GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רונן גינזבורג: מנהל הפרויקט ב"דניה סיבוס", כל מנהלי הפרויקטים ב"דניה סיבוס" הם מהנדסים אזרחיים מוסמכים, בוגרי מוסד אקדמי מוסמך עם תעודת מהנדס בישראל.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המהנדס מנהל פרויקט אחד או כמה פרויקטים שהוא מסתובב בהם?
<רונן גינזבורג: אצלנו הוא מנהל פרויקט אחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: רק לפרויקט עצמו.
אלי אלאלוף: וזה פול-טיים גו'ב שלו?
<רונן גינזבורג: נכון.
<רונן גינזבורג: מהנדס בניין הוא גם חתום כאחראי לביצוע השלד.
<רונן גינזבורג: הוא אמור לחתום כאחראי לביצוע שלד.
<רונן גינזבורג: זו פונקציה שמוגדרת בחוק.
<רונן גינזבורג: לעיתים גם אחראי על ביקורת שזו עוד פונקציה שמוגדרת בחוק.
<רונן גינזבורג: לפעמים עושה את זה גם המתכנן של הפרויקט.
אלי אלאלוף: מותר לך לספר לנו על הפרויקט הקודם שהתקרה שלו נפה בתוך חניון בחולון?
<רונן גינזבורג: אני אספר תכף על חולון, אבל אני אגיד שחברת "דניה סיבוס" דגלה בשנים האחרונות – כמו שאמרתי, אני 18 שנים בחברה, התחלתי כמהנדס ביצוע – שתחום הבטיחות, הרצון שכל עובד שמגיע לעבוד אצלנו יום-יום בחברה, יחזור הביתה שלם ובריא לחיק משפחתו.
<רונן גינזבורג: אם נשמע פה שיש 17 מפקחי עבודה במשרד העבודה, בחברת "דניה סיבוס" לבדה מועסקים 12 ממוני בטיחות שכירים של החברה.
<רונן גינזבורג: 12 ממוני בטיחות.
<רונן גינזבורג: אין לזה אח ורע, אני חושב, באף חברה במדינת ישראל.
<רונן גינזבורג: ברוב החברות ממונה הבטיחות הוא אחד הגורמים החיצוניים שנותנים שירותים של פרי-לנסר.
<רונן גינזבורג: ב"דניה סיבוס" יש 12 ממוני בטיחות בתוך החברה.
דב חנין: כמה אתרים יש לכם?
<רונן גינזבורג: בישראל מעל 60 אתרים.
<רונן גינזבורג: בעולם יש 185 אתרים.
<רונן גינזבורג: מעל 60 אתרים במדינה.
<רונן גינזבורג: מהגדולים במדינה.
<רונן גינזבורג: בכל אתר שלנו גם מנהל עבודה מוסמך שחתום על האתר במשרד העבודה בכל האתרים שלנו.
<רונן גינזבורג: יש הקפדה יתרה בחברה בנושא הבטיחות.
<רונן גינזבורג: החברה מנהלת אתר בטיחות באינטרנט.
<רונן גינזבורג: הפקנו סרטים של "דניה סיבוס" של הדרכה לעובדים בכל השפות: בערבית, בעברית, ברומנית, באמרהית, בסינית.
<רונן גינזבורג: כל עובד עובר אצלנו הדרכה.
<רונן גינזבורג: יש לנו בית ספר לבטיחות בחברה שמדריך אנשים לעבודה בגובה.
<רונן גינזבורג: עיקר הבעיה בענף שלנו היא שאנשים נפגעים מנפילה מגובה.
אלי אלאלוף: אתה יכול לחזור לאירוע של חולון, בבקשה?
<רונן גינזבורג: באירוע של חולון קרו מספר כשלים.
<רונן גינזבורג: הייתה תקרת חניון שהורכבה מקרות טרומיות.
<רונן גינזבורג: אגב, בגלל העומס של התקרה העליונה, שתי קורות טרומיות בוצעו שם, הורכבו ומיד אחרי זה הורכבו לוחות חלולים בעובי 50 סנטימטרים בין האלמנטים.
<רונן גינזבורג: כתוצאה מכשל ביצועי הקורה הטרומית נפלה ומספר תקרות עם לוחות חלולים נפלו על החנייה.
<רונן גינזבורג: לשמחתנו הרבה ובגלל הקפדה על צורת ההרכבה לא נפגע אף עובד באירוע הזה.
<רונן גינזבורג: האירוע הזה תוחקר בחברת "דניה סיבוס" עד תומו.
<רונן גינזבורג: יש דוח מלא שהוציא מנהל התכנון של החברה.
אלי אלאלוף: דיווחתם על זה לאחת הרשויות הרלוונטיות?
<רונן גינזבורג: לא דיווחנו לאף אחד.
<רונן גינזבורג: מפני שאין חובה ואין גורם שאפשר לדווח לו.
אלי אלאלוף: שימו לב, חברים, יכול לקרות כמעט אסון ואף אחד לא מדווח.
אלי אלאלוף: אין מערכת שקולטת את המצב הזה.
אלי אלאלוף: זו אשמתנו, המחוקקים, שלא הסתכלנו על זה.
<רונן גינזבורג: כמובן שהאירוע הזה לא הוסתר.
