GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: תאר לך שמחר בבוקר יתחילו להגיד שבעיני זה כמו שירות משטרה או צבא.
אלי אלאלוף: לא, מפני שזה מתאים לנו, בוא נעביר את זה למשרד אחר, את השירותים האלה.
אלי אלאלוף: בזה כבר יש פגם מהותי.
אלי אלאלוף: השירות הזה עובר כל קדנציה, ובדרך כלל לצערנו במדינה שלנו הקדנציות קצרות, אתה מעביר את זה ממשרד למשרד.
אלי אלאלוף: איזו אחריות יכולה להיות?
אלי אלאלוף: איזו המשכיות ניהולית יכולה להיות?
אלי אלאלוף: איזו אחריות?
אלי אלאלוף: כל הזמן יגידו זה לא אני אלא זה השר ההוא.
אלי אלאלוף: אני מקבל את הלחצים.
אלי אלאלוף: בזמן האחרון יש הרגשה שבואו נשמור אותו שיישאר בצבע מסוים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שאם זה צבע מסוים, הוא לא ממלכתי, הוא לא לאומי.
אלי אלאלוף: בבקשה, תעשו כמו כל עמותה ואז זה לא זה.
אלי אלאלוף: זה לא צריך להיות מתוקצב עם רשות ממלכתית.
אלי אלאלוף: זאת לא רשות פרטית אלא זאת רשות מבוססת.
בצלאל סמוטריץ': דווקא העובדה שיש רשות כן מאפשרת אחריות ואחריות ניהולית.
בצלאל סמוטריץ': גם אם הם יישארו באותה משרד, הרי השר מתחלף כשהקדנציה מתחלפת, ואז מה זה משנה?
אלי אלאלוף: תבחר משרד.
בצלאל סמוטריץ': מעבירים עכשיו את משרד העבודה ומפרידים אותו מהכלכלה ומהתמ"ת.
בצלאל סמוטריץ': כל זה פוליטיקה.
אלי אלאלוף: זה לא זה.
אלי אלאלוף: זה כמו משטרה, כמו מכבי אש, כמו צבא.
אלי אלאלוף: לא מעבירים כל פעם את התחום הזה מכיסא לכיסא.
אלי אלאלוף: זה נראה לי לא ממלכתי.
אלי אלאלוף: אני חושב שמשרד המשפטים צריך למצוא את הנוסחה הנכונה.
בצלאל סמוטריץ': ההערה שלי התקבלה שהנוסח צריך לכלול שהעיסוק הוא בזה אבל גם סוגיות - - -
אלי אלאלוף: עוד לא הצבענו על שום דבר.
אלי אלאלוף: אני שואל האם אתה מקבל את התפיסה?
אלי אלאלוף: לא מקבל.
בצלאל סמוטריץ': את ההכנה לשירות לאומי, את הטיפול בבוגרי שירות לאומי.
בצלאל סמוטריץ': זה הכול דברים שקשורים בשירות.
אלי אלאלוף: אנחנו צריכים לחשוב על זה.
אלי אלאלוף: למרות שנתנו איזה ניואנס אבל לא יותר מזה.
<נעה בן שבת: אני הבנתי שהוצע כאן ש"מטרתו של התאגיד מבקש ההכרה – אנחנו בעמוד 51 – לעסוק בהפניית מתנדבים לשירות הלאומי או לשירות הקהילתי ולהתחייב כי עיסוקו של מבקש ההכרה היא בהפניית מתנדבים לשירות הלאומי או לשירות הקהילתי ובנושאים הקשורים לשירות הלאומי כפי שתאשר הרשות בלבד".
אלי אלאלוף: התייעצות שהייתה לי עם החברים שלך, שהם גם חברים שלי, זה בדיוק מה שאמרתי.
אלי אלאלוף: אם הרשות תאשר שזה קשור לפעילות ההתנדבות וכולי, זה יהיה.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים אמור להיות מאוד ממלכתי.
אלי אלאלוף: אתה מסכים אתי שמשרד המשפטים צריך להיות מאוד ממלכתי.
<דרור גרנית: בוקר טוב.
<דרור גרנית: משרד המשפטים וכמוהו כל יתר משרדי הממשלה.
<דרור גרנית: זה תפקידם וזה כובעם.
<דרור גרנית: השאלה לגבי הנושאים הקשורים לשירות הלאומי כפי שתאשר הרשות, כפי שהוצע כאן, אנחנו נחשוב איך לגדור את זה בצורה יותר מדויקת כי ההגדרה הזאת היא אמנם נכונה, אני מסכים עם הקונספט שאומר שלרשות תהיה את היד על השלטר במובן הזה שהיא תגיד מה כן ומה לא קשור.
<דרור גרנית: הסיפור הזה של כל עיסוקו ולא עיקר עיסוקו, הוא שינוי שיש לו כל מיני השלכות וצריך יהיה לחשוב עליהן, על המשמעויות בכל הרבדים של החוק.
<דרור גרנית: למשל, סתם לדוגמה, לאחר ליווי מתנדבים לאחר השירות.
<דרור גרנית: השאלה היא באיזה פרקי זמן, כמה רחוק, באיזה נושאים וכדומה.
<נעה בן שבת: לכן כתוב כפי שתאשר הרשות.
<נעה בן שבת: יש תנאי שהם צריכים להיות קשורים לשירות הלאומי.
