GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: נכון, יש שם תהליך מקדים שהרשות והמועצה וכולי, אבל בסופו של דבר הממשלה היא זאת שקובעת את סדרי העדיפויות.
<נעה בן שבת: עניין אחר.
<נעה בן שבת: אתה אומר סנכרוניזציה של כל המועדים שאנחנו קובעים, מתי אנחנו קובעים, זה עניין אחר.
<נעה בן שבת: שאלה אחרת היא האם אנחנו מהתחלה בוחרים כל פעם את הגופים המוכרים שיכולים לפעול.
<נעה בן שבת: אני הבנתי הבוקר מיושב ראש הוועדה שהכיוון שהוועדה הולכת אליו הוא כזה שאנחנו לא סוגרים קו - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא מוציאים עמותות קיימות ומתחילים מהתחלה.
מיקי לוי: אנחנו לא רוצים לאבד את הידע.
מיקי לוי: שלא תבינו אותי לא נכון.
שולי מועלם-רפאלי: רוצים להעשיר את הידע.
שולי מועלם-רפאלי: לפתוח אפשרות לכניסה של עמותות חדשות.
מיקי לוי: יכול להיות שבעשרים שנים נכנסו שלוש עמותות?
<דרור גרנית: מה זה מוציאים?
<דרור גרנית: אם באים ואומרים שבתכנית החומש הבאה צריכים שיהיו עשרה שחקנים במקום שמונה, אז עורכים הליך תחרותי, מכרזי כלשהו, על כל עשרת התקנים, יכול שייכנסו כל השמונה הוותיקים ועוד שניים, יכול להיות שתבוא הרשות ותגיד שמבין השמונה הוותיקים, שתיים לא היו טובות.
שולי מועלם-רפאלי: אם הן לא היו טובות, לא צריך לחכות לתכנית חומש.
שולי מועלם-רפאלי: הרי על זה דיברנו.
<קריאה: מגבילים את זה.
שולי מועלם-רפאלי: במה מגבילים את זה?
<קריאה: במספר המשתתפים.
שולי מועלם-רפאלי: אם יש להם פחות מ-250 תקנים - - -
מיקי לוי: אם יש 3,000 והיו לי 15 אלף, אז יהיו עוד חמש עמותות.
מיקי לוי: אם 3,000 והיו לי שלושים אלף, אז היו לי עשר עמותות.
מיקי לוי: זה המפתח שאני ביקשתי.
<נעה בן שבת: השאלה אם נכון לקבוע מראש בחקיקה ראשית 3,000 מתנדבים.
מיקי לוי: תגידו אתם.
מיקי לוי: ברגע שאת משאירה את זה פרוץ, לא ייכנסו ולא תהיה תחרות ולא יהיה ניסיון לייטב את הנושא הזה.
מיקי לוי: הדרישה שלי היא להכניס 3,000.
מיקי לוי: אני רציתי פחות אבל אמרו לי אובדן ידע ולכן שתקתי.
מיקי לוי: זה היה איזשהו מפתח.
מיקי לוי: הייתי בא עם עמותה חדשה, היו אומרים סליחה, אי אפשר את העמותה ה-11 כי יש שלושים אלף תקנים.
מיקי לוי: סתם לדוגמה.
מיקי לוי: אז אני הייתי מחכה עד שמישהו לא ימלא את חובתו או עד שמישהו יפרוש, זה עניין אחר.
מיקי לוי: אתם לא סוגרים לי את הפינה הזאת של איך ייכנסו עמותות חדשות, להגביר את התחרות, ואיך נייטב את העניין.
<נעה בן שבת: אולי אתה רוצה שתהיה הגבלה שלא יהיה מונופול, שלא ייקח יותר מארבעים אחוזים מהתקנים ואז אתה מדבר על כלל התקנים.
<נעה בן שבת: אתה מדבר על כלל תקני השירות הלאומי.
<נעה בן שבת: אני רק זורקת את זה כהצעה.
<נעה בן שבת: אתה מקבל את זה כאחוז מכלל התקנים ולא כמספר.
מיקי לוי: אדוני, אני מוכן שהיועצת המשפטית ונציג משרד המשפטים, אני מניח שהם הבינו את הבעיה שאני מעלה.
מיקי לוי: יכול להיות שצריך לחשוב מחוץ לקופסה איך פותרים את זה.
מיקי לוי: אני ידעתי איך פותרים את זה אבל לא הייתה הסכמה להגביל ל-3,000.
מיקי לוי: אם הייתה הסכמה כזאת, המפתח של מספר העמותות היה נפתר ממילא.
שולי מועלם-רפאלי: נניח שמספר העמותות ייקבע ממילא במספר הזה ואז יהיו לך עמותות לא טובות.
מיקי לוי: הן יצאו.
שולי מועלם-רפאלי: ומי ייקח את התקנים שלהן?
שולי מועלם-רפאלי: זה דבר גרוע.
שולי מועלם-רפאלי: מה תעשה עם התקנים שלהן?
מיקי לוי: זה לא שייך.
שולי מועלם-רפאלי: בטח שזה שייך.
מיקי לוי: גם אם לא הגדרת כמה והן יצאו, מישהו צריך לקחת את התקנים.
מיקי לוי: מה זה שייך?
שולי מועלם-רפאלי: כך אתה לא מגביל את האחרים.
שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק מה ששייך.
אלי אלאלוף: יש הבדל בין מצב חירום לבין תכנון.