<רונן גינזבורג: הוא דווח למתכנן השלד של המבנה, הוא גם נתן את הפתרון איך לתקן את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: במקרה זה לא אותו מתכנן?
<רונן גינזבורג: לא.
<רונן גינזבורג: במקרה הוא יושב פה בחדר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בחניון הזה, כמה זמן הייתה היציקה לפני הקריסה?
אלי אלאלוף: הוא לא יכול לענות.
אלי אלאלוף: הוא לא יענה.
אלי אלאלוף: אני מבקש לכבד, ידידי חאג' יחיא.
טלב אבו עראר: יש מנופאי בשם אחמד חמייסה.
טלב אבו עראר: מנופאי שהיה מפעיל מנוף של החברה שסרב להפעיל את המנוף הזה ללא אישור בטיחות.
טלב אבו עראר: הוא פוטר.
טלב אבו עראר: האם אתה מאשר, מכובדי?
אלי אלאלוף: באיזה אתר?
טלב אבו עראר: בבת ים.
<רונן גינזבורג: אתר - - - בבת ים.
טלב אבו עראר: האם אתה מאשר?
<רונן גינזבורג: אנחנו לא המעסיק – קודם כל, אני אסביר: המנוף בבת ים - - -
אלי אלאלוף: אני יכול לבקש שנחזור לדיון?
אלי אלאלוף: אם נלך עכשיו למקרים פרטיים זה - - -
אלי אלאלוף: בקיצור, בבקשה.
אלי אלאלוף: תענה בקיצור.
טלב אבו עראר: - - - על מה מדברים כאן?
טלב אבו עראר: אז - - -
אלי אלאלוף: חברים, אנחנו התכנסנו לדון במקרה ספציפי.
טלב אבו עראר: לדון במה?
טלב אבו עראר: לעשות - - - ללכת הביתה וזהו?
טלב אבו עראר: אנשים נהרגו כאן.
אלי אלאלוף: תמשיך בבקשה.
יוסף ג'בארין: זה מקרה שהיה בכל אמצעי התקשורת הערבית.
יוסף ג'בארין: אמנם זה לא היה באמצעי התקשורת בעברית - -
אילן גילאון: היה, היה.
יוסף ג'בארין: - - אבל זה היה בכל אמצעי התקשורת הערבית.
אלי אלאלוף: יש לי הערה כאזרח פשוט של המדינה הזאת.
אלי אלאלוף: בעיני, אסונות לא צריכים להבדיל בין זה לזה.
אלי אלאלוף: אני מכבד, אוהב, מתרגש וכואב כל עובד שייפגע בתאונה זו או אחרת.
אלי אלאלוף: נאמר בצורה מבריקה על ידי אחמד לפני שעזב, אני מציע שנישאר בדיון הטכני והמקצועי הזה ובלי לפגוע.
אלי אלאלוף: לא באנו לטייח שום דבר.
אלי אלאלוף: אם היינו רוצים לטייח, היינו בבית כולנו.
אלי אלאלוף: לא עשינו את זה, לקחנו אחריות מאוד גדולה לבוא ולדון בזה תחת אזהרה של צו איסור פרסום.
אלי אלאלוף: אז אנא מכם, אל תהפכו את זה לדיון על המקרים הבודדים שלא קשורים למקום הזה, לאתר הזה.
טלב אבו עראר: זה קשור ועוד איך, יש להם ציוד ללא שום בטיחות.
טלב אבו עראר: מה זה אומר?
אלי אלאלוף: אז תשאל, אבל לא על מקרה ספציפי.
אלי אלאלוף: בבקשה תתייחס.
אלי אלאלוף: אני רוצה לעבור הלאה.
<רונן גינזבורג: אני מוכן, אדוני, להתייחס למה שתבקשו ממני.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת שאל אותך שאלה.
אלי אלאלוף: תענה לו.
אילן גילאון: זה מקרה מייצג, הוא לא ספציפי.
אילן גילאון: הוא מייצג.
אלי אלאלוף: לא? סיימת, חבר הכנסת - - -
טלב אבו עראר: - - - הציוד שלהם לא בטיחותי.
טלב אבו עראר: זה מה שהוא רוצה להגיד, בדיוק כך.
טלב אבו עראר: אתה מאשר?
טלב אבו עראר: אז תענה לי על השאלה.
טלב אבו עראר: האם הוא פוטר בגלל שהוא לא רצה להפעיל את המנוף שלכם?
<רונן גינזבורג: הוא לא פוטר.
<הדס תגרי: העסקתו באתר שלכם הופסקה.
<הדס תגרי: די כבר עם המכבסת מילים הזאת.
<הדס תגרי: כן, בגלל - - - של הקבלן משנה של הקבלן משנה של הקבלן משנה, זה מאפשר לקבלנית האחראית להתנהג - - -
אלי אלאלוף: קיבלת רשות דיבור?
<הדס תגרי: סליחה.
אלי אלאלוף: בבקשה, תענה לחבר הכנסת טלב.
<רונן גינזבורג: בחברת "דניה סיבוס", בניגוד לרוב חברות הבנייה בישראל – אגב, במדינת ישראל יש פחות או יותר 1,500 מנופים-צריחים מוזקפים, לפי הרישיונות שיש במשרד העבודה, מתוכם בערך 100 מנופים הם בבעלות מלאה של "דניה סיבוס".
