GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: משרד הרווחה (4) הוא הוכר כזכאי לשירותי רווחה מחמת מוגבלותו בידי האגף והשירותים לטיפול באדם עם מוגבלות שכלית התפתחותית, השירות לטיפול החברתיים באדם עם אוטיזם או אגף השיקום במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.
<דן אורן: זה לא מוכר כזכאי?
<נעה בן שבת: הוכר כזכאי.
<נעה בן שבת: (היו"ר אלי אלאלוף)
<רויטל לן כהן: מה קורה עם כל אותם אלה שיש להם נכות גבוהה אבל הם לא מוכרים במשרד הרווחה כי הם עם תסמונות יתומות, נכויות של כל מיני דברים נדירים?
יואב קיש: יש להם נכות בביטוח לאומי.
<אבי ניסנקורן: אם הם מעל ארבעים אחוזים, הם קטגוריה נפרדת.
<רויטל לן כהן: התכוונתי שהם לא מעל ארבעים אחוזים.
<אבי ניסנקורן: יש לנו בעצם שתי קטגוריות.
<אבי ניסנקורן: ארבעים אחוזים, זאת קטגוריה אחת.
<אבי ניסנקורן: קטגוריה שהיא פחות מארבעים אחוזים, אומרים שצריכים עשרים אחוזים ועוד דבר מה נוסף כי אחרת אנחנו מנטרלים את ארבעים האחוזים.
<אבי ניסנקורן: הדבר מה הנוסף זאת ההכרה בשיקום.
<אבי ניסנקורן: אחרת אנחנו מגיעים למצב שאנחנו לוקחים את ארבעים האחוזים ומורידים אותם לעשרים אחוזים.
<רויטל לן כהן: לא הייתי רוצה שזה יקרה.
<רויטל לן כהן: אני פשוט אומרת שאנחנו יודעים שיש נכויות שהן באופן קבוע כביכול לא מוכרות בשום דבר.
<רויטל לן כהן: אגב, אפילו לא בביטוח לאומי כי הן לא כזה ולא כזה ולא כזה.
<אבי ניסנקורן: צריך לפעול לתקן את זה.
יואב קיש: אנחנו לא כאן לתקן עכשיו את הבעיה הזאת.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע אם המקום הנכון הוא גם פה וגם בתוספת הרביעית, אבל צריך להוסיף מי שקיבל תעודת עיוור מהשירות לעיוור.
<נעה בן שבת: הוא באגף השיקום.
<נתי ביאליסטוק כהן: באגף השיקום אבל תעודת עיוור היא תעודה אחרת.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה לא בהכרח השיקום אבל יכול להיות שצריך להוסיף את זה בסוף בתוספת הרביעית.
<נעה בן שבת: קראנו עכשיו את התוספת הרביעית.
<נעה בן שבת: אנחנו אמרנו זכאי לשירותי רווחה מחמת מוגבלותו.
<נעה בן שבת: אני מניחה שזאת גם תעודת העיוור.
<רחלי סונגו: כן.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע.
<קריאה: זה כולל תעודת עיוור.
<דן אורן: משרד הרווחה אומר שכן.
<רחלי סונגו: אני מהלשכה המשפטית של משרד הרווחה.
<רחלי סונגו: אגף השיקום כולל את העיוורים.
<יחזקאל פריד: מגן דוד אדום.
<יחזקאל פריד: שאלה קטנה.
<יחזקאל פריד: מה בדבר מי שאין לו עשרים אחוזים, יותר או בכלל, איך אנחנו אמורים לדעת כמה העסקנו וכמה לא?
<נעה בן שבת: אנחנו קוראים עכשיו את סעיף 9ב שעוסק בכל הנושא הזה של איך אתם אמורים לדעת.
<נעה בן שבת: האמירה אומרת שהמוסד לביטוח לאומי לוקח את רשימת המועסקים אצלו, מקבל מכל הגופים - מכירים בשיקום או קובעים את אחוזי הנכות – את הנתונים.
<נעה בן שבת: עד כאן הגענו ועכשיו נגיע לסעיף שמשווה את הנתונים.
יואב קיש: את לא רוצה לסיים עם תיקון חוק שירות המדינה?
<נעה בן שבת: אנחנו עכשיו חוזרים לסעיף.
<דפנה מאור: קבוצה אחת קטנה שלדעתי נשמטה כאן, אנשים שיש להם ירידה בשמיעה ולא בהכרח יש להם אחוזי נכות.
<דפנה מאור: יש קבוצה שלמה של אנשים ששמיעה של חמישים דציבל והם לא בהכרח מקבלים נכות.
<דפנה מאור: הם מקבלים סל תקשורת ממשרד הרווחה אבל הם לא מקבלים שירותי שיקום.
<נעה בן שבת: זה לא אגף השיקום שנותן להם את סל שירותי התקשורת?
<רחלי סונגו: אגף השיקום נותן סל שירותים למי שיש לו ארבעים אחוזי נכות ומעלה אבל אם יש להם עשרים אחוזים ואיזשהו עניין של תעסוקה, הם כן נכללים.
<נעה בן שבת: את אומרת שסל תקשורת, אלה זכאים לשירותי רווחה בידי אגף השיקום.
<דפנה מאור: אבל לא תמיד יש להם אחוזי נכות.
