיני בדיקות, הן נעשות כמובן בזמן סביר.
<דניאל פרג: אני אציין יותר מזה ואומר שהגופים המוכרים, ממה שאנחנו מכירים, מגישים את החשבונות שלהם חודשים לאחר שהם נדרשו להעביר את החשבונות האלה.
<דניאל פרג: זאת אומרת, חודשים בגין ינואר-פברואר יכולים להיות מוגשים גם במאי-יוני.
<דניאל פרג: כאן מקור הבעיה ואני חושבת שמקור הבעיה הוא ממש לא בתשלומי החשב הכללי.
<דניאל פרג: החשב הכללי פועל כמה שיותר לשלם את התשלומים בזמן.
<ידעיה לוין: אני לא יודע מה קורה בגופים אחרים.
<ידעיה לוין: אני יכול לדבר עלינו.
<ידעיה לוין: מעולם לא הגשנו חשבונות באיחור.
<ידעיה לוין: יש משרדי ממשלה שמעכבים.
<ידעיה לוין: אני לא יודע מה הגורם, אני לא מסתכל על החשב הכללי שזה בא ממנו, בלי קשר לבדיקה, בלי קשר לשום דבר.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, לאורך שנים היו מצבים שמשרדים ממשלתיים לא שילמו שלושה, ארבעה ולפעמים חמישה חודשים ואנחנו נאלצנו להמשיך להתנהל ולשלם גם דמי כיס וגם ביטוחים.
מיקי לוי: בעניין הזה צריך לפנות לחשב הכללי באוצר ישירות שייתן הוראה לחשב של אותו משרד שלא העביר את התשלום.
<ידעיה לוין: אני בדרך כלל לא עובד מול החשב הכללי.
מיקי לוי: זה בסדר, אבל אין דרך אחרת.
<דניאל פרג: עוד משהו אחד.
<דניאל פרג: החשב הכללי מבצע.
<דניאל פרג: החשבות בכל משרד מבצעת את התשלום לאחר שיחידה מקצועית מעבירה לה את התשלום המאושר.
<דניאל פרג: זאת אומרת, החשב לא יכול לבוא ולאשר תשלומים בלי שהם אושרו מקצועית.
<דניאל פרג: זה בפן הזה, כי חשבות לא מעכבת תשלומים באופן גורף.
<נעה בן שבת: אבל לפעמים התוצאה היא עיכוב של כמה חודשים, כפי שמתואר.
<מוטי אלמליח: מה שאומרת דניאל, היא צודקת.
<מוטי אלמליח: בדרך כלל החשבות לא מעכבת תשלומים למעט מקרים מאוד מאוד חריגים.
<מוטי אלמליח: דרישות התשלום מגיעות ליחידה המקצועית והיחידה המקצועית בודקת אותם.
שולי מועלם-רפאלי: מי זאת היחידה המקצועית?
<מוטי אלמליח: משרדי הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו יודעים מההיסטוריה שזה בעיקר קרה במשרד הרווחה.
<מוטי אלמליח: בודקים את הנוכחות של המתנדבים וברגע שמאשרים את נכונות הדיווח, מעבירים את זה לתשלום.
<מוטי אלמליח: שם זה לא אמור להתעכב.
<מוטי אלמליח: השאלה אם באותו פרק זמן, מאז שמוגשת דרישת התשלום עד שהיחידה המקצועית בודקת, יש בדיקות שצריכים לעשות מול מערכת קובץ האב, האם אותם מתנדבים הם באמת מתנדבים של שירות לאומי או רשומות שם תעודות זהות של אנשים אחרים.
אלי אלאלוף: הדיווח הוא של הכול מכל כל.
<מוטי אלמליח: הדיווח הוא לכל משרד בפני עצמו.
אלי אלאלוף: המענק למתנדבים.
<מוטי אלמליח: הכול ביחד.
אלי אלאלוף: אפשר לקבוע שמה שאמור לבוא כתעריף מיוחד ספציפי למתנדב, יהיה כמו שכר של עובדים כך שאוטומטית זה עובר ואפשר לעצור רק שלושה חודשים מראש.
<מוטי אלמליח: אפשר לקבוע כמה הסדרים.
<מוטי אלמליח: אפשר לקבוע שמכיוון שהמתנדבים אין בהם תזוזות מאוד מאוד גדולות, ושמונים-תשעים אחוזים מהמתנדבים נמצאים לאורך כל השנה, אפשר לקבוע איזשהו תשלום ואחר כך תהיה התחשבנות על הפערים.
אלי אלאלוף: צריך לשבת עם החשב הכללי ולקבוע נוהל בעניין הזה.