אלי אלאלוף: את יכולה לעשות תכנון של איקס ואחר כך לפי מצב חירום בהחלטת הרשות להעביר לפי מצב החירום לעמותה זו או אחרת או לפרסם בין העמותות.
אלי אלאלוף: זה לא מפריע.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שההגבלה במספר, אין לה.
מיקי לוי: לפי מפתח אחר.
אלי אלאלוף: מה המספרים היום בשלושת העמותות הגדולות ביותר?
<קריאה: יש אחת עם 5,000, אחת עם 3,500.
<מוטי אלמליח: 5,500 היא העמותה הכי גדולה.
<מוטי אלמליח: שלומית עם 3,800 אנשים.
<דניאל פרג: הגדולה ביותר היא בסביבות 5,300 אנשים.
<דניאל פרג: אחר כך 3,000 בשני הגופים המוכרים ולאחר מכן המספר יורד.
אלי אלאלוף: זה ברור שאם יש מצב חירום, אין טעם ללכת לגופים הגדולים אלא ללכת לקטנים ולבדוק אצלם את האפשרות כי אולי הם לא בנויים לזה.
אלי אלאלוף: במצב חירום צריך להשאיר את ניתוח המצב לרשות והרשות תחליט על הפתרונות.
אלי אלאלוף: מראש להגביל ל-3,000?
מיקי לוי: אין לי בעיה, אבל תשבו שניכם.
שולי מועלם-רפאלי: תגידו איך מאפשרים כניסה של עמותות חדשות.
שולי מועלם-רפאלי: בלי לפגוע בעמותות קיימות.
מיקי לוי: תסבירו לי איך במשך 15 שנים נכנסו שתי עמותות.
שולי מועלם-רפאלי: אני ביררתי.
שולי מועלם-רפאלי: בעשרים שנים נכנסו חמש עמותות חדשות.
אלי אלאלוף: שתיים בשנה האחרונה.
שולי מועלם-רפאלי: בינואר האחרון אורי אישר שתיים.
<אברהם מאיר: ויש פנייה נוספת של עמותה נוספת שאנחנו ממתינים לחוק על מנת לדעת כיצד לאשר אותה.
מיקי לוי: אדוני, כל מה שתחליט היועצת המשפטית עם נציג משרד המשפטים, ברשותך, אני מבקש את רשותך, אם זה יהיה מקובל עליך, זה יהיה מקובל עלי.
שולי מועלם-רפאלי: מתקנים אותי כאן שאלה שבע עמותות בעשרים שנים.
אלי אלאלוף: בכל מקרה הרשות צריכה כל חמש שנים לחדש את הרישיון.
<נעה בן שבת: דיברנו על חמש שנים, על שבע שנים.
<קריאה: יש גם את סעיף 23(ב).
<קריאה: אלאל
אלי אלאלוף: אם תעשו את הסינכרוניזציה הנדרשת בכל השנים.
אלי אלאלוף: לדעתי זה יותר קרוב לחמש שנים מאשר לשבע שנים.
<נעה בן שבת: חמש שנים.
<נעה בן שבת: תשבו על זה.
<אפרת שפרוט: אנחנו מסדירים את הכול חוץ מזה שהרשות ממשיכה לעבור ממשרד למשרד ואז ה-לופ הזה נשאר ספיראלי.
<אפרת שפרוט: אם השר הוא זה שאחראי על הדבר הזה וזה זז עם השר, נשארת בעיה.
מיקי לוי: אני מאוד מודה לך.
מיקי לוי: הבהרת את דברי.
<אפרת שפרוט: כנציגת האזרח הקטן.
מיקי לוי: את צודקת.
<נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר לחזור לעמוד 63 לפסקה (7).
<נעה בן שבת: אחת השאלות היא מה אנחנו עושים כאשר יש מעברים בין שירות אחד למשנהו והגוף המוכר בינתיים מפעיל את בנות השירות אצלו.
<נעה בן שבת: השאלה אם יש פתרון למצב הזה, כי בגדול אני חושבת שצריך להגיד שגוף מוכר לא צריך להעסיק אצלו את בנות השירות.
<יואב ארבל: זה בוודאי שלא.
שולי מועלם-רפאלי: זה חלק מההגדרות של גוף מוכר שהוא לא מפעיל אותן בעצמו.
<נעה בן שבת: השאלה מה אנחנו עושים במקרים של מעברים של הבנות.
שולי מועלם-רפאלי: שאיזשהו גוף מפעיל נסגר פתאום ואז מי אחראי עליהן?
<נעה בן שבת: היום זה דבר שקורה?
<נעה בן שבת: שבת עוזבת והיא נמצאת בתקופת הביניים, בשבוע או שבועיים אלה, ועושה שירות לאומי בגוף המוכר.
שולי מועלם-רפאלי: אולי אפשר להגדיר את תקופת הביניים הזאת בזמן?
אלי אלאלוף: מה קורה במצב כזה?
<קריאה: הן עוברות מיידית.
אלי אלאלוף: למה היא נמצאת במצב כזה בין גוף לגוף?
<קריאה: לפעמים זה קורה בין השנה הראשונה לשנייה בעיקר.
<קריאה: לא הסתדרה, לא התאים לה.
<קריאה: יש אלף ואחת סיבות.
<יעקב עמר: אתה מתכוון למעברים.
<יעקב עמר: בתחילת שנה יש 10-15 אחוזים.
<קריאה: 12 אחוזים.