<נעה בן שבת: תקראי בבקשה את הנוסח ותראי שההכרה על ידי המוסד לביטוח לאומי לא תלויה באחוזי הנכות.
<נעה בן שבת: זאת פסקה (5) שעומדת בפני עצמה.
<נעה בן שבת: "הוכר כזכאי לשירותי רווחה".
<נתי ביאליסטוק כהן: אגב, יכול מאוד להיות שבעוד מספר חודשים לא יהיה אגף שיקום למשרד הרווחה.
<דן אורן: אדוני היושב ראש, לגבי סעיף קטן (ב) אנחנו רוצים לבקש הבהרה לצורך הגנה על הפרטיות, שלא צריכים להתעכב על הניסוח שלה אבל בעצם ההבהרה הזאת אומרת שהעברה מהגופים המנויים בטור א', כל הגופים האלה, היא לצורך מסירת הודעה לנציבות בידי הביטוח הלאומי על מידת העמידה של הגופים ביעד הייצוג ההולם.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, להכניס כאן את המטרה כדי להבטיח.
<דן אורן: את זה אנחנו מבקשים מבחינת ההגנה על הפרטיות.
<נעה בן שבת: המוסד לביטוח לאומי יבחן את הנתונים המצויים אצלו ושנמסרו לו לפי סעיף קטן (ב), לגבי עובדיו של מעסיק ציבורי גדול שברשימה כאמור בסעיף קטן (א), וימסור לנציבות הודעה על מידת עמידתם של המעסיקים הציבוריים הגדולים ביעד הייצוג לפי הדרגות שלהלן, בהתאם לאותם נתונים: חמישה אחוזים מהעובדים ומעלה – ייצוג בהתאם ליעד.
<נעה בן שבת: יותר מ-3.5 אחוזים מהעובדים אך פחות מחמישה אחוזים מהם – ייצוג קרוב ליעד.
<נעה בן שבת: יותר משני אחוזים מהעובדים ועד 3.5 אחוזים מהעובדים – ייצוג רחוק מהיעד.
<נעה בן שבת: לא יותר משני אחוזים מהעובדים – היעדר ייצוג בהתאם ליעד.
<נעה בן שבת: אם היעד ישתנה, יהיה צורך לשנות בהתאמה את ההוראות האלה.
<נעה בן שבת: הכוונה היא לא לתת מספרים לגופים, שוב, לצורך שמירה על הפרטיות וכדי שאי אפשר יהיה לזהות בדיוק כמה אנשים עם מוגבלות מועסקים ובמי מדובר.
<נתי ביאליסטוק כהן: אם אפשר להציע את קטגוריה (4ׂ) ובמקום לכתוב את המלים המכובסות, לכתוב היעדר ייצוג הולם.
<נתי ביאליסטוק כהן: לא יעד אלא פשוט היעדר ייצוג הולם.
<אבי ניסנקורן: אבל אין לך ייצוג הולם עד שאתה מגיע לחמישה אחוזים.
<אבי ניסנקורן: לא הייתי עושה את זה.
<אבי ניסנקורן: אל תעשה את זה.
אלי אלאלוף: אל תשנה, בבקשה.
<נעה בן שבת: על אף האמור בפסקאות (1) עד (4) של סעיף קטן (ג), לגבי מעסיק ציבורי גדול שחלה עליו הוראה לפי סעיף 9א(ה) או (ח) - כאן אנחנו מזכירים את הסעיף שם יש הבאה בחשבון של חלק מהגופים אבל אנחנו עוד צריכים לראות מבחינת הנוסח אם צריך להזכיר אותו כאן או מספיק שאנחנו מזכירים אותם שם, בחוק שירות המדינה (מינוים) אבל הכוונה לגופים שמביאים בחשבון רק חלק מהמועסקים אצלם - או לפי סעיף 15א(א1)(3)(א) לחוק שירות המדינה (מינויים), התשי"ט-1959, ימסור המוסד לביטוח לאומי – שוב יש כאן ויכוח האם זה לנציבות או למשרד הכלכלה והתעשייה - את מספר העובדים עם מוגבלות משמעותית מקרב כלל עובדי המעסיק הציבורי הגדול, והנציבות/משרד הכלכלה והתעשייה יחשב את העמידה ביעד הייצוג העולם לפי הפסקאות האמורות לפי יחס מספר העובדים עם מוגבלות משמעותית כאמור למספר העובדים המובאים בחשבון באותו מעסיק ציבורי גדול, כפי שימסור המעסיק הציבורי האמור עד ליום 31 במאי אחת לשנה.
אלי אלאלוף: אם משרד הכלכלה עושה את החישוב, להעביר ישר למשרד הכלכלה.
אלי אלאלוף: זה הכי הגיוני.
אלי אלאלוף: אם הנציבות רוצה העתק, היא תבקש זאת.
<ערן טמיר: לא אכפת לי שאנחנו נעשה את זה, אבל לדעתי הבעיה כאן היא אחרת בהקשר הזה.
<ערן טמיר: אתה בעצם נותן נתון שהוא לא מדויק בעליל.
<נעה בן שבת: נתון לא מדויק בעליל.
<ערן טמיר: אין ספק שגם בקבוצות שיוציאו אותן החוצה מהספירה, המבצעים לכאורה, יהיו שם אנשים עם מוגבלות שעמדו בדרישות.
