GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי בארי: הבעיה של הפריון הנמוך זה לא שעות עבודה רבות.
אורי בארי: הבעיה של הפריון כפי שנאמר כאן זה שצריך להשקיע הון.
אורי בארי: אז כדי להגדיל את הפריון, ואנחנו כמעסיקים ודאי מאוד מאוד בעד, צריך קודם כול לעשות הליך של עידוד אקטיבי של השקעה בהון לעסקים: א', בתחום מימון; ב', סוגיות מס.
אורי בארי: וישנן עוד אופציות רבות שאפשר לעשות רפורמות כדי לקדם את נושא השקעות ההון במשק לעסקים קטנים ובינוניים, וכמובן גם לגדולים, אבל אני כרגע מייצג את הקטנים והבינוניים.
אורי בארי: ואז במקביל לתמיכה בעסקים, במקביל להגדלת הפריון בעסקים יש מקום לבחון את שינוי שעות העבודה.
אורי בארי: בכל מקרה, חשוב שהנטל לא ייפול על המעסיקים, הם קורסים.
אורי בארי: עסקים ממש קורסים.
אורי בארי: דבר נוסף, יום עבודה חופשי בהרבה מאוד שירותים שיצטרכו לקיים אותם: תיירות, בילוי, מסעדות ומסחר, מישהו יצטרך לעבוד באותם ימים, אז או שיצטרכו לגייס עובדים חדשים, וזה ודאי לא פשוט, או שיצטרכו להעסיק את אותם עובדים בשעות נוספות, ששוב זה עלול להגדיל את העלויות למעסיקים.
אורי בארי: מאוד מאוד חשוב לנו שיימצא לזה פתרון אם זה מתקיים, כך שנטל עלות השכר לא תכביד שוב על המעסיקים.
אורי בארי: תודה.
אלי אלאלוף: שחר תורג'מן.
שחר תורג'מן: תודה, כבוד היושב-ראש, בין יתר העיסוקים שלי יזמנו את מחאת הורים נלחמים למען חופש מתואם עם הילדים.
שחר תורג'מן: חבר הכנסת אלי כהן דיבר על הפער שהוא הכי גדול במדינות המערב.
שחר תורג'מן: אני רוצה רק להתחיל דווקא עם משהו שהוא לכאורה לא קשור, כי תכף נשמע גם את נציגי המשרדים וכן הלאה.
שחר תורג'מן: נלך לשכר המינימום לרגע, ונראה כמה פעמים הילכו עלינו אימים שאם יועלה שכר המינימום, איזה מהלך דרמטי, זה ישפיע על היקף האבטלה במשק.
שחר תורג'מן: למדתי באותם בתי-ספר לכלכלה בהם למדו חלק מהאנשים שיושבים פה באולם, ואני זוכר את הסיסמאות האלה שאם שכר המינימום יועלה הרבה אנשים ייפלטו ממעגל העבודה.
שחר תורג'מן: אנחנו בממדי אבטלה הכי נמוכים בתולדות המדינה אחרי כמה וכמה פעימות של עליית שכר המינימום, וכל התחזיות שרואי השחורות הציבו בפנינו לא התרחשו, לא קרו.
שחר תורג'מן: למה אני אומר את ההקדמה הזאת?
שחר תורג'מן: כי אני מניח שיהיו פה עוד פעם כמה מהלכי אימים, שמהלך מהסוג הזה – דרך אגב, זה היה אמור להיות כל השנה, אחר כך בשיטת הפיחות הזוחל זה עבר ל-12 ימים, ועכשיו בשיטת הפיחות הזוחל בריבוע הגענו לשישה ימים, ואני מקווה שזה יתרחש במהלך שנת העבודה הבאה ולא אי שם רחוק.
שחר תורג'מן: מהלכי האימים יגידו לנו: תשמעו, זה נטל כבד מדי על המשק.
שחר תורג'מן: אז אני אומר, גם אני מעסיק 300 עובדים, אני אוחז פה בשני כובעים, אני חושב שכל גוף במשק הישראלי ידע להתמודד עם ההשלכות של אובדן או פגיעה בתעסוקה במשך שישה ימים.
שחר תורג'מן: אני זוכר שבכל פעם ששכר המינימום עלה סמנכ"ל הכספים שלי היה מגיע אלי בריצת אמוק: תשמע, מה נעשה, איך נתמודד, מה יקרה?
שחר תורג'מן: אמרתי לו: תשמע, אני חי בשלום עם העלאת הפעימות האלה, כי אני לא מרגיש בנוח עם השכר שאני משלם כמעסיק לעובדים שלי, ואני אסתדר עם זה.
שחר תורג'מן: הסתדרתי, התגברתי.
שחר תורג'מן: ואני חושב שמהלך מהסוג הזה הוא מהלך מבורך.
שחר תורג'מן: אני מניח שסופי שבוע לאורך כל השנה זה מהלך דרמטי מאוד, 12 זה אולי קצת כבד, שישה ימים זאת התחלה טובה, בריאה, ואפשר לצאת לדרך כבר עכשיו.
שחר תורג'מן: חלק מהדברים שטמונים בתוך הדבר הזה, חלק מהרעות החולות שחלחלו למנגנון התעסוקה במשק הישראלי זאת התרבות הצבאית, זאת תרבות הניאונים.
