GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ציפי נחשון גליק: ההסכם נמצא אצלה והיא צריכה לחתום עליו.
מירב בן ארי: מאז היא עוד לא חתמה על ההסכם?
<ציפי נחשון גליק: מה זה מאז?
<ציפי נחשון גליק: מאז, נשמע כאילו לפני שנה.
<ציפי נחשון גליק: אני חושבת שזה הגיע אליהם לפני שבועיים.
<ציפי נחשון גליק: הם צריכים להעביר שם את כל החתימות.
מירב בן ארי: כשהיא חותמת על ההסכם, היא מחליטה על איזו עמותה?
מירב בן ארי: היא מוציאה קול קורא?
<ציפי נחשון גליק: ברגע שהיא חותמת על הסכם, היא אומרת שהיא מאשרת להפעיל את התכניות אצלה.
<ציפי נחשון גליק: היא צריכה לצאת לקול קורא.
מירב בן ארי: ואז אחד מכם יקבל.
<ציפי נחשון גליק: לדעתי היא רוצה שכל עמותה תפעיל בית אחד.
<אסף שמול: אנחנו לא יודעים מה היא בדיוק רוצה.
מירב בן ארי: הייתה איזו פגישה עם תל אביב, לא?
<אסף שמול: הם עסוקים כרגע בעניין הזה.
<אסף שמול: צריך להגיד שאנחנו קצת מתעלמים מהסיפור הזה אבל הסיפור של המבנים הוא לא רק שרעות תסתובב בתל אביב ותמצא מבנים אלא זה סיפור מורכב למצוא מבנים כאלה.
<אסף שמול: אלה מבנים גדולים ומאוד יקרים.
<אסף שמול: זה סיפור גדול מאוד למצוא את המבנים האלה.
<אסף שמול: זה לא לאתר מבנה להוסטל ואז מתאימים אותו ומוצאים את הפתרונות.
<אסף שמול: למצוא מבנה כזה, זה סיפור אחר.
<רעות גיא: אני יכולה להגיד שיש לנו את מישהו לרוץ אתו שזה האח התאום.
מירב בן ארי: כן, שהוא עדיין הקומה השנייה שפנויה.
<רעות גיא: אנחנו משלמים שם הרבה כסף לשכירות, יחסית.
<רעות גיא: משלמים 10,000 שקלים ל-130 מטרים מרובעים.
<רעות גיא: יש שם עוד קומות פנויות וזאת יכולה להיות אופציה.
<רעות גיא: זה דווקא יכול להיות מקצועית הגיוני שזה יהיה שם.
מירב בן ארי: כשהייתי חברת מועצה דיברנו על כך שזה יהיה בשתי קומות.
<רעות גיא: יהיה שלטר, יהיה מרכז.
מירב בן ארי: זה הכי טוב.
מירב בן ארי: זה כמו אצל יגאל.
מירב בן ארי: עדיף להשתמש בדבר הקיים ולהרחיב אותו.
מירב בן ארי: על זה צריך לדבר עם אורית מוסל ולראות היכן אנחנו עומדים.
<רעות גיא: אבל אני לא הבנתי שאנחנו שם.
מירב בן ארי: גם אני לא הבנתי את זה אבל אני רוצה לראות אם זה בכלל מתקדם.
מירב בן ארי: ביום חמישי גם יואב בן ארצי יהיה אתנו.
מירב בן ארי: מישהו צריך להתחיל לקדם את השלטרים.
<אסף שמול: ברגע שעיריית תל אביב תוציא קול קורא.
מירב בן ארי: לכן רציתי לוודא עם ציפי.
<ציפי נחשון גליק: אני חושבת שאת כמי שמכירה את רשויות עיריית תל אביב, את יכולה באמת להיעזר.
<ציפי נחשון גליק: יש שם ממונה על כל הנכסים.
מירב בן ארי: אלי לוי.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו יודעים שיש נכסים של העירייה שעומדים.
מירב בן ארי: אנחנו גם יודעים שיש לנו נכס.
<ציפי נחשון גליק: שייתנו לנו להשתמש בזה בשנה-שנתיים הראשונות לפחות עד שנמצא מבנה בשכירות.
<ציפי נחשון גליק: זה חבל, כי התכניות מבחינתנו הן תכניות של הרשות המקומית.
<ציפי נחשון גליק: זה שהרשות המקומית בוחרת שמי שיפעיל לה את זה בפועל ביום יום זאת עמותה כזו או אחרת, זה חבל.
<ציפי נחשון גליק: אני חושבת שלעירייה יש מנגנון כל כך משומן שיכול באמת לעזור ולתת לנו להשתמש במבנים לשנה-שנתיים הראשונות כדי לקצר תהליכים.
מירב בן ארי: רק רציתי לוודא לפני שאני מגיעה ביום חמישי.
<קריאה: זה בדיוק דירת טרנסג'נדרים.
מירב בן ארי: דירת טרנסג'נדרים, תאמין לי שאין שבוע, כולל אתמול, שאני לא מתקשרת.
מירב בן ארי: אל מנחם, אל עופר מביטוח לאומי.
מירב בן ארי: אנחנו לא ננוח.
מירב בן ארי: הנושא של הדירה של הטרנסים חייב להסתיים.
מירב בן ארי: כבר אמרתי להם שאני אביא את התקשורת שתראה את הבית.
מירב בן ארי: אם קורה מצב שמישהו אומר לי שרק באים ומחליפים שם חולצות, זה מה ששמעתי.