יואב קיש: באחוז יותר נמוך.
<ערן טמיר: באחוז יותר נמוך אבל אתה לוקח אותם ומכניס אותם לתוך הספירה ממילא.
<ערן טמיר: אתה לוקח אותם וסופר אותם כאילו גם הם נמצאים בתוך הקבוצה המצומצמת.
<נעה בן שבת: אני רוצה להסביר מה הבעיה.
<נעה בן שבת: אנחנו הצענו כאן שינוי בצורת הספירה.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים לפי יחס מספר העובדים עם מוגבלות משמעותית כאמור למספר העובדים המובאים בחשבון אצל אותו מעסיק ציבורי גדול כפי שימסור המעסיק הציבורי האמור עד ליום – כאן יש תאריך שתכף נמצא את התאריך המתאים.
<נעה בן שבת: מה המשמעות של הדבר הזה ולמה נוצר העיוות שמדבר עליו ערן, שהוא באמת נוצר.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שהמוסד לביטוח לאומי ייתן את הנתונים.
<נעה בן שבת: המוסד לביטוח לאומי לא יקבל רשימות של מי נמצא בתוך החלק המבצעי ומי לא בחלק המבצעי.
<נעה בן שבת: הוא לא יהיה מוכן לעשות את הבדיקה הזאת.
<נעה בן שבת: הוא אמר שהוא לוקח את כלל העובדים של הגוף ואני סופר כמה אנשים עם מוגבלות יש בתוך הארגון, ואחר כך אותו גורם שהוא מחוץ למוסד לביטוח לאומי משווה אותם לאנשים שבאים בחשבון לצורך העניין.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, ניקח כדוגמה את המשטרה שאמרה לנו נתונים, שיש שלושים אלף שוטרים ו-4,000 אנשים בכוח ונמצא שיש 400 אנשים עם מוגבלות בבדיקה של המוסד לביטוח לאומי, אז ייקחו את ה-400 מתוך ה-4,000.
<נעה בן שבת: זה יטה למעלה.
<ערן טמיר: יטה בצורה משמעותית כי הגופים האלה, חלק קטן מהם הוא לא מבצעי.
<ערן טמיר: כשאתה לוקח את זה ושם את זה ביחס למה שהוא לא מבצעי, זה יכול להיות מאוד משמעותי.
<ערן טמיר: מתוך ה-26 אלף יהיו עוד אלף או 500 או 400, סגרת בכלל את הסיפור של הלא מבצעי.
<נעה בן שבת: זה נכון שזה נתון מוטעה, אבל צריך להביא בחשבון שאמרנו שמאופיו ומהותו של התפקיד פחות סביר שיהיו שם אנשים עם מוגבלות.
<אבי ניסנקורן: אני מתחבר להגיון שהוא אומר.
<אבי ניסנקורן: אמרו שאותם עשרים אלף שהם מבצעיים, פטרו אותם.
<אבי ניסנקורן: אז מצד אחד פטרו אותם ומצד שני אנחנו לוקחים את האנשים עם מוגבלות, שגם אם זה אחוז אחד, ואנחנו מעמיסים על האחרים.
<אבי ניסנקורן: זה ליהנות משני הכיוונים.
<אבי ניסנקורן: הוא לא יכול לאחוז את המקל משני קצותיו.
<אבי ניסנקורן: אם אתה אומר שאתה פוטר, כי אם אתה רוצה חמישה אחוזים מכולם, מכולם.
<נעה בן שבת: יש להם בעיה יישומית.
<אבי ניסנקורן: זה לתת להם ליהנות מכל העולמות פעמיים.
<אבי ניסנקורן: זה לא הגיוני.
יואב קיש: לא צריך את זה.
אלי אלאלוף: מה ההמלצה הסופית?
<ערן טמיר: מדובר כאן בקבוצה קטנה של גופים שיעבירו את הנתונים לביטוח לאומי והוא יעשה את החשבון הזה.
<ערן טמיר: הוא יודע לעשות הצלבה.
<ערן טמיר: אז יהיו נתוני אמת לגבי מי שהוא לא מבצעי.
אלי אלאלוף: אז ביטוח לאומי מעביר אליך?
<ערן טמיר: כמו שהוא מעביר את כל המידע לגבי שאר המעסיקים.
<שלומי מור: כל הבסיס של איחוד הנתונים אצלנו, כל התשתית היא שיש לנו את הנתונים הבסיסיים ועליה אנחנו מוסיפים את הנתונים לגבי אנשים עם מוגבלויות.
<שלומי מור: עכשיו מבוקש לעשות כאן איזשהו עיבוד נוסף, נתונים נוספים.
<שלומי מור: לנו אין אותם באופן רגיל.
<שלומי מור: זאת אומרת, אנחנו צריכים לקבל את הנתונים הנוספים האלה, להכניס אותם לעיבודים שלנו וזה קצת מחטיא את המטרה של עיבוד פשוט ושל שירות קל ומהיר שאנחנו יכולים לתת.
<דפנה מאור: אבל לאף אחד אין את הנתונים האלה.
<שלומי מור: יש עוד הרבה עיבודים שיכולנו לעשות ועוד הרבה דברים אחרים.
<אבי ניסנקורן: אבל אתה לא יכול בגלל העיבוד לייצר מצב שאין לך ייצוג ראוי.
