GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: היום ה-12 ביולי 2016, ו' בתמוז התשע"ו, השעה 9:57 ואנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: על סדר היום הצעת חוק הרשות לגיל הרך, השתע"ו-2015, ביוזמתם של חברי הכנסת מנואל טרכטנברג, אלי אלאלוף, אורלי לוי אבקסיס, יעקב מרגי, יפעת שאשא ביטון ודוד אמסלם, ובהשתתפותו הפעילה – שתכף תראו אותה - של חבר הכנסת דב חנין.
אלי אלאלוף: ברוך הבא חבר הכנסת יגאל גואטה.
אלי אלאלוף: אני חושב שמגיע לחבר הכנסת שהוא בראש הרשימה להציג את הנושא.
מנואל טרכטנברג: בוקר טוב לכולם.
מנואל טרכטנברג: זאת לא הייתה רבע שעה אקדמית אלא הייתי בוועדה למעמד הכנסת.
אלי אלאלוף: מעמד הכנסת נקבע במה שאנחנו עושים כאן.
מנואל טרכטנברג: לא יכולתי לעזוב שם ואני מתנצל.
מנואל טרכטנברג: זה הדיון השני שאנחנו מקיימים בוועדה על החוק לגופו.
מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה לחזור על דברים שכבר נאמרו בהרחבה קודם לכן.
מנואל טרכטנברג: כולנו מודעים ומכירים את החוק, את כוונתו ואת חשיבותו.
מנואל טרכטנברג: אנחנו התכנסנו היום כדי לשמוע בצורה מפורטת את ההערות של המשרדים השונים והגורמים האחרים שיש להם עניין בחוק או שהחוק נוגע להם, למשרדים ולארגונים, באופן ישיר או עקיף, לשמוע בקשב רב את ההערות ולתת להן מענה, בין אם בהסכמות ובין אם בחילוקי דעות שצריך ללבן אותן כאן.
מנואל טרכטנברג: זאת הכוונה שלנו.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לומר בהקשר הזה שלהבדיל ממהלכים אחרים, החוק הזה, כל כולו, נוגע לשיתוף פעולה בין גורמים.
מנואל טרכטנברג: נקודת המוצא של החוק היא שכיום יש גורמים רבים שמטפלים בגיל הרך מזוויות שונות אבל הילד בסוף נופל בין הכיסאות מכיוון שכל גוף, בצדק מבחינתו, מטפל בהיבט אחד, בין אם זה בריאות, חינוך, רווחה וכולי או שלב בהתפתחות של הילד, ואין את היכולת, אין שום גוף, אין שום מוסד, שהתפקיד שלו הוא להסתכל על הילד בכללותו ולהגיע למדיניות מושכלת, ארוכת טווח שהכוונה שלא תהיה, כאמור, לדאוג להתפתחות הילד כישות אחת שלא נולדת מחדש כל פעם שהיא עוברת מסגרת זו או אחרת.
מנואל טרכטנברג: מכיוון שהמהות היא שיתוף הפעולה, מאוד חשוב לנו לשמוע כל אחד מכם ולנסות לתת מענים.
מנואל טרכטנברג: אני אקדים ואומר שמשרד החינוך, נבצר ממנו להיות כאן היום.
<מיכל חורין: אני מהלשכה המשפטית אבל נכון, הגורם המקצועי לא היה יכול להגיע.
מנואל טרכטנברג: בגלל נסיבות אישיות ואנחנו מודעים לכך.
מנואל טרכטנברג: על כן אמרנו שכדי לא לעכב את החקיקה, אנחנו בכל זאת נקיים את הדיון הזה אבל לא יתקבלו כאן החלטות כלשהן שכמובן נוגעות למשרד החינוך באיזושהי צורה כי הנוכחות שלהם כאן לא מלאה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מכבדים את זה ונקיים מגעים ישירים עם משרד החינוך ובישיבה הבאה הדברים יבואו לידי ביטוי.
מנואל טרכטנברג: הכוונה שלנו היא לעשות כל מאמץ כדי שתהיה קריאה ראשונה עוד במושב הזה.
מנואל טרכטנברג: יש לכך חשיבות עצומה, לעשות את הצעד החקיקתי הזה כבר במושב הזה.
מנואל טרכטנברג: יש אי ודאות, כולנו מודעים לכך, אי ודאות פוליטית, וכך זה תמיד במדינת ישראל, ולך תדע מה יקרה אחרי הפגרה.
מנואל טרכטנברג: עד כאן לגבי הדברים הכלליים.
אלי אלאלוף: יש הערה פורמלית לגבי מעמד הוועדה מול האוצר.