מירב בן ארי: אבל אני איימתי שאני אשלח כתב ועכשיו הם הבטיחו לי שעד סוף השבוע הם ייתנו תשובות.
מירב בן ארי: בסוף מי שמאיים כאן אלה לא חברי הכנסת אלא רק כתבים.
מירב בן ארי: אנחנו נביא לשם ונראה את האווירה ונראה שאין שם כלום.
<קריאה: הם צריכים מקום כזה.
מירב בן ארי: הם צריכים את זה.
מירב בן ארי: הדירה של הטרנסים עדיין בסדר היום כאן ומטפלים בה ומתעסקים אתה.
מירב בן ארי: אנחנו לא נחים עד שלא נפנה את הדירה מהמחסן.
מירב בן ארי: אפרופו טרנסים ולהט"ב, אני הייתי בחולון, אתם הייתם בחולון, את היית בחולון.
מירב בן ארי: מה קורה עם ההוסטל של הלהט"ב, הוסטל המשך לבית דרור?
מירב בן ארי: אתם מכירים את זה?
מירב בן ארי: תדעו שאנחנו הולכים להקים הוסטל המשך לבית דרור.
מירב בן ארי: החבר'ה שלהם מהקהילה שנמצאים ברחוב.
מירב בן ארי: זה יהיה בחולון כי בתל אביב אין מבנים.
<ציפי נחשון גליק: מחר זה יהיה בוועדת המכרזים.
מירב בן ארי: מחר בוועדת המכרזים.
מירב בן ארי: מרגש.
<ציפי נחשון גליק: מרגש.
<ציפי נחשון גליק: ברגע שהם יאשרו, יהיה הסכם.
מירב בן ארי: ועדת המכרזים מאשרת ואז יש אישור לרשות.
<ציפי נחשון גליק: מכינים הסכם והם חותמים עליו ואנחנו חותמים.
מירב בן ארי: אתם צריכים לחפש?
<אסף שמול: התחלנו.
מירב בן ארי: תחפשו מבנה.
<קריאה: זאת תכנית הפעלה.
מירב בן ארי: זה המפרט עליו דיברנו אתה ואני?
מירב בן ארי: אם כן, נתחיל לחפש מבנה.
מירב בן ארי: זה משהו שאנחנו כבר תפרנו.
מירב בן ארי: אני הייתי אצל ראש העיר וקיבלתי הבטחה מפורשת שאנחנו יוצאים לדרך וגם מציפי.
מירב בן ארי: יצאתי משם והתקשרתי אליה, היא אמרה לי שוועדת המכרזים תתכנס.
<אסף שמול: כרגע יש וילה אחת בחולון.
מירב בן ארי: בוא נשתלט עליה.
<תמר אלון: יש משהו חדש של המכורות.
מירב בן ארי: נכון, סליחה.
מירב בן ארי: אם יש עוד משהו חשוב בתל אביב שנדע.
<תמר אלון: דירת מכורות.
<תמר אלון: היום או מחר אנחנו אמורים לחתום חוזה.
<אסף שמול: דירה שבעבר הייתה של מישהו לרוץ אתו.
מירב בן ארי: אלה מכורות נקיות?
<אסף שמול: מכורות נקיות.
<אסף שמול: 18 פלוס.
<קריאה: זאת דירת מעבר ולכן ברור שאלה מכורות נקיות.
<תמר אלון: ממש היום או מחר אנחנו חותמים.
<רעות גיא: זאת לא הייתה הדירה שלנו.
<רעות גיא: הדירה שלנו הייתה 18 עד 26 והיה לזה רציונל מקצועי לעבוד עם צעירות.
<אסף שמול: תהיה דירה של גילאי 35.
מירב בן ארי: כמה מיטות יהיו בדירת המכורות?
<אסף שמול: חמש.
מירב בן ארי: היו שתי דירות.
<רעות גיא: הייתה דירת בנים והייתה דירת בנות.
מירב בן ארי: כן, הייתי בדירה הזאת.
<רעות גיא: אנחנו סגרנו את שתי הדירות.
<רעות גיא: סיימנו את ההפעלה.
מירב בן ארי: מה קורה עם הבנים?
מירב בן ארי: הייתי בשתי דירות.
<אסף שמול: מחכים לך.
מירב בן ארי: זאת דירה של ציפי או רק מול הרשות?
<ציפי נחשון גליק: זה מהתקציב הזה.
<ציפי נחשון גליק: זה מהתקציב שהועבר.
מירב בן ארי: אתה רוצה שאני אשאל את יואב ביום חמישי היכן הבנים נעלמו?
מירב בן ארי: אני דווקא הייתי אצל הבנים.
<קריאה: עכשיו אפשר להפנות את הצעירות לדירה?
<אסף שמול: עוד לא.
<תמר אלון: רק עכשיו אנחנו סוגרים.
<קריאה: איפה הדירה?
<אסף שמול: בתל אביב, רחוב גוש עציון.
מירב בן ארי: אמרתי שרעות תוכל להפנות בנות או בנים אבל עכשיו אלה בנות מכורות נקיות.
מירב בן ארי: השולחן העגול הזה הוא גם כדי שכל אחד כאן ידע מה קורה ויוכל לעשות את החיבור.
מירב בן ארי: ביום חמישי אני אברר אצל יואב בן ארצי מה קרה עם הדירה של הבנים של על"ם.
מירב בן ארי: חיפה.
מירב בן ארי: מה קורה בחיפה?