<אבי ניסנקורן: אתה לא יכול לבוא ולומר שזה עניין טכני אבל בגלל העניין הטכני אתה אומר שאתה פוטר את הצבא או את המשטרה וכולי או מעסיקים אחרים ששר הכלכלה יחריג, אתה מחריג מחובת החמישה אחוזים כי זאת התוצאה.
<אבי ניסנקורן: אתה לא יכול בגלל הפרוצדורה להוריד את הרף.
<אבי ניסנקורן: אתה עושה כאן משהו פעמיים.
<אבי ניסנקורן: אתה גם מוריד אוכלוסיות וגם מאלה שאתה שמשאיר, אתה מוריד פחות בחמישה אחוזים.
<אבי ניסנקורן: זה לא יתכן.
<רון צור: אם אפשר להציע הצעה.
<רון צור: לעניין אחוז הייצוג ההולם לא ייחשבו עובדים עם מוגבלות שמוצבים בתפקידים מבצעיים.
<קריאה: אבל את זה הוא לא רוצה לעשות.
<קריאה: כאן מדובר על העיקרון.
<נעה בן שבת: סליחה, אתה לא הבנת את הבעיה.
<נעה בן שבת: אני אנסה להסביר שוב.
<נעה בן שבת: העובדים האלה אמורים לא להיות מובאים בחשבון אבל נוצרה בעיה טכנית שהמוסד לביטוח לאומי אומר שלשם כך הוא צריך לקחת עכשיו רשימה ולעבור תעודת זהות אחת לאחת ולראות מי נמצא.
<רון צור: הוא אומר בהעברת רשימות העובדים - - -
<נעה בן שבת: לא מעבירים את רשימות העובדים.
יואב קיש: הביטוח הלאומי, מה הבעיה שלכם?
יואב קיש: קח את המשטרה למשל.
יואב קיש: מה הבעיה שלכם לקבל מהמשטרה מספרי המבצעים שלהם שירדו מהסיפור הזה ואותם תורידו מהסטטיסטיקה.
יואב קיש: אנחנו מעוותים לגמרי את התוצאה.
<שלומי מור: אני מבקש לתת לנציגת מינהל המחקר שלנו שאמורה לעשות את זה להסביר באופן מדויק.
<רבקה פריאור: מינהל המחקר של המוסד לביטוח לאומי.
<רבקה פריאור: כל החוק הזה מלכתחילה, אנחנו הסכמנו לבצע אותו משום שיש לנו במערכות שלנו את הנתונים על המועסקים, יש לנו את מספרי הזהות של המועסקים, יש לנו בערך שמונים אחוזים ממקבלי קצבאות הנכות.
<רבקה פריאור: אם נקבל את הקבצים ממשרד הביטחון ושאר הגופים נוכל לדעת מי הם ואז ללא הרבה עבודה מושקעת במיוחד לצורך החוק, אנחנו יכולים לעמוד בזה.
<רבקה פריאור: כדי להחריג את כל העובדים האמורים, נצטרך לקבל רשימות מיוחדות ונצטרך להזין למערכות שלנו נתונים שכרגע הם לא קיימים אצלנו במערכות.
<רבקה פריאור: המערכות לדעתי כרגע אינן מותאמות לכך.
<רבקה פריאור: אפשר יהיה לבצע את הכול אלא השאלה היא זמן ההיערכות והמחיר של זה.
אלי אלאלוף: עוד מעט אנחנו נקבע את זמן ההיערכות.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים מכם לעשות על מנת לא לפצל לשני משרדים שונים את החישובים האלה.
אלי אלאלוף: כדאי שזה יישאר אצלכם ונבקש מכם להשלים את העבודה כדי שתתבצע.
איציק שמולי: צריך גם לזכור שלא מדובר בכמויות אדירות של אנשים.
<רבקה פריאור: הכמויות לא משנות.
<רבקה פריאור: אתה צודק.
איציק שמולי: יש כאן עבודה מיוחדת.
<דן אורן: זה באמת חשוב.
<דן אורן: בימים האחרונים דיברתי עם נציגי הביטוח הלאומי, גם עם משרד הרווחה, וכל העניין הזה של זמן היערכות כאן הוא קריטי כי זאת עבודה מיוחדת.
<דן אורן: אני חושב שגם משרדי הממשלה יודעים שהתכלית גוברת על העניינים הטכניים אלא שהם צריכים קצת זמן.
אלי אלאלוף: ניתן את הזמן הנדרש.
אלי אלאלוף: מה הזמן הנדרש לכך?
<רבקה פריאור: אני לא יודעת לומר אותו כרגע.
<רבקה פריאור: נצטרך לבדוק.
אלי אלאלוף: אנחנו ננחש את הזמן.
אלי אלאלוף: ניתן לכם זמן היערכות.
אלי אלאלוף: אם כן, הסיכום הוא שזה המשך עבודה של הביטוח הלאומי.
יואב קיש: מחקו את הסוף של הסעיף.
יואב קיש: אם אנחנו לא מוחקים אותו, זה בעצם מחזיר את העניין.
איציק שמולי: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר מילה טובה באמת למוסד לביטוח לאומי שעשה כאן משהו שהוא לא כזה נפוץ לפחות מהחוויה שלי.
