GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי פלוסקוב: אבל יש בזה משהו, לא יודעת, במקום לצאת, במקום להגיד שלום, אם לא היה לה מה – בואי נראה לך איפה הם נמצאים בבוקר ובואי נראה לך מה הם עושים בצהריים ותראו איזה חיים מאושרים יש לנו פה ביבנה.
טלי פלוסקוב: אבל זה לא קרה.
<אורה דואק: יש להם מפעל הזנה כזה בצהריים, אם אני זוכרת.
טלי פלוסקוב: ראיתי, ראיתי.
טלי פלוסקוב: ראיתי דברים טובים.
<אורה דואק: יש שם מפעל הזנה נחמד.
טלי פלוסקוב: ולצערי הרב, ראיתי גם דברים לא טובים.
טלי פלוסקוב: החצר שהיא מוזנחת לחלוטין ואני לא יודעת אם בכלל אנשים יוצאים החוצה, יש לי גם ביקורת, את יודעת, שאני כמובן אגיד אותה במקום אחר.
טלי פלוסקוב: אבל אין ספק שאם במקום הזה תהיה מעלית, זה יהיה מקום הרבה יותר טוב, בוודאי.
טלי פלוסקוב: תודה, ולדי.
טלי פלוסקוב: צילי תהילה גרוס, מרכז למיצוי זכויות בעיריית ירושלים.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שאת ממתינה כבר מזמן.
<צילי תהילה גרוס: אני אשתדל לעשות את זה כמה שיותר קצר.
<צילי תהילה גרוס: אני באמת מדברת מהנקודה שעלתה פה אחרונה, מהנקודה של מיצוי זכויות של דיירים.
<צילי תהילה גרוס: בעצם, מה שקורה, טוב שאמרת את זה, אורה, יש הבדל משמעותי בין זכויות של דיירים שהם תחת משרד השיכון, לבין אי-הזכויות של דיירים תחת משרד הקליטה.
<צילי תהילה גרוס: לצורך העניין, מקבצי דיור מול דיור מוגן, דיור גיל הזהב.
<צילי תהילה גרוס: אם במקבצי דיור של גיל הזהב, יש לנו אם בית ועובדת סוציאלית ותנאים חברתיים, אנחנו לא מוצאים דבר כזה במשרד השיכון, אלא אם יש מנכ"ל מוצלח ונחמד, שדוחף את זה.
<צילי תהילה גרוס: וזה שאנחנו מתבססים כיום על שר שיכון שיש לו אג'נדה חברתית או על מנכ"ל חדש ואמביציוזי, זאת בעיה.
<צילי תהילה גרוס: אנחנו לא יכולים להתבסס.
<יובל פרנקל: אני 15 שנים מנכ"ל.
<צילי תהילה גרוס: תמיד חדש ורענן, אבל בכל-זאת, הזכויות של הדיירים לא מעוגנות.
<צילי תהילה גרוס: קודם כל, הן לא תואמות אחת לשנייה, אבל גם הזכויות שיש תחת משרד השיכון, הן לא מעוגנות בחוק ואנחנו יודעים שישבו פה בוועדות ובדפיקות על השולחן אנשים שיש להם קצת יותר כסף ודאגו להעביר חוק של דיור מוגן פרטי, אבל בחוק עצמו, הדיור הציבורי מוחרג מהחוק.
<צילי תהילה גרוס: האנשים שאנחנו הכי צריכים להגן עליהם, שהם, אני ממש משתדלת לקצר, בבקשה לפחות תנו לי את הדקה האחרונה שלי, לדיור המוגן יש חוק.
<צילי תהילה גרוס: למה?
<צילי תהילה גרוס: כי יש להם את התקציבים ויש להם את היכולת לבוא ולדרוש חוק.
<צילי תהילה גרוס: מהחוק הזה, הדיור הציבורי מוחרג.
<צילי תהילה גרוס: בעצם אין זכויות חקיקה שמגנות על הדיירים שהכי זקוקים לזכויות האלה.
<צילי תהילה גרוס: מה שאומר שאנחנו מבוססים על מכרזים שלא תמיד ברור מה כתוב בהם, ואנחנו מבוססים על ועדות פיקוח כאלה ואחרות, שחלקן טובות יותר וחלקן פחות ואנחנו חושבים שזאת בעיה חמורה מאוד.
<צילי תהילה גרוס: מעבר לזה ובשורה התחתונה, אנחנו כולנו מנהלים פה את הדיון וזה יפה וחשוב, אבל הדיירים עצמם, לא יודעים מה הזכויות שלהם, אין להם שום דרך, תתקנו אותי אם אתם מצליחים להבין מפה, ממכרז כזה, מה הזכויות של הדיירים.
<צילי תהילה גרוס: הדייר עצמו לא יודע מה הזכויות שלו.
<צילי תהילה גרוס: הוא לא יודע למי הוא אמור לפנות ובעצם אין לו כתובת.
<צילי תהילה גרוס: הכתובת היחידה שיש לו, ובזה אני אסכם, זה אם הבית או אב הבית, שאמר מי שאמר לפניי, לא תמיד יש להם את ההכשרה המתאימה.
<צילי תהילה גרוס: אנחנו גם יודעים באיזה תנאים הם מועסקים והם לא מאוד גבוהים, בהתאם לתקציב שהם מקבלים.