<יעקב עמר: אחר כך זה מתיישר והיא מתאפסת על המקום שהיא רוצה וזה רץ.
אלי אלאלוף: זאת החלטה אישית שלה?
<יעקב עמר: ברוב המקרים היא מחליטה.
<יעקב עמר: זאת התנדבות.
<יעקב עמר: זאת הבעיה שלנו.
אלי אלאלוף: מתי שנוח, זאת התנדבות, מתי שלא נוח, זה כמו אצל החיילים.
<דוד שלמה פלבר: בעניין הזה יש לנו באמת תנועה של קצת פחות מעשרה אחוזים בחודש הראשון, עד שנוצרת התייצבות.
<דוד שלמה פלבר: בסך הכול אלה בנות שפעם ראשונה יוצאות מהבית.
<דוד שלמה פלבר: לפעמים הן בחרו ללכת מחוץ לבית למגורים והסתבר להן שהן לא מסתדרות, לפעמים הן רצו חינוך מיוחד וחשבו שיסתדרו אבל הן לא מסתדרות.
<דוד שלמה פלבר: לפעמים, סתם אני אומר, ילדים אוטיסטים מכים אותן.
<דוד שלמה פלבר: יש בנות שיודעות להשתלט על זה ויש בנות שלא יודעות.
<דוד שלמה פלבר: הדברים האלה קורים ואנחנו סופגים את זה.
<דוד שלמה פלבר: בדרך כלל עד אחרי החגים יש התייצבות ואז במהלך השנה אלה כבר תנודות קלות.
<דוד שלמה פלבר: בסוף זאת התנדבות וכל בת יכולה כל יום וכל רגע לקום וללכת גם על שטויות.
<דוד שלמה פלבר: למשל, תפסו לה את המיטה ליד החלון.
<דוד שלמה פלבר: אז זה מיותר וזה לא נכון וזה לא הוגן אבל בהרבה מקרים זה עניין של הסתגלות.
<דוד שלמה פלבר: אנחנו מקבלים את זה וסופגים את זה.
<מוטי אלמליח: לפעמים מפעילים משקיעים הכשרה ארוכה וכולי.
<דוד שלמה פלבר: בהכשרות זה לעבור מהתנדבות למחויבות, לדעת שהבת, ברגע שהיא התייצבה במקום, לוקחת על עצמה מחויבות.
<דוד שלמה פלבר: אבל יש אחוזים מסוימים שזה לא עובד.
<ידעיה לוין: לא הבנתי לגבי פסקה (7).
<ידעיה לוין: לא הבנתי למה זה נדחה.
<נעה בן שבת: שאלתי על הסעיף הזה כי אני הבנתי שיש מצבים כאלה שהבנות נמצאות בגוף מוכר, אבל אני ראיתי כאן מבטי תמיהה.
<ידעיה לוין: זה קיים אבל אני רוצה לחדד את זה.
<ידעיה לוין: יש מצבים בהם מתנדבים מסיימים שירות במסגרת התפקיד שלהם ונוצר מצב שבקיץ הן צריכות להשלים ואין לי מקום להשלמה הזאת מסיבות כלשהן והרבה פעמים אנחנו אומרים להן שיבואו לעשות במקום כאילו אנחנו לוקחים אחריות כגוף מוכר כדי שיסיימו שנה, שתהיה להן שנת שירות.
<ידעיה לוין: לא תמיד יש דרך אחרת כי המוסד נסגר.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, יש מצבי ביניים כאלה.
אלי אלאלוף: שלום אדוני השר.
אורי אריאל: באתי כדי שאני אוכל לשמוע את ידידי חבר הכנסת מיקי לוי במלוא עוצמתו.
מיקי לוי: היית מזמין אותי ביום רביעי, אז היית שומע בדיוק.
מיקי לוי: עשית איזו ועדת משנה.
מיקי לוי: מירב שאלה אותי אם לא הוזמנתי ואמרתי שאני לא הוזמנתי.
מיקי לוי: אני מצורע.
אורי אריאל: טרחתי לבוא כדי לשמוע אותך, מיקי.
אורי אריאל: אני לא יכול לוותר על זה.
מיקי לוי: היית מזמין אותי ליום רביעי והיית שומע אותי.
אורי אריאל: אני אזמין אותך.
אלי אלאלוף: נסיים את הנקודה בה התחלנו.
שולי מועלם-רפאלי: האם אפשר לתחום את הזמן הזה?
שולי מועלם-רפאלי: האם אפשר להגדיר שהדבר הזה יכול להיות עד חודש?
שולי מועלם-רפאלי: אם מדובר על הקיץ ובמוסדות שנסגרים לפני סוף השנה.
<מוטי אלמליח: הם הרי מוצבים באיזה גוף מפעיל.
<מוטי אלמליח: הם לא נמצאים אצלכם בתוך המשרדים.
<מוטי אלמליח: אין מצב כזה.
<מוטי אלמליח: באותו גוף מפעיל שהם יהיו, הם יירשמו שם.
אלי אלאלוף: בדרך כלל כמה זמן הם צריכים להשלים?
אלי אלאלוף: עד חודש?
שולי מועלם-רפאלי: עד חודש.
<ידעיה לוין: עד חודש ולא כל מוסד מוכן לקבל מתנדב לחודש.
אלי אלאלוף: אבל בגוף שהם היו?
<ידעיה לוין: הגוף שהם היו בו סיים את העבודה שלו בסוף יוני והמתנדב צריך להשלים עוד חודש, ביולי.