איציק שמולי: כאשר הייתה כאן בוועדה איזושהי מחלוקת ולא היה ברור על מי זה ייפול, הם לקחו צעד קדימה ומעצמם אמרו שהם יכולים לעשות את זה בשעה שלפעמים התגובה האינסטנקטיבית היא לומר כמה אי אפשר ואי אפשר ואי אפשר.
איציק שמולי: לכן ברוח הזאת אנחנו בהחלט מבקשים מכם, ובהחלט, אם יש לכם הצעה לזמן היערכות שאתם חושבים שצריך אותו, תעבירו לנו אותו עד סוף הישיבה.
<רון צור: מה שנמחק פותר את הבעיה.
אלי אלאלוף: אני מצטרף לכל מילה של ידידי חבר הכנסת איציק שמולי.
המשך פסקה: לגבי אותם גופים ימסור הגוף הציבורי למוסד לביטוח לאומי עד ליום – אולי נשאיר כאן את התאריכים, ואולי תאפשר לנו לנסות לראות אחר כך איזה תאריכים ואיך הם עובדים – בכל שנה את מספרי הזהות של עובדיו ותפקידים שלגביהם יש החרגה או קיימת החרגה לפי הסעיפים האמורים, והמוסד לביטוח לאומי יביא בעיבוד הנתונים לגבי הגוף הציבורי רק את העובדים שלגביהם נמסר מידע כאמור.
המשך פסקה: הנציבות תפרסם באתר האינטרנט שלה לגבי כל מעסיק ציבורי גדול את מידת עמידתו ביעד לפי המידע שמסר המוסד לביטוח לאומי.
המשך פסקה: זה למעשה התוצר שיוצר מכל תהליך הבדיקה.
המשך פסקה: זה פרסום באינטרנט איזה גופים עמדו ביעד ומידת העמידה ביעד.
המשך פסקה: המידע שמועבר למוסד לביטוח לאומי לפי סעיף קטן (ב) וכן המידע שהוא מעבד לפי סעיף קטן (ג), ייאגר במאגר מידע כמשמעותו בחוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981, שהוא מאגר ייעודי בנפרד מכל אמגר מידע אחר.
<דן אורן: אנחנו שוב מבקשים להוסיף כאן את המטרה, את התכלית.
<דן אורן: מידע כמובן ייאגר לתכלית האמורה בסעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: לא יגלה אדם מידע שהגיע אליו עקב ביצוע פעולות בהתאם להוראות סעיף זה ולא יעשה אדם כל שימוש במידע כאמור, אלא לצורך ביצוע המטלות הקבועות בסעיף זה.
<נעה בן שבת: שר הכלכלה והתעשייה/שר הרווחה והשירותים החברתיים – כאן יש מחלוקת איזה שר אמור להיות ממונה על זה - בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם השרים הממונים על הגופים המנויים בטור 2' בתוספת הרביעית יקבע הוראות לעניין מסירת המידע ולגבי עיבוד המידע ושמירתו, אבטחתו, מחיקתו ופרסומו וכן לעניין מורשי הגישה אליו, והכול לשם הגנה על הפרטיות.
<נעה בן שבת: גם כאן מוצע שבתקנות כאלה ייקבעו, אם יש כאן איזה גורם, רשימה, הגופים המוחרגים, משהו ששכחנו בתהליך, כמובן יהיה אפשר להתייחס אליו בתקנות כאמור.
<נעה בן שבת: האלה מי יתקין את התקנות האלה, האם אלה יהיו תקנות של שר הכלכלה והתעשייה או תקנות של שר הרווחה והשירותים החברתיים.
<נעה בן שבת: נדרשת הסכמת שר המשפטים.
<נעה בן שבת: הבנתי שהגופים היו שמחים אם משרד המשפטים היה מנחה אותם לאור הרגישות שלו והיה מתקין בעצמו את התקנות האלה.
<דן אורן: אנחנו כמובן ננחה ולכן ביקשנו שהתקנות יהיו בהסכמתנו.
<דן אורן: העמדה שלנו היא שיש העברות מידע בכל מיני דרכים.
אלי אלאלוף: אבל מי יכין את התקנות?
<דן אורן: העמדה העקבית שלנו בכל מה שקשור בתקנות שמסדירות העברת מידע, מסירת מידע, פרסום וכל מה שכתוב כאן, היא שהשר שאחראי על הגוף שמעבד את המידע, הוא זה שמתקין את התקנות.
<דן אורן: בפועל יש לנו יחסי עבודה מאוד אינטנסיביים עם רוב המשרדים - - -
אלי אלאלוף: משרד הכלכלה?
<נעה בן שבת: משרד הכלכלה אחראי על הפרק.
<נעה בן שבת: הוא השר האחראי על הפרק.
<דן אורן: נכון, אבל שר הרווחה אחראי על המוסד לביטוח לאומי.
<בר לוי: הלשכה המשפטית במשרד לביטחון פנים.
<בר לוי: אנחנו ביקשנו שהתקנות האלה ייקבעו גם בהסכמת השר לביטחון פנים כיוון שהגופים שאנחנו מעבירים מידע לגביהם, הם גופים שיש בהם עניינים מיוחדים של אבטחת מידע ואלה אנשים בתפקידים מסווגים כאלה ואחרים וחשוב שזה יהיה גם בהסכמת השר לביטחון פנים.
אלי אלאלוף: רק לגבי התחום שלכם כמובן.