<נעה בן שבת: לא יכול להיות משהו שהוא לא קשור והרשות תאשר.
<נעה בן שבת: יש את התנאי של אישור הרשות שהיא תוכל לקבוע.
<דרור גרנית: אני כמובן מסכים את התנאים האלה אבל נדמה לי שיכול להיות שיהיה נכון להקדיש לזה קצת יותר מחשבה ועוד חידודים.
מיקי לוי: אם נוכל לגדור את זה, זה יהיה יותר מדויק.
מיקי לוי: אני בעד.
<דרור גרנית: נדמה לי שזה מצריך עוד טיפה מחשבה בדבר הזה.
<דרור גרנית: דבר נוסף שצריך לומר, וזה כבר עלה בדיון הקודם.
<דרור גרנית: עלתה כאן השאלה שבעצם ההפרדה התאגידית, כלומר, שהגופים המוכרים הקיימים יצטרכו לעשות את ההפרדה של הפעילויות של השירות הלאומי מהפעילויות האחריות שמתקיימות ולייצר הפרדה תאגידית במבנים.
מיקי לוי: חד משמעית.
<דרור גרנית: הנושא הזה כבר עלה כאן לרבות כל מיני רעיונות שהועלו והוצעו על ידי נציגי הגופים עצמם.
<דרור גרנית: אני רוצה לומר שהדבר הזה, יש לו כל מיני משמעויות.
<דרור גרנית: זה מעורר הרבה שאלות והרבה נקודות למחשבה.
אלי אלאלוף: תבואו עם תשובות.
אלי אלאלוף: לא חייבים לחכות לישיבה כדי שתבואו עם תשובות.
<דרור גרנית: אנחנו נשתדל לעשות זאת.
<דרור גרנית: אני כן רוצה לומר מה נדמה לי הכיוון הנכון אבל אני אומר את זה ברמה מאוד ראשונית ולפני שניתנה הדעת לעומק.
<דרור גרנית: אני חושב שבגדול הכיוון הנכון הוא לייצר הסדרי מעבר קצת יותר ארוכים, שנתיים, שלוש, אולי אפילו ארבע, ולא לנסות לייצר פתרונות מהותיים בכל מטריה ומטריה, וזאת מתוך מחשבה שהסדרי מעבר ארוכים יותר יאפשרו מעבר אורגני.
מיקי לוי: לאחר השירות?
<דרור גרנית: המעבר של המבנה התאגידי.
אלי אלאלוף: עובדה שנתנו שבע שנים כדי לקבל הכרה ולא חמש שנים.
אלי אלאלוף: אם כן, אנחנו בעד.
אלי אלאלוף: זה יבסס את המערכות ולא כל הזמן יבזבזו זמן על להעביר.
אלי אלאלוף: אני מציע שתשב עם הייעוץ המשפטי הנהדר שלנו ותמצאו את הנוסחה המתאימה.
<דרור גרנית: אני מסכים גם להצעה וגם לאמירה שהייעוץ המשפטי נהדר.
<נעה בן שבת: אנחנו הצענו בעמוד 81 הוראה בהמשך למה שהוצע כאן בדיון הקודם שהשתנה מבנה ההתאגדות, אז אפשר יהיה להמשיך ולהכיר באותו גוף, תהיה איזו רציפות בין הפעילויות, ואתה אומר בעצם שאולי לא צריך את כל ההכרות האלה, את כל הרציפות, אלא צריך ללכת להמשך פעילות יותר ארוכה ואז הגופים צריכים להגיד האם הם יוכלו גם לפעול במקביל.
<נעה בן שבת: להמשיך לפעול כגוף מוכר וגם להקים את אותו מבנה.
<דרור גרנית: לעשות העברה.
אלי אלאלוף: תעשו את זה בהתייעצות בין הישיבות.
<דרור גרנית: אני רק אומר מה ההצעה שלי ומה קו המחשבה.
מיקי לוי: אני יכול לתת לך הצעה חברית?
מיקי לוי: תתייעץ עם החשבת הכללית באוצר.
<דרור גרנית: אני אקבל גם את ההצעה של אדוני.
<דרור גרנית: אני רק אומר שהרעיון מבחינתי הוא שתהיה איזושהי הבראה אורגנית של הפעילויות במובן זה שאם למשל ניתן תקופת ארוכה יותר, אז הגופים יוכלו כבר למחרת החקיקה להקים את הגוף החדש ולהתחיל להפעיל אותו.
אלי אלאלוף: אם זה עניין טכני של שנים, אין לי בעיה.
<נעה בן שבת: אם כן, אנחנו נחזור עם הצעות לשני הדברים.
אלי אלאלוף: תדונו ביניכם ותבואו עם הצעה.
אלי אלאלוף: אם אתם יכולים לגבש אותה, נשמח מאוד.
<דוד פלבר: בהמשך למה שהיושב ראש אמר על פעילויות שמשיקות לשירות.
<דוד פלבר: יש לי שתי דוגמאות שאני חושב שחשוב שייאמרו כאן כי הן באמת חלק מהפעילות האורגנית של השירות הלאומי.
<דוד פלבר: הן לא קשורות לגופים אחרים.
<דוד פלבר: זאת ההכשרה של הבנות שזה חלק מהעבודה של הגוף וזה מתקיים בימים אלה, בחודש יולי לקראת שנת השירות הבאה.
<דוד פלבר: הבנות האלה הן שמיניסטיות בחופשה ומקיימים הכשרות.
