GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אשל ארמוני: קודם כל, אני אפתח ואומר שנכון לאתמול, יש בתור של משרד השיכון 671 קשישים שממתינים למגורים של גיל זהב ולעומת זאת, נכון להבוקר, הוצג לי הסטאטוס של פרויקט שאנחנו עושים במשותף עם הסוכנות היהודית, באמצעות חברת עמיגור, שבסופו של דבר יביא ליותר מ- 2,600 יחידות דיור, לגיל הזהב.
<אשל ארמוני: אז אני חושב שכשאנחנו מסתכלים על המצב – ואני לא יכול להגיד דברים דומים בהכרח לגבי הדיור הציבורי בכללותו – אבל לגבי גיל הזהב, נראה לי שאנחנו נמצאים במצב שבו נוכל להביא לפתרון טוב שיצמצם את ההמתנה למינימום.
טלי פלוסקוב: סליחה, אדוני המנכ"ל, אני רוצה עוד פעם לחזור על המספרים.
טלי פלוסקוב: בונים 2,600 יחידות, בתור שלכם יש 671 קשישים שממתינים.
<אשל ארמוני: נכון.
טלי פלוסקוב: זה אומר שכל הקשישים שנמצאים בתור שלך, יקבלו דיור ציבורי במסגרת אותם 2,600 יחידות דיור שאתם בונים?
<אשל ארמוני: אני הייתי אומר, מכיוון שאדם זקוק לדיור באזור מגוריו, ומכיוון שלא בחנתי את ה- 671, אחד אחד, לעומת הפרויקטים, אז אני לא יודע להגיד שכל ה- 671.
<אשל ארמוני: אבל אני יכול להגיד שהרוב המוחלט בוודאי יקבל דיור חדש במקום שהוא מיועד ומראש הוא נבנה לגיל הזהב.
<אשל ארמוני: הוא מותאם עם כל הדברים הנוספים שחשובים מאוד כדי לייצר קהילה, כדי לענות גם על הצרכים החברתיים.
<אשל ארמוני: אני חושב שטוב אנחנו עושים כשאנחנו מסתכלים על האתגר הזה של לייצר לא רק דירה, אלא לייצר קהילה ולכן אני אומר: בעניין הזה אני אופטימי.
<אשל ארמוני: אני לא מדבר על איזה שהן תוכניות באוויר, אני לא מדבר על משהו שאולי יקרה, אני מדבר על תוכנית שנחתמה כבר לפני כמעט שנה, שהאוצר התחייב לתת כספים ושהסוכנות היהודית התחייבה לתת קרקע וכסף שמגיע מתרומות ותוכנית עבודה של אחד המנכ"לים אולי המעולים שנמצאים בשירות הציבורי, יובל פרנקל, בכל זאת, למרות שלא אומרים שבחו של אדם בפניו.
טלי פלוסקוב: אני מצטרפת, זה בסדר.
<אשל ארמוני: בזמן מאוד קצר, הוא ידע להעמיד – ותיכף נראה לכם הדמיות – של בניינים מתוכננים שלחלקם כבר יש היתרים.
<אשל ארמוני: אנחנו נראה בטווח הזמן הקצר גם תחילת עבודה ולמעשה מימוש של הפרויקט הזה ואני חושב שבעניין הזה, באמת יש פה בשורה ויש פה פתרון ואני אומר את זה בתחילת דבריי, כי בוודאי שלא הכול מאה אחוז ובוודאי שיש עוד דברים שצריכים להשתפר, אבל כשאני מסתכל בתור מנכ"ל על פתרונות שהם פתרונות אסטרטגיים לעומת פתרונות טקטיים, יש פה פתרון אסטרטגי.
<אשל ארמוני: ולכן, אני חושב שבעניין הזה, יש בשורה ועכשיו אולי טיפה נספר לכם גם על הדברים האחרים שאנחנו עושים ונראה לכם טיפה תמונות ואולי אורה תמשיך פה ורונן ואני נשלים.
<מיכאל בן ישי: לגבי המספרים של 671.
טלי פלוסקוב: רגע, רגע, רגע.
טלי פלוסקוב: יש בוועדה הזאת כללים, רגע.
טלי פלוסקוב: כרגע, כשמישהו מדבר, אף אחד לא מתערב.
טלי פלוסקוב: יש לך שאלות – תרשום לך, כשיגיע הזמן, אני אתן לך אופציה לשאול.
טלי פלוסקוב: כן, מי מגיש לנו?
<אשל ארמוני: אני רק, לפני, באמת אני רוצה לציין שההסתכלות על המימד החברתי בתוך העבודה של משרד הבינוי והשיכון, זה עוגן מרכזי בתפישת העולם של השר, שבא ושם את השיכון, קודם כל החזיר את השם של השיכון, השם של המשרד, תפישה חברתית שבאה לידי ביטוי בכמה וכמה תוכניות, שיקום שכונות וכו', אבל זאת אחת התוכניות המרכזיות שסגרנו אותן בתחילת הדרך ואני מאוד מקווה שבקדנציה הזאת כבר נזכה לראות תוצאות.
טלי פלוסקוב: אני מאוד אשמח.
טלי פלוסקוב: אני לא יודעת מי מכם, אבל אני מאוד אשמח לגבי התוכנית הזאת לקבל פחות או יותר לוח זמנים.
טלי פלוסקוב: אנשים נמצאים כאן ומחכים לדיור.
טלי פלוסקוב: כבר שנה אנחנו שומעים על התוכנית הזאת.