<ידעיה לוין: הרבה פעמים קשה לקחת לחודש, למצוא מקום לחודש.
<קריאה: מה הן עושות?
<ידעיה לוין: הן עושות קייטנות.
שולי מועלם-רפאלי: הן לא עובדות כפקידות.
שולי מועלם-רפאלי: אלאל
אלי אלאלוף: באמצעות איזה גופים הן מופעלות?
<ידעיה לוין: באמצעות גופים שמפעילים קייטנות.
אלי אלאלוף: גופים אחרים.
אלי אלאלוף: הגוף המוכר הוא אחראי על מפעילים אחרים?
<ידעיה לוין: חס וחלילה.
<ידעיה לוין: שאלו אותי במה הן מופעלות בכלל.
<ידעיה לוין: אני אומר שבדרך כלל אלה קייטנות.
אלי אלאלוף: מי מקבל את המתנדבים האלה לחודש?
<ידעיה לוין: לפעמים גופים כלשהם שמפעילים קייטנות.
<ידעיה לוין: אלה יכולות להיות רשויות מקומיות.
שולי מועלם-רפאלי: זאת רשות מוכרת לצורך שירות לאומי?
<ידעיה לוין: רשויות מקומיות, בתי ספר.
מיקי לוי: מה זאת אומרת מפעילים קייטנות?
<ידעיה לוין: הסברתי לפני רגע.
מיקי לוי: לא, לא הסברת.
מיקי לוי: תסביר לי מה זאת אומרת מפעילים קייטנות.
מיקי לוי: בנות השירות הלאומי הולכות להפעלת קייטנות?
<ידעיה לוין: בנות השירות הלאומי מתנדבות ברשויות מקומיות.
מיקי לוי: לא אדוני.
מיקי לוי: הרשויות יוצאות למכרזים כדי להרוויח כסף.
שולי מועלם-רפאלי: מיקי, אל תיקח את זה כל כך רחוק.
מיקי לוי: תני לי לדבר בבקשה.
מיקי לוי: יש מכרזים שהם קייטנות.
מיקי לוי: מדריכה עולה פי שלוש ופי ארבע.
מיקי לוי: האם בנות שירות לאומי יכולות ללכת להיות בקייטנה אצל מפעיל פרטי?
<ידעיה לוין: מדובר ברשויות מקומיות, בבתי ספר ובמתנ"סים.
מיקי לוי: יש לי הבנה בינונית.
מיקי לוי: אני רוצה לשמוע אותך.
<ידעיה לוין: הסברתי ואמרתי.
<ידעיה לוין: אני לא חושב שיש איזשהו גוף מוכר שניגש להפעלת קייטנות, ודאי לא אנחנו.
<ידעיה לוין: מדובר ברשויות מקומיות במתנ"סים, בבתי ספר, במסגרת מוסדות חינוך במסגרת הקיץ.
<ידעיה לוין: יש תכנית של משרד החינוך.
<ידעיה לוין: אלה לא בתי הספר של החופש הגדול.
מיקי לוי: אני אסביר משהו.
<קריאה: זה דווקא כן.
מיקי לוי: אם זה כן, אין לי בעיה עם זה.
מיקי לוי: כולכם רוצים להסביר לי ואני רוצה לשאול.
מיקי לוי: החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי מפרסמת בכל שנה קייטנות.
מיקי לוי: אני שואל האם בנות השירות הלאומי הולכות לקייטנות האלה.
<ידעיה לוין: אנחנו נדרשים במסגרת העבודה שלנו - - -
מיקי לוי: אם אתה לא יודע, תגיד שאתה לא יודע.
<ידעיה לוין: אני עונה.
<ידעיה לוין: אנחנו נדרשים במסגרת הדיווחים שלנו למשרד החינוך ולרשות לשירות לאומי בכל קיץ, בהתחלת הקיץ, להגיש דיווח מסודר על כל מתנדבת, לאן היא הולכת.
<ידעיה לוין: אנחנו מגישים את זה.
<ידעיה לוין: כל מתנדבת, לאיזו קייטנה, איפה היא משובצת, באיזה מקום, בעמידה לפי הכללים.
מיקי לוי: אני שואל שאלה פשוטה.
מיקי לוי: האם למיטב ידיעתך בנות השירות הלאומי הלכו לקייטנות של השלטון המקומי שהוא מוציא אותן החוצה לקבלנים כדי שיבצעו עבורו את הקייטנות?
מיקי לוי: והם מרוויחים כסף על זה.
מיקי לוי: בת שירות לאומי, עלותה לא מיועדת לדבר הזה למיטב הבנתי.
מיקי לוי: עלותה היא גם עשרות מונים פחות מעלות מדריכה.
מיקי לוי: האם הבנות הלכו כמדריכות לקייטנות השלטון המקומי?
<ידעיה לוין: אני חושב שלא, אבל אין לי מושג.
מיקי לוי: אני שואל אתכם, את הרשות.
מיקי לוי: האם למיטב ידיעת
מיקי לוי: כם הלכו בנות השירות הלאומי לקייטנות של השלטון המקומי, של החברה הכלכלית?
<מוטי אלמליח: למיטב ידיעתנו, לא.
<מוטי אלמליח: אנחנו לא יודעים על דבר כזה.
<ידעיה לוין: אני העליתי נקודה אחרת לחלוטין.