<דוד פלבר: יש קמפוסים של שבעה-שמונה ימים, זה תלוי, כל עמותה לפי ההתארגנות שלה, לוקחים מקום, נמצאים בו שבוע ומקבלים הכשרה לקראת שירות.
<דוד פלבר: זאת לדעתי פעילות שהיא לגמרי קשורה לשירות הלאומי למרות שזה לא עצם ההתנדבות.
<דוד פלבר: הדבר השני שאנחנו עושים בשיתוף עם הרשות לשירות לאומי, עוד דוגמה שאני חושב שהיושב ראש ברוח הדברים הסכים לכך, זאת הכנה לקראת שירות במהלך י"ב.
<דוד פלבר: העמותות באות ומציגות את תחומי השירות, עושים את זה בשיתוף פעולה עם משרד החינוך ועם הרשות לשירות לאומי.
<דוד פלבר: לפעמים עושים את זה בבתי הספר.
אלי אלאלוף: זה נכנס תחת הגדרה מאוד פשוטה.
אלי אלאלוף: אמרנו שכל מה שתאשר הרשות, אנחנו רואים את זה.
מיקי לוי: ההכנות האלה הן בתשלום?
מיקי לוי: במימון מדינה?
<דוד פלבר: ההכנות האלה הן בבתי הספר, הן במימון משרד החינוך, הן במימון הרשות לשירות לאומי ובהשתתפות של העמותות.
מיקי לוי: לפני הגיעם לגיל 18.
<דוד פלבר: בוודאי לפני.
מיקי לוי: כולל ביטוח לאומי?
<דוד פלבר: זה בתוך בית הספר.
<דוד פלבר: באים לבית הספר.
מיקי לוי: אני שואל האם התשלום הוא על כל מתנדבת ומתנדב.
<דוד פלבר: התשלום הוא גלובלי על הכנה לקראת שירות, על כיתה או על בית ספר או על כמה בתי ספר.
מיקי לוי: חלק מהדיווחים שהיו על בנות.
בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא קשור לזה.
מיקי לוי: בצלאל, אני ילד גדול.
בצלאל סמוטריץ': אבל אתה בא בתפיסה כאילו מדובר עכשיו בעבריינים.
מיקי לוי: בצלאל, תקשיב לי טוב, אני לא רוצה לפתוח את זה כאן.
בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את דעתך בעניין הזה מצוין.
מיקי לוי: אתה בכלל לא מכיר את דעתי.
בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את דעתך מצוין.
בצלאל סמוטריץ': תאמין לי.
בצלאל סמוטריץ': שמעתי אותה לא פעם ולא פעמיים.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב 180 מעלות ממך.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה חמור ההתייחסות שלך לגופים האלה, גופים שעושים מלאכת קודש במשך שנים, שנים, שנים, שנים, שנים.
בצלאל סמוטריץ': אל תתייחס אליהם כאל עבריינים.
מיקי לוי: מפאת כבודך, אני אשתוק.
אלי אלאלוף: בצלאל, אני חייב להגיד לך.
אלי אלאלוף: לא היה כאן דיון שהטיל ספק בחשיבות של השירות הלאומי.
אלי אלאלוף: לא היה משפט כזה.
אלי אלאלוף: אפילו מי שרצה לעשות שינויים, לא נמצא כאן, במקרה או לא במקרה.
בצלאל סמוטריץ': גם ההתייחסות לגופים המוכרים, לא כאל עבריינים.
אלי אלאלוף: החוק הזה שלא הוכן על ידי ושבע שנים לא טופל, זה על מנת לחזק את הגוף הזה ואת המהלך הזה שהוא חשוב מאוד למדינה.
אלי אלאלוף: בבקשה, אל תטילו ספק אבל במקביל יש דברים שמתרחשים והם בחקירה וכולי.
בצלאל סמוטריץ': ראינו כמה חקירות שנגמרו בלי כלום.
בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול לחוקק את כל החוק תחת עננה כאילו יש משהו, איזה פיל מתוך השולחן.
בצלאל סמוטריץ': בא משרד החינוך ואומר שהעמותות האלה עושות פעולות של הכנה לשירות בבית הספר, במקום שנחבק אותם ונודה להם על הדבר הזה, עכשיו נחפש איזה קומבינה הן מחביאות מתחת לפעילות הזאת.
אלי אלאלוף: זאת לא רוח הדיונים עד עכשיו.
<יואב ארבל: ראיתי שהוועדה חוזרת לדבר על נושא ההכרה.
<יואב ארבל: אנחנו רוצים להתייחס לעוד נושא בתוך סוגיית ההכרה.
<יואב ארבל: ראינו את התוספת שהוסיפה היועצת המשפטית בתוך סעיף 36(ג) לגבי סוגיית ההכרה בעמוד 51 "ובלבד שהכרה כאמור לא עשויה להכביד על מימוש מטרת החוק ועל הפיקוח על השירות הלאומי או הקהילתי.
<יואב ארבל: הסוגיה הזאת של ההכרה בגופים המוכרים נמצאת היום על השולחן שלנו.
<יואב ארבל: היא התעוררה גם בין היתר בעקבות העתירה לבג"ץ כאשר בעצם הגענו למסקנה שהנוסח הנוכחי של התקנות, וגם הנוסח הנוכחי של הצעת החוק, בעצם לא מאפשרים לנו כאשר בא גוף לקבל הכרה להגיד לו לא.