<שמרית שקד גיטלין: בהתאם להוראות סעיף 93 לתקנון הכנסת, הוועדה צריכה לקבוע אם מדובר בהצעת חוק תקציבית.
<שמרית שקד גיטלין: קיבלנו בזמנו הערכת עלות מהאוצר שמדובר על סכום של מעל הסכום הקובע לעניין הצעת חוק תקציבית שהיום עומד על כשישה מיליון שקלים.
<שמרית שקד גיטלין: אבל מכיוון שקיבלנו הודעה ממזכירות הממשלה שהעלות התקציבית של הצעת החוק אושרה על פי אומדן משרד האוצר, יובהר כי האומדן הוא על העלות הבסיסית של הקמת המועצה בלבד.
<שמרית שקד גיטלין: לכן, כיוון שהעלות התקציבית אושרה, אני חושבת שהוועדה יכולה לקבוע שלא מדובר בהצעת חוק תקציבית.
אלי אלאלוף: אנחנו מאשרים שהצעת החוק היא לא הצעה חוק תקציבית.
אלי אלאלוף: יש כאן הסתייגויות שהוגשו לנו ממשרד הכלכלה, ממשרד החינוך, ממשרד הרווחה, ממשרד הבריאות.
אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים, אתם תוכלו להביע את דעתכם ואנחנו נביע את עמדת המחוקקים בעניין הזה.
אלי אלאלוף: ברוכה הבאה חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון.
אלי אלאלוף: כפי ששמעתם, היא בין היוזמים של הצעת החוק.
אלי אלאלוף: נתחיל בקריאת החוק.
<שמרית שקד גיטלין: הצעת חוק המועצה לגיל הרך, התשע"ו-2016 מטרת החוק מטרתו של חוק זה לקדם את הטיפול בילדים בגיל הרך, להבטיח מתן תנאים נאותים וסביבה טיפולית-חינוכית לילדים אלה ומילוי צורכיהם החינוכיים, החברתיים, הפיזיים והרגשיים, לקדם את התפתחותם הגופנית והשכלית ולהבטיח את בריאותם הפיזית והנפשית, וכן להעניק להם שוויון הזדמנויות בחייהם הבוגרים.
<כרמית פולק כהן: קודם כל, התנצלתי בפני שמרית על שלא הספקנו להעביר את ההערות קודם.
אלי אלאלוף: בעתיד אני רוצה להתקדם יותר מהר.
<כרמית פולק כהן: בעתיד נעביר את ההערות לשמרית.
<כרמית פולק כהן: בקשר לסעיף הזה.
<כרמית פולק כהן: אנחנו חושבים שהסעיף הזה צריך להיות דומה לחוקים אחרים ועדכניים שיש גם היום, שגם אדוני היה חלק לדוגמה מחוק האומנה, שיותר מדברים על שיח של זכויות.
<כרמית פולק כהן: ממש כמו סעיף המטרה של חוק האומנה בו נאמר שמטרתו של חוק זה לעגן את זכויותיהם של ילדים בגיל הרך.
אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת חיים ילין.
<כרמית פולק כהן: את חובת המדינה להבטיח את טובתם ואת זכותם של ילדים לבריאות, לשוויון, לכבוד וכולי.
אלי אלאלוף: יש לי הצעה, ברשותך.
אלי אלאלוף: היות וזה נראה לי חשוב, אני מציע שתגישי הצעה שלך בכתב.
דב חנין: אדוני, אני רק רוצה להביע תמיכה בעמדת המועצה לשלום הילד.
דב חנין: נראה לי נכון יותר שבסעיף המטרה אנחנו אכן נדבר בשפה של זכויות.
דב חנין: זו גישה יותר מודרנית.
אלי אלאלוף: כשנקבל את הנוסח, נתקן.
אלי אלאלוף: אני ממליץ שתתייעצי עם חבר הכנסת דב חנין אם יש מקום להצעה מחודשת.
<שמרית שקד גיטלין: הגדרות בחוק זה – "הגיל הרך" – גיל לידה עד תחילת הלימודים בכיתה א'.
אלי אלאלוף: למה לא אומרים גיל שש?
חיים ילין: יש ילדים שמתחילים בגיל שבע.
חיים ילין: נשארים שנה בגן הילדים.
אלי אלאלוף: לא פחות מגיל שבע.
דב חנין: זה לא כל כך ברור לי.
דב חנין: אני מצטרף דווקא להערה של אדוני.
דב חנין: כיתה א', זה מושג של מערכת החינוך.
דב חנין: הגיל הרך, אני מבין שזה גיל.