טלי פלוסקוב: מאוד נשמח לדעת מתי.
יוליה מלינובסקי: האנשים שיושבים פה, הם לא יהיו זכאים לדיור הזה, טלי.
<רונן כהן: יהיוז כאים, יהיו.
טלי פלוסקוב: את אומרת שהם לא יהיו?
טלי פלוסקוב: אז אני לא רוצה שזה יהיה.
<רונן כהן: יהיו, יהיו זכאים.
יוליה מלינובסקי: בואו עם הבשורות, קצת נמתין, כי אין פה בשורה.
טלי פלוסקוב: אומרים לנו משהו אחר, אז בואו נשמע.
<רונן כהן: זה מיועד גם לעולים.
יוליה מלינובסקי: אוקיי, בואו נשמע את הפרופורציות.
טלי פלוסקוב: אני מבקשת לבדוק אם אני מבינה נכון.
טלי פלוסקוב: מתוך 2,600 גם אם ייתנו את כל הדירות, גם אם ייתנו את כל הדירות ל- 671, עדיין נשאר 2,000 דירות, שהדירות האלה ילכו לזכאים ממשרד הקליטה?
<רונן כהן: בוודאי.
טלי פלוסקוב: כולם?
יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשמוע את זה ממנכ"ל משרד הקליטה.
<אשל ארמוני: לא, זה חלק מההסכם.
יוליה מלינובסקי: זה רק למשרד הקליטה, 2,000 הדירות האלו?
<רונן כהן: מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון אומר כן.
<אשל ארמוני: רגע, שנייה.
<אשל ארמוני: בואו נציג את המצגת קודם כל.
טלי פלוסקוב: לא לא, תן לה תשובה.
טלי פלוסקוב: יש לך 2,600.
טלי פלוסקוב: 600 יש לך זכאים מהתור שלך.
טלי פלוסקוב: נשארו לך עוד 2,000 דירות.
טלי פלוסקוב: בחשבון פשוט, מה עם 2,000 הדירות האלו?
<אשל ארמוני: אז אני אומר.
יוליה מלינובסקי: זה כבר טוב.
טלי פלוסקוב: רגע, בוא נשמע, בואו נשמע.
<אשל ארמוני: אז אני אומר: בהחלט.
<רונן כהן: הדירות האלה מיועדות לעולים ולוותיקים.
<אשל ארמוני: בוודאי.
<רונן כהן: זה חלק מההסכם.
טלי פלוסקוב: שנייה, אבל זה חשוב מאוד.
טלי פלוסקוב: אז מה, יגיעו זכאים אחרים?
<רונן כהן: לעולים ולוותיקים, ההסכם הזה גובש יחד ובשיתוף של משרד הקליטה, בידיעה.
טלי פלוסקוב: האם בהסכם רשום לאן ילכו כל יחידות הדיור שיישארו אחרי התור של משרד הקליטה?
<רונן כהן: ההסכם הזה אומר שהדירות האלה ישמשו זכאים עולים ו-ותיקים.
טלי פלוסקוב: אתה לא ענית לי לשאלה.
טלי פלוסקוב: רגע, רבותיי, שנייה.
טלי פלוסקוב: לא קיבלנו עדיין תשובה.
טלי פלוסקוב: בוא נשמע את המנכ"ל.
טלי פלוסקוב: אנחנו נחזור לזה.
<אשל ארמוני: אני רוצה להגיד משהו.
טלי פלוסקוב: הנה, מנכ"ל משרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: רבותיי, בואו ננסה להתנהג כמו שצריך, אנחנו נמצאים בכנסת ונמצאים פה שני מנכ"לים, בואו ניתן להם זכות תגובה.
טלי פלוסקוב: מנכ"ל משרד הקליטה רוצה גם להגיד לנו משהו.
<חביב קצב: תיאום העבודה בינינו לבין משרד השיכון, שכל פתרונות הדיור לדיור מוגן הם משותפים גם לעולים וגם לזכאים, נקודה ואם למשרד הבינוי והשיכון יש רק 671 או עד שהדירות תהיינה מוכנות לאכלוס, אולי יהיו 700 אולי יהיו 500 או יהיו 900, זה תלוי באותם נתונים שיהיו אז, יתרת הדירות אמורות לעבור למשרד העלייה והקליטה.
טלי פלוסקוב: אוקיי, אוקיי.
יוליה מלינובסקי: יופי, קיבלנו תשובה.
טלי פלוסקוב: יש תשובה, יש תשובה.
טלי פלוסקוב: בואו נמשיך עם המצגת.
יוליה מלינובסקי: מה טווח הזמן?
יוליה מלינובסקי: למתי?
טלי פלוסקוב: תרשמו שאלות, בבקשה, כי אחרת אנחנו לא נצא מזה.
יוליה מלינובסקי: לא, אין לי סבלנות, כי אני צריכה לרוץ בשתיים לוועדה אחרת ואני רוצה לקבל תשובות.
<אשל ארמוני: אז גם אם אין לך סבלנות.
יוליה מלינובסקי: חברי כנסת יכולים.
<אשל ארמוני: עם כל הכבוד.
<אשל ארמוני: מה, אין לך סבלנות, את צריכה.
טלי פלוסקוב: אדוני המנכ"ל.
<אשל ארמוני: לא, אבל סליחה.
<אשל ארמוני: אנחנו באנו להציג, לך אין סבלנות.
טלי פלוסקוב: אדוני המנכ"ל, אני אגיד לך משהו.