<יואב ארבל: זאת אומרת, כל גוף שעומד בתנאים, אנחנו בעצם צריכים להכניס.
<יואב ארבל: זה הנוסח שקיים כיום.
<יואב ארבל: גם בעקבות הערות של בית המשפט וגם בכלל באופן כללי, משעלתה הסוגיה, אנחנו דנו בנושא הזה אצלנו ואנחנו חושבים מקום לייצר כאן איזה מנגנון שפעם בכמה זמן השר יעשה דיון אמיתי, דיון מקצועי, לחשוב על מספר הגופים שנכון שיהיו במערכת ומזה ייגזר המספר לשנים הקרובות.
<יואב ארבל: ישבנו בתוך הממשלה, ישבנו עם משרד המשפטים על הצעה ראשונית בעניין הזה ואנחנו נשמח לפרט לגביה.
<יואב ארבל: אני לא יודע אם עכשיו או שתרצו בדיון אחר.
אלי אלאלוף: נגיע לסעיף ונראה.
<יואב ארבל: זה סעיף שכבר עברנו.
<יואב ארבל: ההצעה היא שאחת לכמה שנים, ואנחנו חשבנו לפחות פעם בשבע שנים, השר, אחרי שקיבל חוות דעת מהרשות והתייעץ עם המועצה, יבדוק מה קורה בשוק, מספר המתנדבים ומספר הגופים, ויקבל החלטה לשנים הקרובות על מה מספר הגופים המוכרים הנכון לשנים הקרובות.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לכבול אותו במספר?
<יואב ארבל: היום כאשר מגיעות אלינו בקשות להכרה בגופים מוכרים, יש לנו בעיה מאוד קשה בדיעבד לבוא ולומר לגוף, סליחה, יש לנו יותר מדי.
אלי אלאלוף: אבל אתם יודעים מה מספר המתנדבים הרצוי בגוף כזה או אחר.
מיקי לוי: זאת השאלה המרכזית.
אלי אלאלוף: זה נשאר בידיכם.
אלי אלאלוף: אתם באים לשר, אתם הממליצים לשר.
אלי אלאלוף: לא השר קובע אלא אתם באים ואומרים לו שאתם השנה חושבים בסיבוב הזה של הכרת הגופים, ממליצים שגוף שהיה לו לא פחות מאיקס מתנדבים, לא כדאי כי שיהיה כי הוא לא יכול לעמוד בכל המשימות.
<יואב ארבל: אדוני, אולי גם לא יותר מאיקס.
אלי אלאלוף: השאירו לכם את האפשרות.
<יואב ארבל: היום זה רנדומלי, אקראי.
<יואב ארבל: כשמישהו מבקש הכרה, היום לפי הנוסח של הצעת החוק, לא יכולים לומר לו לא.
<יואב ארבל: אם הוא עומד בתנאי הסף, אנחנו לא יכולים להגיד לו לא.
<יואב ארבל: אנחנו חושבים שנכון יהיה פעם בכמה שנים לייצר איזה מספר של גופים שהשר אומר אחרי כל ההתייעצויות הנדרשות שזה הדבר הנכון לשנים הקרובות.
<יואב ארבל: אז יש איזו ודאות בשוק.
<יואב ארבל: זו העמדה שלנו.
<יואב ארבל: לכן גיבשנו את ההצעה הזאת שהשר פעם בכמה שנים יקבל החלטה כזאת.
אלי אלאלוף: ובין התקופות האלה אין שום הכרה.
<יואב ארבל: אנחנו לא רוצים לקבע.
<מוטי אלמליח: אלא אם כן קורה משהו חריג.
<מוטי אלמליח: ייכנסו למשל כל ערביי מזרח ירושלים לשירות ומדובר במספרים גדולים, אז כמובן שנצטרך לעשות את ההתאמות.
<יואב ארבל: תמיד יש אפשרות להפסיק פעילות של גוף.
<יואב ארבל: זאת אומרת, אם יש בעיה עם גוף, בלי קשר לדבר הזה, תמיד יש אפשרות להפסיק פעילות.
<יואב ארבל: הדבר הזה לא בא לפגוע בו.
<יואב ארבל: הדבר הזה גם לא בא לכבול.
<יואב ארבל: אם השר קבע ואחרי שנתיים השתנתה המציאות, הוא יכול לקבל עוד החלטה.
<יואב ארבל: אנחנו רוצים לאפשר כאן את המנגנון שיאפשר לשר לקבל החלטה, דבר שלא נמצא כרגע בהצעת החוק.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להעיר הערה.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שבדברים שהוא מציע יש דבר מאוד נכון.
בצלאל סמוטריץ': יש בעיה בזה שהבדיקה העקרונית, האם צריך עוד גוף או לא, נעשית במקביל לבקשה ספציפית של גוף מסוים.
בצלאל סמוטריץ': צריך לייצר הפרדה.
בצלאל סמוטריץ': חוקתית זה הרבה יותר נכון.
בצלאל סמוטריץ': צריך לבדוק אובייקטיבית האם השוק עכשיו עובד נכון או שצריך עוד גוף.
בצלאל סמוטריץ': אם מחליטים שצריך עוד גוף, כשיבוא גוף, זה לא טוב שנחליט האם אנחנו צריכים עוד גוף או לא כי אז המשמעות היא שאם הגוף הזה, אני רוצה ביקרו ואני אחליט שעכשיו נכון שיהיה עוד גוף, ואם הגוף הזה אני לא רוצה ביקרו, אני אחליט עכשיו שלא צריך שיהיה עוד גוף.