שחר תורג'מן: יש המון המון מקדמי יעילות בתוך כל הארגונים שנמצאים במדינת ישראל, ונצליח כולנו כמנהלים להתמודד עם זה שיהיו עוד שישה סופי שבוע ארוכים, וכולנו נעלה את הפרודוקטיביות ביתרת הזמן.
שחר תורג'מן: זה לא משהו מאוד מורכב.
שחר תורג'מן: אני רוצה לדבר רק על העיתוי.
שחר תורג'מן: מדברים על פריסה כזאת של אחת לחודשיים, ואני רוצה להסב את תשומת לבם של חברי הוועדה למשהו אחד.
שחר תורג'מן: שישה ימים זה לא הרבה.
שחר תורג'מן: אני חושב שאם מדברים על יומיים.
שחר תורג'מן: יומיים הייתי משלם.
שחר תורג'מן: אם אני צריך לחפש עיתוי, אז קודם כול השישה ימים האלה צריכים להיות כמה שיותר רחוקים מחופשות מרוכזות מחד.
שחר תורג'מן: הימים האלה, כדי שבאמת תהיה הפוגה והנאה, צריכים להיות רחוקים מאוד מחופש גדול, מחופש אחרי חגים, לזה אני מכוון.
מאיר כהן: מאוגוסט ומפסח.
שחר תורג'מן: מצד שני, אם רוצים לשתול יומיים במהלך יולי-אוגוסט, הייתי מציע לחברי הוועדה לשתול את זה בשלושה השבועות האחרונים של אוגוסט, שם הכי קשה להורים, שם אין מנגנוני הסדרה, אין קייטנות, זו תקופה מאוד מאוד קשה להורים.
שחר תורג'מן: יכול להיות שאם נעשה את זה שבוע אחרי שבוע בשלושת השבועות האחרונים של אוגוסט, כן ייטב.
שחר תורג'מן: ומעבר לזה, כמובן להתרחק כמה שיותר מהחגים.
שחר תורג'מן: לסיכום, סופי שבוע ארוכים זה מבורך.
שחר תורג'מן: אני חושב שאני מציע גם לעשות את זה מתואם עם ארגוני הורים.
שחר תורג'מן: ומבחינתי, דרך אגב, עוד דבר אחד לסוף דברי, אני חושב שיכול להיות שאם אפשר יהיה לקשור – כי אני חושב שהימים האלה צריכים לבוא על חשבון צמצום החופשות הארוכות, ואם אפשר שהם יבואו גם על חשבון ימי אסרו חג – אנחנו חייבים היום אסרו חג אחד שבו כל המשק חוזר לעבודה ומערכת החינוך מושבתת.
שחר תורג'מן: אם באיזשהו מקום ינסו להביא את זה לידי ביטוי, כי יש לנו שלושה ימים כאלה כל שנה, אנחנו נשמח.
שחר תורג'מן: עד כאן.
שחר תורג'מן: תודה.
מירב בן ארי: שלושה ימי ראשון באוגוסט?
אלי אלאלוף: תודה רבה שאתה מתקן שלפעמים רפורמה זה פוגע בעסקים.
אלי אלאלוף: שהרפורמות לא תמיד מוצלחות.
מירב בן ארי: מה זה, זה יהרוג את העסקים.
מירב בן ארי: שלושה ימים רצוף זה לא רק ימי חופש.
אלי אלאלוף: לפעמים הם מעסיקים בתנאי עבדות, כמו שאמר חברי אלי כהן, וכדאי שהמעסיקים יתקנו את עצמם או שלא ישלו את העובדים שלהם.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין את זה, כי תמיד המעסיקים בארגונים נבהלים מהרפורמות.
אלי אלאלוף: הם אף פעם לא טוענים על זה שמורידים את המסים לעסקים, וכל מיני הטבות שקיבלתם בדרך.
אלי אלאלוף: אתם טוענים רק על מה שכביכול פוגע בעסקים, בדרך כלל החלשים ביותר כדאי שיתייעלו, ואם לא, שייסגרו.
אלי אלאלוף: וכדאי שיעסיקו בצורה מכובדת את העובדים שלהם.
אלי אלאלוף: אני אומר את זה באחריות מלאה.
אלי אלאלוף: אני כואב כל אחד שלא מוצא את העבודה שלו, אבל כשהוא עובד שיקבל מה שמגיע לו, ובאמת אל תיבהלו מזה.
אלי אלאלוף: כשעמיר פרץ העלה את הנושא של שכר המינימום אז כולם רצו להרביץ לו.
אלי אלאלוף: עובדה שעכשיו זה מתקיים, וכבר מחפשים איך לשפר.
אלי אלאלוף: ועובדה ששיפרנו בזכות השר כחלון וההסתדרות את כל הנושא של העובדים הזמניים, של עובדי קבלן למיניהם, ועובדים בשמירה ובניקיון, שזאת המערכת המשפילה ביותר של מדינתנו, לצערי.
אלי אלאלוף: פה אני מבקש את נציגת התאחדות התעשיינים, עורכת-דין מיכל וקסמן.
מיכל וקסמן-חילי: תודה רבה.
מיכל וקסמן-חילי: כשהנושא הזה עלה בוועדת שרים, כמובן ההצעה הזאת נתמכה בתנאי שתהיה הסכמה עם המעסיקים.
מיכל וקסמן-חילי: ולכן, חשוב באמת לעבוד על שיח כזה, והסכמה כרגע אין.
מיכל וקסמן-חילי: והסיבה שאין הסכמה, זה משום שההצעה הזאת כרגע עומדת לבדה.