<דניאל פרג: לגבי הקטע של מקדמות, אנחנו יכולים לבחון את זה אבל אני חושבת שלפני הבחינה של הקטע של המקדמות צריך לראות מה היה בעבר.
שולי מועלם-רפאלי: תבחנו את זה.
אלי אלאלוף: תעשו את הבדיקה הזאת אבל זה ברור שאי אפשר להשאיר אנשים באוויר.
<דניאל פרג: אין שום ספק.
אלי אלאלוף: הסכום הזה מאוד משמעותי לילדים האלה.
אלי אלאלוף: תשבו בבקשה ותדווחו לנו בישיבה הקרובה.
<דניאל פרג: אני אומר עוד משהו.
<דניאל פרג: יש היום ועדה מטעם השר אורי אריאל שבוחנת את כל הסיפור הזה של התעריפים.
<דניאל פרג: יכול להיות שבבחינה הזאת אנחנו נעשה את הבדיקה של מה שהיה בעבר.
אורי אריאל: מתי אתם מגישים את מסקנות הוועדה?
<דניאל פרג: אני מקווה שכמה שיותר מהר.
שולי מועלם-רפאלי: אני אשוב ואניח את השאלה הזאת שהעליתי בדיון שנעשה על סיפור של ייחוד העיסוק.
<ישעיהו אברהם: יש לזה השלכה גם בגופים הפרטיים שהיינו רוצים שהוועדה תיתן את הדעת.
<ישעיהו אברהם: למשל בית החולים ביקור חולים באיזשהו שלב נקלע למצב כלכלי קשה.
<ישעיהו אברהם: המתנדבות היו שם, קיבלו את דמי הכיס מדי חודש בחודשו ועכשיו בית החולים בפירוק.
<ישעיהו אברהם: אם גוף מוכר עובד עם גוף גדול שנקלע לפירוק, זה יכול לגרום להתמוטטות שלו כי היחס בין התקורה לבין דמי הכיס הוא יחס של בערך אחד ל-15.
אלי אלאלוף: אי אפשר לעשות מה שעשינו לגבי חוק האומנה?
<נעה בן שבת: אני לא חושבת שאלה הנסיבות.
<נעה בן שבת: כאן מדברים על מצב שבו הגוף המפעיל הוא זה שנקלע לפירוק ואז הם צריכים לעמוד ולתבוע את הגוף המפעיל על התשלומים שלו.
<ישעיהו אברהם: אפשר לקבוע שכיוון שאנחנו מחויבים על פי דין לתת את השכר או את דמי המענק האלה מדי חודש, המעמד של זה יהיה בדין קדימה לפחות כמו שכר עובדים שהוא קודם לאחרים.
אלי אלאלוף: באומנה אמרנו שאסור לגעת בזה.
<נעה בן שבת: זה לא שאסור לעקל, אלה לא המעקלים של הגוף המוכר.
אורי אריאל: הוא מדבר על לזה ויושב ראש הוועדה מוסיף ואומר שגם בתחום הזה.
אלי אלאלוף: צריך לנסות להגן על הבנות.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על מערכת סיבובית.
<נעה בן שבת: האם הייתי אומרת אותו הדבר על נגיד מערכת של מזמין שירות, קבלן שירות ועובד?
<נעה בן שבת: לא הייתי אומרת את אותו הדבר.
<נעה בן שבת: לא הייתי נותנת כלפי המזמין במקרה של פירוק של המזמין, לא הייתי נותנת דין קדימה לשכר של העובדים.
אלי אלאלוף: אני אומר לשמור על האינטרס של המתנדבות.
<ישעיהו אברהם: ההבדל הוא שאני יכול להחליט כל פעם אחרי חודש שמי שלא משלם, אני מפסיק את ההתקשרות אבל לאז מי שייפגע, אלה המתנדבות שמתחילות את השירות ולא יסיימו אותו.
אלי אלאלוף: צריכה להיות הגנה מוחלטת על המתנדבים.
אלי אלאלוף: לתת להם בכל מקרה את ההגנה האופטימלית כי הם לא יכולים לסבול.
<נעה בן שבת: כאן אנחנו מדברים לא על ההגנה על המתנדב.
<נעה בן שבת: זה לא שמתנדב יעמוד עכשיו וירוץ אחרי דמי הכיס שלו כי הוא כנראה קיבל את דמי הכיס שלו.
<נעה בן שבת: אתה רוצה להיכנס בנעליו ולהגיד שבגלל שהוא נגיד היה מקביל לעובד, כעובד הוא היה יכול לתבוע, אז אתה נכנס במקומו.
<נעה בן שבת: אבל אני לא חושבת שזה דבר שנעשה כלפי עובדים ולכן אני לא חושבת שאנחנו יכולים לתת את אותו מעמד אבל אני יכולה לבדוק את זה לקראת הדיון הבא.