טלי פלוסקוב: בוועדות הכנסת, אנחנו נותנים זכות דיבור לחברי הכנסת ויוליה מלינובסקי היא חברת כנסת, אנחנו נצטרך גם לשמוע אותה.
טלי פלוסקוב: אם את רוצה למהר, תגידי לי, אני אמצא לך זמן כמה שיותר מהר.
טלי פלוסקוב: בבקשה, אדוני המנכ"ל.
טלי פלוסקוב: הצטרף אלינו חבר הכנסת נחמן שי.
<אורה דואק: פרויקט בתי דיור גיל הזהב הוא פרויקט שיצא לדרך בתחילת שנות ה- 90, עם גל העלייה ההמוני מברית המועצות, כאשר הגיעו מיליון עולים, מתוכם היו 13% קשישים.
<אורה דואק: היו חייבים למצוא להם פתרונות ואז המשרד בנה והסב אלפי יחידות דיור למתן פתרונות.
<אורה דואק: כמה?
יוליה מלינובסקי: כמה יחידות דיור המשרד בנה לעולים חדשים?
טלי פלוסקוב: יוליה, אני לא יכולה ככה.
טלי פלוסקוב: תני להם להציג, תרשמי, אחר-כך אני אתן לך את זכות הדיבור.
<אורה דואק: המשרד בנה 62 מבנים, שבהם 5,266 יחידות דיור, כאשר עלות של כל בית דיור כזה, של 100 יחידות בממוצע, עלה 35 מיליון במונחי 1990.
<אורה דואק: בנוסף, הוסבו ושודרגו, יחד עם הסוכנות היהודית, עמיגור ועמידר, עוד 6,500 יחידות דיור.
<אורה דואק: בסך-הכול כ- 11,700 יחידות.
<אורה דואק: הבתים האלה, בבתים האלה יש דירות, שליש מהדירות – מיועדות לזוגות ולכן הן בנות שני חדרים ושני-שליש הן בנות חדר, שמיועדות ליחידים.
<אורה דואק: מי זכאי להיכנס לבית דיור גיל הזהב?
<אורה דואק: זה זכאי שהוא חסר דירה - - -
טלי פלוסקוב: רגע, רגע, זה חשוב מאוד, אני רוצה לשמוע.
טלי פלוסקוב: את עכשיו מדברת על הקריטריונים לקבלת דיור לקשישים, בדיור ציבורי, בין קשישים, במשרד השיכון?
טלי פלוסקוב: איפה זה?
טלי פלוסקוב: יש לי את זה במצגת או שאת מקריאה?
<אורה דואק: זה מופיע פה, כן.
<אורה דואק: קשישים חסרי דירה, עצמאים בתפקודם, המתקיימים מקצבאות זקנה עם תוספת השלמת הכנסה מביטוח לאומי.
טלי פלוסקוב: שנייה, אני עוצרת אותך.
<חביב קצב: זה אותם קריטריונים של העולים.
טלי פלוסקוב: זה מה שרציתי להבין.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, יש לנו אותם הקריטריונים ולא בכדי אני שואלת.
טלי פלוסקוב: הרבה פעמים, כשאני פונה לאנשים ותאמינו לי, לא לאנשים שלא מתעסקים בדיור הציבורי, אני אומרת – איך ייתכן מצב שבתור של משרד השיכון יש לנו 2,700 איש, מתוכם אני מבינה 671 קשישים, ובתור של משרד הקליטה יש לנו 27,000?
טלי פלוסקוב: אתה בטח תתקן אותי איזה חלק מתוכם הם קשישים.
<חביב קצב: 50,000.
טלי פלוסקוב: מה זה 50,000?
טלי פלוסקוב: 50,000.
טלי פלוסקוב: כמה קשישים?
<חביב קצב: 50,000 קשישים.
טלי פלוסקוב: 50,000 קשישים.
<חביב קצב: מה שאורה אומרת, טלי, חברת הכנסת טלי.
טלי פלוסקוב: רגע, אני חייבת לסיים את המשפט הזה.
טלי פלוסקוב: ומה אומרים לי?
טלי פלוסקוב: כי במשרד הקליטה יש להם תנאים קצת יותר גמישים ולכן התור שם יותר ארוך.
טלי פלוסקוב: לא סתם אני אומרת את זה, רבותיי.
<חביב קצב: אני אומר – הזכאות לקשישים ופתרונות דיור, עולים ואחרים הן אותן הזכאויות.
טלי פלוסקוב: יופי, קיבלנו תשובה נוספת.
<חביב קצב: זה אחד.
<חביב קצב: שתיים, ברור שמשרד הקליטה יש לו יותר זכאים, כי הגיעו יותר עולים.
<חביב קצב: מטבע הדברים, הזכאות הזאת היא זכאות מאוד מצומצמת, כי היא מדברת גם על אנשים חסרי דירה.
<חביב קצב: כמה יש ותיקים קשישים, שהם חסרי דירה והם מתקיימים מקצבת קיום של ביטוח לאומי פלוס השלמת הכנסה?
<חביב קצב: אם אני לא טועה, יש כ- 2,000 כאלה.
טלי פלוסקוב: אז איך אתם מסבירים ואני עכשיו שואלת שאלה, לפני שתמשיכו, שהחלוקה היא הפוכה?
<חביב קצב: סליחה, תני לי בבקשה להשלים.
<חביב קצב: בבקשה.
<חביב קצב: משרד הבינוי והשיכון נותן סיוע בשכר דירה לקבוצה כזאת, שעונה על הגדרה כזאת, ל- 64,000 יחידות משפחתיות.