בצלאל סמוטריץ': נייצר הפרדה.
בצלאל סמוטריץ': קודם כל, בדיקה אובייקטיבית של מצב השוק, האם צריך עכשיו עוד גוף או לא צריך עוד גוף.
בצלאל סמוטריץ': בלי קשר, בא גוף מסוים ואם אני חושב שצריך עוד גוף, אני אבחן את הבקשה שלו ואבדוק אם הוא עומד בתנאים ואתן לו.
בצלאל סמוטריץ': אם לא, אני אגיד לו שהיום לא צריך.
בצלאל סמוטריץ': אתה יכול להיות בחור טוב, אבל היום לא צריך.
מיקי לוי: זה בתנאי שתבוא ותגיד מה המקסימום שגוף יכול לקבל.
בצלאל סמוטריץ': זאת בדיקה מקצועית.
בצלאל סמוטריץ': זה ממש לא.
בצלאל סמוטריץ': זאת שאלה מקצועית של האם צריך או האם לא צריך, האם השוק מתפקד או לא מתפקד.
מיקי לוי: האם גוף כזה יכול לטפל ב-8,000 או רצוי גוף נוסף כמו קרן רש"י שלקח לה הרבה מאוד זמן כדי להגיש את הבקשה ולהיכנס לטפל ב-3,500.
בצלאל סמוטריץ': צה"ל מטפל ב-300 אלף חיילים או קצת יותר.
מיקי לוי: הלוואי שהשירות הלאומי היה צה"ל.
בצלאל סמוטריץ': אני אומר להפריד בין הבדיקה האובייקטיבית של השוק לבין הבקשה הספציפית ולא לייצר את הדיון העקרוני סביב בקשה ספציפית.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר עוד תהליך שקבענו.
אלי אלאלוף: על הרשות לתת דוח אחת לחמש שנים.
<נעה בן שבת: הרשות צריכה לדווח.
אלי אלאלוף: על תכנית העבודה, אחת לחמש שנים.
<יואב ארבל: ארבע שנים.
אלי אלאלוף: באה התחזית הזאת של העבודה לארבע שנים והיא תציין את זה.
אלי אלאלוף: דבר שני, אם יש אירוע חד פעמי בלתי צפוי שעמותה אחת נסגרת מסיבות כאלה ואחרות, אז מה הבעיה לעשות על זה מכרז ולאפשר לכמה עמותות לגשת למכרז?
<יואב ארבל: אם יש קביעה מראש שצריך מספר איקס של עמותות ויש את המספר הזה ועמותה אחת עדיין בעינה עומדת, אפשר להכיר בה.
<יואב ארבל: לא צריך שום דבר.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש עוד אופציה.
אלי אלאלוף: אם יצא שמשרד האוצר ישמח להגדיל את התכנית הזאת, לדעתי זאת גם סיבה טובה לאפשר לגוף חדש להיכנס.
מיקי לוי: למה צריך להגביל מספר עמותות בחוק?
בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לפקח על מיליון.
בצלאל סמוטריץ': כשכל אחד מטפל במאה בנות, אין לו יכולת והוא לא מתמקצע ולא נו תן שירות.
<קריאה: יש יתרון לגודל, ומצד שני יש אלמנטים - - -
אלי אלאלוף: אנחנו לא הגבלנו את מספר העמותות.
בצלאל סמוטריץ': הנוסח שכתוב כאן עכשיו, הוא באמת קצת בעייתי.
בצלאל סמוטריץ': ובלבד שהכרה בגוף לא עשויה להכביד.
בצלאל סמוטריץ': צריך לכתוב וזאת בשים לב לצורכי השוק, למרות שזאת לא מילה מקצועית.
<יואב ארבל: אבל זה עדיין פרטני.
<יואב ארבל: כמו שאמרת, מה שכתוב כאן זה נוסח פרטני.
<יואב ארבל: כאשר עומדת בפניך בקשה, אתה מתחשב בזה.
בצלאל סמוטריץ': אם אני כותב וזאת בשים לב לצרכי השוק – תנסחו את זה משפטית בצורה נכונה – אני בודק האם בכלל צריך עוד גוף או לא צריך עוד גוף בלי קשר לגוף הספציפי שעומד בפני.
<נעה בן שבת: אני מבינה שזה דורש החלטה אחרת.
<נעה בן שבת: זה דורש החלטה שעכשיו אנחנו הולכים להזמין הגשת הצעות תחת איזושהי החלטה של מגבלת מספר הגופים או מגבלת מספר המתנדבים.
<נעה בן שבת: אז יתקבלו הרבה בקשות ויכול להיות שהבקשות האלה יתחרו ביניהן.
<נעה בן שבת: אז יוכלו להיכנס יותר גופים אבל במגבלה שתקבע הממשלה.
<נעה בן שבת: נראה לי שזה בעצם הכיוון.
<נעה בן שבת: זה שונה ממה שמוצע כאן.
<יוסי מלכה: אני חושב שמה שמציע חבר הכנסת סמוטריץ', זה נכון.
<יוסי מלכה: זאת אומרת, צריך להיות מנגנון נפרד שקובע כמה עמותות צריך על פי שיקולים כאלה ואחרים ואני מניח שיש שיקולים כאלה.