<נעה בן שבת: נותרו לנו עוד שתי פסקאות.
<נעה בן שבת: אולי נסיים אותן או שאתה מעדיף לעשות זאת בדיון הבא?
אלי אלאלוף: נשחרר את השר.
אורי אריאל: מחכים אצלי אנשים.
אורי אריאל: שנה טובה.
<נעה בן שבת: למסור לרשות כל מידע שהגיע לידיו הקשור למתנדב או לפעילותו של גוף מוכר, שהוא בגדר מידע חריג ובעל חשיבות שיש לו יסוד סביר להניח כי הוא דרוש לרשות לשם מילוי תפקידיה.
<נעה בן שבת: לדווח לרשות, לפי דרישתה, על כל עניין הקשור לפעילותו הנוגע להוראות חוק זה.
אלי אלאלוף: אנחנו ננסה לקיים עוד ישיבה אחת בפגרה כדי שנגיע עם הצעת חוק מסודרת ברגע שהמליאה תחזור לתפקודה המלא.
אלי אלאלוף: תודה רבה על כל שיתוף הפעולה ואם לא נתראה עד ראש השנה, שנה טובה לכולם.
אלי אלאלוף: היום ה-1 בנובמבר 206 ואני שמח שמתחילים את החודש עם נושא כל כך חשוב כמו החקלאות.
אלי אלאלוף: ל' בתשרי תשע"ז.
אלי אלאלוף: השעה היא 11:15.
אלי אלאלוף: אני מברך את היוזמים של היום הזה.
אלי אלאלוף: אני לא רואה את הנציגים של חברי הכנסת, אז ההחלטות תתקבלנה פה היום פה אחד.
אלי אלאלוף: אז במסגרת יום החקלאות בכנסת, אנחנו התבקשנו לשים את הדגש על נושא של תעסוקה, נושא שבעיני מאד קשור לנושא חברתי רחב יותר של תעסוקה בפריפריה ותעסוקה של אוכלוסיות שונות ובכלל האוכלוסיות החלשות ביותר כמו העובדים הזרים ואי השילוב של עובדים ישראלים במערכת החקלאות וזה נובע מסיבות רבות, שאתם טובים ממני לפרט אותן.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אם מישהו רוצה לפתוח מטעם החקלאים, זה הזכות שלכם והכבוד שלנו שתפתחו.
אלי אלאלוף: מישהו מכם רוצה לפתוח?
<דוד קוכמן: אני אפתח.
אלי אלאלוף: העיקרון הוא שכל אחד מציג את עצמו – שם ותפקיד לטובת הפרוטוקול.
<דוד קוכמן: אני דודו קוכמן, אני המזכ"ל של האיחוד החקלאי, התנועה המיישבת ואני מודה ליושב ראש על הדיון במסגרת יום החקלאות.
<דוד קוכמן: אני אגיד לך, כבוד יושב הראש, אני מוטרד ואני חושב שיכול להיות שבימי ההיסטוריה הלא רחוקים שלנו, זה יהיה סיפורי אגדה שפעם חגגו את יום החקלאות או יום ההתיישבות בכנסת ישראל, כי זה יהיה איזה שהם אגדות וסיפורים אורבאניים, כי לא תהיה יותר לא התיישבות ולא חקלאות.
<דוד קוכמן: אנחנו נמצאים במצב בעצם של שעת חירום.
<דוד קוכמן: מספר החקלאים נמצא מתחת לקו האדום והוא לא נובע בגלל שהחקלאים הם לא חקלאים טובים והם לא חקלאים מצטיינים והם לא יצירתיים והסחורה היא לא טובה.
<דוד קוכמן: הוא נובע מכך שהמדינה מדכא במו ידיה, במעשיה, כל יום, כל היום, בכל מיני מקומות ובכל מיני החלטות, את היכולת של החקלאים להתפרנס.
<דוד קוכמן: חקלאים יושבים ברחבי המדינה, הם מעבדים את השטחים מהרגב האחרון של גבולות המדינה ועד כל מקום שהם יכולים לעבד.
<דוד קוכמן: הם לא יכולים יותר לעשות את זה.
<דוד קוכמן: הגיל של החקלאים הוא כבר מעל גיל 60.
<דוד קוכמן: יש כאלה שאומרים שהגיל הוא - - -
אלי אלאלוף: אתה יכול להיות קונקרטי?
אלי אלאלוף: כשאתה אומר המדינה אשמה, אז מה?
אלי אלאלוף: אני גם המדינה.
אלי אלאלוף: אז בוא תפרט.
<קריאה: קודם כל זה נכון, המדינה אשמה.