<מומי אלמוג: קודם כל, התייחסות קטנה למה שנטי אומרת.
<מומי אלמוג: אנחנו בסופו של דבר נשמח מאוד שכל הוועדה הזאת תיתן כתובת לצעירות כמוך לא להגיע למצב שאני שומע אותך אומרת שאין לך היכן לאכול, אין לך כסף, אין לך היכן להתרחץ.
<מומי אלמוג: זה דבר מאוד עצוב כי בכל מקום שלא תהיי, את חייבת לדעת שיש לך כתובת.
<מומי אלמוג: אנחנו צריכים להתאחד כולנו כדי לתת ללקוח כמו שלך פתרון והפתרון יכול להיות פרטני ולא קבוצתי.
<מומי אלמוג: כאן מדברים רק על קבוצות ועל איך להקים הוסטלים ואולי אנחנו קצת מתרחקים מהפתרון הפרטני שלך שאת אומרת מה יקרה אתך עכשיו כשאת יוצאת מכאן.
<מומי אלמוג: חלק מהתחושה של הוועדה צריכה להיות שבכל עיר תהיה כתובת ולא יכול להיות שצעיר או צעירה לא ידעו למי לפנות.
<יגאל גולדשטיין: אני רק אומר שיש כתובת.
<מומי אלמוג: אני שומע אותה ויותר חשוב לי שהיא תגיד שיש כתובת.
<מומי אלמוג: אם היא הולכת ברחוב ואומרת שהיא יושבת והיא רעבה ולא יודעת מה לעשות, זה כואב לשמוע את זה.
מירב בן ארי: מומי ויגאל צודקים.
מירב בן ארי: נטי, את הרי ישנה בגלגל בלילה.
מירב בן ארי: אני יודעת שאת ברחוב בין 10:00 ל-10:00.
מירב בן ארי: אל תדאגי, אני יודעת.
מירב בן ארי: ראיתי ודיברתי אתכם.
מירב בן ארי: אבל יש לך גם את ה-חוט.
מירב בן ארי: אני פגשתי בשבוע שעבר שתי בנות.
מירב בן ארי: הייתי בכפר של הנגמלים, ריטורנו.
מירב בן ארי: הגעתי לשם ביום חמישי עם הוועדה למלחמה בנגע הסמים.
מירב בן ארי: פגשתי בחורה שהייתה ממש מוכרת לי ואז היא אמרה לי שהיא הייתה תמיד אוכלת צהרים ב-חוט.
מירב בן ארי: אמרתי לה, החוט המשולש.
מירב בן ארי: אם כן, קודם כל, הייתי ב-ריטורנו ופגשתי אותה והיא מקסימה והיא ממש ממש ממש נראית טוב ולא כמו שנראתה עת ראיתי אותה ברחוב.
מירב בן ארי: נדמה לי שקוראים לה דנה והיא בריטורנו והיא סיפרה לוועדה שהייתה מסתובבת ב-חוט.
מירב בן ארי: אני שמחתי כי אני ידעתי ישר על מה היא מדברת.
מירב בן ארי: את מכירה את החוט המשולש?
מירב בן ארי: את גם אוכלת שם?
<נטלי אלקיים: משתדלת.
מירב בן ארי: מתקלחת?
מירב בן ארי: יש שם מקלחות.
<נטלי אלקיים: יש.
<נטלי אלקיים: אם אני באה בבוקר כי אני מפספסת את השלטר.
מירב בן ארי: גם מומי אמר את זה.
<יגאל גולדשטיין: אני רוצה לומר שאני מסכים במאה אחוזים שנטי וכל הבנות שנמצאות בשלטר, מה שעומדים עכשיו לעשות זה לא שה-חוט המשולש הוא תחליף אלא חייבים לעשות את המסגרת של 24 שעות.
<יגאל גולדשטיין: אנחנו מדברים על כך שנים.
<יגאל גולדשטיין: זה לא תחליף אבל כרגע לשאלה ששאלו אני אומר שיש פתרון לבנות משעה 10:00 בבוקר עד 10:00 בלילה והן נמצאות שם ואנחנו עובדים צמוד עם על"ם.
<נעמי אדלר: אבל יגאל, ה-חוט פחות מתאים לבנות.
<נעמי אדלר: כולן באות לשם בסוף כי אין להן לאן ללכת.
מירב בן ארי: אנחנו מכירות.
מירב בן ארי: גם ראיתי אותך כשהיית בהריון.
מירב בן ארי: למה זה לא מתאים?
<נעמי אדלר: כי מדברים שם בילדים בני 14 עד 26 וילדים בני 14 שסתם היה להם איזה ריב עם ההורים או סתם אין להם מה לעשות עם עצמם ובאים לשם, זה לא מתאים.
מירב בן ארי: כשנבנה את השלטר רק של הבנות 24 שעות, זה ייתן לך את הפתרון שלא יהיו שם חבר'ה בני 14.
מירב בן ארי: רציתי לדעת למה זה לא מתאים.
מירב בן ארי: מה שאמרת, זה נכן.
מירב בן ארי: השלטר יהיה הכתובת.
<מומי אלמוג: עוד דבר.
<מומי אלמוג: כבר הקמנו מספר מסגרות ואני שומע כאן על המון מסגרות שהוקמו וזה ממש מקסים.
<מומי אלמוג: לא יכול להיות שאנחנו כמסגרות על רצף ארצי, לא מקומי, לא נוכל לבוא ולאפשר לנערים ולנערות לבוא לקבל את הדברים המינימליים כי גם כך יש לנו כוח אדם.