<יוסי מלכה: אבל חד משמעית, מהרגע שיש החלטה, לא רלוונטי אם הייתה פנייה של גוף או לא.
<יוסי מלכה: זה צריך להיות הליך פומבי שפונה לכל העמותות שמעוניינות וזה לא משנה אם עמותה הקדימה ופנתה.
<יוסי מלכה: צריך להיות משהו שוויוני שכל עמותה שרואה את עצמה מתאימה להפעיל שירות לאומי, בבקשה שתיגש בהתאם לקול קורא מסודר שהרשות תוציא וצריך לאפשר לה לעמוד בקריטריונים, כן או לא.
<יוסי מלכה: זה צריך להיות נקי מפניות, לא מי הקדים אלא עד תאריך מסוים יש לפנות, תבחן הרשות אם הם עומדים בקריטריונים.
<יוסי מלכה: אם הם עומדים בקריטריונים – יקבלו, ואם לא עומדים – לא יקבלו.
אלי אלאלוף: זה גם עניין של היערכות העמותה שמקבלת את האישור הרצוי הזה.
אלי אלאלוף: עד שהיא תקבל, היא צריכה גם זמן היערכות.
אלי אלאלוף: אני הייתי קושר את זה לתכנית הרב שנתית של ארבע שנים.
אלי אלאלוף: אני חושב שכל שנה לפני התכנית הזאת, צריך להיות איזה קול קורא כדי לאשר או לא לאשר את הגופים האלה שידעו שהם מסודרים, או שייכנסו ואז יש להם שנה להיערך כדי להיכנס, לחדשים.
אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שתקשרו את זה עם המועדים.
<דרור גרנית: אדוני היושב ראש, כמו שאמר יואב, ההצעה שאנחנו גיבשנו היא הצעה שבאמת יש בה מחשבה לאיזושהי הסתכלות רחבה עתית מדי תקופה על השוק ועל מה המגמות בו ולאן רוצים לקחת אותו.
<דרור גרנית: מהמחשבה הזאת על כמה שחקנים כאשר הגופים המוכרים הם אחד השחקנים הכי מרכזיים בשוק הזה, השחקן הראשי מלבד הרשות, וכמה שחקנים צריכים להיות בשוק.
<דרור גרנית: זאת הלוגיקה מאחורי המחשבה כאשר בעצם המצב היום, כפי שאמר יואב, הוא שבתפיסתנו במצב משפטי הקיים באמת אין אפשרות מטעמים של חופש עיסוק, אין סמכות כשיש מצב דברים בו אין לי סעיף מסמיך שמסמיך אותי לתחום כמה שחקנים יהיו בשוק, אין סמכות ולכן צריך את יצירת הסמכות הזאת וזה בעצם מה שאנחנו מבקשים לעשות כאן תוך שאנחנו עושים שני דברים.
<דרור גרנית: האחד, מסדירים את הפרוצדורה במובן הזה שזה לא בשליפה של נראה לי שצריכים להיות שבעה אלא זאת צריכה להיות איזושהי מחשבה סדורה עובר דרך הרשות, דרך התייעצות במועצה ואז מתקבלת ההחלטה.
<דרור גרנית: שנית, מבחינת השיקולים, איזושהי התוויה של השיקולים.
<דרור גרנית: כפי שציין יואב, אנחנו הצענו הסתכלות על שני הקריטריונים הראשיים שהם רלוונטיים אבל יכולים להיות קריטריונים נוספים, האחד הוא מספר הגופים המפעילים, כלומר, כמה גופים מפעילים יש, והשני הוא כמה מתנדבים יש ומה הצפי לשינויים, לגידול, לקיטון במספר המתנדבים.
בצלאל סמוטריץ': כדאי גם לשקול שיקולים ספציפיים.
בצלאל סמוטריץ': נניח ערביי מזרח ירושלים, אנחנו נרצה עכשיו עמותה שמדברת אתם בשפתם וכולי וניתן להם מענה פרטני.
בצלאל סמוטריץ': אל תנעל את עצמך.
<דרור גרנית: ההצעה שלנו בהחלט מתיישבת.
אלי אלאלוף: תוסיפו להתייעצות שתעשו על הסעיף הראשון שדיברנו גם את ההתייעצות ותסגרו.
<דרור גרנית: ברשות אדוני, אני אשלים.
<דרור גרנית: כאמור, ההצעה שלנו מאוד מתיישבת והולכת בכיוונים שחבר הכנסת סמוטריץ' ציין.
<דרור גרנית: אנחנו גם חושבים שהנוסח שאנחנו נציע לנעה הוא יותר טוב מהנוסח שהוצע כאן בסעיף 49(ג) כי באמת הנוסח הזה הוא קצת יותר מדי פרטני ונותן מקום לשיקול דעת פרטני ואנחנו רוצים איזושהי הסתכלות כללית כדי למנוע טענות.
מיקי לוי: מי יקבע?
מיקי לוי: השר הממונה והרשות?
<דרור גרנית: השר הממונה לאחר הליך של התייעצות של הרשות.
אלי אלאלוף: הרשות בהסכמת המועצה הציבורית שלה.
מיקי לוי: אם יש עניין של כסף, אני מבקש להכניס גם את שר האוצר.
בצלאל סמוטריץ': יש לכם כוונות לחזור לשם?
אלי אלאלוף: בינתיים זה תפוס לזמן רב.