<חביב קצב: 64,500, אם אני לא טועה, רונן יתקן אותי, יחידות קשישים, זוגות ויחידים, העונים על ההגדרה הזאת שאורה אמרה אותה עכשיו, הם מקבלים סיוע מוגדל, סיוע בשכר דירה ממשרד הבינוי והשיכון.
<חביב קצב: לכאורה, כולם זכאים.
<חביב קצב: אבל לא כל קשיש, וזה בדיוק מה שהתחיל להגיד אשל, לא כל קשיש שהוא עונה על הקריטריון הזה, הוא רוצה פתרון דיור.
<חביב קצב: אחד רוצה דווקא ליד הבן שלו ביישוב מסוים ואין שם פתרון, השני רוצה להמשיך לחיות עם הילדים והמשפחה שלו.
<חביב קצב: לא כולם עונים על ההגדרה הזאת, כי מטבע הדברים, כל בן-אדם רוצה ומנהל את החיים שלו ביחד עם המשפחה שלו.
<חביב קצב: אז אנחנו באנו ואמרנו – על-פי הנתונים הסטטיסטיים, על-פי סקר שעשינו, כ- 50% מכלל הזכאים, מעוניינים בפתרון דיור מוסדי.
<חביב קצב: זאת אומרת שהמדינה תיתן להם את הפתרון ואז אנחנו אמרנו – אם יש היום, בהגדרה של העלייה, 50,000 עגול, 49,900, 49,800, 50,000 יחידות משפחתיות מקבלות את הסיוע בשכר דירה, שעונים על הגדרה כזאת, ויש עוד 14,000 אחרים שחלקם, כ- 12,000 עלו מחבר העמים בשנת 89 ואילך ועוד כ- 2,000 ותיקים, המספרים מעוגלים, אלה הנתונים, אני מקווה שאינני טועה בנתונים, רונן.
<רונן כהן: אם אתה טועה, אתקן אותך.
<חביב קצב: בדיוק, אם אני טועה, תתקן אותי.
<חביב קצב: אז לכאורה זה האנשים שהם זכאים.
<חביב קצב: ומתוכם, מתוך 2,000 מקרים, הנה דוגמה מאוד מוחשית, מתוך 2,000 מקרים שהם ותיקים, מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון אומר שיש 671 המעוניינים בפתרון שהמדינה תיתן להם.
<חביב קצב: וזה לעניין הנתונים, פעם אחת ולתמיד.
<חביב קצב: עוד נקודה מאוד חשובה – העולים שהגיעו, הלא משרד הקליטה, ביחד עם משרד הבינוי והשיכון, עבדו ביד אחת, מראשית 1992, 1993, על-מנת להקים את כל פתרונות הדיור שאורה דיברה עליהם, כל סוגי פתרונות הדיור למיניהם, כל הסבות הדיור למיניהן.
<חביב קצב: תיכף נשמע את כולם ביחד.
<חביב קצב: אנחנו עבדנו ביחד בוועדת היגוי משותפת, יד אחת על-מנת להקים את כל הפתרונות.
<חביב קצב: לכאורה, עד לפני כשש-שבע שנים, כ- 90% מכלל הזכאים שהופנו לדיור המוגן, היו עולים.
<חביב קצב: לא היה ביקוש של הוותיקים.
<חביב קצב: בזמן האחרון יש קצת יותר ביקוש לוותיקים.
<חביב קצב: אבל זה ברור שבאותו רגע שיש בניין, משרד הבינוי והשיכון הקים 200 יחידות דיור בבניין, או 100 יחידות דיור, לא משנה מה התפלגות שלו, ומתוכו אוכלסו על-ידי ותיקים – 20, אז ה- 80 מתוך ה- 100, יאוכלסו על-ידי עולים ואם זה היה 200, אותו דבר.
<חביב קצב: אנחנו עובדים ביחד אחת, אנחנו עובדים במשותף בנושא הזה.
<חביב קצב: לא נשאיר דירות ריקות, לא אנחנו ולא משרד הבינוי והשיכון, על-מנת להתווכח בינינו לבינם.
<חביב קצב: חלוקת העבודה בינינו לבינם, בנושא אחוז האכלוס בדרך-כלל עד כה, היה 50%.
<חביב קצב: אנחנו גם בהסכמים האלה נתקן ואנחנו נדאג ל- 50%.
<חביב קצב: אני כבר אומר לכם שאחוז העולים שיגיעו לפתרונות האלה יהיה יותר מ- 50%.
טלי פלוסקוב: לפי הנתונים שיש כאן, כך זה נראה.
<יובל פרנקל: בפרקטיקה, אם החלפנו בית בכפר-סבא, של 101 יחידות, היו עשרה ותיקים ו- 90 עולים.
טלי פלוסקוב: מי שמתחיל לדבר, במיוחד המנהלים, אני מבקשת להציג את השם לפרוטוקול, כי אחר-כך אנחנו לא יודעים מי זה.
טלי פלוסקוב: נציג עמיגור.
<אשל ארמוני: אולי יובל יציג קצת על הפרויקט, אני אעביר את השקפים.
טלי פלוסקוב: כן, אני מאוד רוצה לראות.
טלי פלוסקוב: זה הפרויקט שעליו אנחנו מדברים?
טלי פלוסקוב: ההדמיה.
<אשל ארמוני: זה אחד מהם, כן.
יוליה מלינובסקי: באיזה מקום זה?
טלי פלוסקוב: אשקלון, 400 יחידות דיור.