<ידעיה לוין: בנות שסיימו את הקייטנות, היו במהלך יולי בקייטנות וצריכות גם כן להתנדב באוגוסט ובאוגוסט יש פחות מקומות שמפעילים.
<ידעיה לוין: הן לא יכולות להיכנס בדרך כלל לגוף מפעיל כזה או אחר כי הוא לא רוצה אותן.
אלי אלאלוף: מה ההצעה?
<נעה בן שבת: אבל יש להן חופשה, לא?
<ידעיה לוין: ההצעה היא שתהיה דרך שהגוף המוכר לטווח קצר, כדי שמתנדבות יוכלו להשלים התנדבות, תהיה לו יכולת להפעיל מתנדבות.
<דרור גרנית: אבל מה לעשות?
<ידעיה לוין: מדברים על סדר גודל של עד חודש.
<דרור גרנית: אבל מה הן יעשו שם?
<דרור גרנית: מה הן יעשו אצלכם?
<דרור גרנית: אתם גוף שהתפקיד שלו הוא להשים מתנדבות ולספק להן את השירותים.
אלי אלאלוף: אפשר שאלות פשוטות?
אלי אלאלוף: מה יעשו בחודש הזה?
<ידעיה לוין: הן יכולות לעשות הרבה דברים, החל מעבודה בעזרה להכנה של שנה הבאה בקטע האדמיניסטרטיבי, דרך כל מיני פעילויות שקשורות בהדרכה.
<ידעיה לוין: אנחנו עושים סמינר, אז עזרה בסמינר.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, פעילויות כאלה ואחרות.
אלי אלאלוף: נראה לי טוב מאוד להפעיל אותן.
שולי מועלם-רפאלי: מדובר רק על מי שצריכה להשלים.
אלי אלאלוף: אני מבקש שנסכם את זה.
אלי אלאלוף: אם מתנדבים צריכים להשלים את התקופה שלהם בעבודה בגוף מבוקר, בתחומים, כמה שיותר קרוב לתחומים המאושרים, טוב מאוד.
אלי אלאלוף: אני מציע שזה לא יהיה יותר מחודש.
<נעה בן שבת: אולי צריך אישור של הרשות.
אלי אלאלוף: בהסכמת הרשות.
אלי אלאלוף: תפסיקו להסתכל על כולם בחשדנות מוגזמת.
<נעה בן שבת: בעצם הרשות תהיה רשאית לאשר הפעלה של מתנדבת לשם השלמת שירות.
אלי אלאלוף: אל תשכחו שבין היתר המתנדבים והמתנדבות לומדים מהניסיון שהם צוברים בכל אחת מהתחנות האלה.
שולי מועלם-רפאלי: גם אם הם לא ישלימו שנה, יצא שכרנו בהפסדנו.
<יעקב עמר: אסור לפגוע בבנות האלה.
<יעקב עמר: הבנות האלה צריכות להשלים את השנה.
אלי אלאלוף: כדאי שישלימו את השנה כי אחרת יאבדו את כל הזכויות שלהן.
<ידעיה לוין: מצוין.
<נעה בן שבת: אם זה כפוף לאישור הרשות אבל הרשות תצטרך לראות שזה לא נעשה כשיטה.
שולי מועלם-רפאלי: הרי ממילא יש נוהל כזה.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא זר לכם הדבר הזה.
אלי אלאלוף: לדעתי זה רק טוב.
אלי אלאלוף: עבדו בשטח, נגעו בכל הדברים הקשים.
אלי אלאלוף: מיקי, אתה החשדן מספר אחד.
מיקי לוי: נציג משרד המשפטים ולא אני.
אלי אלאלוף: הוא לא בא להחליף אותך אלא רק לייעץ לך.
שולי מועלם-רפאלי: הוא בעד להשאיר עיקר עיסוקו.
שולי מועלם-רפאלי: אם מקבלים את עמדת המשרד - - -
מיקי לוי: זאת לא הייתה דעתו.
אלי אלאלוף: אדוני, אני רוצה לעמוד בהבטחה שלי.
אלי אלאלוף: ביקשת להעלות מספר נקודות.
מיקי לוי: אני העליתי את הכול.
מיקי לוי: השר בא לשמוע אותי.
מיקי לוי: אני שאלתי אותו למה הוא לא הזמין אותי ביום רביעי והוא אמר שלא מצא לנכון.
אלי אלאלוף: היות והזכרת מי אמר את זה, אני הזמנתי אישית.
אלי אלאלוף: מותר לשר להזמין.
מיקי לוי: זה מנדט שנתון לו.
אלי אלאלוף: אדוני השר, אם הוא רוצה לתקן, יכול לתקן.
אלי אלאלוף: אני לא אפגע אם הוא יזמין אותך.
אורי אריאל: החוק הזה שתחילתו לפני כשמונה שנים, אני רוצה להודות למי שהחלו בו.
אורי אריאל: חכמים אומרים שהמלאכה נקראת על שם גומרה.
אורי אריאל: מי שגומר, אומרים שהוא עשה למרות שקודמיו עסקו בעניין.
אורי אריאל: אני מבקש להודות לך, חבר הכנסת אלי אלאלוף, על המאמץ כולל בפגרה ולחברי הכנסת הנוספים שנמצאים כאן ואלה שהיום לא כאן אבל היו בישיבות אחרות.