<מומי אלמוג: המקום נמצא, המקלחת נמצאת, האוכל נמצא, לבוא ולתת דברים אנושיים שיענו על צורך מידי.
<מומי אלמוג: לא משהו לטווח ארוך שזה אומר להשאיר אותה לשנה או לשלושה חודשים עד שנסיים אתה, אבל אם אחת כמוה שנתקעת בשום מקום ויש לנו המון מסגרות של חסרי קורת גג, יכולה לדפוק בדלת של אחד השירותים שאנחנו פיתחנו ולקבל את המענה הראשון, את המקלחת, אז פתרנו המון בעיות.
מירב בן ארי: האמת היא שאין לנו מספיק.
מירב בן ארי: אין לנו.
מירב בן ארי: אני אומרת בכנות.
מירב בן ארי: אם היא בת 14, אתה יכול לדפוק בדלת של ה-אתנחתא או במקום אחר או בבית השנטי.
מירב בן ארי: התחילו להיות מעין תנאי קבלה, אבל עזוב את זה.
מירב בן ארי: אפילו ללכת אל הלב והוא יקבל אבל אין לנו מספיק.
<מומי אלמוג: את הבעיה המרכזית אמרה ציפי.
<מומי אלמוג: כל המקומות שלנו לצערי הרב, גם עם העמותות, הכול הופך להיות קריטריונים.
<מומי אלמוג: זאת אומרת, יש לי עשר מיטות, אני ממלא אותן, נגמר הסיפור, תודה רבה.
<מומי אלמוג: ה-11 לא מקבל כל שירות כי העשר מקבלים את המיטה, את האוכל, את המדריך ואת הכול.
<מומי אלמוג: אם תהיה שיטה של הרבה שלטרים וידעו את הכתובות ונפרסם אותן ארצית, נוכל באמת לבוא ולומר שזה בלי קריטריונים, זה פתוח כל הזמן, אבל כאן לצערי הרב זה לא עובד כך אלא זה עובד תמיד עם השאלה כמה מיטות וכולי.
<מומי אלמוג: היא אומרת לך חוזה פר מיטות פר כוח אדם וכך אנחנו פועלים.
<מומי אלמוג: בחיפה יש לנו דירת צעירים שהיא מלאה.
<מומי אלמוג: זאת דירת מעבר.
<מומי אלמוג: יש לנו עוד דירת מעבר לצעירות.
מירב בן ארי: בשבוע הבא אנחנו בחיפה.
מירב בן ארי: אני אלך גם לחצר אנושית.
<מומי אלמוג: תבואי אלי ואני אראה לך את כל המקומות.
מירב בן ארי: אני אבוא לדירה.
מירב בן ארי: אם אני מגיעה לחיפה, בוא נעשה סיור.
מירב בן ארי: אני הולכת גם לחצר וגם קבעתי עם תמר.
מירב בן ארי: זאת הדירה עליה דיברת שהיא דירה של חבר'ה צעירים מגיל 18.
<מומי אלמוג: כן.
<מומי אלמוג: של ציפי.
<מומי אלמוג: דירת מעבר לצעירים ויש לנו דירת מעבר לצעירות.
<קריאה: הכסף עדיין לא הועבר לחצר.
<מומי אלמוג: זו פרוצדורה טכנית.
מירב בן ארי: הכסף יעבור.
מירב בן ארי: הכסף הובטח.
מירב בן ארי: אני גם הולכת לשם בכל מקרה בשבוע הבא.
<מומי אלמוג: אני מעורב בזה אישית.
<מומי אלמוג: אני הייתי בלשכה המשפטית של העירייה.
<מומי אלמוג: עשו נספח כספי כי אי אפשר להעביר 300 אלף שקלים ככה וזה לא עובד בצורה כזאת.
<מומי אלמוג: כמובן כנגד אסמכתאות שכל אחד נותן, גם על"ם צריך לתת אסמכתאות וגם אתם, ואז הכסף יעבור.
מירב בן ארי: מה קורה אם צעיר חסר בית שלא רוצה עכשיו להיכנס לדירה?
מירב בן ארי: חוץ ממה ש-על"ם נותן שם כפתרון, יש לנו עוד משהו?
<מומי אלמוג: בהחלט.
<מומי אלמוג: על"ם לא נותן את הפתרון ללילה.
<מומי אלמוג: אני נותן את הפתרונות ללילה.
מירב בן ארי: לא ללילה.
מירב בן ארי: אני הייתי במבנה שלהם שהיה נמצא מתחת לבית וראיתי את מכונת הכביסה ואפילו ראיתי את הבחור שבא לכבס ונכנס להתקלח.
<מומי אלמוג: אותו בחור שראית, היום הוא אצלי בוועדה.
<מומי אלמוג: רק השבוע הוא עבר ארבע ועדות כאשר הוא לא בבית ברחוב חיים ולא ב-ערים כי הוא לא יכול לישון כי אין לו את הדירה שמופעלת שם כי לצערי הרב היא לא מופעלת.
<מומי אלמוג: יש לנו דירה שנמצאת ברחוב שפירא 8, זו דירה חירומית שאנחנו בעצם נותנים קורת גג עד הבוקר, מה שנקרא עד עכשיו ועד אליך שנותן פתרון אד-הוק.
<מומי אלמוג: זאת אומרת, בבוקר אנחנו בעצם באים אליו ומתחילים לנסות לפתור את הבעיה.