טלי פלוסקוב: כמה באשקלון?
טלי פלוסקוב: רגע, האם יש לנו נתון, כמה קשישים ממתינים לדיור ציבורי באשקלון?
<חביב קצב: אני רוצה לומר משפט אחד.
<חביב קצב: אני רוצה שאנחנו נדע דבר אחד, אנחנו בונים, גם משרד הבינוי והשיכון, גם ביחד עם עמיגור, בונים איפה שיש להם מקומות, איפה שיש להם קרקע, להציע.
<חביב קצב: הפתרונות האלה לא יהיו רק לתושבי המקום מאשקלון, אלא יהיו מיועדים גם לאנשים מהסביבה, גם בקריית גת וגם יכול להיות מרחובות וגם מירושלים וגם יכול להיות מתל-אביב, שיציעו להם את הפתרון הזה.
<חביב קצב: הבניין שיקום לא יהיה אך ורק לתושבי אותו יישוב.
<חביב קצב: תינתן עדיפות לתושבי אותו יישוב, אבל הבניין הזה, הדירות, פתרונות הדיור, יחולקו לכלל הזכאים בכל היישובים.
<רונן כהן: אני רק אוסיף ואומר, אמר המנכ"ל שזו תוכנית אסטרטגית, היא לא רק מטפלת באנשים שקיימים היום, היא חוזה פני עתיד, היא צופה פני עתיד ולמעשה, מה שעשינו, הרי אנחנו מטפלים בשכר דירה גם לאנשים שהם פחות מגיל קשישות.
<רונן כהן: אנחנו כבר ניתחנו את מי צפוי להגיע בטווח הזמן לגיל קשישות, הרי בסוף מדינת ישראל מתבגרת ולמעשה, גם אם נכון להיום נראה לנו שאין לנו באותו יישוב צורך מלא, בטווח זמן קרוב מאוד, יהיו מספיק אנשים שיגיעו לגיל קשישות ולכן זה ייתן מענה גם לפני עתיד, שוב, בעבודת מחקר משותפת שלנו עם משרד הקליטה.
טלי פלוסקוב: אני רק רוצה לציין דבר אחד.
טלי פלוסקוב: באמת, כמו שאנחנו כרגע אומרים, רוב האנשים שממתינים היום לדיור ציבורי בתור של משרד הקליטה אלו אנשים שעלו בתחילת שנות ה- 90.
טלי פלוסקוב: אלה שהגיעו בגיל יותר צעיר, הם כבר יותר מסודרים.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, אנחנו עכשיו בעיני, בשיאה של הבעיה.
טלי פלוסקוב: כי האנשים האלה לא הספיקו לרכוש דיור במדינת ישראל והם הגיעו לגיל שאין להם איך לחיות, אין להם פנסיות, כי המדינה לא דואגת להם, הם בעצם מקבלים רק השלמת הכנסה וביטוח לאומי, זאת אומרת ההכנסה שלהם מאוד נמוכה.
טלי פלוסקוב: הסיוע שאתם נותנים הוא לא מספיק כדי לשלם שכר דירה ובעיני, אנחנו נמצאים היום בשיאה של הבעיה.
טלי פלוסקוב: לכן, אני עכשיו באמת, בכל אופן רציתי לשאול ואולי תענו לי – אנחנו בנים עכשיו באשקלון 400 יחידות דיור.
טלי פלוסקוב: יש לך נתון כמה אנשים ממתינים באשקלון?
<רונן כהן: תקבלי את הכול, תקבלי את הכול, אנחנו נדע את הכול.
טלי פלוסקוב: פחות מ- 400 איש?
<קריאה: שלכם, ברור לי.
<קריאה: ברור לי.
<מרינה זמסקי: את הנתון הזה מתבקשים להעביר כבר שנים, מבקשים ממשרד הקליטה פרישה גיאוגרפית של התור.
טלי פלוסקוב: מנכ"ל משרד הקליטה כרגע אמר לי שהם העבירו.
טלי פלוסקוב: אנחנו נבדוק את זה.
טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע בודקים.
טלי פלוסקוב: תבדוק לי בבקשה.
טלי פלוסקוב: בואו נמשיך.
טלי פלוסקוב: מנכ"ל עמיגור, ניתן לחברת הכנסת להתייחס ואז נמשיך את הדיון.
טלי פלוסקוב: בבקשה, יוליה.
יוליה מלינובסקי: אוקיי, הבנו שאולי במקרה הטוב משהו התחיל לזוז, למרות שיש הבדל עצום בין 600 הזכאים בתור שלך, ו- 50,000 בתור שלך, אתה הרבה יותר "עשיר".
יוליה מלינובסקי: עכשיו השאלה שלי ותנסו לענות לי.
יוליה מלינובסקי: מי שעומד בתור של משרד הקליטה, מקבל סיוע בשכר דירה X כסף.
יוליה מלינובסקי: מי שעומד בתור שלך, מקבל Y כסף, וה- Y הזה יותר גדול.
יוליה מלינובסקי: יש הבדלים בסיוע בשכר דירה?
טלי פלוסקוב: אני בדקתי את זה, רבותיי, אני בדקתי את זה באתרים, בכל מקרה, דרך האתרים, והפער הוא מאוד קטן, 20 שקל, 30 שקל.
טלי פלוסקוב: ראיתי פער מאוד מאוד קטן, של עשרות שקלים.
<רונן כהן: לא קיים.
<חביב קצב: אין פער בסיוע בשכר דירה לקשישים.