<רונן גינזבורג: אנחנו לא מקימים כמעט באתרים שלנו מנופים שכורים מחברות השכרה או מחברות שלא יודעים איך המנוף שלהם מטופל או לא מטופל.
<רונן גינזבורג: המנופים בחברת "דניה סיבוס" הם בבעלות שלנו.
<רונן גינזבורג: אני חושב שהם מטופלים על ידי אנשים שלנו.
<רונן גינזבורג: המנופים שלנו כולם ללא יוצא מן הכלל עוברים פעמיים בשנה לפי דרישת משרד העבודה ביקורת של בודק מוסמך של המנופים.
<רונן גינזבורג: גם המנוף הספציפי הזה עבר ביקורת של בודק מוסמך.
<רונן גינזבורג: נכון, היו לו מספר הערות.
<רונן גינזבורג: אגב, הבודק אמר שלא להפסיק ת הפעולה של המנוף ואפשר לעבוד אתו, ולכן המנוף הזה המשיך את עבודתו.
<רונן גינזבורג: דרך אגב, התקלות שלו טופלו מיד אחרי שהבודק הלך.
<רונן גינזבורג: לגבי המנופאי הספציפי הזה – אגב, 90% מהמנופאים אצלנו בחברה הם עובדי החברה ולא עובדי קבלן כמו שקורה בכל חברות הבנייה כמעט בישראל.
<רונן גינזבורג: העובדים הם עובדי "דניה סיבוס" שכירים שלנו – העובד הספציפי הזה שוחרר מהאתר.
<רונן גינזבורג: הוא היה עובד חברת כוח אדם.
<רונן גינזבורג: אף אחד לא שחרר אותו כי הוא רצה או לא רצה, אני לא נכנס כרגע לעימות בין העובד לביננו.
<רונן גינזבורג: עצם העובדה שעבודתו הופסקה באתר - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: התזמון מקרי, כנראה.
<רונן גינזבורג: אין קשר בין המקרה הזה והוא לא כמו כזה, ולא בגלל שהעובד - - -
טלב אבו עראר: אדוני, זה שקר וכזב.
טלב אבו עראר: אני יכול להזמין לישיבה הבאה את החבר הזה.
טלב אבו עראר: זה התפרסם בכלי התקשורת, הוא התראיין.
טלב אבו עראר: מה אתה מסתיר?
אלי אלאלוף: טלב, אני מבקש.
אלי אלאלוף: יש חברים שמחכים לתורם.
טלב אבו עראר: - - - אני לא יודע איך הוא חופשי.
טלב אבו עראר: איך הוא לא בבית סוהר - - -
אלי אלאלוף: חברים, בואו נכבד את - - -
טלב אבו עראר: - - - אני שואל את משטרת ישראל: איך הוא בחוץ?
טלב אבו עראר: הוא וכל החברה המנהלת הזו שהרגה אנשים ברשלנות?
אלי אלאלוף: בבקשה, אתה מסיים דבריך, אדון גינזבורג?
<רונן גינזבורג: בשנה האחרונה היו לא מעט מקרי בטיחות, לפעמים על בסיס יומי, שעובד נפצע ונפגע.
<רונן גינזבורג: הכול מדווח באופן מידי בחברה.
<רונן גינזבורג: כמובן שיש דוח שיוצא מסודר בכל החברה על כל אירוע בטיחות.
<רונן גינזבורג: אבל אני אומר לכם פה כדי שתדעו, בסטטיסטיקה של ענף הבנייה, אם בשנה האחרונה היו בערך 5 מיליון שעות עבודה אצלנו באתרים, גם למי שלא מבין, אתר בנייה זה אתר מאד מורכב מבחינת שליטה והתמצאות, האתר משתנה מדי יום ביומו, קשה מאוד לעקוב אחרי האירועים ולנטר אותם.
<רונן גינזבורג: למרות זאת, אנחנו עושים כל מאמץ.
<רונן גינזבורג: אבל תקלות קורות, תקלות כל הזמן קורות.
<רונן גינזבורג: יש פה אתר עמוס בעובדים ואני חושב שצריך לעשות הכול כדי שעובדים יחזרו הביתה בשלום.
<רונן גינזבורג: הכול הכול.
אלי אלאלוף: יש לי שאלה אחת מורכבת, תן לי תשובה קצרה.
אלי אלאלוף: עד איזו רמה של קבלני משנה הם עובדים ישירים של החברה או שחברת "דניה סיבוס" מעסיקה אותם ישירות?
<רונן גינזבורג: חברת "דניה סיבוס" היא בדרך כלל חברה מנהלת זאת אומרת שאנחנו מעסיקים את המהנדסים - - -
אלי אלאלוף: זאת אומרת שבעיקרון כל העובדים בשטח הם מקבלני משנה?
<רונן גינזבורג: אנחנו מעסיקים ישירות בערך 300 עובדים פלסטינים ישירות בהעסקה ישירה ועוד בערך 350 עובדים זרים, דרך תאגיד עובדים זרים שהוא בבעלות - - -
אלי אלאלוף: איזה תפקידים?
אלי אלאלוף: פועלי בניין רגילים?
<רונן גינזבורג: פועלי בניין שעובדים בשטח, פועלי שלד, פועלי גמר, שעובדים באתרים שלנו, שאנחנו משלמים ישירות את השכר שלהם.