<צילי תהילה גרוס: אבל מעבר לזה, אני דיברתי עם לא מעט דיירים שחוששים וחרדים לפנות לאם הבית וחוששים וחרדים לפנות לעובדת הסוציאלית עם בעיות, בעיות תברואה, עם בעיות כאלה ואחרות, כדי שלא לאבד את מקום הדיור שלהם.
טלי פלוסקוב: נכון, ממש, ממש, הם מפחדים, את זה ראיתי.
טלי פלוסקוב: ראיתי את זה, הם פוחדים להישאר ללא קורת גג.
<צילי תהילה גרוס: אנחנו חייבים לעבור מתפישה של חסד לתפישה של זכות.
<צילי תהילה גרוס: אנחנו קיימים היום על תפישה של חסד.
<צילי תהילה גרוס: נתנו לכם קורת גג, תשבו ותגידו תודה וזה לא תקין.
<צילי תהילה גרוס: זה חייב לעבור לזכות.
<אורה דואק: אגב, אנחנו תרגמנו.
<אורה דואק: רגע, אנחנו יזמנו תרגום לשפה הרוסית והפצנו את זה בכל הבתים ועשינו את זה כבר לפני שנים, בשיתוף אתכם.
<אורה דואק: זאת אומרת, אי-אפשר, וגם מה זה סל אחזקה שוטפת בדירות.
טלי פלוסקוב: מתי עשיתם את זה בפעם האחרונה?
<אורה דואק: רעננתי את זה לפני כחצי שנה.
<אורה דואק: אני שלחתי עוד פעם רענון וביקשתי להפיץ וליישם את זה.
<אורה דואק: זאת אומרת, אנחנו עוקבים אחרי הדבר הזה, אז זה לא כל-כך כמו שאת מציגה.
טלי פלוסקוב: תראו, נושא של מיצוי זכויות.
<אורה דואק: אני אומרת לך שאנחנו עשינו את זה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה להגיד לך שהנושא הזה עולה כל פעם כאן בוועדה, במיוחד בדיונים שקשורים לקשישים.
טלי פלוסקוב: אנשים לא יודעים מה מגיע להם.
<צילי תהילה גרוס: נכון.
טלי פלוסקוב: אם הצלחנו פה, אם את זוכרת, גברתי, מנהלת הוועדה, להחזיר פה קצבה לנכים, עוד פעם דיון בוועדה, מה שהיו צריכים לעשות זה ללכת ולהגיש בקשה, זה הכול.
טלי פלוסקוב: אבל אנשים לא יודעים.
טלי פלוסקוב: אז לכן, אני מאוד מברכת על הפעילות שלכם ואני חושבת שבאמת, ופה הבקשה מהמשרדים, להנגיש מידע, כמה שיותר בשפות רלוונטיות כמובן למקומות, כי אנשים פשוט ידעו מה צריך ללכת לעשות.
טלי פלוסקוב: רבותיי, נשארו לנו ממש ארבע דקות.
<יפית בר: אני יכולה להוסיף?
<יפית בר: אני מהמשרד לשוויון חברתי.
< אברהם שרנופולסקי: אנחנו נקבל תשובה?
טלי פלוסקוב: שנייה, הנה, אני רוצה לתת למנכ"ל להשיב לכם לשאלות, כי אחרת אנחנו נצא מכאן בלי תשובות.
<יפית בר: אני מהמשרד לשוויון חברתי, יש את המוקד *8840, למיצוי זכויות לאזרחים ותיקים.
טלי פלוסקוב: גם את זה אנחנו שומעים בכל פעם.
<יפית בר: אנחנו כמובן מקבלים נתונים גם ממשרד השיכון.
<יפית בר: אם יש נתונים שאת רוצה להעביר לי, אנחנו נקבל ונשמח להפיץ אותם.
טלי פלוסקוב: רבותיי, אני מתנצלת בפני אלה שלא הצליחו לדבר, אנחנו פשוט חייבים לסיים.
טלי פלוסקוב: אני רוצה בכל אופן לשמוע לפחות חלק מההתייחסויות של המשרדים הרלוונטיים.
טלי פלוסקוב: מנכ"ל משרד העלייה והקליטה, בבקשה.
<חביב קצב: תודה רבה, גברתי יושבת הראש, על הדיון.
<חביב קצב: אני רוצה להגיד, אני מתחבר לגמרי עם דבריו של דני גיגי.
<חביב קצב: אתה ממש דיברת, איך אומרים?
<חביב קצב: קלעת לדעת גדולים, התכוונתי להציג בדיוק כמוך את הנושא.
<חביב קצב: חבר'ה, שלא נטעה ושאף אחד מאיתנו לא יטעה, קיימת מצוקת דיור חריפה במדינת ישראל שחלה על כלל הזכאים ועל כלל העולים.
<חביב קצב: היא קיימת, אין מנוס.
<חביב קצב: מדינת ישראל לא סתם החליטה וקבעה סדרי עדיפויות מאוד ברורים, בכל הנושא של קידום פתרונות דיור, קיצור הליכים, ייעול הליכים, הקצאת משאבים כמעט בלתי מוגבלים, לכל הנושא הזה, ועדות וכל האחרים, במטרה אחת וברורה – על-מנת לסייע במצוקת הדיור.
<חביב קצב: מצוקת הדיור קיימת, גם לזוגות הצעירים, גם לקשישים, גם לעולים וגם לאחרים.
<חביב קצב: תפקידנו הוא לנסות לקצר את ההליכים.