טלי פלוסקוב: אין, אני בדקתי את זה.
טלי פלוסקוב: גם אני שמעתי את זה ולכן הלכתי לבד לבדוק וראיתי שאין הבדל בין סיוע לקשיש, מי שעומד בתור של משרד הקליטה או משרד השיכון.
טלי פלוסקוב: אין הבדל.
<רונן כהן: אין פער.
טלי פלוסקוב: עוד משהו, בבקשה?
טלי פלוסקוב: אז מנכ"ל עמיגור, בבקשה.
טלי פלוסקוב: אנחנו רוצים קצת לשמוע.
<יובל פרנקל: רק משפט, כי זה לא רק מה שבונים.
<יובל פרנקל: פה יושב חביב, ביחד עם משרד הקליטה סיימנו רק בשנה שעברה בנייה של 70 יחידות בקריית אונו, שהוכנסו 80% עולים חדשים או מעל, אפילו, ובכפר-סבא, 110 יחידות דיור, ביחס דומה.
טלי פלוסקוב: כמה בכפר-סבא?
<יובל פרנקל: בכפר-סבא – 110 יחידות דיור וגם שם היחס היה, נדמה לי, או עשרה או 15 ותיקים, כל היתר – עולים חדשים.
<יובל פרנקל: בכלל, בסך-הכול בבתים שלנו, כי אין דירה אחת פנויה.
<יובל פרנקל: חוץ מערד, שאנחנו נלחמים בדירות, אני יודע שזה עולה לך בריאות.
<יובל פרנקל: אבל אנחנו רוצים לאכלס אותם והמשרד הקל.
<יובל פרנקל: בדרך-כלל, אני יכול לומר ש- 80% מהדיירים בבתים האלה, הם דיירים שהם עולים חדשים.
<יובל פרנקל: עכשיו לגבי התוכנית, ועוד פעם – לוחות הזמנים תלויים במערכת הסטטוטורית.
<יובל פרנקל: אין בעיה תקציבית, כל הכסף הועמד על-ידי המשרד.
טלי פלוסקוב: איפה סטטוטורית, במשרד או במינהל?
<יובל פרנקל: לא, סטטוטורית זה לא המשרד.
טלי פלוסקוב: ועדות התכנון?
<יובל פרנקל: זה לפעמים ראשי ערים.
<יובל פרנקל: הרצון לקדם.
<יובל פרנקל: במשרד יש מנגנון, כמו שהיה וישנו במשרד הקליטה, יש במשרד השיכון מנגנון שאנחנו פונים ואומרים – זה תקוע ביחידה כזאת במינהל, רשות מקרקעי ישראל, ומזיזים מיד.
<יובל פרנקל: זה עבר לוועדה המחוזית, אנחנו מבקשים להזיז.
טלי פלוסקוב: אז באיזה מצב נמצא היום, הפרויקט של אשקלון?
<יובל פרנקל: אשקלון, עוד פעם, צריך להגיד דברים טובים.
<יובל פרנקל: באשקלון יש 350, בתוך זה, בסמכות ועדה מקומית.
<יובל פרנקל: הם הריצו את זה מהר מאוד ואם ירצה השם, זה עכשיו במינהל, אם זה יצא משם מהר, אנחנו נזכה השנה להתחיל את הבנייה הזו.
<יובל פרנקל: אבל עוד פעם, זה תלוי, אני אומר, הכול כפוף, את יודעת מה זה שראש עיר רוצה לעצור תוכנית.
<יובל פרנקל: לא באשקלון, באשקלון מריצים.
<יובל פרנקל: בבאר-שבע יש תור קטן יחסית, אנחנו מדברים על 110 יחידות דיור נוספות, זה ברח' שמשון, הבית נקרא גרניט, זה בסמכות מקומית עם שיתוף פעולה של העירייה, אנחנו מקווים שזה ירוץ מהר.
<יובל פרנקל: נתניה.
<יובל פרנקל: בנתניה עוד פעם, מי שמכיר, זה בצפון נתניה, כ- 100 מטר ממלון בלו-ביי, אנחנו מקדמים פה שני חלקים.
<יובל פרנקל: שניהם בסמכות מקומית.
<יובל פרנקל: אני מקווה עוד שנה, אם בעזרת השם, שלא יהיה שום עצירות עירוניות, החלק הראשון כ- 200 יחידות דיור.
<יובל פרנקל: הרצלייה.
<יובל פרנקל: עוד פעם, שנבין, דיור ציבורי קיים בית אחד של 100 יחידות דיור.
<יובל פרנקל: בחצר שלו אנחנו רוצים להקים עוד 110 יחידות.
<יובל פרנקל: זה עבר את הוועדה המקומית, עבר לראש העיר, שמאוד מסייע.
<יובל פרנקל: עבר לוועדה המחוזית.
<יובל פרנקל: זה כבר לוח-זמנים אחר, זה יושב אצל המנכ"ל, המערכת של המנכ"ל מלווה את זה באופן יום-יומי.
<יובל פרנקל: אני מוכרח לומר לכם, זה בהרצלייה פיתוח ויש לובי חזק מאוד של שכנים שמתנגד לבניית הבניין הזה ולכן, לוח הזמנים פה - - -
טלי פלוסקוב: זה ברור לנו, מוכר לנו.
יוליה מלינובסקי: הם הגישו התנגדויות לוועדת ערר?
<יובל פרנקל: כן, כן, כן.
<יובל פרנקל: הם לוקחים עורכי-דין.