מיכל וקסמן-חילי: זאת אומרת, אין פה את הצד השני של המשוואה.
מיכל וקסמן-חילי: כרגע אף אחד לא מדבר על דברים קונקרטיים.
מיכל וקסמן-חילי: תראו, יש פה הצעת חוק כתובה, אבל אין דברים קונקרטיים.
אלי אלאלוף: היא לא הצעת חוק סופית, ונאמרו הדברים בדברים של אלי כהן בצורה חד-משמעית, שימשיך המשא-ומתן עם המעסיקים, עם שרגא ברוש באופן אישי ועם ניסנקורן.
אלי אלאלוף: אז אנא תתחשבו גם במה שנאמר.
מיכל וקסמן-חילי: בהחלט.
מיכל וקסמן-חילי: ולכן, הדבר השני שרציתי זה קודם כול שאני מאוד מתחברת לדברים שנאמרו כאן, ואני מסכימה אתם בהחלט.
מיכל וקסמן-חילי: רק צריך אולי לדבר על מספרים כדי לדעת איפה אנחנו עומדים לטובת כל אלה שחושבים שאנחנו בסך הכול מנבאי שחורות.
מיכל וקסמן-חילי: כרגע המשק הישראלי נמצא בנחיתות פריון בשיעור של 23% ביחס לממוצע מדינות ה- .
מיכל וקסמן-חילי: OECDזה לפי דוח של ה-OECD שיצא לפני כמה חודשים והיה בכל העיתונים, וחלקכם בוודאי קראתם.
אלי אלאלוף: כמה אתם אוהבים את ה-OECD.
אלי אלאלוף: אני חייב לספר לכם מה קרה לי כשהלכתי ללונדון עבור כתיבת דוח העוני, על חשבוני הפרטי כמובן.
אלי אלאלוף: שר העבודה בלונדון ששאל אותי: על מה אתה מדבר?
אלי אלאלוף: אז אמרתי לו: על ה-OECD.
אלי אלאלוף: תפסיקו להתבסס על ה-OECD כקדוש בקדושים, הוא לא כזה.
אלי אלאלוף: הוא לא כזה.
מיכל וקסמן-חילי: מצד שני כשמדברים על מספר ימי עבודה וימי חופשה כן משווים.
מיכל וקסמן-חילי: אז צריך באמת לבחור, אי-אפשר לאחוז את המקל הארוך משני קצותיו.
מיכל וקסמן-חילי: היות שזה המצב, כשאנחנו מדברים באמת על זכויות עבודה ועל עוד חופשה שנתית חייבים לדבר באמת בצמוד לזה גם על הנושא של השקעה בציוד, השקעה במו"פ, אחרת המשמעות תהיה אחת – בלי לדבר על זה יהיו פיטורי עובדים, הפחתות שכר.
מיכל וקסמן-חילי: אין פשוט דרך אחרת להתמודד עם זה.
מיכל וקסמן-חילי: וככל שבאמת יהיה שיח ויהיה על מה לדבר ויהיו באמת יעדים מדידים, לא לדבר על פריון באופן כללי בלי שבאמת אנחנו יודעים על מה מדובר.
מיכל וקסמן-חילי: יעדים מדידים נגיד עם מטרה לעוד חמש שנים, ועוד יעדים באמצע שנדע בדיוק איך ניראה ומה מצפים מאתנו לעשות, מה הפעילות שצריכה להיעשות כדי להעלות את הפריון.
מיכל וקסמן-חילי: אפשר לדבר בצמוד לזה גם על להאריך את החופשה השנתית, שזה למעשה רעיון דומה להארכת החופשה השנתית.
אלי אלאלוף: זה לא נגמר, אני מזהיר אותך.
אלי אלאלוף: מה שעבר זה לא סוף.
אלי אלאלוף: כל עוד שיש את ההרכב בממשלה הזאת ובכנסת הזאת אז זה לא נגמר.
אלי אלאלוף: תתכוננו, זה יימשך.
מיכל וקסמן-חילי: לכן שמחתי מאוד על הדברים שאמר חבר הכנסת אלי כהן.
מיכל וקסמן-חילי: רק כמה דברים לחבר הכנסת דב חנין, שבינתיים יצא מכאן, ודיבר על כך שהפריון צפוי לעלות כשיופחתו השעות.
מיכל וקסמן-חילי: צריך להבין, יש בזה משהו, זה עדיין לא מסביר את השמונה מיליארד שעולה עכשיו בהצעה של אלי כהן בניכוי התועלת המשקית, ובשלבים מאוחרים יותר.
מיכל וקסמן-חילי: אם באמת נתקדם לשלוש שעות בשבוע, היא תעלה 35 מיליארד בשנה.
מיכל וקסמן-חילי: זה באמת לא יכול להסביר את המספרים האלה.
מיכל וקסמן-חילי: והסיבה שזה לא יכול להסביר את המספרים האלה – בן-אדם שיוצא לחופש, אני יוצאת היום לחופש, למחרת אני מגיעה לעבוד, ונכון שמחר אני לא אתן רק 100%, אני אתן 120%, אולי 130%, אבל אני לא אתן 200%.
מיכל וקסמן-חילי: זאת אומרת, היום הזה שאני בחופש זה יום שאני לא אצליח באמת לתת את ה-200% ביום שבא לאחריו.
אלי אלאלוף: הכול את מספיקה ביום אחד?
אלי אלאלוף: עזבו, יש עוד כמה ימים.