<חביב קצב: תפקידנו הוא לבוא ולעשות את הכול על-מנת כמה שאנחנו יכולים, לתת פתרון ולסייע בהקלה על המצוקה.
<חביב קצב: מבחינתי, כל אדם הוא עולם ומלואו, כל אדם – עולם ומלואו.
<חביב קצב: זה לא משנה אם הוא עולה, לא משנה אם הוא ותיק.
<חביב קצב: אנחנו עובדים ביחד, בתיאום לגמרי, ביחד עם משרד הבינוי והשיכון, אנחנו בתיאום שוטף בכל נושא הפתרונות, אנחנו בתיאום שוטף בכל נושא הקצאת הפתרונות.
<חביב קצב: אנחנו בתיאום שוטף בכל נושא מתן סיוע בשכר דירה, הגדלה וגם בניית פתרונות דיור.
<חביב קצב: אנחנו עובדים יחד עם כל החברות – עמיגור בראשן, וגם עמידר, בנושא של זירוז.
<חביב קצב: כמובן, אחרון אחרון חביב, אנחנו עובדים גם ביחד עם משרד האוצר, שהוא גם בשנים האחרונות, הוא לא קמצן לגבינו, לגבי משרד השיכון, בכל נושא הקצאת המשאבים לנושא הזה.
<חביב קצב: חשוב מאוד להדגיש את זה, על-מנת להיות, כמו שאומרים, במצפון נקי ושקט, לטובת העניין.
<חביב קצב: אין זאת אומרת שאנחנו פתרנו את כל הבעיות.
<חביב קצב: אין זאת אומרת שאנחנו נתנו מענה לכל המקרים.
<חביב קצב: תמיד יהיה המקרה הבודד שזועק לשמיים, שיכול להיות כמקרה מייצג, שכואב הלב של כל אחד מאיתנו לשמוע ולראות אותו ולהבין באיזה מצוקה אנחנו נמצאים.
<חביב קצב: יש הזדהות מוחלטת שלנו עם המצוקה.
<חביב קצב: אני מאוד מעריך ומכבד את כל האנשים שדיברו פה, כי או שהם באו מתוך המצוקה או מזדהים עם מצוקה של אחרים, אני מכבד את זה.
<חביב קצב: אני דוחה בשאט נפש את כל אותם אנשים שמשמיצים את עובדי משרד הקליטה.
<חביב קצב: אני דוחה בשאט נפש את כל ההשמצות האלה ואני חושב שזו חוצפה לעשות דבר כזה ולהגיד על אנשים שהם עובדי ציבור ועושים את מלאכתם נאמנה, מקדישים מהבוקר עד הלילה להתמודד ולעמוד מול מצוקה של אנשים אחרים.
<חביב קצב: בואו נעמיד את עצמנו, אנחנו מול כל אחד נכנס, אחד יוצא, אחד נכנס, אחד יוצא, לקוח שלנו, שאנחנו עומדים מולו ואנחנו לא יודעים לספק לו פתרון, זה לא דבר פשוט, זה דבר מאוד מאוד קשה.
<חביב קצב: ומי שחושב שחס וחלילה, חס וחלילה, יש דברים לא כשרים – יש את רשויות החוק, בבקשה, שיואיל בטובו לפנות לרשויות החוק, זכותו המלאה, חובתו אפילו לעשות את זה.
<חביב קצב: אני חוזר עכשיו לנושא עצמו, של הפתרונות.
<חביב קצב: אין ספק, גברתי יושבת הראש, שאם אנחנו נצליח, אם תצליחי לעזור לנו, את, להשיג עכשיו עוד מיליארד שקל, אנחנו נשמח ביותר.
<חביב קצב: אין לי ספק שאנחנו נרוץ בריצת אמוק, על-מנת להשיג כמה שיותר פתרונות ולתת כסף.
<חביב קצב: בשורה התחתונה – פתרונות זה שווה כסף.
<חביב קצב: אני מאוד בעד להיום, להתחיל פתרונות, על-מנת שהפתרונות האלה יהיו בעוד שלוש או ארבע ואפילו בעוד חמש שנים.
<חביב קצב: כי אם לא נתחיל היום, אז אנחנו נגיע גם בעוד שלוש או ארבע או חמש שנים, ועדיין יהיה לנו מחסור מאוד חמור בפתרונות.
<חביב קצב: אז אני מאוד בעד.
<חביב קצב: נכון, זה לא קל, לא קל להתמודד עם בנייה, לא קל להתמודד עם רשויות מקומיות, לא קל להתמודד עם הוועדות, לא קל להתמודד עם ועדות הערר, לא קל להתמודד עם התנגדויות התושבים, זה לא קל, מאוד מאוד לא קל.
<חביב קצב: אני יודע שיש לי היום למעלה מ- 600 יחידות דיור, שנמצאות בערר של התושבים שהם לא מצליחים לקום, שחתמנו איתם על חוזה על קרקע חומה בשנת 2012.
טלי פלוסקוב: ולמה הוועדות ממש מקבלות את הערעורים?
<חביב קצב: ערר ועוד ערר ועוד ערר ועוד ערר ועוד התנגדות ועוד בית-משפט, ועוד ערר ועוד בית-משפט, בסוף הגיעו לבית-המשפט העליון.
<חביב קצב: זה בסדר, אין מה לעשות, ידינו קשורות.
<חביב קצב: אנחנו פקידים, אנחנו עובדים על-פי חוק ודמוקרטיה ואנחנו מחכים, זכותו של כל תושב לערער וזכות הוועדה להגיב ואנחנו עומדים שם חסרי אונים.