טלי פלוסקוב: הוועדה לא חייבת לקבל התנגדות, אגב.
<יובל פרנקל: הוויכוח הוא לא אתי.
יוליה מלינובסקי: אני שאלתי עכשיו טכנית, הם הגישו התנגדויות לוועדת ערר?
<יובל פרנקל: הם לקחו עורכי-דין והם הגישו.
יוליה מלינובסקי: ומה החליטה ועדת הערר?
<יובל פרנקל: זה עומד להידון.
<יובל פרנקל: אנחנו מקווים.
יוליה מלינובסקי: מה רשום בתב"ע, זו קרקע ציבורית?
<יובל פרנקל: לא, יש פה שינוי של תב"ע.
<יובל פרנקל: זה מיועד לציבורי, זה נכון.
<יובל פרנקל: אבל מכיוון שמבקשים כאן תוספת של קומה - - -
טלי פלוסקוב: שינוי תב"ע וכן הלאה.
<יובל פרנקל: בדיוק.
<יובל פרנקל: הלאה.
<רונן כהן: אנחנו רק נגענו, זה דוגמה קטנה.
<רונן כהן: יש לנו עוד הרבה בתים כאלו.
<יובל פרנקל: לא הבאתי את הכול.
<יובל פרנקל: אני רוצה רק לומר, הבעיה הסטטוטורית ואני אומר לך כי את היית ראש עיר ואת יודעת שכאשר ראש עיר רוצה להזיז פרויקט, בחלק מהמקומות יש לנו התנגדויות ציבוריות, אנחנו נעזרים במשרד השיכון, כמו שנעזרנו בפעמים הקודמות במשרד הקליטה.
<יובל פרנקל: חביב היה מעורב.
טלי פלוסקוב: גם משרד האוצר, תכנון ובנייה, ועדות תכנון ובנייה זה באחריותם.
<יובל פרנקל: כן.
<יובל פרנקל: אבל משרד השיכון מפעיל את משרד האוצר, לא אנחנו.
טלי פלוסקוב: מן הסתם, כן.
<יובל פרנקל: כדי לדחוף את הדברים.
<יובל פרנקל: אבל אני אומר את זה, כי כמו שמייצרים אווירה ציבורית, חייבים גם לייצר אווירה ציבורית כנגד המערכת, שאומרת – אני לא רוצה עולים, סליחה על האמירה, אני לא רוצה עולים קשישים, לידי.
<יובל פרנקל: וצריכים גם לייצר אווירה ציבורית.
טלי פלוסקוב: וזה קורה.
טלי פלוסקוב: האנשים האלה צריכים לדעת.
<יובל פרנקל: וזה קורה.
טלי פלוסקוב: ומה אני רוצה לבקש, אדוני מנכ"ל עמיגור?
טלי פלוסקוב: אני רוצה לבקש ממנכ"ל משרד השיכון לקבל סטאטוס של הדברים לפחות בערים הגדולות ואם זה תקוע על-ידי ראשי רשויות, אנשים שגרים בערים האלה צריכים לדעת את זה.
טלי פלוסקוב: הם יכולים לעזור לנו לפתור את הבעיה.
טלי פלוסקוב: הם פשוט יעמדו מול החלונות, מתחת לחלונות של ראשי הרשויות, עד שהם יאשרו את התוכניות האלה.
<אשל ארמוני: בסדר, כמובן, אנחנו נעביר.
<אשל ארמוני: אני רק רוצה באמת להבהיר לכם שיש פה תוכנית גדולה, מורכבת, שאנחנו מתייחסים אליה כאל משימה לאומית, שאנחנו עוקבים אחרי כל אחד מהפרויקטים האלה, יש לנו טבלאות ויש לנו הגדרה של חסמים ולוחות זמנים וכמובן נשמח להראות לכם את זה.
<אשל ארמוני: כל הדבר הזה נמצא בתנועה.
<אשל ארמוני: הראינו לכם ארבע דוגמאות.
<אשל ארמוני: יש דוגמאות עם הרבה יותר יחידות דיור.
<אשל ארמוני: אנחנו מדברים בקריית גת על אפשרות של 900 יחידות דיור.
<אשל ארמוני: אנחנו מדברים ברחובות, בתל-אביב, לא הראינו לכם את הכול, כדי לא להלאות.
<אשל ארמוני: אבל הבוקר, באמת במקרה, היה אצלי דיון סטאטוס שמקיימים פעם בחודשיים, מגיע יובל, מגיע נציג החשבות שגם האוצר רוצה לדעת.
<אשל ארמוני: האוצר היה מאוד מעורב, אני אומר את זה בטוב, האוצר היה מאוד מעורב בפרויקט הזה.
<אשל ארמוני: השקיעו פה די הרבה כסף, על-מנת שאנחנו ניקח את זה ונביא את יחידות הדיור.
<אשל ארמוני: זה המשימה שלנו.
<אשל ארמוני: על ראשי הערים יש לנו הרבה מאוד מנופי לחץ.
<אשל ארמוני: הם צריכים אותנו בהסכמי גג, הם צריכים אותנו בהסכמים להתחדשות עירונית.
<אשל ארמוני: לא תהיה תופעה של NIMBY, זה לא יקרה.
<אשל ארמוני: אוקיי?
<אשל ארמוני: Not In My Back Yard.
<אשל ארמוני: זה לא יקרה.
טלי פלוסקוב: רוצה להתייחס?
יוליה מלינובסקי: כן, אני רוצה להתייחס ברשותך, לגבי מה שאת אמרת.