יפעת שאשא ביטון: כן, אבל מסגרות הלימוד מסודרות בצורה כזאת שנותנת מענה על פי גילאים ולכן זה תחום למסגרת החינוכית.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה נכון.
<יערה שילה: אבל במסגרת החינוכית, הגיל הרך זה עד כיתה ב'.
יפעת שאשא ביטון: זאת תפיסה שהייתה בעבר.
יפעת שאשא ביטון: זה היה גן עד א'-ב'.
יפעת שאשא ביטון: כך למדו בסמינרים להכשרה לפני שהיה חוק חינוך חובה.
<יערה שילה: נכון, אבל אם תלכי לכל החטיבות, זה א'-ב'.
אלי אלאלוף: כל החטיבות הצעירות היום, זה שילוב.
יפעת שאשא ביטון: כאשר הכניסו את חוק חינוך חובה מגיל שלוש, התחילו לראות את הגיל הרך מגיל שלוש ולפיכך גם מקיימים את הכשרות המורים.
יפעת שאשא ביטון: אגב, היום כבר בהכשרת מורים מתחילים לרדת גם לגילים הנמוכים יותר ומקיימים הכשרה גם לגבי פעוטות.
אלי אלאלוף: אני הייתי מוסיף לא פחות מגיל שש כי אחרת נגיע למצב של הצעות שהיו וישאלו למה לא עד גיל שמונה.
<שמרית שקד גיטלין: לא מתחת לגיל שש.
חיים ילין: אתה מתכוון לא מעבר לגיל שש?
יגאל גואטה: לא מכיתה א' ולא מעבר לגיל שש.
אלי אלאלוף: לא מעבר לגיל שש, כי אמרנו שזה עד גיל שש.
אלי אלאלוף: יש גופים שממליצים ללכת עד גיל שמונה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו לא שם.
אלי אלאלוף: אתה לא רוצה להיות שם.
אלי אלאלוף: לכן אני הייתי מוסיף מרכיב של גיל.
<אמיתי שוחט: נציבות שוויון זכויות, משרד המשפטים.
<אמיתי שוחט: יש ילדים שבגלל טיפולים או בגלל שלב התפתחות, נשארים בגן עד מעבר לגיל שש.
אלי אלאלוף: יש כאן מומחית לחינוך, חברת הכנסת שאשא ביטון.
אלי אלאלוף: יפעת, מה היית ממליצה, להשאיר את זה כך או להוסיף?
יפעת שאשא ביטון: אין בעיה שאתה תכתוב עד כיתה א' ולא פחות מגיל שש.
יפעת שאשא ביטון: גם אם ילדים עולים צעירים לכיתה א', הם עדיין זכאים להיות.
<אמיתי שוחט: יש ילדים שעולים לכיתה א' בגיל שבע.
<אמיתי שוחט: אולי לפי המלצות הצוות המקצועי.
יפעת שאשא ביטון: ברגע שילד נשאר בגן, הוא בדרך כלל נשאר על רקע התפתחותי או רגשי ולכן הוא עדיין נמצא במסגרת שאפשר לתת לו את השירותים.
יפעת שאשא ביטון: הרי אם אני מתרגמת את זה הלכה למעשה לאיזה שירותים יקבלו הילדים, אלה שירותים שניתנים במסגרות החינוכיות.
אלי אלאלוף: אני הייתי מעדיף להשאיר את זה עד כיתה א' כי בסופו של יום זה עניין של אחריות שלטונית, למי יש אחריות על איזה שלב בחיים.
אלי אלאלוף: מכיוון שברגע שהוא נכנס לכיתה א', הוא או היא, מערכת החינוך הפורמלית של משרד החינוך היא האחראית.
אלי אלאלוף: אנחנו לא רוצים שתהיה איזושהי התנגשות וחוסר בהירות לגבי האחריות.
אלי אלאלוף: לכן כיתה א' מסמן את העברת המקל ממערכת הגיל הרך למערכת החינוך הפורמלית.
<שמרית שקד גיטלין: "הגיל הרך" – גיל לידה עד תחילת הלימודים בכיתה א'.
<שמרית שקד גיטלין: "תחום הגיל הרך" – נושאי חינוך וחינוך מיוחד, בריאות, התפתחות הילד, רווחה, מסגרות חינוכיות וטיפוליות, תזונה, פנאי, הדרכת הורים ובטיחות ככל שהם נוגעים לגיל הרך וכן נושאים נוספים הנוגעים לגיל הרך, ולרבות צמצום העוני בקרב ילדים בגיל הרך.
<ענבל אביב: ויצ"ו.
<ענבל אביב: אני מבקשת להוסיף כאן גם את הנושא של צהרונים.