<חביב קצב: אבל זה, לצערי יובל, אני מקווה שלא יהיה לך בהרצלייה.
<חביב קצב: אני מאוד מקווה.
<יובל פרנקל: כבר היה לי בהרצלייה בדיוק באותו מקום, לפני 12 שנה.
<חביב קצב: היום קיבלתי תלונה מעולים שגרים בשירנה, הם מתנגדים.
<חביב קצב: קיבלתי מכתב, עצומה, שאומרת, מה פתאום בונים באותו שטח של השטח הירוק, אז אין להם איפה ללכת לגינה.
<יובל פרנקל: העולים החדשים שגרים בבית הקיים.
<חביב קצב: בבית הקיים.
<יובל פרנקל: מתנגדים לבנייה לידם.
<חביב קצב: זה בדיוק כך.
<יובל פרנקל: הם כבר מסודרים.
<חביב קצב: זה בדיוק מה שאני קיבלתי היום, יובל.
טלי פלוסקוב: זה מה שגם אנחנו רוצים לשמוע.
<חביב קצב: אני רוצה להגיד – אנחנו מתמודדים עם זה.
<חביב קצב: מבחינת תור הזכאים.
<חביב קצב: שלא יהיו פה אי-הבנות.
<חביב קצב: הקריטריונים שהונחו כקריטריונים של זכאות, יש קריטריונים שווים בין קשישים עולים וקשישים וותיקים.
<חביב קצב: זה אותם הקריטריונים.
<חביב קצב: אין שוני בסיוע בשכר-הדירה בין קשישים ותיקים לבין קשישים עולים.
<חביב קצב: אנחנו עובדים על אותם קריטריונים ואותם הדברים.
<חביב קצב: הקריטריונים האלה מחייבים אותנו לשלוח אנשים, מנהלים משק בית עצמאי.
<חביב קצב: מנהלים משק בית עצמאי, כלומר בן-אדם צריך להוכיח שהוא יכול לנהל, לשרת את עצמו, נקרא לזה בשפה הזאת, כי אחרת חס וחלילה, קיימים במדינת ישראל, במשרד הבריאות ובמשרד הרווחה, בתי אבות ודיור מוגן שיכולים לתת מענה לנושא הזה.
<חביב קצב: אז זה לא פשוט להגיד את זה, זה לא קל כשאת עומדת מול האדם הפרטי, מול האדם היחיד, שעומד מולך.
<חביב קצב: אני מבין את זה לגמרי, חברת הכנסת טלי.
<חביב קצב: אבל אלה הקריטריונים כי אלה המכרזים.
טלי פלוסקוב: מי החליט?
טלי פלוסקוב: מי החליט על הקריטריונים האלה?
<חביב קצב: זה המכרזים שמשרד הבינוי והשיכון הוציא לכל החברות, זה הקריטריונים שלפיהם אנחנו עובדים.
טלי פלוסקוב: אני לא מדברת על בן-אדם שנמצא במיטה והוא צריך ללכת לבית אבות, אני לא מדברת על המקרה הזה.
טלי פלוסקוב: אבל יש מקרים שהבן-אדם חי, הוא עוד רוצה חיים קהילתיים, ביחד.
טלי פלוסקוב: אז יש לו מטפלת, אז מה?
<חביב קצב: השאלה כמה שעות המטפלת.
טלי פלוסקוב: זאת לא שאלה, יש מטפלת – אין דיור.
טלי פלוסקוב: זאת לא שאלה.
טלי פלוסקוב: בואו ניתן למנכ"ל לסיים.
<חביב קצב: מבחינת התור, אנחנו מדברים, אלה הזכאים.
<חביב קצב: כל הזכאים האלה, כבר למעלה מ- 60,000 זכאים.
<חביב קצב: מתוכם, אני כבר מודיע, יש לנו זכאים שהם הגישו בקשה לדיור, שהם מבקשים פתרון דיור כ- 24,000 קשישים, זוגות ויחידים.
<חביב קצב: לנו אין שום בעיה, העברנו אלייך גברתי יושבת הראש את הנתונים לפי יישובים.
<חביב קצב: נעביר שוב, זו היתה טעות ששלחנו את זה במייל.
<חביב קצב: אני אחראי להעביר לך את זה, אין שום בעיה.
<חביב קצב: לא מדובר בסוד מדינה.
<חביב קצב: הבעיה היא אחרת – כשאנחנו מקבלים בניין לאכלוס, כשאנחנו מקבלים פתרונות דיור לאכלוס, אנחנו עובדים לא רק לאנשים שגרים באותו יישוב, אנחנו עובדים גם לאנשים שגרים מחוץ לאותו יישוב.
<חביב קצב: כי יש הרבה מאוד יישובים, הזכירה פה הגברת שבחולון ובבת-ים, בחולון, לא נבנה במשך הרבה שנים, פרט ל- 70 יחידות דיור, צדק יובל שלפני זה נכנסנו, בנינו ביחד, ביחד יובל, אנחנו הכול ביחד, בסדר?
<יובל פרנקל: צריך לזכור שאתה הבנאי הגדול ביותר.
<חביב קצב: אנחנו ביחד.
טלי פלוסקוב: רק בואו נפתור את הבעיה של 20,000 ואז נקרא לו הבנאי הגדול.
<יובל פרנקל: לא צריך לשכוח את מה שעשו, צריכים לתת.