מיכל וקסמן-חילי: אני מדברת על 100% ממוצע, על מה שמספיקים ביום עבודה אחד.
מיכל וקסמן-חילי: זה נכון שביום השני אתה בא עם מרץ, אולי אחרי סוף שבוע ארוך אתה בא עם מרץ, אבל זה לא יכול להסביר 200%.
מיכל וקסמן-חילי: לכן יכול להיות שזה מסביר חלק מהשמונה מיליארד, בשלב מאוחר יותר חלק מה-35 מיליארד.
מיכל וקסמן-חילי: זה בוודאי לא מסביר את הכול.
מיכל וקסמן-חילי: מנכ"ל הדקה ה-90, אני חושבת שהתועלת המשקית שתצמח מהמהלך הזה היא בעיקר לעסקים דומים לכם, לכן אתה מדבר על זה בכזה להט.
מיכל וקסמן-חילי: אני מבינה את זה.
מיכל וקסמן-חילי: זה בעיקר לעסקים כאלה שבאמת בימי ראשון - - -
שחר תורג'מן: את טועה.
אלי אלאלוף: אל תהפכו את זה לדו-שיח ביניכם.
מיכל וקסמן-חילי: עסקים שבאמת ייהנו מהימים האלה – בדרך כלל מי שייהנה מזה זה השירותים והמסחר.
מיכל וקסמן-חילי: התעשייה היא זו שתשלם את המחיר.
מיכל וקסמן-חילי: ואם תהיה איזושהי תועלת משקית זה באמת יהיה למגזר אחר לגמרי, ולכן אתה בעד ההצעה הזאת, ואני מבינה אותך.
מיכל וקסמן-חילי: אם הייתי בצד שלך גם אני הייתי בעד.
שחר תורג'מן: את טועה, אני חייב רק להגיד דבר אחד.
שחר תורג'מן: אני את ההצעה הזאת - - -
אלי אלאלוף: אני בדרך כלל מנהל את הישיבה.
שחר תורג'מן: סליחה.
אלי אלאלוף: אני מבקש לא להפוך את זה לדו-שיח.
מיכל וקסמן-חילי: רק רעיון אחד שעוד נאמר כאן לגבי העניין שעבודה בימי שישי תימשך.
מיכל וקסמן-חילי: גם אם יום השישי לא יהיה וגם אם כן יעבדו בו, בכל אחת מההצעות האלה באופן אמיתי ופרקטי מה שיהיה זה שאוכלוסיית העובדים במדינת ישראל רגילה כבר שלא לעבוד ביום שישי, לעבוד שבע שעות ביום שישי בטח בשעון חורף זאת לא באמת אפשרות.
מיכל וקסמן-חילי: אין פה שום סנכרון עם הגנים שצריך להוציא את הילדים בשעה שתיים-עשרה.
אלי אלאלוף: אבל זה לא בחוק, חבר'ה, אל תהיו - - -
מיכל וקסמן-חילי: בסדר גמור.
מיכל וקסמן-חילי: אני רק אומרת שיום שישי לא באמת יכול להתמודד עם התשובה לעובדה שתהיה היעדרות ביום ראשון, כי ליום שישי לבדו יש בעיות של יום שישי בחברה הישראלית המסוימת שלנו.
אלי אלאלוף: כמה נפלאה החברה שלנו, אתם לא יודעים להעריך.
אלי אלאלוף: תדעו להעריך אותה, למרות כל הבעיות.
מיכל וקסמן-חילי: היא נפלאה.
מיכל וקסמן-חילי: אני רק מתארת את הנסיבות המיוחדות.
אלי אלאלוף: יש פה את התנועה "נאמני תורה ועבודה", תני פרנק, בבקשה, תתקרב לשולחן.
אלי אלאלוף: שתי דקות.
תני פרנק: תודה רבה.
תני פרנק: אהיה קצר מאוד.
תני פרנק: אני מברך את חברי הכנסת שיזמו את ההצעה.
תני פרנק: אנחנו חושבים שבסך הכול הכיוון חיובי.
תני פרנק: אני רוצה להתייחס לסוגיה של איך זה נוגע לנושא השבת.
תני פרנק: אנחנו יודעים שההצעה הזאת הובאה הרבה פעמים כסוג של פתרון לבעיות שיש במאבקי השבת למיניהם, ודובר כאן, גם חברת הכנסת בן ארי הזכירה את הנושא של המסחר, שזה יכול אולי לפתור.
תני פרנק: אז קודם כול אני חושב שצריך להגיד את זה – בלי קשר לעניינים החיוביים שנובעים מהצעת החוק, ואנחנו בסך הכול בעד קיצור שבוע העבודה וכל מה שנאמר – זה לא יפתור את הנושא של מסחר בשבת.
תני פרנק: שישה ימי שבתון זה טוב, אבל זה לא באמת יפתור את המאבקים הקיימים.
תני פרנק: זה בוודאי לא יפתור את הסוגיה של תחבורה ציבורית בשבת.
תני פרנק: אנחנו חושבים שצריך לקדם את ההצעה, במקביל לתמוך ולקדם הצעה להסדרה של המרחב הציבורי בשבת, היא קיימת, חברת הכנסת גם מכולנו מובילה את זה בין שאר הח"כים.
תני פרנק: אנחנו חושבים שזה צריך ללכת בד-בבד, לפחות כדי שהציבור יבין שלא מדובר כאן בשבת אלטרנטיבית, אלא ביום ראשון נפרד, שישה ימים בשבוע שזה טוב ויפה.