<ענבל אביב: היום ילדים רבים נמצאים בצהרונים עד גיל שש, כיוון ששני ההורים עובדים.
<ענבל אביב: אני לא בטוחה שצהרונים נופלים כאן לאחת ההגדרות שמפורטות בסעיף.
מנואל טרכטנברג: מסגרות חינוכיות וטיפוליות.
<ענבל אביב: אני לא בטוחה.
<ענבל אביב: זאת לא מסגרת טיפולית וזה חינוך בלתי פורמלי.
<ענבל אביב: אם יש הסכמה שצהרונים נמצאים במסגרות חינוכיות – אין בעיה.
אלי אלאלוף: בפרוטוקול נכתוב שזה כלול.
<גלית גלעד: ארגון בטרם.
<גלית גלעד: אנחנו חושבים שהנושא של בטיחות כאן בתחום הגיל הרך, הוא חשוב מאוד אבל היינו רוצים להעלות אותו גם למטרת החוק מכיוון שאנחנו יודעים שמרבית ההתערבויות הן בנושא בטיחות וכדאי לשים על זה דגש אם המטרה היא חוד ועמוד השדרה של הצעת החוק.
אלי אלאלוף: את חושבת שזה בסעיף הזה?
מנואל טרכטנברג: ברור שהכוונה היא שבטיחות יהיה נושא מרכזי, אבל שימי לב שבמטרת החוק כתוב להבטיח מתן תנאים נאותים בסביבה טיפולית חינוכית הולמת.
<גלית גלעד: ובטיחותית.
<יערה שילה: אם זה נתון לפרשנות, יפעת תדע יותר להדגיש את זה.
<שמרית שקד גיטלין: כדי להבטיח את בריאותם הפיזית, אני מניחה שזה חלק.
<גלית גלעד: זאת לא רק בריאות פיזית אלא גם לעשות מעטפת בטיחותית כדי למנוע.
אלי אלאלוף: אני הייתי הולך על זה.
מנואל טרכטנברג: בוא נשקול את זה.
<גלית גלעד: שיופיע גם בסעיף המטרה.
<שמרית שקד גיטלין: איך הייתם מציעים לנסח את זה?
<קריאה: צרכיהם החינוכיים, החברתיים, הפיזיים, הרגישים והבטיחותיים.
חיים ילין: מה זה בטיחותי?
חיים ילין: לא יכול להיות דבר כזה.
<קריאה: להבטיח את בריאותם הפיזית, הבטיחותית והנפשית.
חיים ילין: זה כמו להגיד שההורים צריכים לשמור על הילדים שלהם גם כשהם בתוך המכונית.
חיים ילין: את לא מחוקקת דבר שהוא אחריות מובנת מאליה.
<גלית גלעד: אם זה היה מובן מאליו, לא היינו במגיפה כזאת גדולה של שלושה ילדים שמתו בשבת.
חיים ילין: גם אם את תחוקקי, את חושבת שזה ישתנה?
<גלית גלעד: בהחלט כן.
חיים ילין: אם אנחנו צריכים לחנך לזה את ההורים, בואו נעשה חוק לא על הגיל הרך אלא על הורות.
חיים ילין: נתחיל משם.
אלי אלאלוף: בואו ניצמד להצעת החוק.
אלי אלאלוף: אנחנו נרשום את זה ונחזור עם הצעה אחרי כן.
אלי אלאלוף: נשקול.
מנואל טרכטנברג: בכל מקרה, רק לומר שהנושא שמעלה גלית גלעד, הדאגה שלך היא הדאגה של כולנו ואכן זה שזה מופיע בסעיף 2 לחוק, זה אומר על הקדימות שאנחנו מעניקים לנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: בסדר, קיבלנו את ההערה שלך לדיון אבל אני אומר שזה לא שהנושא לא חשוב בעינינו, אלא עובדה שהוא מופיע כאן.
<גלית גלעד: אני בטוחה שהוא חשוב.
מנואל טרכטנברג: קיבלנו את ההערה.
מנואל טרכטנברג: שמענו אותה.
<יערה שילה: לסעיף המטרה.
<יערה שילה: מכלול הילדים, הקשת של הילדים.
<יערה שילה: לא התייחסו למגזרים, למקומות, למהגרים.
אלי אלאלוף: זה חוק לכל אזרחי מדינת ישראל.
<יערה שילה: אני מדברת על אלה שהם לא אזרחים.
<יערה שילה: זה בדיוק העניין.
אלי אלאלוף: לכל ילדי ישראל בגיל הזה.
<יערה שילה: אני מדברת על ילדים שהם לא אזרחים.
אלי אלאלוף: ילדים של עובדים זרים ושל מהגרים?