<רונן גינזבורג: מעל 600 עובדים שאנו משלמים להם ישירות.
<רונן גינזבורג: את השכר שלהם.
<רונן גינזבורג: יש עוד אלפי עובדים שמועסקים אצלנו באמצעות קבלני משנה, אבל המנהלים באתרים שלנו, מנהלי העבודה, העוזרים הלוגיסטיים, המהנדסים, מהנדסי הביצוע, הם כולם עובדי "דניה סיבוס".
רויטל סויד: מה עשיתם מאז האסון הגדול הזה כדי לבחון את כל שאר האתרים שלכם, כדי לראות שאין כשל בתכנון, כדי לראות שאין כשל בבטיחות, כדי לראות שאסון כזה ואפילו אסון הקבה יותר קטן ממנו לא יקרה?
רויטל סויד: מה עשיתם כדי לראות שדבר כזה לא ישנה אצלכם מאז האסון?
רויטל סויד: איך בחנתם את עצמכם בדיקה פנימית?
<רונן גינזבורג: ביום האסון כמובן שרצנו כולנו לאתר ולא טיפלנו.
<רונן גינזבורג: בבוקר הראשון שמיד אחרי האסון בשעה 06:30 כינסנו ישיבה גדולה של כל הנהלת החברה והמהנדסים הראשיים, מנהלי האזורים ומנהלי הפרויקטים הבכירים.
<רונן גינזבורג: עצרנו את העבודה באתרים באותו יום למחרת.
<רונן גינזבורג: בכל האתרים עצרנו את העבודה.
<רונן גינזבורג: ביקשנו לעצור אותה עד 10:00 בבוקר וביקשנו ממנהל הפרויקט לדווח עד 10:00 בבוקר אם האתר כשיר באופן מושלם לעבודה תקינה לפי כל התקנות.
<רונן גינזבורג: ביקשנו להעביר את כל העובדים באתר הדרכה.
מיכל רוזין: אם הסיפור פה הוא הנדסי, אז זה לא מספיק לעצור עד 10:00 בבוקר.
מיכל רוזין: אם יש פה בעיה רוחבית-הנדסית, לא יעזור לעצור ולעשות תדרוך לעובדים.
מיכל רוזין: אם הכשל פה לא היה של העובדים אלא של התכנון, אז לא יעזור להדריך את העובדים במרה הזה.
רויטל סויד: מה עשיתם מאז האסון הזה כדי לבחון את התכנון שלכם?
<רונן גינזבורג: קודם כל, התכנון הוא לא שלנו.
<רונן גינזבורג: התכנון באתרים של "דניה סיבוס", כמעט בכולם, לא מבוצע על ידי "דניה סיבוס".
<רונן גינזבורג: אנחנו קבלן מבצע.
<רונן גינזבורג: התכנון מבוצע על ידי מזמין העבודה, אם זה בפרויקטים שאנחנו מבצעים עבור מדינת ישראל, פרויקטים ציבוריים, יש הרבה כאלה, ואם זה בפרויקטים שאנחנו מבצעים עבור מזמינים פרטיים, בדרך כלל התכנון, כ-90% מהתכנון מבוצע על ידי המזמין.
אלי אלאלוף: אתה מבין, בלי להתייחס למי עושה מה, ברגע הזה בולט שהאחריות נראית שהיא נופלת עליכם.
אלי אלאלוף: יש שני מקרים.
אלי אלאלוף: תגידו: צירוף מקרים.
אלי אלאלוף: שני חניונים, אחד, לא עלינו, איזו קטסטרופה, ובשני נס מהשמיים, בלי פגיעה.
אלי אלאלוף: זה לא גורם לכם לעשות חשבון נפש, שתבדקו את המערכות השונות, החניונים השונים שכרגע אתם בונים?
אלי אלאלוף: לא לקחתם איזה פסק זמן לצורך בדיקות יסודיות, כפי שחברתי שואלת?
אלי אלאלוף: זה נראה לי הדבר הראשון לעשות.
אלי אלאלוף: לעשות איזו בדיקה מהירה.
אלי אלאלוף: מהירה אבל יסודית.
אלי אלאלוף: הפסקת עבודה של כמה ימים כדי לעשות את הבדיקה.
אלי אלאלוף: אתם נמצאים ב-60 אתרים לא קטנים.
אלי אלאלוף: ואמרתי שהוועדה שלנו ביקרה אתכם באתר מסוים בגבעת עמל.
אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שתעשו את הבדיקות האלה.
אלי אלאלוף: תעשו בדיקות, תראו מה קורה.
אלי אלאלוף: המקריות הזאת היא לא רק משמיים, היא גם מידי אדם.
אלי אלאלוף: אז תעשו את הבדיקות הנדרשות, אני חושב.
אלי אלאלוף: זו המלצה שלי כאדם שמלווה את המערכת הזו.
רויטל סויד: עשיתם או לא עשיתם בדיקות?
<רונן גינזבורג: בפרויקטים שאנחנו בתכנון-ביצוע, שהתכנון בוצע באחריותנו - - -
אלי אלאלוף: אתה רוצה להגיד לי שאתה תעשה ביצוע עם תכנון לקוי?
אלי אלאלוף: לא תעשה את זה.
<רונן גינזבורג: בשום אופן לא.
אלי אלאלוף: אז אתה תעשה את הבדיקות שלך.