<חביב קצב: תודה רבה, תודה רבה לך.
<חביב קצב: תודה לכולם.
<חביב קצב: אז אני אומר, זו המסגרת, אנחנו מתייחסים.
<חביב קצב: יש לנו, אנחנו עובדים על-פי תאריך עלייה, אבל אנחנו עובדים גם לפי מקרים חריגים של כיסאות גלגלים, של נכים, של חולים בדיאליזה, של מקרים חריגים.
<חביב קצב: בכל ועדה נוכחים רופא ועובד סוציאלי.
<חביב קצב: יש לנו רופא שבודק את המסמכים ויש לנו עובדת סוציאלית ואם יש לנו ספקות, אנחנו שולחים את העובדת הסוציאלית להיפגש עם העולה, לראיין אותו, לבקר אותו בבית, לעשות ביקור בית.
<חביב קצב: אנחנו מתואמים עם מחלקת הרשויות המקומיות, העובדים הסוציאליים ברשויות המקומיות, יש לנו, אני מניח שאת יודעת את זה, גברתי היושבת ראש, אנחנו עובדים עבודה מאוד מלאה בנושא הזה.
<חביב קצב: יש לנו עדיפות לניצולי שואה.
<חביב קצב: יש לנו עדיפות שנה אחת לניצולי שואה.
<חביב קצב: צודקת אורה, שבבניינים נתנו עדיפות, יחד עם יובל, נתנו חלק מהפתרונות, חלק מהקרנות שהוא קיבל, חלק מהתרומות שהוא קיבל, מה- claims, באו ואמרו – אנחנו דורשים, על-מנת שאנחנו ניתן לכם.
<חביב קצב: נכון, יובל?
<יובל פרנקל: נכון.
<חביב קצב: על-מנת שניתן לכם את הכספים, את התרומות, אנחנו רוצים שתיתנו עדיפות לניצולי שואה.
<חביב קצב: עשינו ככה.
<חביב קצב: עשינו ככה, עוד לפני 20 שנה ועשינו את זה לפני עשר שנים ועשינו את זה גם לפני שנה וחצי.
<יובל פרנקל: וגם היום בבוקר.
<חביב קצב: גם היום בבוקר.
<חביב קצב: בסדר?
<חביב קצב: עכשיו, ככה – אני חוזר ואומר – אנחנו זקוקים לכסף.
<חביב קצב: אנחנו זקוקים לתוספת כסף.
<חביב קצב: יש לנו מטרה אחת ויחידה – להקל על מצוקת הדיור.
<חביב קצב: יש פה נקודה מאוד מאוד חשובה.
טלי פלוסקוב: השאלה איך משתמשים.
<חביב קצב: האם מדברים ואומרים – לקחת את הכסף של סיוע בשכר דירה ולתת אותו לפתרונות.
<חביב קצב: סליחה, אני מתנצל על המילה שאני הולך להגיד – זה לא רציני.
<חביב קצב: זה לא רציני.
<חביב קצב: אם יש 20,000, 25,000, 30,000 זכאים שממתינים לדיור ציבורי, אבל סיוע בשכר דירה נותן מענה ל- 120,000 או 130,000 יחידות משפחתיות שמשרד הבינוי והשיכון בונה - - -
טלי פלוסקוב: זה באותם המיליארד וחצי?
טלי פלוסקוב: זה אומר שאנחנו צריכים הרבה יותר כסף.
טלי פלוסקוב: אני לא כאן כדי להציב לכם פתרונות.
טלי פלוסקוב: אם הייתי יודעת פתרונות, לא הייתי חברת כנסת.
טלי פלוסקוב: תשיבו אתם, תמצאו לנו פתרונות, מה עושים.
<חביב קצב: גברתי, אני אומר לך, אני אומר לך – אנחנו זקוקים לכסף.
<חביב קצב: תביאי לנו עוד מיליארד שקל ועוד מיליארד שקל ועוד מיליארד שקל.
<חביב קצב: יושב פה נציג האוצר, יובל, שהוא שותף איתנו בעבודה יום-יומית.
טלי פלוסקוב: אני הכול לוקחת על עצמי, יובל, ואתה יושב פה?
טלי פלוסקוב: כולם אומרים לי – תביאי לי כסף.
טלי פלוסקוב: אתה פה, לא?
<יובל טלר: אני מצטער, הייתי בדיונים מקבילים בוועדות אחרות.
טלי פלוסקוב: חבל שלא שמעת מה סיפרו פה.
<רונן כהן: אני יכול להגיד לך שהמשרד, ה- 2,650 דירות האלה, זה לא קרקע.
<רונן כהן: חצי מיליארד שקל.
<רונן כהן: זה 280 מיליון שקל לבנייה, ועוד התחייבות של שכר דירה לתקופה ארוכה מאוד.
<רונן כהן: זה חצי מיליארד שקל.
<רונן כהן: עכשיו תכפילי את זה ותגידי.
<רונן כהן: זה לא, צריך להבין את המשמעות.
<רונן כהן: דיור זה המוצר היקר ביותר במדינת ישראל.
<חביב קצב: הפרויקט של קרקע חומה זה 440 מיליון שקל.
<חביב קצב: זה לא עניין של מה בכך.
טלי פלוסקוב: אני יודעת, אבל תקשיבו, עוד פעם.
טלי פלוסקוב: אנחנו, המדינה, משלמת כסף לעשירים ואני לא יורדת מזה.