תני פרנק: זה לא יפתור את הבעיות האחרות בסוגיית השבת, וחשוב לנו להגיד את זה.
מירב בן ארי: זה לא אמור גם להחליף את שבת.
תני פרנק: אבל במקור גם השר סילבן שלום דיבר על זה.
אלי אלאלוף: אגיד לך, יש מדינה מוזרה ששמה שוויץ, שגם היום למרות שהיא אומרת שהיא מדינה שהפרידה בין דת למדינה היא מושפעת מהחוקים של הפרוטסטנטיות האדוקה ביותר, ובימי ראשון אין עסקים פתוחים חוץ ממה שקשור למזון ולתיירות בסיסית.
אלי אלאלוף: אז אפשר לחשוב על זה.
מאיר כהן: יש תחבורה ציבורית.
אלי אלאלוף: חלקית.
אלי אלאלוף: לא מלאה.
אלי אלאלוף: את זה צריך לבדוק.
מאיר כהן: בדקנו.
מאיר כהן: תחבורה ציבורית קיימת בכל אירופה.
אלי אלאלוף: אני בעל ניסיון של שלוש שנים בג'נבה, תאמינו לי, אם היינו מגיעים לרמת השבת שלנו פה כמו לרמת יום הראשון שלהם – תבדקו, תלמדו את זה, למרות שאתם יודעים.
אלי אלאלוף: גילוי נאות, אני נוסע בשבת.
אלי אלאלוף: יוסי אלקובי, בבקשה.
יוסי אלקובי: אדוני היושב-ראש, אני מייצג בעלי מלאכה, אני מייצג גוף שקם ב-1908 בשלהי הקמתה של תל-אביב.
יוסי אלקובי: כמו שאמר חברי אלי כהן, שאנחנו עובדים עם טורייה, זה נכון, אבל לפני שנתחיל לחלק חופשות ולפני שנתחיל לתת סופי שבוע, אני חושב שאנחנו צריכים לטפל בדבר חשוב, דבר קרדינלי.
יוסי אלקובי: אין לנו עובדים מיומנים, אין בתי-ספר טכנולוגיים, אין שום דבר שיביא עובדים אלינו.
יוסי אלקובי: היום הזה ירסק אותנו, היום הזה יוריד את הפריון, היום הזה יוריד את התפוקה.
יוסי אלקובי: אני לא נגד העובדים, עובדים זה ערך עליון, זה החלוץ שלפני המחנה, הם עובדים תשע שעות.
יוסי אלקובי: אנחנו בעלי העסקים עובדים 24 שעות.
יוסי אלקובי: אנחנו מתמודדים מול הרגולציה, אנחנו מתמודדים מול המסים, אנחנו מתמודדים מול הביטוח לאומי, אנחנו מתמודדים ביום יום עם הבנקים, עם כל זה.
יוסי אלקובי: אני שומע ואני עוקב אחרי אלי כהן, הוא עושה עבודה נפלאה, מנסה לייצב את הבנקים, מנסה להביא הרבה דרכים טובות.
יוסי אלקובי: אבל בסיטואציה הנדונה הזאת, אני חושב, אנחנו מדינה צעירה, אנחנו לא צריכים להתחקות למדינות ה-OECD, לא.
יוסי אלקובי: אנחנו מדינה מאוד צעירה.
יוסי אלקובי: בגרמניה עשו 38 שעות בגלל שנפלה חומת ברלין, הם עבדו גם 45 שעות, ובגלל שנפלה חומת ברלין היה צריך כוח עבודה.
אלי כהן: אגב, גם בישראל היו 49 שעות.
יוסי אלקובי: אני יודע.
יוסי אלקובי: אבל פה אני רוצה שתבינו, זה יהיה מאוד קשה.
יוסי אלקובי: אנחנו מובילים, אנחנו בעלי מלאכה, אין לנו ציוד מתוחכם, אנחנו לא מקבלים הלוואות בערבות מדינה, אין לנו שום סבסוד.
יוסי אלקובי: כל ציוד שאנחנו מביאים אנחנו ממשכנים את הבית, אנחנו ממשכנים את הערבויות של הילדים שלנו בשביל להביא מכונות וציוד.
יוסי אלקובי: בואו תנסו לבנות קודם כול את התעשייה, לתת לבעלי מלאכה את הכוח, לתת להם את הדרך, ללמד בבית-ספר טכנולוגי.
יוסי אלקובי: אני משנה היום נושא, מקים בית-ספר טכנולוגי בתל-אביב, OECD יגיעו ועדה אלי לבעלי מלאכה ב-6 בדצמבר, אני מקבל אותם.
יוסי אלקובי: יש שם 1.5 מיליארד יורו שהם רוצים להכניס אותנו עם כל מדינות ה-OECD, ואני תקווה שאולי נבצע איזה מהלך קודם.
יוסי אלקובי: חופשות, יש לנו זמן, אנחנו מדינה צעירה, אנחנו צריכים לעבוד קשה, לא נורא, בסופו של יום יגיע היום הזה.
יוסי אלקובי: אני שמח, אני באמת בעד זה שיצאו לחופש, אני בעד זה שיהיו דברים כאלה ואחרים, אבל קודם כול גם אנחנו צריכים, גם לנו מגיע משהו.