אלי אלאלוף: תעשה את הבדיקות.
אלי אלאלוף: אל תסתתר מאחורי זה שאתה לא אחראי על התכנון.
<רונן גינזבורג: הגשנו לכל הפרויקטים האלה שאנחנו עושים כפרויקטי תכנון-ביצוע, שהתכנון בוצע על ידי מתכנן מטעמנו חוות דעת שנייה ממשרד גדול, הכי גדול בארץ, שבודק ברגעים אלה את כל התכנון בכל הפרויקטים שהסברתי.
<רונן גינזבורג: הוא בודק אותן ברגע זה.
<רונן גינזבורג: גם המהנדס שיושב פה בחדר ויכול להעיד שהוא קיבל את המשימה לבדוק אותן ברגע זה.
אלי אלאלוף: אנחנו לא ועדת חקירה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לעבור לחברי חברי הכנסת.
אלי אלאלוף: אני מודה שיש פה איזה היגיון שלאפשר למי שהתכונן ועובד על זה, כמו חאג' יחיא ואיל בן ראובן, שעבדו ועובדים על זה בצורה שוטפת, לפני כל חברי הכנסת שלכל אחד מתעניין בצורה זו או אחרת, בצורה רצינית ביותר, בנושא הזה.
אלי אלאלוף: אם תרשו לי, למרות שהרישום שונה ממה שאני ממליץ, הייתי רוצה ששני החברים שבאמת עובדים בצורה אינטנסיבית יחד אתי, שניתן להם את רשות הדיבור ואחר כך נחזור לרישום כפי שהוא.
אלי אלאלוף: ברשותך, בואו נתחיל עם איל.
איל בן ראובן: אני רוצה להודות לך על הדיון החשוב הזה.
איל בן ראובן: שלושה אנשים עדיין לכודים תחת הריסות, שלושה הרוגים.
איל בן ראובן: עוד 6 משפחות שכולות, אלמנות, ילדים, אחים, אחיות.
איל בן ראובן: ובעוד אנחנו מדברים, הנה אני מדווח לכם על תאונה מהבוקר עם פצוע בהוד השרון.
איל בן ראובן: ובעוד אנחנו מדברים, תאונה נוספת כרגע בחיפה.
איל בן ראובן: עובד בן 30 פצוע, לא ברור כרגע מצבו.
<סוהיל דיאב: אתמול ארבע תאונות.
איל בן ראובן: רבותי, אני מספר לכם על מצב נתון.
איל בן ראובן: לפני 10 חודשים התוודעתי לנושא הזה כשישבתי באירוע בוועדה עם אלי אלאלוף.
איל בן ראובן: היו רבים מהאנשים שיושבים פה.
איל בן ראובן: בסוף הדיון אמרתי שמה ששמעתי שם מכל הגורמים שעוסקים בנושא שבפתח דבריהם כל אחד הציג על מה הוא לא אחראי.
איל בן ראובן: זו הייתה הצגת הנושאים: עם מה אני לא אחראי.
איל בן ראובן: אני מבקש שמהדיון עכשיו והלאה הדרך תשתנה.
איל בן ראובן: שכל אחד יציג על מה הוא אחראי, מה הכשלים שלו, איפה הוא נכשל.
איל בן ראובן: ככה מתחילים.
איל בן ראובן: מתחילים לדבר על כשלים ואז יש סיכוי שאפשר לתקן.
איל בן ראובן: התאונה שקרתה ברמת החייל, צריך להגיד את האמת, היא קצה קצהו של קרחון של מחדל ברמה הלאומית, לא פחות מזה.
איל בן ראובן: כולנו כבר מכירים את המספרים: מאות הרוגים, עשרות אלפי פצועים.
איל בן ראובן: בתהליך שעד לפני שנה, צריך גם בזה להודות על האמת, לא עניין אף אחד.
מיכל רוזין: עניין את הוועדה לעובדים זרים, אבל זה לא מעניין עובדים זרים - - -
איל בן ראובן: זה לא עניין, למעט, אני מוכרח לציין, את הדס ועוד מספר אנשים שבאמת פועלים בעניין הזה כל הזמן.
אלי אלאלוף: ואותנו לפני שנה.
אלי אלאלוף: זה קשור.
איל בן ראובן: אבל קולם לא נשמע.
איל בן ראובן: זה לא עניין אף אחד.
איל בן ראובן: הסיבה, צריך גם על זה להודות על האמת, היא ש-95% מהנפגעים, מהפצועים וההרוגים, אינם דוברי עברית.
יוסף ג'בארין: 95% אמרת?
איל בן ראובן: משהו כזה.
איל בן ראובן: אני אומר לכם - - -
יוסף ג'בארין: נתון מאוד חשוב וטוב שלא אני אמרתי אותו.
איל בן ראובן: אני אומר את זה כל הזמן.
איל בן ראובן: מאז שאנחנו מתעסקים בזה, מבחינתנו אין שום הבדל אם אלה פועלים פלסטינים, ערבים, אוקראינים, סינים.
איל בן ראובן: כל אחד זה אדם, זו משפחה, אנשים וילדים.
איל בן ראובן: כך צריך להתייחס לזה במדינת ישראל.
איל בן ראובן: לצערי, התמונה גם פה וגם בשטח, היא לא בדיוק כך ואני ואמר את זה בלשון המעטה.