<רונן כהן: אבל לשר יש תוכנית שאומרת שזה בעצם כמו ליסינג, שאדם מקבל שכר דירה ויוכל בשכר הדירה שהוא משלם לזכות בזכויות, זאת אומרת לצבור את הזכויות בדירה שבה הוא גר.
טלי פלוסקוב: כן, אבל צריך לבנות את הדירה הזאת, נכון?
טלי פלוסקוב: איפה היא?
טלי פלוסקוב: איפה הדירה שאתה - - -
<רונן כהן: הרעיון הוא שאנחנו נקנה דירות.
<רונן כהן: הרעיון הוא שאנחנו בעצם נקנה דירות והדירות האלה שקונים, ההשתתפות, זה בעצם תהיה סוג של השתתפות בהחזר משכנתה והאיש צובר זכויות בדירה ובמשך עשר, 15 שנים, הוא צובר את הזכויות בדירה, עד שהוא יכול בעצם להפוך לבעל הדירה.
טלי פלוסקוב: זה דומה למה שאני אמרתי, בעצם,
<רונן כהן: זה בדיוק מה שאת אמרת.
<מרינה זמסקי: זה לא רלוונטי לקשישים.
<רונן כהן: זה לא מתאים לכולם.
<חביב קצב: אחרון אחרון חביב, אני רוצה להתייחס.
<חביב קצב: גברתי יושבת הראש, הגעת אלינו לוועדת פנסיה, זכויות עולים והצגת את הרעיונות שלך.
<חביב קצב: דרך אגב, זה התחיל גם קודם וגם בשנה האחרונה, ששר העלייה והקליטה הקודם, זאב אלקין, לקח על עצמו באופן אישי לנהל ועדת פנסיה שהיום, כתוצאה גם מההסכם הקואליציוני, הולכת לתת מענה.
<חביב קצב: אלה הקשישים שמתקיימים מקצבת קיום של הביטוח הלאומי , עולים ואחרים.
<חביב קצב: אלו שחיים מקצבת הקיום של הביטוח הלאומי, זו הקבוצה הכי חלשה במשק, שמתקיימת מקצבאות מאוד נמוכות, שכולנו יודעים שהקצבה הזאת לא נותנת מענה בדיור.
<חביב קצב: לא נלקח בחשבון מרכיב הדיור ואנחנו יודעים את זה.
<חביב קצב: יישום המלצות ועדת הפנסיה לא יהיה פשוט, כי מדובר בהרבה מאוד כסף.
<חביב קצב: לא יהיה פשוט, גם אם יתפרש על פני ארבע שנים, גם אם יהיה בחלקים, זה משפר גם את המצב הכלכלי לאותם אנשים, צריך לקחת גם את זה בחשבון.
<חביב קצב: אין פתרון של קסם לנושא הזה, אין פה קסמים.
טלי פלוסקוב: גם לא ציפינו לקבל היום, שנבוא, נפתח את הדלת ושם יהיו עשרה מיליארד שקל.
<חביב קצב: אבל אני רוצה להגיד דבר מאוד פשוט – כל הנושא של פתרונות הדיור המוגן ופתרונות של מקבצים, בא לתת מענה להמון אנשים שחייבים לחיות בקהילה.
<חביב קצב: אין להם יכולת לעבור כל שנה או שנה וחצי דירה, בשכר דירה בשוק הפרטי.
<חביב קצב: אין להם יכולת להתמודד בהתמודדות מאוד אכזרית מול המשכירים בשוק החופשי והעלאת המחירים מול כל הדיירים האחרים.
<חביב קצב: הלוואי ונצליח לבנות כמה שיותר, כמה שנצליח לבנות – יותר.
<חביב קצב: גם הבנייה עולה כסף, גם שכירת המקבצים עולה כסף.
<חביב קצב: כמה שנצליח לבנות יותר בניינים, כמה שנצליח לשכור יותר מקבצים, אנחנו נקל בזה על המצוקה.
טלי פלוסקוב: שתי שאלות שלא קיבלנו תשובה.
<חביב קצב: אני לא סיימתי.
טלי פלוסקוב: שאלה אחת – האם במקבץ הדיור, האם באמת המשרד משלם סכום של ארבע-חמש אלף שקל לחודש?
<חביב קצב: אנחנו לא משלמים את הסכומים האלה בכלל.
<חביב קצב: אנחנו משלמים את הסכומים של עלויות בשוק החופשי.
<חביב קצב: אנחנו מתמודדים עם מכרזים.
<חביב קצב: בגלל צנעת הפרט, הביזנס, אני לא מפרט את זה.
<חביב קצב: אנחנו מתמודדים עם השוק החופשי במכרזים פומביים, על-פי חוק חובת המכרזים.
<חביב קצב: גם בניית דיור ציבורי עולה כסף.
<חביב קצב: שמענו פה שעלות בנייה במחירים של אז עלו 35 מיליון שקל.
<חביב קצב: כל בנייה עולה כסף.
<חביב קצב: תחזוקה של בניין עולה כסף.
<חביב קצב: רונן אמר משפט מאוד נכון – דיור זה כסף.
<אלכסנדר קלנטירסקי: זה לא תשובה.
<קריאה: אנחנו רוצים תשובה.
<חביב קצב: שר האוצר הנוכחי, בפגישה הראשונה של קבינט הדיור, בתור יושב-ראש קבינט הדיור, אמר – חבר'ה, אני רוצה להגיד לכם, פתרונות דיור עולים כסף.