אלי אלאלוף: זה נכנס כאן.
אלי אלאלוף: לא הייתי שם דגש על זה למרות שאני מזדהה עם האמירה.
<יערה שילה: יכול להיות שאני לא הבנתי, אבל לי היה חשוב.
אלי אלאלוף: זה חל על כל ילדי תושבי ישראל.
<יערה שילה: ילדים שנמצאים בארץ.
<יערה שילה: ילדים בישראל.
<שמרית שקד גיטלין: "מוסד להשכלה גבוהה" – כהגדרתו בחוק שילוב סטודנטים במערכת החינוך, התשס"ה-2005.
<שמרית שקד גיטלין: נתבקשנו על ידי המועצה להשכלה גבוהה להוריד את המילה "מוכר".
<שמרית שקד גיטלין: המשמעות של ההגדרה היא שזה גם מוסד שקיבל הכרה לפי סעיף 9 לחוק המל"ג, אבל גם מוסד שקיבל תעודת היתר או אישור לפי סעיף 21(א) לחוק המל"ג או מוסד שהתואר שהוא מעניק הוכר לפי חוק המל"ג.
<שמרית שקד גיטלין: אם תרצו הרחבה, נמצא כאן נציג המל"ג.
<עומרי גולן: המועצה להשכלה גבוהה.
<עומרי גולן: זה מקובל וזה מדויק כפי שמרית הגדירה.
<שמרית שקד גיטלין: "המועצה להשכלה גבוהה" – כמשמעותה בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958.
<שמרית שקד גיטלין: "השר" – שר החינוך.
<סיגל מרד אברג'יל: משרד הכלכלה, הלשכה המשפטית.
<סיגל מרד אברג'יל: אנחנו מבקשים שיהיה כתוב שר הכלכלה והתעשייה ושר החינוך.
<סיגל מרד אברג'יל: אני מבינה שמה שאני מציעה לא פופולרי.
חיים ילין: זה פשוט לא הצליח.
חיים ילין: זה לא עניין של פופולריות.
<סיגל מרד אברג'יל: הרציונל של הדרישה הזאת נובע מכך שבעצם הממשלה הקימה ועדה לבחינת העברת התחום הזה לשר החינוך.
<סיגל מרד אברג'יל: הממשלה לא קיבלה החלטה על העברת התחום לשר החינוך.
מנואל טרכטנברג: לא, סליחה, אני רוצה לעצור אותך כדי שתדייקי.
מנואל טרכטנברג: הממשלה לא הקימה ועדה לתחום הזה אלא היא הקימה ועדה לעניין המעונות וזה מקטע מאוד צר בתחום של הגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: צריך מאוד לדייק.
<סיגל מרד אברג'יל: אני מדייקת.
<סיגל מרד אברג'יל: אני מקבלת את ההערה.
<סיגל מרד אברג'יל: זה נכון.
<סיגל מרד אברג'יל: אני מדברת על תחום גילי הלידה עד גיל שלוש, תחום שנמצא היום תחת האחריות - - -
מנואל טרכטנברג: לא, סליחה.
מנואל טרכטנברג: שוב אני מתקן אותך.
מנואל טרכטנברג: הייתה לי יד וחצי בעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: אותה ועדה שאת מתכוונת אליה, הייתה אמורה להכריע או לתת המלצה – לא להכריע – באשר להעברת המעונות, נקודה, ממשרד הכלכלה למשרד ראש הממשלה.
מנואל טרכטנברג: לא תחום הגיל הרך, לא מלידה.
מנואל טרכטנברג: מלידה אין שום נגיעה למשרד הכלכלה אלא למשרד הבריאות עם טיפות חלב.
מנואל טרכטנברג: זה היה המנדט של הוועדה וגם זה לא קרה.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, אני רוצה לחדד.
יפעת שאשא ביטון: את אמרת שמשרד הכלכלה אמון על החינוך בגיל הזה.
יפעת שאשא ביטון: למשרד הכלכלה אין סמכות פעם אחת להיות אמון על תחום החינוך, ודבר שני, התפיסה של משרד הכלכלה, והיא גם כתובה, זה לא משהו שאני בודה מלבי, היא תפיסה תעסוקתית.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, אנחנו כאן בחוק הזה באים ורוצים לתת מענה רווחתי, רוצים לתת מענה חינוכי וזה לא משהו שהוא בתחום הסמכות של משרד הכלכלה.
יפעת שאשא ביטון: לכן גם את המעונות לדעתי צריך להזיז משם, אבל אם הם שם, הם נמצאים תחת כובע אחר ותפיסה אחרת לגמרי.