איל בן ראובן: רבותי, זמננו לפעולה אגרסיבית, אמתית, הוא קצר.
איל בן ראובן: למה הוא קצר?
איל בן ראובן: כי בעוד חודש כבר נשכח מהאירוע הזה כי במדינת ישראל כנראה יהיו אירועים אחרים.
איל בן ראובן: לכן קודם שאלתי על לוח זמנים את מנכ"ל משרד העבודה והרווחה שלצערי הלך מפה.
איל בן ראובן: רבותי, קרה לנו אירוע קשה ביותר.
איל בן ראובן: צריך להשתמש בו.
איל בן ראובן: זה יום כיפור, לצורך העניין, של ענף הבנייה.
איל בן ראובן: כך צריך לראות את זה וצריך עכשיו לפעול בתקופה של מצב חירום בנושא הזה.
איל בן ראובן: היה צריך את זה גם קודם, אבל זה לא קרה.
איל בן ראובן: אז יש לנו עכשיו הזדמנות לפעול כך.
איל בן ראובן: אני מציע להסתכל קדימה, זה היעד כרגע.
איל בן ראובן: רבותי, אפשר להסתכל אחורה – מרגע שלקחנו את העניין והתחלנו להסתובב בשטח גם כקבוצה וגם כבודדים – אם אתם רוצים שאני אספר לכם בעיניים בחריש ובכל מיני מקומות, הלכתי לראות בעיניים את המצב: זוועה.
איל בן ראובן: זוועה, לא פחות מזה.
איל בן ראובן: פועל עומד בקומה השמינית על איזו קורת עפר שאני עושה לו ככה, אז הוא נופל, בלי, כמובן, שום רתמה ושום דבר עליו.
איל בן ראובן: כלום.
איל בן ראובן: עומד ועובד.
איל בן ראובן: בטווח הזמן הקצר ישנן 2 זרועות שצריך לפעול בהן: אחת, תחום החינוך וההסברה, והשנייה היא תחום האכיפה וההרתעה.
איל בן ראובן: לצערי, בנקודת הזמן הזאת כאשר יש הרוגים ומצעד של דם רודף אחרינו, אז בשלב הזה האכיפה וההרתעה קצת מקדימות כי צריך לעצור.
איל בן ראובן: יושב פה מנכ"ל "דניה סיבוס" ואני פונה באמצעותך אל כל המנכ"לים של חברות הבנייה - - -
אלי אלאלוף: יושב פה יושב-ראש הקבלנים.
איל בן ראובן: רבותי, אני אומר לכם כאחד שבא ממערכת שפעלה בתחום הבטיחות ויש אופטימיות בלבי ולכן הצטרפתי לעניין הזה כי המערכת של צה"ל, אני מזכיר לכם, לפני 30 שנה הייתה בערך בסיטואציה הזאת.
איל בן ראובן: אני מזכיר לכם ימים שחיילים היו נהרגים באימונים ואסור היה לדווח על זה.
איל בן ראובן: לקחו את הנושא הזה ובאמצעות חינוך, הסברה והתרעה ואכיפה עשו שינוי דרמטי.
איל בן ראובן: אנחנו נעשה גם פה שינוי דרמטי.
איל בן ראובן: זה לא יכול להיות וזה לא יכול להימשך בצורה הזאת.
איל בן ראובן: אני שוב בא למנכ"לים וליושבי-הראש וליזמים, לאלה שעושים את הכסף בגדול, רבותי, האחריות היא על המנהלים ואל תספרו לנו סיפורים: אבל הגיע פועל ולא עשה מה שאמרנו לו.
איל בן ראובן: זה קשקוש, לצורך עניין, גם אם זה נכון.
איל בן ראובן: אתה כמנהל תמנע שלא יקרה דבר כזה.
איל בן ראובן: אבל כשאין באתר ממונה בטיחות וכשאני בא לאתר ושואל מי הממונה, מנהל העבודה איפה הוא?
איל בן ראובן: לוקח 3 שעות בערך למצוא אותו.
איל בן ראובן: כשהוא בא והוא מראה מה יש לו ביד, ואתה שואל אותו מה הוא עשה בבוקר למען הבטיחות, התשובה היא כמובן: כלום, שום דבר.
אלי אלאלוף: במקרה הטוב הוא רשם כמה שמות.
איל בן ראובן: בהרבה מקרים גם את זה הוא לא עשה.
איל בן ראובן: המצב הוא קטסטרופלי והאחריות היא על מנהלים ואני קורא מפה למנהלים: קחו אחריות אישית, תפסיקו להסביר כמה אתם טובים, תתחילו להסביר כמה אתם לא בסדר כי אז יש סיכוי גם שתתקנו.
איל בן ראובן: אי אפשר להסביר כל הזמן למה אנחנו בסדר.
איל בן ראובן: זה לא עובד, זה לא נותן שום תוצאה בעניין הזה.
איל בן ראובן: אני מזכיר לך, עשית לנו הצגת תכלית מאוד יפה, אבל אני מזכיר לך מה אמרת לנו אז.
איל בן ראובן: אמרת לנו: רבותי, אם אתם תעשו חוק או חוקים או תקנות, מחירי הדיור יעלו.
איל בן ראובן: אני מזכיר לך שאמרת את המילים האלה.