יוסי אלקובי: אני עובד 24 שעות, אני קם בבוקר, הולך לבנק, ובזמן שהחבר'ה שלי, העובדים שלי אוכלים ארוחת בוקר, אני יושב ומתכנן את העבודה.
יוסי אלקובי: אנחנו עושים עשרות פעולות, בעלי המלאכה, אבל אנחנו עובדים מאוד קשה.
יוסי אלקובי: מאוד קשה.
יוסי אלקובי: ואותו יום זה יהיה מבורך, אבל זה לא הזמן.
יוסי אלקובי: תודה, אדוני.
אלי אלאלוף: תודה, יוסי, באמת.
אלי אלאלוף: שלומי לויה, יועמ"ש, בבקשה.
שלומי לויה: אדוני, אנחנו באופן עקרוני בעד הצעת החוק בתוספת של כמה שינויים ותוספות מתחייבות.
שלומי לויה: בין היתר אחד הדברים המרכזיים, וטוב שהבהיר את זה חבר הכנסת אלי כהן, שתהיה החפיפה הזאת בין המועדים של אותם ימי ראשון לבין החופשה של מערכת החינוך.
שלומי לויה: זה דבר ראשון.
שלומי לויה: הדבר השני החשוב בהקשר הזה, שאם כבר מדברים באמת על שבוע עבודה ועל שעות עבודה, צריך לפתוח פעם אחת את העניין הארכאי הזה של שעות העבודה והשעות הנוספות.
שלומי לויה: אנחנו נמצאים היום בסיטואציה שבה אם ניגע בשבוע העבודה ולא ניגע בשעות הנוספות אנחנו פוגעים בעובדים.
שלומי לויה: נכון להיום השעות הנוספות נספרות על-פי החקיקה והפסיקה פר יום ולא פר חודש.
שלומי לויה: נוצר מצב שאם עובד לצורך העניין יש לו איזשהו צורך והוא נאלץ לצאת באותו יום עבודה שעתיים מוקדם יותר, והוא אומר למעסיק שלו: תשמע, אין בעיה, אני אחזיר את השעתיים האלה למחרת.
שלומי לויה: המעסיק לא יסכים לעשות את זה, מכיוון שהשעתיים שבהם העובד נעדר הן שעות רגילות של 100% וההשלמה זה שעות של 125% וזו תוספת.
שלומי לויה: הגיע הזמן שבמדינת ישראל נעבור לשוק המודרני, נעבור לשעות עבודה חודשיות.
מירב בן ארי: מה זאת אומרת שאין שעות עבודה נוספות?
שלומי לויה: לא שאין שעות עבודה נוספות.
אלי כהן: הוא מדבר על מונח שקוראים לו גמישות בשעות העבודה.
שלומי לויה: בדיוק.
אלי אלאלוף: שלומי, אני מרים את הכפפה, אבל היא לא קשורה לזה בלבד.
שלומי לויה: היא קשורה לזה, אדוני.
אלי אלאלוף: לא רק לזה.
שלומי לויה: אם נעבוד בשיטת הסלאמי ונטפל בנושא אחד ולא נטפל - - -
אלי אלאלוף: אפשר לטפל.
אלי אלאלוף: אנחנו נרים את הכפפה, נבדוק את הצעת החוק הפרטית, אם לא ממשלתית, ונבדוק את הסוגיה הזאת.
אלי אלאלוף: ונדווח לך באופן אישי.
אלי אלאלוף: אני אטפל בזה בחודש הקרוב.
אלי אלאלוף: בוא ניקח את זה לדיון במקביל.
שלומי לויה: אדוני, אני חושב שיהיה נכון לטפל בכל הדברים האלה במקשה אחת בעניין של השעות הנוספות.
שלומי לויה: דבר נוסף, אדוני הזכיר גם קודם, צריך גם להתחשב בעניין של העלויות וההכבדות על המעסיקים.
שלומי לויה: זה לא רק בכי.
שלומי לויה: אלה דברים שנאמרים ונעשים בפועל.
שלומי לויה: במדינת ישראל בשנים האחרונות אין צמיחה.
שלומי לויה: למה אין צמיחה?
שלומי לויה: בין היתר בגלל ההכבדות על המעסיקים.
שלומי לויה: אני מבין את חבר הכנסת אלי כהן, וגם אנחנו היינו בקשר ישיר אתו באמצעות נשיא האיגוד אוריאל לין בכמה פגישות אישיות וגם במסגרת מכתבים והדברים נאמרו.
שלומי לויה: רק לאחרונה, רק מהתקופה האחרונה, אני לא מדבר על פרק זמן היסטורי, גם על זה נוכל לתת סקירה.
שלומי לויה: הגדלנו את מספר ימי החופשה של העובדים בשנים אחד עד ארבע, שמענו עכשיו גם מאדוני שזה לא סוף פסוק.
שלומי לויה: הגדלנו גם את הנושא של ימי המחלה, יצרנו דבר חדש שנקרא עכשיו חופשת אבהות, שגם היא - - -
אלי אלאלוף: תדבר עם התקשורת, שתזכיר את המעשים הטובים האלה.
שלומי לויה: בוודאי.
שלומי לויה: מעשים טובים למי?
שלומי לויה: כי מצד אחד אומרים מעשים טובים, מצד שני אחרי זה רואים שאין צמיחה, והתוצאות של הדברים האלה ידועות לכולנו, ואנחנו לא רוצים לחזור עליהם.
שלומי לויה: דבר שני, העלינו גם את שכר המינימום.