<חביב קצב: אני שר אוצר, הולך להשקיע כמה שיותר כסף על-מנת להביא פתרונות דיור.
<חביב קצב: זה מה שאמר שר האוצר.
<אלכסנדר קלנטירסקי: איפה?
<אלכסנדר קלנטירסקי: מתי יהיה?
טלי פלוסקוב: שאלה שנייה שלא קיבלתי עליה תשובה – נאמר פה על-ידי נציגים של חזית הכבוד, שהם לא קיבלו תוספת סיוע שכר דירה כפי שתוכנן.
<חביב קצב: כל הנושא של סיוע בשכר דירה, אנחנו עובדים ביחד עם משרד הבינוי והשיכון, בתיאום מלא, עוברים אחד-אחד ונותנים לו.
<חביב קצב: אין אחד שלא יקבל סיוע ואין אחד שלא יקבל סיוע ב- 1 בינואר 2016.
<חביב קצב: גם אנחנו וגם משרד הבינוי והשיכון.
טלי פלוסקוב: אתה יכול לתת לנו הערכה מתי הכסף יגיע לחשבונות?
<חביב קצב: אנחנו יושבים מחר, עם רונן, גם על הנושא הזה, להמשך.
<חביב קצב: אנחנו עושים בדיקת מחשבים.
<חביב קצב: אנחנו עובדים ביחד עם חברה שמשרד השיכון לקח אותה, לנושא הזה.
<חביב קצב: אנחנו מתמודדים עם סוגיית הנתונים וסוגיית עדכון הנתונים.
<חביב קצב: יש עולם ומלואו בנושא הזה.
<חביב קצב: אני מבטיח דבר אחד – אנחנו התחלנו במאי, כפי שאמרתי, את זוכרת?
טלי פלוסקוב: אמרת לי עד 30 במאי, בוודאי שאני זוכרת.
טלי פלוסקוב: לא רק זוכרת, אני כתבתי את זה בפייסבוק, לכל האנשים האלה שפנו אלי.
<רונן כהן: הנתונים שאנחנו העברנו, ראינו שהם עלולים לקפח אנשים, ואנחנו לא רוצים לקפח אף אחד, אז אנחנו עכשיו עושים את התיאור ובסופו של דבר, אנחנו מתחייבים, יחד עם משרד הקליטה, שאנחנו מעבירים רטרואקטיבית, באופן מלא.
<חביב קצב: לא יקרה מצב שיקופחו.
<רונן כהן: עדיף לעשות את זה קצת יותר לאט, אבל ללא טעויות, כי אנשים לא יבינו.
<רונן כהן: אם תיתני להם 800 שקל, הם לא יבינו.
טלי פלוסקוב: אז מתי זה קורה?
טלי פלוסקוב: השאלה היא רק מתי זה קורה?
טלי פלוסקוב: היה לי תאריך קודם 30 במאי.
טלי פלוסקוב: מתי זה קורה?
<חביב קצב: רגע, חברת הכנסת טלי, זה קורה כל רגע.
<חביב קצב: כל רגע.
טלי פלוסקוב: יש פה מצלמה, מצלמת.
טלי פלוסקוב: תגידו לי מתי זה קורה?
<חביב קצב: אני אומר לך – קורה.
<חביב קצב: קרה וקורה.
טלי פלוסקוב: לא קרה.
<חביב קצב: אלפים כבר קיבלו.
טלי פלוסקוב: אלפים של משרד השיכון?
<חביב קצב: גם של העולים.
<רונן כהן: כי אצלנו זה יותר פשוט, לא מבחינת האנשים, מבחינת הנתונים.
טלי פלוסקוב: תגיד לי – כמה זמן אתה צריך?
טלי פלוסקוב: תגידו לי ב- 31 לדצמבר, אבל תגידו לי תאריך.
<חביב קצב: אני אגיד לך.
<רונן כהן: אנחנו מדברים על שבועות.
<רונן כהן: כל הסיטואציה, מדובר על שבועות.
<רונן כהן: כל מה שאנחנו מדברים, זה על שבועות, לא בקנה מידה של חודשים.
טלי פלוסקוב: שבועות?
<חביב קצב: אבל אני אגיד לך בדיוק.
<קריאה: שבועות בשנה הבאה?
טלי פלוסקוב: מה שהובטח לי כרגע, שבעוד שבוע, אני אקבל תאריך מדויק.
טלי פלוסקוב: לא, אני אקבל תאריך.
טלי פלוסקוב: אבל בואו ניתן להם לעשות את העבודה.
טלי פלוסקוב: אני גם מסכימה עם זה שעדיף עוד קצת להמתין מאשר לטעות ואחר-כך לחייב את האנשים בחזרה.
טלי פלוסקוב: תאמינו לי, זה עדיף.
טלי פלוסקוב: משרד השיכון, אם אתה רוצה להוסיף עוד משהו?
<רונן כהן: אני אחרי חביב לא יכול להגיד מילה.
טלי פלוסקוב: טוב, חברים.
טלי פלוסקוב: אני נורא מתנצלת.
טלי פלוסקוב: אני כבר באיחור של רבע שעה לישיבת סיעה.
טלי פלוסקוב: אני רוצה קודם כל להודות לכל אחד ואחד מהם, על כך שהגעתם לכאן.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שהדיון היה מאוד מעניין.
טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד, לפעמים זה אולי עלה קצת לטונים מעט גבוהים, אבל תבינו – למה זה עלה?