אורי אריאל: בסך הכול יש כאן "מפעל" או דבר שלדעתי הוא לתפארת מדינת ישראל והוא אכן ראוי לחוק ולא להיות תלוי בחלק בביטוח הלאומי וחלק פה וחלק שם אלא באמת להביא את זה לדבר מוסדר, לחוק שאתם עוסקים בו.
אורי אריאל: לא אני יזמתי אותו אלא נדמה לי שיזם אותו הרב הרשקוביץ שהיה שר המדע בזמנו והיה אחראי על כך ואחריו המשיך השר אורי אורבך זכרונו לברכה, הזכור לטוב.
אורי אריאל: אנחנו ממשיכים ובאמת אני חושב שהמשימה, ואני מקווה שנזכה במושב החורף, להעביר את החוק הזה בראשותך ולהביא את המוסד הכול כך חשוב הזה והגדול והתורם למציאות יותר מוסדרת ויותר טובה.
אורי אריאל: לפי דעתי זה ישרת אותנו בהגדלה לאורך השנים הבאות וזה יוכל גם להתרחב במספר המתנדבים המתנדבות וגם ברוחב האנושי, מבחינת יהודים, ערבים, דרוזים, כולם.
אורי אריאל: אני חושב שנוכל להגיע, ככל שהתקציב יאפשר לנו, ליותר מספרים.
אורי אריאל: אני חושב שיותר ויותר מבינים את החשיבות של המתנדבים גם למדינה וגם למתנדבים עצמם.
אורי אריאל: כולם נשכרים באופן מאוד משמעותי.
אורי אריאל: אני רוצה להיות ברור.
אורי אריאל: מבחינתי – אמרתי את זה בתחילת הדרך, באמצע הדרך ואני אומר את זה גם עכשיו – צריכה להיות שקיפות של מאה אחוזים, בקרה של מאה אחוזים.
אורי אריאל: אני לא מתכוון להרחיב על זה כי בעיני זה הדבר הכי פשוט.
אורי אריאל: אני אישית מפרסם את לוח הזמנים שלי ואני חושב שאני יותר מהשקופים ואולי לא.
אורי אריאל: אני לא בתחרות עם אף אחד אבל ברור לי ואלה דברים שהם א'-ב' של העניין ואני מקווה מאוד שנוכל לפתח את הארגון, את הרשות, יחד עם כל הגופים שחלקם כאן וחלקם לא כאן וכמובן יחד עם משרדי הממשלה האחרים.
אורי אריאל: יש כאן בעצם שיתוף פעולה רחב של משרדים שונים, הרבה מאוד משרדים, שחלקם הם שותפים בהפעלה ממש וחלקם מקבלים שירות.
אורי אריאל: בעצם כל הממשלה כאן בפנים בצורה כזאת או אחרת.
אורי אריאל: אני מאמין שזה אחד הדברים היפים ואם יש עוד משרד שעוד לא לוקח חלק או לא בפנים, צריך להכניס אותו ולהביא את זה לדבר שנותן שירות גדול למדינה.
אורי אריאל: אני רוצה לסיים בעניין של אותם צעירים וצעירות שהם יותר מוגבלים בחברה הרגילה שלנו.
אורי אריאל: אני חושב שנעשה כאן שינוי משמעותי של הרשות בשיתוף פעולה עם האוצר ועם אחרים, לתת להם הזדמנות שמגיעה להם לפני אחרים.
אורי אריאל: אני רוצה להדגיש את זה.
אורי אריאל: זה לא מגיע להם כמו לאחרים אלא מגיע להם לפני אחרים בגלל הקשיים המיוחדים, בגלל שהרבה שנים הם היו במינונים יחסית מאוד נמוכים.
אורי אריאל: עכשיו זה מאוד השתפר אבל יש עוד הרבה מקום לשיפורים.
אורי אריאל: אני חושב שמי שהרבה זמן לא היה כמו אותם בנים ובנות שהם מוגבלים, כל אחד וסיבותיו עמו, וכולל ציבורים שלא היו.
אורי אריאל: אני מכיר טוב בשנה וחצי האחרונות את החברה הבדואית בעיקר בדרום, לא בצפון ואלה שני עולמות.
אורי אריאל: שם יש חסר גדול ואני חושב שכניסה מסיבית, מתוכננת, הייתי אומר מוגברת, תעשה טוב לכולנו.
אורי אריאל: לא להם אלא לכולנו, למדינה.
אורי אריאל: לכולנו וכמובן גם להם.
אורי אריאל: זאת הנחייתי ואני מקווה מאוד שנוכל לממש את הדברים האלה ולהכפיל את כמות המשרתים בצורה יותר טובה.
אורי אריאל: שוב, תודה לכל העוסקים במלאכה ולחברי הכנסת שבסוף מביאים את זה לתוצאה יותר טובה.
אורי אריאל: את חלקכם אני לא אראה, אז שנה טובה וגמר חתימה טובה.
אלי אלאלוף: הרבה חוקים עוברים דרך השולחן הזה והוועדה.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין שלא הייתה מעורבות של שר בכל החוקים כמו המעורבות שלך האישית במקרה הזה.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת דוגמה נהדרת והתייחסות לחוק שהוא בעייתי כי הוא מתחיל מאפס.
אלי אלאלוף: בעצם לא היה חוק וכאן אנחנו מייצרים חוק ולכן הוא גם מקום לוויכוח לא קטן בין החברים וזה גם החלק היפה.