שלומי לויה: אגב, היינו בעד, אנחנו היינו ארגון המעסיקים שאמר מראש שצריך להעלות את שכר המינימום, שלא לדבר גם על התוספת של ההפרשות הפנסיוניות, גם זה עלה.
שלומי לויה: יש מישהו שמשלם את כל הדברים האלה, ואחר כך מדברים על יוקר המחיה, ואחר כך מדברים למה עסקים נסגרים, ואחר כך מדברים למה אין צמיחה.
שלומי לויה: אז צריך לעשות גם את ההתאמות הנדרשות, גם במסגרת הצעת החוק הקיימת.
שלומי לויה: דבר נוסף, במסגרת אותה ועדה שחבר הכנסת כהן דיבר עליה קודם, הבין-משרדית שבראשה עומד מנכ"ל משרד ראש הממשלה, דיברו על כך שאותה תוספת של ימים במסגרת היום הראשון הנוסף לא חייבת להינתן לכל אותם עובדים.
שלומי לויה: אנחנו יודעים שעל-פי החוק הישראלי היום עובד עם ותק של תשע שנים יש לו 23 ימי חופש נטו.
שלומי לויה: אדוני, זה כמעט חמישה שבועות.
סיגל סודאי: זה בלי חגים.
שלומי לויה: זה בלי החגים.
שלומי לויה: בלי החגים, ובלי הדברים, ימי חופשה נטו, לא כולל מחלה, לא כולל הסכמים קיבוציים, הרצפה של החוק.
שלומי לויה: חייבת להיות איזושהי דיפרנציאציה.
אלי כהן: החוק מתחיל ב-12 ימים.
סיגל סודאי: בשנה הראשונה.
שלומי לויה: בשנה הראשונה.
שלומי לויה: זה קופץ ועולה, ואחר כך זה מגיע ל-23 ימים.
אלי אלאלוף: ואחר כך זה עולה, הוא צודק.
אלי כהן: אבל אם אתה עובר ממקום עבודה למקום עבודה זה לא נספר.
שלומי לויה: זה תלוי בהתאם למשא-ומתן.
מאיר כהן: אתה לא גורר את זה.
אלי כהן: אתה מתחיל מהתחלה.
שלומי לויה: זה תלוי במשא-ומתן עם כל מעסיק.
שלומי לויה: יש מקומות עבודה שמכירים בוותק שלך ממקום עבודה אחר.
מירב בן ארי: הייתי עשר שנים ב"רש"י" עם 14 יום.
מירב בן ארי: היית המנכ"ל שלי.
מירב בן ארי: לא יודעת איך הגעתם ל-23.
אלי אלאלוף: יש פה גילוי נאות.
סיגל סודאי: כמה שנים עבדת?
מירב בן ארי: עשר שנים.
סיגל סודאי: אז הוא לא בסדר, הוא הפר את החוק.
מירב בן ארי: הוא היה גם הבוס שלי, אני מודה, ואף פעם לא השתנו לי 12 ימי החופשה.
מירב בן ארי: ניסיתי לשאול אותו.
מירב בן ארי: אגב, הוא היה בוס מעולה.
סיגל סודאי: עברו הרבה שנים?
מירב בן ארי: הוא היה בוס מעולה, אין לי תלונות.
אלי אלאלוף: תשאלי אותה כמה חופשות היא לקחה.
שלומי לויה: תבדקי אם לא חלפה תקופת ההתיישנות.
מירב בן ארי: לא לקחתי.
אלי אלאלוף: היא לא לקחה אפילו חופשות, אז בשביל מה לתת לה.
אלי אלאלוף: היא לא לקחה את החופשות שלה.
מירב בן ארי: עם בוס כזה, למה לצאת לחופש?
סיגל סודאי: אם לא עברו הרבה שנים יש לך עוד זכות תביעה.
מירב בן ארי: אין סיכוי.
אלי אלאלוף: היא יכולה.
אלי אלאלוף: אני כבר לא שם.
שלומי לויה: אדבר על עוד נקודה אחת, אני לא אכנס כרגע לפרטים.
שלומי לויה: גם אם יום ראשון הוא יום עבודה נוסף, מי שכן יאלץ, יצטרך לעבוד, צריך יהיה לדבר בדיוק גם על שיעור הפיצוי שלו בצורה מפורשת.
שלומי לויה: ודבר אחרון בהקשר הזה.
שלומי לויה: יש גם ענפים כמו שאדוני הזכיר קודם לכן, שאצלם אין הפסקה של עבודה, למשל בענף הסיעוד.
שלומי לויה: הקשיש צריך את המטפל שלו 24 שעות, שבעה ימים בשבוע.
שלומי לויה: הוא לא יכול לתת חופש.
שלומי לויה: הוא היה רוצה, אבל הוא לא יכול.
שלומי לויה: גם על הנקודות האלה צריך לדבר.
אלי אלאלוף: אם הוא יצטרך הוא ישלם לו, ויש פה בעיה של כל הקצבאות שלהם להחזקה.
סיגל סודאי: אבל זה של ביטוח לאומי, צריך לקחת את זה בחשבון.
אלי אלאלוף: אנחנו גם בזה נתפשר.
אלי אלאלוף: תודה רבה ותודה גם על הסגנון, זה מאוד חשוב פה.
אלי אלאלוף: אחרון מבין הקבוצות פה שביקשו, רוני לחמנוביץ, בבקשה.