דב חנין: בהמשך להערות של חבריי, הוויכוח כאן הוא לא רק ויכוח פורמלי על מה החליטה הממשלה ומה לא החליטה הממשלה.
דב חנין: הוויכוח הוא ויכוח ערכי.
דב חנין: משרד הכלכלה הוא משרד מאוד חשוב, אין שום ויכוח בעניין הזה, וגם יש לו אחריות והוא צריך בוודאי לסייע להורים לצאת לעבודה, בוודאי לנשים לצאת לעבודה.
דב חנין: יש לזה איזשהו קשר גם עם מעונות יום.
דב חנין: אני לא שולל את הדברים האלה.
דב חנין: אבל כל המטרה, כל הקונספט של המועצה לגיל הרך היא תפיסה רחבה הוליסטית של איך אנחנו ניגשים לגיל הרך.
דב חנין: אני חושב, גברתי, אני יודע שגברתי רק מייצגת איזושהי עמדה שסוכמה מן הסתם בהנהלת משרד הכלכלה, ואני מציע לגברתי לחזור להנהלה ולומר לה שיש כאן באמת טעות בהבנת הנקרא.
דב חנין: אנחנו רוצים תפיסה רחבה, הוליסטית, וזה בוודאי משרד החינוך.
דב חנין: אנחנו בוודאי לא רוצים לראות את הילדים בגיל שנתיים עובדים במערכות היי-טק.
דב חנין: הם לא יעשו את זה גם אם נרצה.
דב חנין: לכן משרד הכלכלה צריך להתעסק בענייניו ולהשאיר את זה למשרד החינוך.
<סיגל מרד אברג'יל: אני שומעת את ההערה ואני אביא אותה בפני הנוגעים בדבר, אבל בכל זאת אני רוצה להמשיך את ההתייחסות שלי.
<סיגל מרד אברג'יל: נכון להיום מכוח חוק הפיקוח על מעונות יום, משרד הכלכלה אחראי לפיקוח על מסגרות חינוכיות עד לגיל שלוש.
<סיגל מרד אברג'יל: האחריות הזו מתחלקת בינו לבין משרד החינוך.
<סיגל מרד אברג'יל: האחריות על הילדים בגיל הרך מתחלקת בינו לבין משרד החינוך כאשר חלק מהמסגרות גם מופעלות על ידי משרד הרווחה בגילים האלה.
אלי אלאלוף: חבר'ה, תקשיבו.
אלי אלאלוף: זה נושא טכני.
<סיגל מרד אברג'יל: משרד הכלכלה מקיים באופן שוטף הליכי תיאום מול כל המשרדים הנוגעים בדבר.
<סיגל מרד אברג'יל: גם באמירה כרגע ששר החינוך הוא השר האחראי, החוק הזה מתייחס לעוד הרבה היבטים הם לא מתמצים בחינוך ועדיין נקבעה זהות השר האחראי כשר החינוך, בגלל הטעם שהיבט החינוך הוא היבט הליבה כאן והוא ההיבט המשמעותי.
<סיגל מרד אברג'יל: מאותו טעם אנחנו בעצם מבקשים לשמר את מודל שיתוף הפעולה שקיים ביחס למכלל הגיל הרך בין משרד החינוך לבין משרד הכלכלה והתעשייה, ובמסגרת הזאת לקבוע כי השר האחראי על יישום החוק הזה, לאורך כל החוק הזה, זה שר החינוך ושר הכלכלה והתעשייה.
<שמרית שקד גיטלין: יש כאן גם היבטים משפטיים.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני רוצה לסכם את הנקודה.
אלי אלאלוף: הממשלה אימצה את דוח העוני ובדוח העוני זה ברור וחד משמעי שיש המלצה להקמת מסגרת כזאת במשרד החינוך.
אלי אלאלוף: אני מבקש להתייחס לזה.
אלי אלאלוף: מחר יש דיון עם משרד הכלכלה לגבי המעורבות שלו בדוח העוני ואז תביאו התייחסות.
אלי אלאלוף: לא הייתה שום עמדה למשרד הכלכלה בדיוני הוועדה ואחר כך גם בכתיבה בנושא זה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד שאנחנו נשארים בעמדה שלנו ואני יכול לומר את זה בשם כל חברי הכנסת שנמצאים כאן.
אלי אלאלוף: אנחנו משאירים את ההמלצה כפי שהיא בחוק, שזה יהיה במשרד החינוך ובראשות שר החינוך.
מנואל טרכטנברג: אם תרשה לי להוסיף מילה אחת כי בכל זאת האמירה הזאת משקפת סוגיה יותר רחבה שתעלה גם במהלך הקראת החוק בהמשך ויהיו טענות כאלה ואחרות כאשר כל טענה של המשרדים השונים, אנחנו מקבלים אותה בקשב רב.