אלי אלאלוף: ברגע זה אנחנו רק שלושה חברי כנסת, חוץ ממך, אבל כל הבוקר היו כאן עוד חברי וחברות כנסת.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה חוק שהוא מאוד מעניין.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין שכל השותפים שהם לא חברי כנסת, כל הכבוד להם.
אלי אלאלוף: הם באים ומתמידים והם בייצוג הגבוה ביותר.
אלי אלאלוף: אני חושב שאנחנו מקדמים חוק שבסוף יהיה טוב גם שאנחנו יודעים שבהמשך ניתן לתקן את החוק.
אלי אלאלוף: כמו שאמרת, אני חושב שזה חוק שבאמת המשרדים, גם לא אלה שאמורים להפעיל אותו כמו משרד המשפטים, נציגי משרד האוצר על המרכיבים השונים שלו, משתתפים בדיונים בצורה מאוד ערנית ומאוד מחייבת.
אלי אלאלוף: אני חושב שזאת דוגמה לחוק שאמור לשרת, כפי שאמרת, מטרה לאומית עליונה אמיתית.
אלי אלאלוף: אני באמת מודה לך אדוני השר ומודה לכל החברים בנוכחותך.
אלי אלאלוף: יש כאן אווירה – גם אם לפעמים מתקיים ויכוח ער, לא הייתי אומר סוער אלא אולי קצת כשמישהו מגיע אבל הוא זמני ולא קבוע בוועדה וגם אתו אנחנו מסתדרים – ואני חושב שזאת דוגמה טובה לחקיקת חוק חדש במערכת של הכנסת.
<ענבר הרשקוביץ: השר, באישור הוועדה, רשאי לקבוע תנאים נוספים לאישור גוף מפעיל לשם הבטחת ביצוע השירות באופן מיטבי ושמירת טובת המשרתים בשירות לאומי או בשירות קהילתי, בהתחשב, בין השאר, בסוגו ובתחום פעילותו, ובהוראות הדין החלות על גוף מפעיל לפי תחומי השירות שבהם הוא פועל, ובכלל זה בענייניים אלה:
<ענבר הרשקוביץ: היחס בין היקף הפעילות בתחומי השירות כאמור בסעיף קטן (ד)(1), לבין כלל הפעילות של הגוף המפעיל ואופי הפעילות האחרת של הגוף המפעיל.
<ענבר הרשקוביץ: מספר המועסקים בגוף המפעיל, מספר הפעילים בו ומספר מקבלי השירות ממנו.
<ענבר הרשקוביץ: שכרם של נושאי משרה בגוף המפעיל, בהתחשב במאפייניו, לרבות המחזור הכספי שלו והיקף מקבלי השירות ממנו.
<ענבר הרשקוביץ: מספר המתנדבים שגוף מפעיל רשאי להפעיל, לרבות בהתחשב בהיקף פעילותו ובפריסתה, ובאוכלוסייה המטופלת.
<ענבר הרשקוביץ: מאפייני הפעילות של גוף מפעיל שאינו רשות ציבורית, היקף האוכלוסייה הנהנית מהשירותים שהגוף האמור מעניק, הפיקוח הקיים על הפעילות ועמידתו של הגוף בתנאים מקובלים לגופים מסוגו.
<ענבר הרשקוביץ: היה למנהל ספק אם מבקש אישור עומד בתנאים שנקבעו לאישור גוף מפעיל לפי סעיף זה, רשאי הוא להתייעץ בעניין זה עם המועצה.
<ענבר הרשקוביץ: המנהל רשאי לתת אישור גוף מפעיל לפי סעיף זה לתקופה שלא תעלה על חמש שנים, ורשאי הוא להאריך את תוקפו של האישור לתקופות נוספות.
שולי מועלם-רפאלי: אם כן, אנחנו מתכנסים לחמש שנים.
<נעה בן שבת: כל פעם יש לנו מספרים אחרים אבל כאן - - -
<יואב ארבל: זה גוף מוכר.
<יואב ארבל: כאן מדברים על גופים מפעילים.
<יואב ארבל: אנחנו באופרציה אחרת.
שולי מועלם-רפאלי: אבל קודם הדיבור היה שננסה להסתנכרן.
אלי אלאלוף: לכן הבאנו לחמש.
אלי אלאלוף: יותר קרוב לתכנית החומש או תכנית העבודה של ארבע שנים.
<ענבר הרשקוביץ: בלי לגרוע מהוראת סעיף קטן (ה) וסעיף 59, השר רשאי, בהתייעצות עם המועצה, אם מצא כי הדבר נדרש לשם הקצאה יעילה לתועלת הקהילה, החברה והמדינה, ובשים לב לסדרי העדיפות הממלכתיים, לקבוע מבחנים ואמות מידה להקצאה או להגבלה של תקנים ושל סוגי תקנים להפעלת מתנדבים בגופים מפעילים שאינם רשויות ציבוריות.
<יואב ארבל: הערה קטנה לגבי סעיף קטן (ז).
<יואב ארבל: המצב כיום, לפי התקנות, הוא שגוף מפעיל שמקבל אישור כגוף מפעיל, הוא בעצם יכול לשמש כגוף מפעיל עד שמתברר אולי שהוא לא עומד בנהלים אבל בעצם ההכרה, האישור היום הוא לצמיתות.
<יואב ארבל: כך גם היה המצב בהצעת החוק.
<יואב ארבל: אנחנו מבינים את הרציונל בהגבלה מסוימת של האישור.