<בר לוי: רק לגבי התחום שלנו.
<נעה בן שבת: למעשה התקנות האלה הן תקנות חובה.
<נעה בן שבת: בעצם הן נדרשות לצורך ההפעלה של המנגנון הזה.
<נעה בן שבת: אם לא היו תקנות לגבי שמירת סודיות, בטח משרד המשפטים לא יאפשר למוסד לביטוח לאומי להתחיל את תהליך העברת המידע.
<נעה בן שבת: כיוון שאלה תקנות חובה, ככל שאנחנו מכבידים את חובת ההתייעצות עם עוד גורמים, אנחנו מעכבים את התקנות.
<נעה בן שבת: אדוני, ההמלצה שלי היא שאם עומד משרד המשפטים על העמדה שלו שיעשה את זה השר האחראי והוא זה שיבצע, הייתי מציעה שמשרד הכלכלה והתעשייה הוא זה שיבצע את זה בהתייעצות.
<דן אורן: משרד הרווחה הוא זה שאחראי על הגוף שמעבד את המידע, על המוסד לביטוח לאומי.
<דן אורן: גם אם לא כותבים כל מיני התייעצויות, השר שעושה את זה, אנחנו כן מבקשים, בגלל שזאת הגנה על פרטיות שהיא זכות יסוד, שזה יהיה בהסכמה שלנו.
<דן אורן: \
<ערן טמיר: דן, אתה מכיר תקנות.
<ערן טמיר: כל פעם שצריכה להיות הסכמה - - -
<דן אורן: אני לא קובע את זה.
<דן אורן: אין לי מנדט עכשיו לוותר על זה ואתה יודע את זה.
<דן אורן: אתה לא צריך להקשות.
אלי אלאלוף: אנחנו מחליטים – משרד הכלכלה והתעשייה יעשה את העבודה הזאת.
<דן אורן: בהסכמת שר המשפטים.
<נעה בן שבת: בהסכמת שר המשפטים ובלי התייעצות עם משרדים נוספים.
<נעה בן שבת: כלומר, הוא כמובן יתייעץ אתם אבל לא בהתייעצות חובה לפי החוק.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 12 בסעיף 12 לחוק העיקרי – בפסקה (3), המלים "הנציבות או" – יימחקו.
אחרי פסקה  יבוא: "(4) הנציבות, ובלבד שאם עילת התביעה היא הפליה או פגיעה בזכותו של אדם מסוים, אותו אדם הסכים לכך".
אחרי פסקה  יבוא: ההצעה הזאת מבקשת לתת מעמד לנציבות בתביעה נגד גופים אם הם לא עומדים בחובת הייצוג ההולם בכלל או בחובת הייצוג של אנשים עם מוגבלות משמעותית בפרט.
<משה אלפנדרי: אני רוצה לחזור אחורה לעניין של פרסום תוצאות.
<משה אלפנדרי: זאת הערה שכבר העלינו אותה בעבר.
<משה אלפנדרי: אנחנו חושבים שזה לא ראוי שהתוצאות יפורסמו באתר האינטרנט לפני שהגופים עצמם מקבלים את ההודעה.
<נעה בן שבת: צריך להבהיר שאנחנו כאן משקפים.
<נעה בן שבת: כל ההוראה הזאת משקפת לגוף מה מצבו.
<נעה בן שבת: זה לא עניין של שימוע, לא יתקיים כאן שימוע עם הגופים וזה לא שהגוף יכול להגיד שזה לא נכון שאלה חמישה אחוזים.
<נעה בן שבת: אין כאן ויכוח.
<נעה בן שבת: זה לא שיתחילו להתווכח עם המוסד לביטוח לאומי עם הנתונים, כן או לא.
<נעה בן שבת: לכן כל הנושא הזה של הגוף ידע קודם או הגוף ידע אחר כך, תהיה רשימה וזה התוצר שיוצא מכל התהליך הזה.
<ערן טמיר: אני מציע, לא צריך לכתוב להעביר את המידע באופן פרטני.
אלי אלאלוף: אנחנו מסכימים.
<ערן טמיר: אנחנו מבקשים תיקון שיתאפשר לנו לייצג אדם, אם הוא מתלונן, כגורם שמייצג אותו ממש כמו ההסדר שקיים באופן מובהק לגבי נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה כי אחרת המשמעות היא שאנחנו לא נוכל לייצג אדם שהופלה כנגד המדינה.
<ערן טמיר: לכן אנחנו מבקשים ממש לקחת את הסעיף המקביל שיש בנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה ולהכניס אותו גם כאן.
<ערן טמיר: אנחנו לא רואים סיבה למה להחריג את המדינה לעומת מעסיקים אחרים.
<דן אורן: משרד המשפטים כמשרד המשפטים – אמנם הנציבות יושבת במשרד המשפטים אבל יש לה עמדה עצמאית בכנסת.
<דן אורן: זה נכון שיש הוראה כזאת לגבי נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה שמאפשרת לנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה להגיש שני סוגים של תביעות.
<דן אורן: תביעה אחת בשם הנציבות שאין לנו שום בעיה עם זה, ותביעה אחרת בה היא מייצגת את אותו אדם.
<דן אורן: זה לטעמנו דבר שהוא בעייתי.
אלי אלאלוף: למה אישרתם שם?
<דן אורן: זה עבר ככה.