יוליה מלינובסקי: זה היה בעיר שלי, אני כיהנתי 13 שנה כחברת מועצה, בחולון.
יוליה מלינובסקי: דרך אגב, בחולון, ב- 20 השנים האחרונים, לא נבנתה יחידת דיור אחת אפילו.
<רונן כהן: בבת-ים.
יוליה מלינובסקי: בחולון – אף לא אחת.
<יובל פרנקל: למה?
<יובל פרנקל: יש 70 יחידות.
<יובל פרנקל: בדגן, נבנו 70 יחידות.
יוליה מלינובסקי: מה זה דגן?
<יובל פרנקל: רח' מלכי ישראל.
<יובל פרנקל: גמרו לבנות.
יוליה מלינובסקי: יכול להיות.
יוליה מלינובסקי: אמרתי ב- 20 השנים האחרונות.
<יובל פרנקל: זה חביב בנה.
יוליה מלינובסקי: היה לי ניסיון עם ראשי הערים, כשראשי הערים לא רוצים.
יוליה מלינובסקי: שרת הקליטה סופה לנדבר, בקדנציה הקודמת, הרי אתם יודעים שהיא מקדמת את הקרקע חומה, בנייה בקרקע חומה.
יוליה מלינובסקי: קרקע חומה זה קרקע עירונית שעומדת למבני ציבור ואז אפשר על זה לבנות דיור ציבורי, לאנשים מבוגרים.
יוליה מלינובסקי: אז היא פנתה לכל ראשי הערים ודיברה עם מנכ"לית עיריית חולון.
יוליה מלינובסקי: פנתה באופן אישי.
יוליה מלינובסקי: אז מה היתה התשובה?
יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רוצים זקנים.
יוליה מלינובסקי: תביאי לנו צעירים.
יוליה מלינובסקי: תשובה ישירה בפני השרה.
יוליה מלינובסקי: אז זה קיים.
יוליה מלינובסקי: במיוחד בערים הגדולות.
טלי פלוסקוב: זה קיים, אנחנו כולנו מכירים את זה.
טלי פלוסקוב: זה לא חדש.
יוליה מלינובסקי: סופה דיברה על זה, אני לא ממציאה דברים.
יוליה מלינובסקי: עכשיו, לגבי קרקע חומה.
יוליה מלינובסקי: איך שאני מבינה, זה פרויקט גדול שנותן פתרונות עכשיו.
יוליה מלינובסקי: כי מצד אחד, הערים שיש להן קרקע חומה, יכולים להקצות.
<אשל ארמוני: אני הייתי מנכ"ל עירייה.
<אשל ארמוני: אני מזדהה לגמרי עם מה שאת אומרת.
<אשל ארמוני: אנחנו דווקא עשינו בדיוק את זה.
יוליה מלינובסקי: ראשון לציון, למשל, יכולה לתרום קרקע חומה, כי יש לה.
יוליה מלינובסקי: חולון במצוקה, בת-ים במצוקה, כי אין להן.
יוליה מלינובסקי: אבל כפי שאני מבינה עכשיו, מה שיש והפרויקטים שהיו כבר בקנה, תקועים בגלל שמשרד האוצר, ותענה לי לשאלה, משרד האוצר עצר את הכספים, כי היו שם הסכמים שהאוצר צריך לשלם, העירייה נותנת קרקע, האוצר משלים.
יוליה מלינובסקי: ממה שהבנתי, זה תקוע כרגע, הפרויקט הזה על קרקע חומה.
יוליה מלינובסקי: זה יכול להיות עוד פתרון, זה עוד משהו, קצת מפה וקצת משם.
<חביב קצב: יש מכרז של 2,400 יחידות שעדיין מחכה.
<חביב קצב: משרד האוצר לא מצליח להעביר אלינו את התקציב בגלל שהשנה שעברה היתה שנת מעבר ללא תקציב והשנה זה בגלל כל הוויכוחים בין משרד האוצר לבין ועדת הכספים.
טלי פלוסקוב: אז יש תקציב.
טלי פלוסקוב: יש פה בעיה של אגף התקציבים שבעצם לא מנצלים תקציב בשנה הקודמת, אז יש להם בעיה להעביר לשנה הזאת?
<חביב קצב: צריך לפתור את הבעיה ואז הם יכולים להעביר.
יוליה מלינובסקי: טלי, אני פונה אלייך באופן אישי, דברי עם שר האוצר.
טלי פלוסקוב: לא, לא, זה לא משרד האוצר.
טלי פלוסקוב: לפי דעתי, אני צריכה להעלות את זה לוועדת הכספים, כי זה לא בגלל התקציב.
טלי פלוסקוב: יש פה בעיה טכנית ואנחנו נראה איך אנחנו מתמודדים עם זה.
טלי פלוסקוב: אגב, אני מנצלת את ההזדמנות לפנות לשני המנכ"לים.
טלי פלוסקוב: יש לכם בעיות מסוג זה?
טלי פלוסקוב: תפנו אלינו, אנחנו נעזור לכם.
טלי פלוסקוב: אנחנו נעזור שהדברים האלה לא ייתקעו.
טלי פלוסקוב: המשפט הבא שרציתי להגיד – תראו, אנחנו פה באמת, אני מאוד התרשמתי מהפרויקט שהצגתם פה, אבל יחד עם זאת, אנחנו מדברים על 2,600 יחידות דיור.
טלי פלוסקוב: אבל יש לנו עוד עשרות אלפים בתור.
טלי פלוסקוב: מה הפרויקט הבא?