<מומי אלמוג: כאשר יש נער שעוסק בזנות בתוך הדירה, יש לנו בעיה משפטית כי הדירה הזאת משמשת כעסק.
<מומי אלמוג: אין דבר כזה שצעיר אצלנו כרגע ואין לו מענה.
<מומי אלמוג: הכנסייה הקתולית נתנה לנו שתי דירות לנערים כאלה במגזר הערבי או במגזר היהודי.
<מומי אלמוג: יש לנו בעל דירות שמשכיר באזור הדר ב-1,200 שקלים אותם אנחנו משלמים לו כחלק מסיוע החירום של צעירים שמותר לנו לתת להם ואז יש לנו מרווח של חודש עד שאנחנו פותרים לו את מיצוי שכירות דרך משרד השיכון.
<מומי אלמוג: ללא ספק מה שאתם הובלתם כרגע עם הסיוע דרך משרד השיכון שנותן אלף שקלים, זה דבר שפתר לנו המון כי אנחנו נותנים את החודש הראשון כסיוע עם דירות של אותם קבלנים שיש להם דירות מרוהטות.
<מומי אלמוג: אחרי כן יש את הפתרון של הסיוע של ציפי, דבר שנותן לנו המון המון מרחב נשימה.
<מומי אלמוג: כמובן שיש לנו גם דירה שכבר מוכנה לדיורית אבל ציפי הביאה לתשומת לבי שכדאי לנסוע לתל אביב לראות את המבנה המשותף של בנים ובנות.
מירב בן ארי: את הולכת להקים דיורית בחיפה לצעירות?
<ציפי נחשון גליק: דיורית בחיפה והלנת חירום.
<ציפי נחשון גליק: הלנת חירום היא כבר מעבר לתקציב ולכן כרגע אני מחכה.
מירב בן ארי: בואי נדבר על הדיורית הזאת, כמו של טלי?
<מומי אלמוג: ההסכם הזה הגיע לחיפה בשבוע שעבר.
<מומי אלמוג: לחתום על חוזה.
מירב בן ארי: עכשיו זה אצלך?
<מומי אלמוג: זה אצלי ואני אמרתי שנחתום אבל ציפי אמרה שלפני שאני חותם – זה גם לצעירים וגם לצעירות, כך שיש לי בעיה – שאראה בתל אביב.
<מומי אלמוג: אמרתי שניסע לראות מה יש בתל אביב, ניסע לראות איך המודל עובד.
<מומי אלמוג: ללא ספק יש בעיה אותה העלתה גם ירושלים.
<מומי אלמוג: זאת אומרת, לבוא ולהשקיע 400 אלף שקלים מתקציב של 600 אלף שקלים, שזה כל הדיורית, ולהתאים אותו למה שכרגע רוצים – לכל חדר שירותים נפרדים ומקלחת – לדעתי זאת התאמת מבנה שמצריך שיפוצים ואני לא יודע אם הרשות מתוך 600 אלף שקלים תשקיע 400 אלף שקלים כאשר המימון כתוב מאה אחוזים.
<מומי אלמוג: הרי צריך להביא את זה לוועדת מכרזים של העירייה ולהגיד למה אתה מקבל באמצע השנה תכנית שלא מומנה בתקציב.
מירב בן ארי: מה שעשינו, ואני בשיח עם אותות, זה לחפש.
מירב בן ארי: עברת למקווה ישראל.
מירב בן ארי: יש שם משהו במקווה ישראל?
<אלון ברמי: בשבוע הבא אנחנו נפגשים.
מירב בן ארי: יש שם דיורית לחולון-בת ים.
מירב בן ארי: אני אומרת, מומי, שצריך לחפש מעונות.
<מומי אלמוג: חדרים נפרדים?
מירב בן ארי: מעונות.
<אלון ברמי: אני מציע שתבואו ותראו את הדיורית שלנו.
<מומי אלמוג: הוא הזמין אותי ואנחנו נגיע.
<מומי אלמוג: בשמחה אני אבוא.
<רעות גיא: אני יכולה לשאול משהו?
<רעות גיא: יש לנו 39 צעירות וצעירים חסרי בית, על הרצף של חסרי הבית, מאותרים בחיפה.
<רעות גיא: השאלה לאן יהיה אפשר להפנות אותם?
<מומי אלמוג: אלי בבקשה.
<מומי אלמוג: אלי.
<מומי אלמוג: לי יש את הפתרונות.
<מומי אלמוג: גם הנער עליו היא מדברת היה אצלי אתמול במשרד.
<רעות גיא: אבל אתה אומר שזה לא מתאים שהוא יישן שם .
<מומי אלמוג: נער שעוסק בדירה של רווחה בזנות, גם את לא נותנת לו דירה.
<מומי אלמוג: אני היחידי שמחזיק אותו שלושה חודשים בלי שמישהו נותן לו פתרון.
<רעות גיא: אני נותנת מענה למאות בני נוער, לצעירות וצעירים בזנות.
<רעות גיא: זה מאוד ברור לכולם שאת הזנות לא עושים במקום שבו ישנים.
<רעות גיא: זה לא קורה לנו.
<מומי אלמוג: נכון, אבל לצערי זה לא קורה עם הילד הזה.
מירב בן ארי: בשבוע הבא אני נוסעת לחיפה ואני גם אראה את הדירות ואת הדירה החירומית.