טלי פלוסקוב: כי אנשים חמים, אנשים טעונים.
טלי פלוסקוב: כשלא מקבלים תשובות, זה מה שקורה.
טלי פלוסקוב: לכן, אני מעדיפה שניפגש לעתים יותר קרובות ולא ניתן לאווירה להתחמם עד כדי כך שנבוא לכאן כדי לצעוק אחד על השני.
טלי פלוסקוב: יש לי עוד את חבילת השאלות שיש לי.
טלי פלוסקוב: אני אתרגם אותה, כי הן רובן בשפה הרוסית.
טלי פלוסקוב: אני אתרגם את הרשימה הזו לעברית ואני אעביר אליכם, כדי שאני אראה את השאלות שאתם יכולים לתת תשובות, אני אעביר אליכם.
טלי פלוסקוב: אני כן רוצה להשיב לאנשים, לשאלותיהם בפייסבוק, כי מן הסתם אנחנו נשאיר אותם במצב שלא סתם לדבר, אלא מישהו מתייחס ונדבר ואני באמת ראיתי פה יחס, גם של משרד השיכון, ראיתי פה גם יחס של משרד הקליטה וזה ששני המנכ"לים עזבו היום את הכול והגיעו לוועדה, מבחינתי זה לא מובן מאליו.
טלי פלוסקוב: אז אני באמת רוצה להודות לכם ואנחנו נמשיך לעבוד ביחד ונמשיך לתת לאנשים האלה תשובות.
טלי פלוסקוב: בוקר טוב, בוקר טוב למנהלת הוועדה, לצוות הוועדה, לחברי הכנסת אלי כהן וחבר הכנסת יגאל גואטה, לכל האורחים הנמצאים כאן.
טלי פלוסקוב: הנושא לדיון היום הוא תת תנאים למאבטחים במוסדות החינוך.
טלי פלוסקוב: זה נכון שאלי כהן הגיש הצעה לדיון מהיר בוועדה, בנשיאות לא הצלחנו להעביר אבל אמרנו שהנושא מספיק חשוב כדי לבקש מיושב-ראש הוועדה אכן לדון בנושא הזה בוועדה, לא במסגרת הצעות לדיון מהיר, והוא נענה לבקשתנו והיום הדיון אכן מתקיים.
טלי פלוסקוב: אני מבינה שהנושא עלה בכלל אחרי חשיפה של ערוץ 10, אחר-כך אנחנו ניתן גם לנציגי ערוץ 10 להתייחס למה שקרה ולמה שהם ראו, אבל אני רוצה לתת לחבר הכנסת אלי כהן להיות ראשון הדוברים, על-מנת שיציג לנו את הנושא ונראה איך אנחנו מתקדמים.
אלי כהן: תודה רבה, גברתי היושבת ראש.
אלי כהן: אני קודם כל רוצה לברך אותך ולהודות לך על זה שדאגת לקיום הדיון החשוב הזה.
אלי כהן: אני רוצה באמת להודות לערוץ 10 ל'הכל כלול' על החשיפה של הנושא שבהחלט חשובה.
אלי כהן: אנחנו רגילים לבוא ולטפל בנושאים מרכזיים, אבל צריך לבוא ולראות את האדם ואת הפרט ואת, גברתי היושבת ראש, מיטיבה לעשות כן גם בחוקים שהעברת, גם בנושא של עצמאיות, גם בנושא של פנסיה ועל כך חזקי ואמצי.
אלי כהן: הנושא הזה, גברתי, עלה בעקבות תחקיר שבו אנחנו רואים את הנתונים שמאבטחים, בעיקר במוסדות החינוך, שצריכים לאבטח את הילדים, למעשה את הילדים של כולנו, נמצאים בתנאי עבודה, גם בחורף גם בקיץ, בלי מזגן, בלי חימום וצריך לבוא ולזכור על איזה עובדים אנחנו מדברים.
אלי כהן: אנחנו מדברים על העובדים החלשים ביותר בחברה הישראלית.
אלי כהן: אנחנו מדברים על עובדי קבלן, אנחנו מדברים על אנשים שלרוב גיל העבודה שם הוא 50 ומעלה, ולכן אנחנו בהחלט צריכים לבוא ולגלות רגישות והגיע הזמן שאנחנו נטפל לא רק בשכר של העובדים, כפי שהסכמנו לעשות, להעלות את שכר המינימום ולדאוג לפנסיה, אלא גם לבוא ולדאוג לתנאי עבודה מינימאליים, תנאי עבודה ראויים.
אלי כהן: בכל מקום שאליו אני מגיע, ובאותם ימים מעטים שיוצא לי לקחת את הילדים לבית-הספר, אני רואה את אותם אנשים, רואה את אותו שומר מבוגר.
אלי כהן: אנחנו צריכים כאן הירתמות של משרד החינוך ושל הרשויות המקומיות.
אלי כהן: ראינו שעברנו ימים עם מזג אוויר קיצוני, בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, אנחנו נמצאים במקום ממוזג ונעים, צריך שגם לאותם עובדים יהיו את אותם תנאי עבודה בסיסיים ומינימאליים ואני בטוח שבהמשך נשמע עוד את הפירוט לגבי התחקיר.
טלי פלוסקוב: אין ספק שהנושא הוא חשוב.
טלי פלוסקוב: הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.
טלי פלוסקוב: אנחנו נמשיך, כמובן אני אתן לכל חברי הכנסת להתייחס.