רועי לחמנוביץ: אחזיר לפחות משתי דקות, אדוני היושב-ראש, את הדיון לשבת.
רועי לחמנוביץ: אני מתחבר למשפט שאמרת, היושב-ראש, הלוואי והשבת פה הייתה כמו יום ראשון בשוויץ, וחברי הכנסת פה במסגרת הדיון, וגם אחרים ככה ממעוף הציפור עברו מהר מאוד לדבר על יום ראשון כיום שבו יתבצע המסחר, ובו תתבצע המשפחתיות, ובו יתבצעו טיולים, וכל פעילויות מן הסוג הזה.
רועי לחמנוביץ: באף אחת מהצעות החוק שמונחות כאן בפנינו אין התייחסות לשאלת המסחר ביום המנוחה הקבוע בחוק כיום, יום השבת.
רועי לחמנוביץ: אני מבקש להציע שלא להמתין להצעת חוק אחרת שעוסקת בהסדרת השבת באופן כללי, אלא בסוף אנחנו נמצאים במצב – אני לא יודע, אדוני, אם אתה יודע – שיש ענפים רבים שעובדים במסחר בשבת בניגוד לרצונם, כי אין להם ברירה.
רועי לחמנוביץ: הם מוחתמים על טפסים של חסרי - - -
אלי אלאלוף: יש לנו על זה דיון מיוחד, הצעת חוק מיוחדת.
אלי אלאלוף: זה יטופל שם.
רועי לחמנוביץ: מוחתמים על טפסים שהם חסרי דת כדי לצלוח את החוק הקיים כרגע.
רועי לחמנוביץ: ולכן אני מציע – ופה המקום להמשיך את התיקונים, כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש – שהנוסח הוא לא נוסח סופי, אלא להוסיף את ההתייחסות ביחס ליום המנוחה, ביחס ליום שבת בשאלת אכיפה, בשאלת פקחים, וכל השאלות הרלוונטיות, ולהכניס את זה יחד במסגרת החוק הקיים.
רועי לחמנוביץ: ולא להתקדם הלאה ולחכות שיהיה איזה מזור לאותם ענפים רבים שעובדים בניגוד לרצונם במסחר בשבת מאיזשהו חוק אחר.
רועי לחמנוביץ: תודה.
אלי אלאלוף: נציגי המשרדים הממשלתיים.
אלי אלאלוף: מי יהיה ראשון?
אור רוזנמן: החלטת ועדת שרים לחקיקה, שאישרה את קידום הצעות החוק שמונחות לפנינו, קבעה שההצעה תקודם לאחר קריאה טרומית, ובטרם ניתוב הצעת החוק מוועדת הכנסת רק לאחר שיוקם צוות משותף למשרדי הממשלה.
אור רוזנמן: ראש הצוות המשותף הזה צריך להיקבע בפורום ראשי מפלגות.
מירב בן ארי: אתה מדבר על הצעת החוק של אלי כהן?
אור רוזנמן: אני מדבר על הצעת החוק של אלי כהן, וכל ארבעת הצעות החוק שנמצאות לפנינו.
אור רוזנמן: הצעת החוק של חברת הכנסת שולי מועלם נכרכה ביחד אם הצעת חוק 3005 של חבר הכנסת אלי כהן.
אור רוזנמן: ולכן, כל הצעות החוק האלה ביחד יצטרכו להיות מקודמות רק לאחר הקמת הצוות המשותף למשרדי הממשלה.
אור רוזנמן: יושב-ראש הצוות המשותף הזה טרם נקבע, למיטב ידיעתנו, בפורום ראשי המפלגות, ולאור זאת הממשלה לא יכולה להמשיך ולתמוך בהצעת החוק.
אלי אלאלוף: אתה קורא את זה מההחלטה של הדיון שהיה בוועדת שרים?
מירב בן ארי: ועדת שרים?
אור רוזנמן: זה מה שהוחלט בוועדת שרים לחקיקה.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שזה לא חובה להתחשב בזה.
אור רוזנמן: אני אומר מה עמדת הממשלה, ועדת שרים לגבי הצעת החוק.
אלי אלאלוף: ועדת שרים זה לא משהו שהוא בחקיקה.
אלי אלאלוף: זה בנוהלים, זה בהרגלים, אבל זאת לא חובה לעמוד בדרישות האלה, כי לפעמים זה לא עוזר, אז מותר לנו, בשביל זה נבחרנו.
מירב בן ארי: שמענו את המלצתך.
אלי אלאלוף: חשבתי שאתה דווקא, סוף סוף יש סיבה להעברת הכלכלה לרווחה, אז חשבתי שתבוא עם איזה היבט של רווחת הציבור לטובת החוק הזה.
אלי אלאלוף: נראה שנתפסת רק לפרוצדורה הפרלמנטרית.
אור רוזנמן: אני גם אומר ששר העבודה והרווחה קיבל לאחריותו את תחום העבודה רק לאחרונה, והוא טרם הספיק לגבש את עמדתו הסופית לגבי הנושא הזה.
אלי אלאלוף: אני מנחש את עמדתו.
אלי אלאלוף: תודה לך בכל מקרה.
אלי אלאלוף: נציג משרד הבריאות ביקש.
הרלוד בר: אני מבקש לברך על היוזמות, כי זה חשוב לטובת הרווחה כמו שאדוני ציין.
הרלוד בר: אני מבקש כמה הערות פה בקצרה בהמשך להצעתו של חבר הכנסת אלי כהן.