איל בן ראובן: אז עוד לא הייתי מומחה גדול בעניין.
איל בן ראובן: לצערי, היום אני מומחה.
איל בן ראובן: אמרתי: טוב, שווה לחשוב.
איל בן ראובן: היום אני אומר לך: זה לא מעניין בכלל.
איל בן ראובן: לא מעניין.
איל בן ראובן: אני לא רוצה לשמוע את המשפט הזה יותר, כסף, מחירי דיור.
איל בן ראובן: שהמחירים יעלו לשמים.
<קריאה: תגיד לשר האוצר.
איל בן ראובן: חיי אדם הם לפני.
מיכל רוזין: זה מה שמעלה את מחירי הדיור.
שולי מועלם-רפאלי: חברים, לא החקיקה שתסדיר את הסיפור הזה היא זאת שמעלה את מחירי הדיור.
שולי מועלם-רפאלי: אל תתעה, אדוני.
<ישראל דוד: כדי שלא יהיו דברים כאלו, אל תורידו את רמת הבטיחות מהחוקים הקיימים, מה שאתם עושים עכשיו כל הזמן.
<ישראל דוד: אני לא מבין למה מנהל התכנון לא נמצא פה, כי אם אתם בסוף תגיעו למסקנה, תראו שהכשל קשור לשם ולא לעבודה.
<ישראל דוד: את זה תראו עוד חודשיים, כשכבר אף אחד לא ישמע על זה.
שולי מועלם-רפאלי: כל מי שיושב פה מסכים אתך שהאחריות היא על הבית הזה ועל משרדי הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: גם אם קרה אירוע, אסון, אנחנו לא באים בטענות אלא מנסים לתקן.
שולי מועלם-רפאלי: התיקון יתחיל מפה.
אלי אלאלוף: רבותי, אנחנו נתייחס להערת הביניים שלך המרמזת דברים.
<ישראל דוד: אני נציג לשכת המהנדסים והאדריכלים ואנחנו נמצאים בכל מקום ואתר, גם בחברה הזאת.
<ישראל דוד: כשאדוני ייתן לי רשות דיבור, יש לי הרבה מה לספר לו, אבל הדיון נגמר עוד 10 דקות, אני מניח - - -
אלי אלאלוף: אני לא אמרתי שסוגרים בעוד 10 דקות.
<ישראל דוד: הישיבה נגמרת ב-12:00 לפי לוח הזמנים.
<ישראל דוד: אני מניח - - -
איל בן ראובן: אם לא תפריע, אז אנחנו נוכל להמשיך - - -
אלי אלאלוף: בתחילת הדברים שלי אמרתי שנקיים את הדיון וגם נאריך את הדיון.
איל בן ראובן: כמו שאמרתי, הנושא של הכסף לצורך העניין כרגע הוא פשוט לא מעניין, חיי אדם לפני הכול.
איל בן ראובן: אנחנו נצטרך להיות עכשיו מאוד אפקטיביים.
איל בן ראובן: אני מציע כהוראת שעה מהירה בתחום הבטיחות ובתחום ההסברה, ההדרכה וההכשרה, אנחנו צריכים להורות על כך שתוך חודש – הזמן קצר – אנחנו צריכים לוודא שבצורה מרחבית-אזורית לא יהיה ממונה בטיחות, לא יהיה מנהל עבודה, לא יהיה פועל, שייכנס לאתר כאשר אין בידו אישור הוא עבר את ההדרכה הנדרשת בנושא בטיחות.
איל בן ראובן: לא יהיה אחד כזה.
איל בן ראובן: אפשר לעשות את זה.
איל בן ראובן: מינהל הגהות והבטיחות יודע לעשות את זה.
איל בן ראובן: אנחנו צריכים להיכנס למבצע בעניין הזה.
איל בן ראובן: לא יהיה פועל שלא עבר את העניין הזה.
איל בן ראובן: מהצד השני הנושא של הפיקוח.
איל בן ראובן: רבותי, זה כבר הפך להיות לבדיחה גרועה.
איל בן ראובן: אין אחד שלא מדבר על העניין של 17 פקחים בלי הרכב.
איל בן ראובן: הכול נכון.
איל בן ראובן: הפקחים האלה, אני אומר לך ורדה, פגשתי אותם בשטח, הם אנשים טובים.
איל בן ראובן: הם באים בטרמפים, עם אופניים.
איל בן ראובן: ישבתי עם אלי בפגישות.
איל בן ראובן: צריך להשתמש במילה "מחדל יום כיפור".
איל בן ראובן: אנחנו צריכים להגיע ל-100 פקחים בשטח בלוח זמנים מידי ושלא יספרו סיפורים שכל פקח כזה צריך להיות בוגר הרווארד.
איל בן ראובן: קשקוש.
איל בן ראובן: צריך לקחת סטודנטים צעירים שמוכנים גם לעבוד, לצערי, לא במשכורות מאוד גבוהות, שלים אותם בשטח ושיתחילו להסתובב.
איל בן ראובן: לתת להם הדרכה של כמה ימים והם יידעו לעשות את זה כמו שאני שמעולם לא עסקתי בזה, יודע היום להגיע לאתר ומרחוק להגיד מה לא בסדר שם.
איל בן ראובן: לא צריך פה להיות דוקטורט.
איל בן ראובן: ישבנו עם כל מיני גורמים, גם אלי וגם אני.