<יואב ארבל: אנחנו כן רוצים להסב את תשומת לבה של הוועדה.
<יואב ארבל: מדובר על אלפי גופים, היום מעל 5,000 ו-6,000 גופים.
<יואב ארבל: אנחנו לא בטוחים שאנחנו נצליח כל חמש שנים לעשות בדיקה מחדש של כולם.
<יואב ארבל: אנחנו כן יכולים ודאי לעשות פיקוח רציף כל הזמן ולבדוק שהגופים עומדים, אבל אנחנו כן מבקשים שהאישור האקטיבי יהיה פעם בעשר שנים ולא פעם בחמש שנים כדי שנוכל לעמוד במשימה.
<נעה בן שבת: עד פעם בעשר שנים.
<יואב ארבל: זה בנוסף כמובן על הפיקוח הרציף שלנו לוודא שהגופים עומדים בכללים.
<יואב ארבל: הרי כל הזמן אנחנו מפקחים, בודקים ומוודאים שהגופים עומדים בכללים.
אלי אלאלוף: יש אפשרות שהגוף המוכר יהיה זרוע הביצוע של הפיקוח על הגוף המפעיל?
שולי מועלם-רפאלי: הוא עושה את זה יחד עם הרשות.
<נעה בן שבת: השאלה אם לא צריך שהרשות גם תראה את הגוף המפעיל ותבדוק אותו פעם בכמה שנים.
אלי אלאלוף: הוא אומר שמדובר ב-5,000 גופים.
<יואב ארבל: בין אישור לאישור אנחנו ודאי נשתמש גם בגופים המוכרים שיסייעו לנו בבדיקה, אבל הבדיקה של הרשות עצמה, לא באמצעות הגופים המוכרים, אני חושב שפעם בעשר שנים יכולה להספיק.
אלי אלאלוף: אבל הוא לא יכול להסתמך על הבדיקות של הגוף המוכר?
שולי מועלם-רפאלי: יש היום 6,800 גופים מפעילים.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת שפעם בחמש שנים צריך יהיה לאשר כל כך הרבה גופים.
<יואב ארבל: זה ישבית מערך שלם.
<קריאה: איך אתה עושה את זה היום?
<דוד שלמה פלבר: באמצעות הגוף המוכר.
<נעה בן שבת: אבל היום, ברגע שגוף קיבל אישור גוף מפעיל, הוא מפוקח אבל הוא לא נבדק שוב ולא בודקים שוב את השאלה אם הוא בכלל יכול להיות גוף מפעיל.
שולי מועלם-רפאלי: את אומרת שלא כדאי לחכות לעשר שנים.
<נעה בן שבת: אז הרשות לא פוגשת אותו.
<נעה בן שבת: מי שפוגש אותו, אלה הם הגופים המוכרים.
<יואב ארבל: אנחנו לוקחים מאוד ברצינות את הנושא של אישור הגופים המפעילים.
<יואב ארבל: יש אצלנו ועדה.
<יואב ארבל: הוועדה ממליצה למנהל הרשות והוא מקבל את ההחלטה.
<יואב ארבל: צריך לחשוב רק על אופרציה של לקחת 6,800 גופים ולהעביר אותם בוועדה.
<יואב ארבל: זאת אופרציה לא פשוטה ולכן אנחנו אומרים שאת זה אנחנו נרווח.
<יואב ארבל: בין לבין כמובן שנשת
<יואב ארבל: מש בגופים המוכרים לצורך הפיקוח השוטף כדי לוודא שהם עומדים בכללים.
<דרור גרנית: הם לא צריכים להסתנכרן עם חמש השנים של החומש עם הגופים המוכרים.
שולי מועלם-רפאלי: לכן הוא הציע עשר שנים.
<יואב ארבל: אם אתה נותן עכשיו הוראות מעבר לכל הגופים המפעילים, הרי בתוך שנתיים יבואו כולם.
אלי אלאלוף: הרשות צריכה להתבסס על הביקורת של הגוף המוכר ובמקרים חריגים היא יכולה לדרוש או להרשות לעצמה לקיים בעצמה בקרה מיוחדת.
<נעה בן שבת: חוץ מזה, מרגע שגוף קיבל פעם אחת אישור כגוף מפעיל, האם מאז הרשות רוצה פעם בכמה שנים לעמוד ולשאול את עצמה האם בכלל הוא יכול להיות גוף מפעיל.
אלי אלאלוף: אבל באמצעות הגוף המוכר.
<נעה בן שבת: זה אומר שאף פעם הוא לא חוזר ושואל את עצמו האם עדיין הגוף הזה שהכרתי בו לפני עשרים שנים, הוא גם רוצה לבדוק ולראות מחדש האם הוא עומד בתנאים.
מיקי לוי: אם כן, מה הבקרה שיש לנו?
אלי אלאלוף: יש לך בקרה באמצעות הדוחות שלהם.
<מוטי אלמליח: יש בקרים שמגיעים לכל גוף מפעיל.
<נעה בן שבת: אבל באופן מדגמי.
<נעה בן שבת: אחת לכמה שנים.
<מוטי אלמליח: הם מגיעים.
<מוטי אלמליח: נכון להיום הם מגיעים אחת לשנה.
<מוטי אלמליח: חברת הבקרה שלנו, יש לנו בין עשרה ל-14 בקרים שהם כל היום מסתובבים בשטח.
<נעה בן שבת: והם מגיעים כל שנה, אבל הם בודקים את הפעילות השוטפת.