<דן אורן: שם אנחנו רואים את הבעיות בכך שמדובר בגוף שיושב בתוך משרד ממשלתי וזה מביא אותו למצב של ניגוד עניינים.
אלי אלאלוף: כאשר תבטלו שם, תבטלו גם כאן.
<דן אורן: לנו יש התנגדות לזה.
אלי אלאלוף: לפעמים האזרח הפרטי גם צריך שיהיה לו משקל.
אלי אלאלוף: באמצעות הרשות יהיה לו את המשקל הזה.
<דן אורן: זה יוצר איזושהי בעיה של סתירה פנימית בתוך הארגון.
אלי אלאלוף: תעשו תיקון רוחבי, אבל בינתיים בואו נעביר את זה ככה.
<דן אורן: סליחה - - -
אלי אלאלוף: תרשום הסתייגות.
אלי אלאלוף: תרשמו בבקשה הסתייגות של משרד המשפטים.
<נעה בן שבת: סעיף 5 מוסיף הוספת סעיפים 15א עד 15ד.
<נעה בן שבת: סעיף 15א הוא הסעיף שהזכרנו קודם לגבי הנושא של אחריות של גופים ציבוריים, אחריות של העובד האחראי בגוף הציבורי.
<נעה בן שבת: זה לא הממונה על התעסוקה אלא מדובר ברשות מקומית על ראש הרשות המקומית ובגוף מעסיק גדול על אחראי על כוח אדם.
<נעה בן שבת: בהפסקה נטענו כל מיני טענות נגד הסעיף הזה.
<עופר בן אליעזר: כבוד היושב ראש, אני מבקש להוריד את "ולעניין רשות מקומית, ראש הרשות המקומית".
<עופר בן אליעזר: אם זה כך, בוא נוסיף לעניין ההסתדרות – יושב ראש ההסתדרות, לעניין חברת חשמל – יושב ראש חברת חשמל וכולי.
<עופר בן אליעזר: אם אלה הממונים, אלה הממונים.
<עופר בן אליעזר: לשם מה צריך את ראש הרשות לשים בנפרד?
<נעה בן שבת: השאלה אם הממונה ברשות המקומית יכול לעשות משהו.
<עופר בן אליעזר: האם ממונה בחברת חשמל יכול לעשות משהו?
אלי אלאלוף: תעזוב את הדמגוגיה.
<עופר בן אליעזר: זאת לא דמגוגיה.
<רויטל לן כהן: ראש עיר הוא כמו מלך.
<רויטל לן כהן: הוא עושה מה שהוא רוצה ואני אומרת לך את זה כחברת מועצה.
<רויטל לן כהן: כן, צריכה להיות לו אחריות כי אחרת זה לא יקרה, נקודה.
<עופר בן אליעזר: יש לו אחריות מעצם זה שהוא ראש רשות ולא צריך לשים בכל חוק את ראש הרשות כמי שנמצא.
<רויטל לן כהן: אם הייתם עושים את זה קודם, לא היינו מגיעים עד הלום.
<עופר בן אליעזר: אני חולק עליך כי הבעיה היא לא רק של הרשויות המקומיות שלא עשו את החוק הזה.
<רויטל לן כהן: המציאות בשטח היא שלא עשיתם.
<נעה בן שבת: השאלה אם רוצים את האחריות האישית.
<נעה בן שבת: זה היה אמור להיות עוד גורם כוח אבל אפשר גם להסתדר עם צווי ייצוג הולם שחלים על הגוף.
יואב קיש: אני לא אוהב את זה שמחריגים רק את ראש הרשות המקומית.
יואב קיש: זה מה שמפריע לי.
יואב קיש: אם היינו הולכים לאחריות אישית, אז על כל הרוחב ולא רק ברשויות המקומיות.
<נתי ביאליסטוק כהן: ברשות מקומית, אם לא קובעים באופן מפורש אחראי, אין אחריות לאף אחד בהקשר הזה מכיוון שלא בכל הרשויות המבנה הארגוני הוא אותו מבנה.
יגאל גואטה: אני חושב שבסופו של יום ברשות המקומית באמת ראש העיר הוא זה שקובע.
אלי אלאלוף: ראש העיר נשאר.
<עופר בן אליעזר: אני עוד פעם אומר שאני חושב שיש כאן עיוות.
<עופר בן אליעזר: היושב ראש, אני חושב שזה חשוב.
<עופר בן אליעזר: לא יכול להיות שרק ברשויות המקומיות לוקחים ושמים את ראש הרשות.
אלי אלאלוף: מי בשם הרשות יכול לדבר חוץ מראש העיר?
<עופר בן אליעזר: הרבה אנשים.
<עופר בן אליעזר: מי בשם משרת ישראל יכול לדבר?
<עופר בן אליעזר: מי בשם הצבא יכול לדבר?
<עופר בן אליעזר: גם ברשות המקומית יש מנכ"ל ויש ממונה.
<עופר בן אליעזר: בכל הרשויות יש מנכ"ל.
<עופר בן אליעזר: אני לא יודע אם כולם יודעים איך עובדים ברשויות המקומיות.
<עופר בן אליעזר: אני מבקש להוריד את זה.
<נעה בן שבת: אני אולי אקרא את הסעיף כדי שאפשר יהיה להבין על מה מדובר.