<רעות גיא: אני רוצה להבחין בין שני סוגי עבודה שאנחנו עושים בחיפה.
<רעות גיא: יש לנו מרכז של ערים בלילה בחיפה שאנחנו מפעילים בשותפות עם עיריית חיפה ועם המשרד.
<רעות גיא: זה מרחב פתוח ושם חסרה לנו הלנת חירום כי אין לנו היכן להלין כאלה שהם מחוסרות קורת גג ואין להן היכן לישון.
<רעות גיא: יש לנו עבודת רחוב עם ארבעים צעירות וצעירים וזה במרחב הקטן הזה שראית.
<רעות גיא: נעשית הרבה מאוד עבודת רחוב ואיתור בתוך המבנים הנטושים.
<רעות גיא: שוב, גם שם אין לנו לאן להפנות אותם.
<מומי אלמוג: תרשמי בבקשה להפנות למומי.
<מומי אלמוג: יש לי יחידה לתפארת.
<מומי אלמוג: תפני אותם למומי.
<מומי אלמוג: כל מי שאת מכירה, גם אני מכיר.
<רעות גיא: היה כאן עמית שאתה מכיר, עובד רחוב שלנו בחיפה, והוא אומר שהוא לא מצליח להפנות.
מירב בן ארי: לכן יש ועדה.
מירב בן ארי: אם את נתקלת בבעיה, תפני.
מירב בן ארי: הייתה לי עכשיו את הבעיה לגבי זה שכתב וטיפלנו בו.
מירב בן ארי: אני אלך לשם פיזית ואם יש בעיות ספציפיות, את יכולה לשלוח לו מייל ולכתב אותי.
<מומי אלמוג: בדיוק.
מירב בן ארי: תלך לדיורית.
מירב בן ארי: היא מאוד יפה.
<מומי אלמוג: אני הולך.
<רעות גיא: רכיב של הלנת חירום בחיפה.
<רעות גיא: אני מדברת על ערים בלילה.
<רעות גיא: על זה אנחנו מדברים?
<מומי אלמוג: ממש לא.
<מומי אלמוג: זאת תכנית אחרת לגמרי.
<ציפי נחשון גליק: בנוסף ליוזמות המקומיות של מומי שהן לא מעכשיו ולא בשנה האחרונה אלא הן פועלות כל השנה, כשמתאמים את העבודה עם כל העמותות אפשר לעשות עבודה יותר טובה.
<ציפי נחשון גליק: זה גם מה שאני מציעה בחיפה כי באמת בחיפה יש הרבה מאוד תכניות ולא תמיד יש את התיאום ביניהן.
<ציפי נחשון גליק: בנוסף לזה, מתוך התקציב הנוכחי, מה שאושר לחיפה בנוסף לדיורית זה תכנית הלב, מודל מורחב, שזה משהו בהיקף של מיליון שקלים.
<ציפי נחשון גליק: יש לנו ערים בלילה שעובד כרגע בהיקף של 280 אלף שקלים וזה יגדל.
<רעות גיא: גם אנחנו שמים שם.
<ציפי נחשון גליק: אני לא יודעת אם אתם שמים 400 אלף.
<מומי אלמוג: את לא שמה, לצערי.
<מומי אלמוג: התיאומים חשובים.
<מומי אלמוג: חשוב לשבת כי העירייה משקיעה המון כסף ואותה צעירה עדיין ללא קורת גג.
מירב בן ארי: חבל להתווכח.
<רעות גיא: בסך הכול זה 700 אלף.
<רעות גיא: 280 אלף המשרד ועיריית חיפה נותנת גם היא.
<ציפי נחשון גליק: התכנית תהיה בהיקף של מיליון שקלים והיא תאפשר הלנת חירום לאלה שבזנות.
<ציפי נחשון גליק: בנוסף לכך בגלל שעלה כאן
<ציפי נחשון גליק: מאוד חזק ולא היה מתוכנן בהתחלה מהתקציב הזה הלנת חירום דוגמת תל אביב ודוגמת ירושלים, לא היה מתוכנן בחיפה, אני ביקשתי, בגלל שכרגע אי אפשר להקים את זה כי התקציב עוד לא נוצל, ואנחנו עושים בדיקה.
<ציפי נחשון גליק: ברגע שכל התכניות יופעלו במאה אחוזים, יחסר לנו איזשהו סכום להלנת חירום.
<ציפי נחשון גליק: בכל זאת זה נמצא על שולחנו של המנכ"ל כן לאשר ולהביא את זה לוועדת המכרזים ואז להקים הלנת חירום גם בחיפה.
<מומי אלמוג: ברגע שזה יהיה, אפשר יהיה להקים את זה מחר בבוקר.
<ציפי נחשון גליק: אז את הלנת החירום נעשה לבנים ואת הדיורית לבנות.
<מומי אלמוג: מצוין.
מירב בן ארי: ציפי, את רוצה להוסיף כמה דברים על המרחבים?
מירב בן ארי: על מי שלא בערים הגדולות?
<ציפי נחשון גליק: יהיו שישה בערים הגדולות.
מירב בן ארי: יש משהו שהתקדם?
<ציפי נחשון גליק: בראשון כבר יש מקום והתחילו לעבוד.
מירב בן ארי: מי עושה את המרחב הפתוח?
<ציפי נחשון גליק: בראשון זאת הרשות המקומית.
מירב בן ארי: הרשות עצמה מפעילה.
<ציפי נחשון גליק: בדימונה, אני לא יודעת במי הם בוחרים להפעיל.