מנואל טרכטנברג: אני חוזר למהות של העניין.
מנואל טרכטנברג: כל הכוונה היא לקחת את הפיצול הזה ולהפוך מפיצול לגוף אורגני אחד כאשר לגוף אורגני אחד צריך להיות ראש אחד ולא יכול להיות אחרת.
מנואל טרכטנברג: מכיוון שאנחנו מודעים למורכבות של הנושא, יש נציגים לכל משרד במועצה הזאת ושנית, אנחנו עושים מהלך יוצא דופן והוא הקמת ועדת שרים לעניין הגיל הרך ושם באה לידי ביטוי העובדה שכל משרד שרלוונטי רוצה שגם השר שלו יהיה נושא ישיר.
מנואל טרכטנברג: לכן שר הכלכלה הוא חבר באותו פורום, שר הבריאות, שר האוצר, שר הרווחה וכמובן שר החינוך.
מנואל טרכטנברג: זאת המסגרת.
מנואל טרכטנברג: אני אומר את זה גם כנקודת אזהרה לעצמנו, לכולנו, לדיון שעוד יבוא.
מנואל טרכטנברג: כל גוף ירצה נציגות יתר במועצה.
מנואל טרכטנברג: רבותיי, יש כאן ניסיון כן ליצור קואליציה שהיא שוויונית, שאין משקל יתר לא לזה ולא לזה אבל יש ראש והראש צריך להיות אחד וזה שר החינוך.
מנואל טרכטנברג: אחרת לא יכול להיות.
מנואל טרכטנברג: אפשר היה לשקול שהגוף הזה ישכון במשרד ראש הממשלה ואז במובן הזה הוא ניטרלי אבל שוב, אני רוצה לספר לכם מה קורה כאשר לראש הממשלה יהיה עוד תיק בנוסף לחמישה, שישה, שבעה תיקים שיש לו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם רוצים לקבע.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לנצל את ההזדמנות המצוינת הזו ולקבע כאן תפיסה חדשה שבעצם החינוך מתחיל מגיל לידה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את מספר החלטת הממשלה בנושא מסקנות דוח העוני.
אלי אלאלוף: החלטה מספר 361 שהתקבלה ב-5 לאוגוסט 2015 כהחלטת הממשלה.
אלי אלאלוף: זה גם מחייב אותנו להמשך הפעולות הקשורות בהמלצות האלה.
<גלית יעקובוב: מנהלת האגף למעונות יום.
<גלית יעקובוב: ראשית, אין לנו התנגדות שהמועצה תקום ושהיא תקום במשרד החינוך.
<גלית יעקובוב: אנחנו לא מדברים לא על היכן ולא על הטכני אלא אנחנו מדברים על המהות.
<גלית יעקובוב: אני חייבת להגיד שקשה לי פעם נוספת כאן לשמוע – ואנחנו שומעים את זה כל הזמן – שאנחנו אך ורק שמרטפיה, רק דיני עבודה ולא מתעסקים בחינוך.
<גלית יעקובוב: אנחנו לא מסכימים לזה.
<גלית יעקובוב: אנחנו כן מתעסקים בחינוך.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם אנשי חינוך?
<גלית יעקובוב: יש לנו אנשי חינוך.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם מנגנון חינוך?
יפעת שאשא ביטון: יש לנו כפולה במערכת הממשלתית?
<גלית יעקובוב: זאת לא כפולה במערכת כי גילי לידה עד שלוש, משרד החינוך לא יודע להפעיל אותם מבחינה חינוכית והוא בעצמו אומר את זה.
יפעת שאשא ביטון: במשרד הכלכלה יש הכשרה.
יפעת שאשא ביטון: אפילו המטפלות לא נמצאות בהכשרה מתאימה כדי לטפל בגילים האלה.
<גלית יעקובוב: המטפלות מקבלות את ההכשרה המתאימה.
<גלית יעקובוב: אנחנו מנהלים מסגרות שלמות של הדרכה וחינוך כדי לשפר ולטייב את כל הנושא החינוכי במעונות היום.
<גלית יעקובוב: אנחנו בפרויקטים בנושא הזה כדי רק ללכת ולהתקדם.
<גלית יעקובוב: אם תשאלי האם המצב היום הוא מזהיר – הוא לא מזהיר אבל הטיפול שמתבצע היום בנושא הזה, הוא גם טיפול בנושא החינוכי.
<גלית יעקובוב: אנחנו לא רק שומרים על הילדים אלא אנחנו כן מטפלים גם בנושאים הפדגוגיים שלהם.