מיקי לוי: אנחנו מאחלים לו הצלחה.
מיקי לוי: העיקר שיביא הצלחות.
<דרור גרנית: אני רק רוצה לומר שאנחנו בהחלט נשקול לאור הערתו של אדוני היושב ראש לסנכרן את זה מול לוחות הזמנים בתכנית הרב שנתית.
<דרור גרנית: אנחנו ננסה לחשוב איך לעשות את זה.
אלי אלאלוף: מגן דוד אדום.
<אליעזר יפה: עוד דבר אחד הוא גם הטיימינג.
<אליעזר יפה: צריך לזכור שב-1 לספטמבר השירות הלאומי מתחיל.
<אליעזר יפה: אם עוד כל מיני גורמים כאלה ואחרים ב-1 לאוגוסט יגידו לנו שאתם אנחנו לא עובדים ועם אלה כן יכולים לעבוד, כל הדבר הזה יתפרק.
<אליעזר יפה: צריך לקחת בכל הדיונים האלה פרקטית חצי שנה לפחות.
אלי אלאלוף: שאלה תמימה.
אלי אלאלוף: למה מגן דוד אדום לא יהיה גוף של עצמו?
<נעה בן שבת: גוף מוכר הוא לא גוף מפעיל.
מיקי לוי: כל עיסוקו.
בצלאל סמוטריץ': כל מה שהוא עושה, זה שירות לאומי.
בצלאל סמוטריץ': הוא לא יודע לדאוג לדירות של הבנות שלו.
בצלאל סמוטריץ': יש לו התמחות ספציפית.
אלי אלאלוף: הצורך בתזמון מדויק מאפשר להיכנס.
<ישעיהו אברהם: אני רוצה להעיר שיש בעיה חוקית בניסוח של סעיף 49(ג) כפי שהוא מנוסח עכשיו.
<ישעיהו אברהם: הוועדה מודעת לבעיה והיא הגדירה באופן מאוד מצומצם מה יהיו המטרות.
<ישעיהו אברהם: המטרה היא רק לעסוק בהפניה לשירות לאומי.
<ישעיהו אברהם: היא כותבת אחר כך שהעיסוק יהיה גם כל מיני דברים אחרים שהרשות תאשר.
<ישעיהו אברהם: אבל לפי חוק העמותות גוף יכול לפעול רק לפי המטרות שלו ואם יש דרישת סף בחוק שהמטרה היחידה שאני יכול לעסוק היא בהפניית שירות לאומי, המשמעות היא שכל פעם שהרשות תחליט שהיא רוצה להוסיף עוד מטרה, יהיה מנגנון ארוך של חצי שנה, אם זה הרשם מאשר, וזה יכול להיות הרבה יותר זמן אם צריך אישור בית משפט.
<ישעיהו אברהם: לתקן את המטרות כך שנוסף להפניה אפשר יהיה לעשות עוד מטרה.
בצלאל סמוטריץ': למה המטרות חשובות?
<ישעיהו אברהם: התיאור של המטרה כהפניה היא מעליבה במובן מסוים כי זה סוג של הגדרה כמו חברת כוח אדם.
<ישעיהו אברהם: אתם, מה שאתם צריכים לעשות, זה הפניית שירות לאומי והיא כאילו לא נותנת שום ממד.
<ישעיהו אברהם: נגיד שיום אחד הגוף ירצה להפסיק שירות של מתנדבת שלדעתו לא פעלה כראוי, העליבה אנשים וכולי, לפי כל המנגנונים שהחוק מציע היא תגיד שאתם הפניית שירות לאומי, לא קיבלתם שום סמכות אחרת וזאת חריגה מסמכות מה שעשיתם כי כל התפקיד שלכם מתמצה בהפניה לשירות לאומי.
<נעה בן שבת: אתה אומר שההפניה לשירות לאומי, צריך לדבר על הטיפול בנושא השירות הלאומי.
<ישעיהו אברהם: אני אומר הפניה וטיפול.
<נעה בן שבת: יש הגדרה של הגוף המוכר וההגדרה שלו יותר רחבה.
<נעה בן שבת: הוא אומר איתור, הפניה וליווי של מתנדבים.
<דרור גרנית: בהתאם להוראות חוק זה.
<דרור גרנית: אני מציע שזה יהיה מותאם בהתאם להוראות חוק זה ואז יהיה ברור.
בצלאל סמוטריץ': למה כל כך חשובה המטרה?
<דרור גרנית: הסיבה שזה חשוב כי בדיני העמותות העמותה צריכה לפעול למטרותיה ולמטרותיה בלבד.
<דרור גרנית: אומר נציג בת עמי שאם המטרות יוגדרו בצמצום מדי - - -
בצלאל סמוטריץ': אני שואל למה אכפת עכשיו בחוק, הדרישה צריכה להיות שהעיסוק שלו הוא בשירות לאומי.
בצלאל סמוטריץ': מה אכפת לי מה כתוב אצל רשם העמותות?
<דרור גרנית: צריכה להיות תקינות בין הדברים, בין הנורמה המשפטית שמכוננת את העמותה, וזה התקנון שלה ברשם העמותות או התקנון שלה ברשם החברות.
בצלאל סמוטריץ': אבל שאלה שהוא שאל היא שאלה טובה.