איל בן ראובן: רבותי זה מגוחך.
איל בן ראובן: בעוד חצי שנה נדון – מה זה הקשקושים האלה?
איל בן ראובן: הרוגים בשטח - - -
אלי אלאלוף: היות ואני יודע מה ההמלצות שלך, כי עודכנתי, אז אני אומר לך שהן תהיינה חלק אינטגרלי של הסיכום שלנו.
אלי אלאלוף: אני מציע שתגיד אותן בקיצור עכשיו.
איל בן ראובן: אני אגיד בקיצור.
איל בן ראובן: אני פונה מפה גם למנהלים: ממוני בטיחות.
איל בן ראובן: יש חוק, אני מקווה שהוא יעבור במהרה, שבכל אתר גדול צריך להיות אדם שזה תפקידו בחיים.
איל בן ראובן: ממונה בטיחות.
אלי אלאלוף: והוא לא ממלא שום תפקיד אחר.
איל בן ראובן: הוא זה שדואג שבשער כשנכנסים אנשים ב-05:00-04:30 לעבודה, לא נכנס מי שלא - - - תדריך בוקר, הולך לעבודה ועושה את העבודה.
איל בן ראובן: אני מקווה שהדברים מגיעים, פה יושב מנכ"ל "דניה סיבוס", אני מקווה שאנשים ייקחו עכשיו אחריות אישית וידאגו שזה יקרה בשטח, שזה יגיע לכל האוזניים הנדרשות.
איל בן ראובן: אני יכול לומר לכם שעל שולחננו אני רואה חזון של הקמת רשות שתעסוק בעניין הזה כי המצב היום הוא – תראו, חלק גדול מהתאונות, יש פה אנשים שיודעים את זה, אני מזכיר איזה מאבק היה למשטרה בחוק שלנו על השאלה אם אנחנו יכולים לחייב אותם בהודעה מידית בעניין הזה.
איל בן ראובן: אני מבקש מכולם: יש תאונה?
איל בן ראובן: לא יכול להיות שיתחילו להתווכח מי מודיע למי.
איל בן ראובן: אתה יודעים כמה פעמים יצא לי עם העוזר שלי לדווח לורדה או לדווח לכל מיני מקומות על תאונות?
איל בן ראובן: הנה, אנחנו מדווחים על תאונות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הדיווח שקיבלת, גם אני קיבלתי.
איל בן ראובן: אנחנו מדווחים על התאונות, הדס מדווחת על התאונות.
איל בן ראובן: זה אבסורד.
איל בן ראובן: אני מאוד מבקש, אני פונה בלוח זמנים קצר: שיתוף פעולה בין הגופים.
איל בן ראובן: בין המשטרה לבין החברים של ורדה, בין כל העוסקים במלאכה, זה דבר נדרש.
איל בן ראובן: סוגית התחקור, תחקור והפקת לקחים.
איל בן ראובן: אני פונה ומבקש, כשקורית תאונה, מיד לומדים ומפיקים ומפיצים כדי שכולם יידעו מה קרה ולתקן.
איל בן ראובן: זה חייב לעבור בין כולם אחרת זה לא יעבוד.
איל בן ראובן: לסיום, אני קורא לשר חיים כץ ששלח את המנכ"ל שהלך.
איל בן ראובן: אני מניח שאנחנו יד ימין שלך בעניין הזה לדבר הזה.
איל בן ראובן: מוכנים לעשות כל דבר כדי לקדם את הנושא הזה ומהר.
איל בן ראובן: אנחנו בכל מקרה, כמובן, נמשיך לעבוד, אבל יש הרבה מאוד פעילויות שצריך לעשות עכשיו.
איל בן ראובן: אני ממליץ לעשות כנס גדול למנהלים.
איל בן ראובן: המנהלים צריכים להבין.
איל בן ראובן: אנחנו לא באים פה עם שוט, אנחנו לא באים להעניש.
איל בן ראובן: אנחנו רוצים שתמשיכו להרוויח ושתעשו כסף, אבל אנחנו רוצים לשמור על חיי העובדים.
איל בן ראובן: כן ככה צריך להתייחס לסה ואנחנו נאסוף את כולם ונסביר לכם את המדיניות.
איל בן ראובן: צריכה להיות מדיניות בעניין הזה.
אלי אלאלוף: אני מתנצל, איל.
אלי אלאלוף: בוא נאפשר לחברים.
איל בן ראובן: בקיצור, לכל העוסקים במלאכה, לקחת אחריות.
איל בן ראובן: פשוט לקחת אחריות אישית.
איל בן ראובן: זה שם המשחק פה.
אלי אלאלוף: בבקשה, עבד אל חכים חאג' יחיא.
אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתחיל בזה שהיה אפשר למנוע את התאונה הזו והיה צריך למנוע אותה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: היא לא גזרה משמים, זה טעויות בני אדם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני לא אכנס לזה בגלל צו איסור הפרסום, אבל לא סתם שאלתי שאת השאלה מתי יצקו, ולא סתם אתה רואה את הערמה של החול שאפילו אם תכננו נכון או לא תכננו נכון, התקרה לא הייתה יכולה לעמוד בעומס הזה של החול שהועמס שם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל לא זה עניין.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין הוא התכנון-ביצוע עצמו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שיש מקום לחזור.