<ציפי נחשון גליק: בבאר שבע, אני עדיין לא מעודכנת במי הם בוחרים שיפעיל להם.
<ציפי נחשון גליק: אני לא זוכרת את כל השמות של כל הרשויות.
<ציפי נחשון גליק: בכל מקרה, אלה יהיו שישה מרחבים גדולים בשש רשויות.
מירב בן ארי: כל פעם אנחנו יושבים ואומרים שיש שישה מרחבים.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת מה הסטטוס.
<ציפי נחשון גליק: אלה ועדות מכרזים.
מירב בן ארי: אפשר לדעת סטטוס?
מירב בן ארי: האם צריך שאני אתערב?
מירב בן ארי: האם צריך שאת תתערבי?
מירב בן ארי: גם בחולון הלכנו ודיברנו והתחלנו לשחרר.
מירב בן ארי: לגבי ההוסטל של הטרנסים, אני הולכת לדבר.
מירב בן ארי: אם יש דברים, אני רוצה להתחיל לשחרר.
מירב בן ארי: אני לא יכולה עוד פעם לבוא לדיון ולהגיד שיש שישה מרחבים.
<ציפי נחשון גליק: לפני שבוע ניתן לנו אישור במאה אחוזים מימון משרד וכרגע זה נמצא על שולחנה של ועדת המכרזים.
מירב בן ארי: את לא מביאה את זה מחר לוועדה?
<ציפי נחשון גליק: לא מחר.
מירב בן ארי: כל השישה בסטטוס של ועדת מכרזים?
<ציפי נחשון גליק: כל 15.
<ציפי נחשון גליק: שישה גדולים ותשעה קטנים.
מירב בן ארי: כולם לפני ועדת המכרזים.
<עידית שקר: רק להוסיף שאם בחיפה והצפון עסקינן, יש גם שלוש דירות של בוגרי חסות הנוער.
<עידית שקר: אגב, היו שש דירות עד עכשיו ועכשיו הכפלנו ל-12 ובדיוק סגרנו מכרז.
<עידית שקר: עמותת אותות עלתה.
<עידית שקר: אנחנו בשיא ההתכווננות וכנראה תהיה גם דירה בחיפה.
<עידית שקר: תהיה דירה שלנו בחיפה.
<עידית שקר: יש דירה בעפולה של יוצאים של קהילות של ריטורנו ומלכישוע.
<עידית שקר: תהיה עוד דירה סביר להניח של בנות.
<קריאה: של בוגרי חסות הנוער.
מירב בן ארי: חשוב שאתה תדע על הדירה הזאת בחסות הנוער.
<מומי אלמוג: טוב שאני בא לכאן.
<מומי אלמוג: לכן אני בא.
<מומי אלמוג: אני לומד כאן דברים חדשים.
מירב בן ארי: החבר'ה האלה של חסות הנוער, אלה חבר'ה שיצאו מתוך מה?
<עידית שקר: שיצאו מהמסגרות של חסות הנוער ונמצאים בליווי ומעקב של על"ם בחסות לעצמאות.
<עידית שקר: אחד הפתרונות שהם חייבים לקבל, אלה פתרונות דיור וכמו שאני אומרת, יש 12 דירות.
<עידית שקר: תהיינה 12 דירות בשלושת החודשים הקרובים כי המכרז נסגר.
<עידית שקר: 12 דירות שכל אחת מאכלסת פחות או יתר ארבעה צעירים.
<עידית שקר: אלה חמישים צעירים עם פתרון.
<עידית שקר: זה יותר מיריית פתיחה.
<עידית שקר: זה נכון שאלה בוגרי חסות הנוער.
מירב בן ארי: ציפי, התכנית לסיוע לצעירים חסרי בית, תכנית לסיוע בשכר דירה.
<ציפי נחשון גליק: עד עכשיו היו שישים פניות.
מירב בן ארי: יש תלונות מהקהל.
מירב בן ארי: תתחילי את ואז הם ידברו.
<ציפי נחשון גליק: התלונות מהקהל.
<ציפי נחשון גליק: כשמגישים לי בקשות לדרי רחוב, אני לא מאשרת.
<ציפי נחשון גליק: זה לא ההסכם שאני חתמתי עליו עם משרד השיכון.
<ציפי נחשון גליק: כשמפנים אלי פניות של חיילים בשירות או בשירות לאומי, אני לא מאשרת.
<ציפי נחשון גליק: זה לא מיועד לזה.
<ציפי נחשון גליק: אם מגישים לי בקשות שאנשים מקבלים קצבאות מהמוסד לביטוח לאומי, זה לא מיועד להם כי הם באופן אוטומטי זכאים.
מירב בן ארי: אמרת שיש שישים בקשות.
<ציפי נחשון גליק: היו שישים פניות, מתוכן אושרו 33 פניות.
מירב בן ארי: הבעייתיות היא שירות לאומי וצבא, מקבלי קצבאות ודרי רחוב.
<ציפי נחשון גליק: הייתה קבוצה שלמה שהופנתה אלי.
<ציפי נחשון גליק: אני רוצה להדגיש עבור איזה צעירים וצעירות התכנית הזאת.
מירב בן ארי: הם יודעים את זה.
<ציפי נחשון גליק: לא, הם לא יודעים כי אם מפנים אלי צעיר עם חובות של שמונים מיליון שקלים והוא לא עובד, אז הם לא יודעים למי להפנות.