<נעה בן שבת: הוספת סעיפים 15א עד 15ד
העיקי יבוא: "15א.
העיקי יבוא: אחריות עובד אחראי במעסיק ציבורי בסעיף זה, "עובד אחראי" – מנהל פעיל אצל גוף ציבורי שהוא מעסיק ציבורי גדול כאמור בסעיף 9א, אדם האחראי מטעם מעסיק ציבורי גדול כאמור על ניהול כוח האדם, הממונים עליו לרבות הממונים על הממונים עליו, ולעניין רשות מקומית – ראש הרשות המקומית.
העיקי יבוא: כאן יש את ההסתייגות לגבי ראש הרשות המקומית.
יואב קיש: דרך אגב, גם אם את לא מוסיפה את זה, עדיין ראש העיר כפוף שם.
יואב קיש: לא צריך לייחד אותו.
<עופר בן אליעזר: נכון.
יואב קיש: אפקטיבית הוא הממונה על הממונה.
יגאל גואטה: הוא יבוא ויגיד שהוא נתן הוראה והממונה על כוח אדם לא ביצע אותה.
יגאל גואטה: אם אתה לא עשית כלום, ודאי שאתה צריך להיות אחראי.
אלי אלאלוף: תורידי את המלים.
<נעה בן שבת: אנחנו מורידים את המלים "לעניין רשות מקומית – ראש הרשות המקומית".
<נעה בן שבת: עובד אחראי חייב לפקח ולעשות כל שניתן להבטיח כי המעסיק הציבורי הגדול יגיש תכנית לקידום העסקת אנשים עם מוגבלות, לפי סעיף 9א(ד)(3).
<נעה בן שבת: לא הגיש מעסיק ציבורי גדול תכנית לקידום העסקת אנשים עם מוגבלות שהיה חייב בהגשתה, חזקה היא שעובד אחראי הפר את חובתו האמורה בסעיף קטן (א), אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.
<נתי ביאליסטוק כהן: האם ראש רשות הוא עובד אחראי?
<נתי ביאליסטוק כהן: הוא נבחר ציבור.
<נתי ביאליסטוק כהן: לכן שמו אותו שם.
<נתי ביאליסטוק כהן: בגלל שהוא נבחר ציבור.
יואב קיש: אבל כתוב לך שמי שימנה, זה ניהול כוח אדם, הממונה עליו והממונים על הממונים.
יואב קיש: הוא לא חייב להיות ראש הרשות.
<רויטל לן כהן: הם ישחקו בזריקת אחריות למרחוק כמו שהם עושים היום.
<נתי ביאליסטוק כהן: הבעיה עם ראשי רשויות, וזה עלה בכמה וכמה נושאים - - -
יואב קיש: אנחנו חוזרים לעניין שדיברנו עליו ואין טעם.
<נעה בן שבת: 15ב.
<נעה בן שבת: צו מסירת מידע הנציב או עובד הנציבות שהוא הסמיך לעניין סעיף זה, רשאי להורות בצו למעסיק למסור נתונים באשר לקיום חובה מחובותיו על פי פרק זה, בתוך פרק זמן שיורה בצו.
<נעה בן שבת: על המצאת צו כאמור תחול הוראת סעיף 19מג(ו).
<נעה בן שבת: הוראת סעיף 19מג(ו) מדברת על אופן המסירה.
<נעה בן שבת: אני מבינה שהסעיף הזה מתייחס גם למעסיקים פרטיים בכלל ולא רק למעסיקים שהם גוף ציבורי.
<ערן טמיר: כך אני מבין את זה.
<נעה בן שבת: כך זה כתוב.
<נעה בן שבת: 15ג.
<נעה בן שבת: צו ייצוג הולם הנציב או עובד ציבור שהוא הסמיך לעניין סעיף זה, רשאי להורות לכל אחד מאלה לנקוט פעולות שיפורטו על ידו לשם קידום העסקת אנשים עם מוגבלות (בסעיף זה – צו ייצוג הולם): לגוף ציבורי שהוא מעסיק כאמור בסעיף 9א, שלא מינה ממונה.
<נעה בן שבת: למעסיק ציבורי גדול שהיה חייב, לפי המידע שנמסר כאמור בסעיף 9ב, בהגשת תכנית לקידום העסקת אנשים עם מוגבלות משמעותית ולא הגיש תכנית כאמור וכאן מוצע להוסיף - או שאינו מיישם תכנית כאמור שהגיש.
<נעה בן שבת: זה מחייב ממש מעקב אם הוא חייב לתכנית מסוימת ולא מיישם אותה.
<נעה בן שבת: הוראות סעיף 19מג(ג) ו-(ה) עד (ז) יחולו על צו כאמור, בשינויים המחויבים.
<נעה בן שבת: אין בסמכות למתן צו לפי סעיף זה כדי לגרוע מכל סמכות אחרת לפי דין, לרבות לפי חוק חיילים משוחררים (החזרה לעבודה), התש"ט-1949.
<נעה בן שבת: הסעיף הזה נועד להבטיח שכאשר אנחנו מדברים על נכי צה"ל לגביהם יש כבר תקנות קיימות, תקנות העסקת נכי מלחמה, הן מאפשרות להם אמצעים אפילו יותר קיצוניים מהאמצעים שנמצאים כאן כדי לחייב אותם לעמוד באחוזים שקבועים באותן תקנות.