<קריאה: ראש הממשלה ושר האוצר.
<דוד קוכמן: המדיניות שלה.
<דוד קוכמן: זה לא משהו שקשור לממשלה הספציפית הנוכחית היום, אבל זה המדיניות של הממשלות – בוא נגיד ב-10 השנים ואילך.
<דוד קוכמן: אנחנו רואים היום במדד ה-OECD שהתמיכות לחקלאות הישראלית לעומת התמיכות למדינות שחברות ב-OECD, אנחנו נמצאים במקום מאד גבוה, אבל במקום כמעט הכי נמוך - - -
אלי אלאלוף: אני שמח לציין את כניסתו של חבר הכנסת יצחק וקנין, שהוא גם חקלאי.
אלי אלאלוף: מושבניק אמנם.
<דוד קוכמן: זה לא אמנם.
<דוד קוכמן: יצחק וקנין - - -
אלי אלאלוף: לא, חס וחלילה.
אלי אלאלוף: אמנם זה - - -
<דוד קוכמן: הוא דוגמא ומופת מדם ליבו והוא זה שבעצם נלחם ומבין את העניינים האלה מקרוב.
אלי אלאלוף: לא רק בתחום החקלאות.
<דוד קוכמן: לא רק בתחום החקלאות, אבל בעניין הזה פיו וליבו שווים ולצערי הרב הוא חבר הכנסת היחידי שאני רואה שפעיל מטעם מפלגות הקואליציה שנמצאות בעניין הזה ונלחם בעניין של החקלאות, למרות שמדיניות הממשלה – וכשאני מדבר על מדיניות הממשלה אני מדבר גם על האוצר וגם על משרד החקלאות בנושאים מסוימים, וגם על הרגולציה של מינהל מקרקעי ישראל וגם גופים אחרים, שבמקום להבין שיש לנו שעת חירום ושצריך להתארגן כדי לפתור את בעיית החקלאים כי אם יש כל כך מעט חקלאים, כנראה שיש בעיה, במקום זה אנחנו ממשיכים לשמוע – ואני בא מחדר אחר שבו אנחנו ממשיכים לשמוע על כך שצריך לייצר עוד מגבלות, לייצר עוד בעיות בנושא של העובדים של החקלאים.
<דוד קוכמן: בנושא של התשלומים שמוטלים עליהם ומושתים עליהם, בנושא של העסקת עובדים, בנושא של המים.
<דוד קוכמן: אין כמעט נושא שבניגוד למה שקורה בעולם המודרני, שבו מעודדים חקלאים.
<דוד קוכמן: אומרים לחקלאי תגדל 30 דונם, תגדל 20 דונם, תגדל 10 פרות, אנחנו נעזור לך, נעודד אותך, רק תהיה חקלאי, כי חשוב לנו לשמור על המרחב הכפרי, חשוב לנו לשמור על חקלאות, זה מביא לנו תיירים, זה מביא לנו ביטחון מזון, זה מביא לנו מזון בריא.
<דוד קוכמן: כאן המדיניות היא בדיוק הפוכה.
<דוד קוכמן: זה מצב שאסור שהוא יימשך יותר.
<דוד קוכמן: יש לזה השלכות גם לוועדה שכבוד יושב הראש עומד בראשה לגבי הנושא של הרווחה של אזרחי מדינת ישראל ואני לא בטוח שאנחנו יכולים להבטיח שבעתיד הקרוב, העתיד הקרוב מאד, נוכל להבטיח שהביטחון של המזון, שהיום חלקו מגיע ממקורות לא בטוחים, עם איכויות מאד נמוכות, אני לא בטוח שזה מה שאנחנו רוצים במדינת ישראל.
אלי אלאלוף: אזהרה טובה.
אלי אלאלוף: יצחק, אתה רוצה?
יצחק וקנין: קודם כל אני שמח על היום שמתקיים בכנסת, שנוגע בהרבה תחומים ששייכים לחקלאות במדינת ישראל.
יצחק וקנין: אני עצמי חקלאי ואני יודע מה הערך של החקלאות, של ההתיישבות, של אחיזה בקרקע, עד כמה זה חשוב, וגם אני חושב שיש לנו חקלאות שהיא בין הטובות בעולם, היא בין המתפתחות בעולם.
יצחק וקנין: צודק מה שאמר ידידי, דודי קוכמן, שאנחנו צריכים להישען על החקלאות שלנו ולא להישען על גחמות מדי פעם של ייבוא של תוצרת כזו או אחרת.
יצחק וקנין: כי אני אומר לכם, אף תוצרת לא משתווה לתוצרת הישראלית באיכות שלה, ברמה שלה, בכל פרמטר שניקח את זה.