<ציפי נחשון גליק: מצטערת.
<ציפי נחשון גליק: אמרתי כאן כבר חמש פעמים בוועדה ובוועדות אחרות בכנסת שהנושא של הדיור הוא על הרצף - הלנת חירום, הוסטל שיקומי, דירת מעבר ושכר דירה.
<ציפי נחשון גליק: שכר דירה מיועד לצעיר שעבר תהליך או לצעירה שעברה תהליך, שיש להם כושר השתכרות וכושר ההשתכרות לא מאפשר להם לשכור דירה בנפרד ואלף השקלים יעזרו להם.
<ציפי נחשון גליק: לא יכול להיות שיפנו אלי צעיר או צעירה שלא עובדים, שיש להם חובות ועוד לא הגיעו להסדרי חובות.
<ציפי נחשון גליק: זה לא הגיוני.
<ציפי נחשון גליק: זה לא במסלול הזה.
<קריאה: אפשר להגיד לך משהו?
<ציפי נחשון גליק: מי שמקבלת קצבת נכות, מי שמקבל קצבת הבטחת הכנסה, זה לא במסלול הזה.
<ציפי נחשון גליק: הם אוטומטית זכאים לקבל.
<מור ארם: זה לא נכון.
<מור ארם: מקבלי קצבת הבטחה שהן רווקות ללא ילדים, לא זכאיות לסיוע בשכר דירה.
<מור ארם: היחיד שמקבל, זאת קצבת נכות וגם כאן מדובר ב-700 שקלים שהם פחות מאלף השקלים.
<מור ארם: אם כן, קודם כל, זה אי דיוק בנוהל ובהנחיה שאת הוצאת.
<מור ארם: אנחנו מברכות על הנוהל.
<מור ארם: אנחנו רואים שזה הדבר היחיד שהתחיל לעבוד וטוב שכך כי הצורך הוא רב.
<מור ארם: אבל יש כמה דברים ויש כמה התייחסויות שאנחנו רוצות לומר אבל אין זמן.
מירב בן ארי: תתייחסי בקצרה.
<מור ארם: בינתיים זה המענה היחיד שפועל ושווה לבדוק את הדברים שעולים מהשטח.
<מור ארם: קודם כל, בהיבט של נוהל משרד השיכון.
<מור ארם: אמרתי כבר לציפי שחסרה ועדת חריגים וחסרה ועדת ערר.
<ציפי נחשון גליק: על ההחלטה שלי?
<מור ארם: על החלטה שלך ושל משרד השיכון.
<ציפי נחשון גליק: אז תפני למשרד השיכון עם הערעור שלך.
<מור ארם: אני מביאה את זה לכאן.
מירב בן ארי: אני אפנה למשרד השיכון.
<מור ארם: אני מאוד רוצה שאנחנו כחלק ממי שיזם את הנושא הזה נהיה בפנים.
<ציפי נחשון גליק: את לא יזמת את הנושא הזה, אני מאוד מצטערת.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו במשא ומתן עם משרד השיכון כבר חמש שנים.
<מור ארם: לא נריב על זה.
<ציפי נחשון גליק: אתם הגעתם והפעלתם לחץ וזה בסדר.
<ציפי נחשון גליק: אני אומרת לך שמשרד השיכון נשאל, ואני יושבת בלילות לקרוא את הדוחות כדי לא לעכב, ואני אומרת לך בפירוש שאם אני חותמת, היד שלי לא תרעד כשאני חותמת.
<ציפי נחשון גליק: אני לא אחתום על צעירה שיש לה חובות בגובה של שמונים אלף וחמישים אלף שקלים כי זה יסבך אותה מפני שמחרתיים יבוא אליה מישהו ויפנה אותה מהדירה ואז היא לא יכולה לקבל שכר דירה לכל החיים שלה.
מירב בן ארי: עם כל הכבוד לך, ובאמת יש לי הרבה כבוד לארגון שלכם, מי שהוביל את הנושא הזה, אלה ציפי ורות מנע.
מירב בן ארי: מה שאמרתי לרעות ולאלון, אם אתם זוכרים, בשיחת הטלפון לאחר מכן, אמרתי להם שאני שמחה שאני רק הבאתי את שניהם אבל בטח שלא אמרתי שאני יזמתי או עשיתי.
<מור ארם: אמרתי שהיינו חלק.
מירב בן ארי: לא אתם יזמתם.
מירב בן ארי: לא אתם.
מירב בן ארי: היחידות שעשו את זה, היו ציפי ורות מנע שישבו, דנו ורצו קדימה.
מירב בן ארי: יש בעיות עם התכנית לסיוע.
מירב בן ארי: קראתי על הבעיות שלכם אתמול בלילה.
מירב בן ארי: יש דברים שמקובל עלי ואני גם לא אומר לרות מנע שיעשו איזושהי ועדת ערר.
<ציפי נחשון גליק: משרד השיכון משקיע 140 מיליון שקלים בעזרה בשכר דירה.
<ציפי נחשון גליק: מי שלא מתאים לי המסלול הזה, שילך למסלולים אחרים.
מירב בן ארי: לכן אני אומרת שיש כאן דברים נכונים אבל יש כאן דברים שעם כל הכבוד מי שלא עובדת או מתפרנסת, היא לא זכאית לסיוע בשכר דירה.
<מור ארם: לא לפי נוהל משרד השיכון.
מירב בן ארי: מה זה לפי נוהל משרד השיכון?
<מור ארם: אני אסביר.