<דרור גרנית: אנחנו אומרים שההגדרה, בתקנון שמכוננת העמותה, חברה לתועלת הציבור, יימנו המטרות לחוק שהן איתור, הפניה וליווי לביצוע מטרות חוק זה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני עושה הפסקה כי אני שמח לראות כאן את חברת הכנסת שהיא חברת הוועדה מירב בן ארי.
אלי אלאלוף: אני משאיר לך את ניהול הישיבה לכמה דקות.
אלי אלאלוף: (היו"ר מירב בן ארי)
בצלאל סמוטריץ': גם אנחנו שמחים שהיא כאן.
בצלאל סמוטריץ': לא רק אתה.
מירב בן ארי: סיימת?
<ישעיהו אברהם: ההערה השנייה.
<ישעיהו אברהם: דובר בישיבה הקודמת על כך שהמטרה של כל עיסוקו לא נועדה לפגוע בנו ואני מבקש שבד בבד, אם מקבלים את זה כחלק מהחוק, הוועדה תזכור שהיא צריכה גם למצוא פתרון של האפשרות שלנו להעביר את הפעילות שלנו לתאגיד בת כדי שנוכל לפעול.
בצלאל סמוטריץ': זה מה שרצית.
בצלאל סמוטריץ': לתת ארבע שנים.
<ישעיהו אברהם: הוראת מעבר לא פוטרת.
בצלאל סמוטריץ': מה אתה רוצה פרקטית?
<נעה בן שבת: משרד המשפטים הציע במקום לקבוע את כל הסדרי המעבר, פשוט להאריך את התקופה בה יתאפשר ביצוע המעבר.
<נעה בן שבת: זאת הצעה שהצעתם ועדיין לא נמצאת בנוסח כאן, אבל העברה ללא מיסוי, כל מיני דברים כאלה שהם יותר מורכבים.
<נעה בן שבת: אני הבנתי שאתה מציע שתצברו את הוותק בלי לעשות את כל הסדרי המעבר.
<דרור גרנית: בעצם הרעיון שאני מציע בהארכה של תקופת המעבר, במקום להתחיל ולייצר נורמה מהותית ספציפית לסיפור הזה שתתחיל לעשות חריגות מדיני העמותות, חריגות מדיני המס, הרי אין סוף לדבר, ולכן אני חושב שיותר נכון לעשות תקופת מעבר ארוכה יותר במהלכה תהיה העברה הדרגתית ואורגנית מתאגידי האם.
בצלאל סמוטריץ': הוא משלם את המס על פני ארבע שנים.
<דרור גרנית: אני אתן דוגמה מה זה כן יפתור.
<דרור גרנית: למשל זה יפתור את הבעיה של התקשרויות.
<דרור גרנית: התקשרויות במכרזים שהיו לתקופה מסוימת, אני מניח – כמובן יכול להיות שזה לא יפתור הכול – שרוב ההתקשרויות הן יפוגו בתוך ארבע השנים ויצאו למכרזים חדשים.
<דרור גרנית: במכרזים החדשים יבואו תאגידים חדשים.
<דרור גרנית: \
<ישעיהו אברהם: במכרז החדש אני בטוח מפסיד.
<דרור גרנית: זאת העברה שאני קורא לה אורגנית מאשר איזושהי קטיעה והבניה מחדש באופן יזום בקביעה של הוראות אופרטיביות בחקיקה, באיזושהי הוראת מעבר.
<דרור גרנית: זה נשמע לי גם מורכב יותר וגם הרבה יותר בעייתי.
<דרור גרנית: יש דברים מסוימים שאני חושב שיכול להיות שגם הוראת מעבר ארוכה לא תיתן להם פתרון כמו למשל שאלות מיסויות.
<דרור גרנית: על השאלות האלה נצטרך לתת את הדעת.
<דרור גרנית: אמרתי הבוקר שאני חושב שיש כל מיני דרכים מבחינת קונסטרוקציה לעשות הסדרים.
<דרור גרנית: למשל, העברה של הבעלות בדירות השירות לאו דווקא חייבת להיות העברה של הקניין.
<דרור גרנית: יכול להיות שאפשר לייצר כל מיני חוזים והתקשרויות בסכום אפס כזה או אחר בין תאגיד האב לתאגיד האם.
בצלאל סמוטריץ': אז אתה פותח פתח לשחיתויות.
בצלאל סמוטריץ': אני מכיר מה זה.
בצלאל סמוטריץ': עכשיו יהיו לנו חמש עמותות ואתה לא תוכל לעקוב לא אחרי הכסף ולא אחרי הרישומים.
<דרור גרנית: אני אומר שיש שאלות שאנחנו עוד לא הגענו לגבש על כל אחד מהדברים את ההתייעצות הדרושה ולגבש איזשהו נוסח ספציפי.
<דרור גרנית: יש דברים שיכול להיות שכן יהיה צורך לייצר הסדר פרטני ואני חושב שכמגמה – ולכן אמרתי את זה, זה עוד קצת מוקדם – המגמה צריכה להיות תקופת מעבר שהיא קצת יותר ארוכה, לא שנה ולא שנתיים אלה נגיד שלוש ואולי אפילו ארבע, ושכמה שאפשר דברים ייעשו בהעברה אורגנית ולא בקביעה של נורמה מהותית.
<דרור גרנית: עדיין נשארים דברים שיכול להיות שאנחנו כן צריכים להסדיר אותם.
<יוסי מלכה: הבעיה המרכזית בסעיף הזה בתקופת המעבר היא לא מה שאתה אומר.