<גלית יעקובוב: כאשר המהות הצעת החוק היא נושא חינוכי, זה שונה מאשר להגיד שזה כמו כל משרד אחר.
יפעת שאשא ביטון: אם אתם חושבים שצריך להיות שם חינוך, למה לא לשחרר את זה לחינוך?
<גלית יעקובוב: כל עוד זה נמצא במשרד הכלכלה ומשרד הכלכלה אמון גם על הנושא החינוכי, צריך לשים על זה את הדגש.
<ולרי זילכה: פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות.
<ולרי זילכה: אני רוצה לומר שאנחנו עובדים הרבה עם מעונות יום שיקומיים, שם יש שני שרים וככל שיש יותר שרים, זה יותר מורכב.
<ולרי זילכה: לכן אני מברכת על העניין של שר אחד.
<ולרי זילכה: אני רק רוצה להגיד שבקריאתי את הצעת החוק, הסביר חבר הכנסת טרכטנברג, הייתי רוצה שיהיו קצת יותר מנגנוני האכיפה והיכולת של הרשות הזאת.
אלי אלאלוף: כשנגיע לסעיפים האלה.
<ולרי זילכה: אני אומרת שזה קשור למי השר האחראי.
אלי אלאלוף: נגיע לסעיפים הרלוונטיים ואז יהיו התייחסויות.
אלי אלאלוף: אני מבקש להתקדם.
<שמרית שקד גיטלין: אני מבינה שהשר הוא שר החינוך.
<שמרית שקד גיטלין: הקמת המועצה לגיל הרך מוקמת בזה המועצה לגיל הרך (בחוק זה – המועצה), אשר תפעל במסגרת משרד החינוך.
<שמרית שקד גיטלין: תפקידי המועצה אלה תפקידי המועצה: הכנת תכנית לאומית רב שנתית, לתקופה שלא תפחת משלוש שנים ולא תעלה על חמש שנים, לקידום הטיפול בתחומי הגיל הרך שעליהם החליטה המועצה, עבור משרדי הממשלה והרשויות המקומיות, וכן המלצה על סדרי העדיפויות ליישום התכנית האמורה.
<טל נשרי אמתי: לגורמי המקצוע במשרד הבריאות הייתה כאן הערה.
<טל נשרי אמתי: חבר הכנסת טרכטנברג אמר שמדובר בהצעת חוק שבאה לגרום לשיתוף פעולה ואנחנו בהחלט חושבים שזה דבר חשוב.
<טל נשרי אמתי: חשבנו שנכון לכתוב כאן במקום עבור משרדי הממשלה, בתיאום עם משרדי הממשלה.
<טל נשרי אמתי: גם הכנת התכנית תיעשה בתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.
<טל נשרי אמתי: תיאום.
<מיכל חורין: משרד החינוך.
<מיכל חורין: גם אנחנו חשבנו שנכון שהתכנית הזאת תיעשה בתיאום עם המשרדים.
<קריאה: בדיון הקודם דובר על כך שבמקום המילה "החליטה" יירשם "המליצה".
<קריאה: הכנת תכנית לאומית עליה החליטה המועצה עבור משרדי הממשלה.
<שמרית שקד גיטלין: היא לא חייבת להכין תכנית בכל התחומים.
מנואל טרכטנברג: לא בכל התחומים.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להתייחס להערה שנאמרה בקשר לתיאום.
מנואל טרכטנברג: אני מבין מהיכן באה ההערה אבל מה הקונספט כאן?
מנואל טרכטנברג: הרי נציגי המשרדים נמצאים בתוך המועצה.
מנואל טרכטנברג: כלומר, התיאום הוא מהות העניין כי הם נמצאים בפנים.
מנואל טרכטנברג: מה הבעיה בהכנסת המילה תיאום?
מנואל טרכטנברג: תיאום, יש לו משמעויות משפטיות וזה בעצם אומר שיהיו חמישה גופים שיש להם זכות וטו ואז הסיפור נגמר.
מנואל טרכטנברג: כלומר, אז אין למועצה שום יכולת.
מנואל טרכטנברג: הטענה הזאת שצריך להכניס את המילה תיאום עולה גם בהקשרים אחרים בחוק.
מנואל טרכטנברג: אם אנחנו בכל מקום נוסיף את המילה תיאום, המשמעות היא שלא יהיה למועצה הזאת שום כוח.
מנואל טרכטנברג: הכוח נתון בשני מקומות, בנציגים של המשרדים בתוך המועצה ובוועדת השרים, שם השרים כן יכולים להפעיל את מלוא סמכותם אם משהו מנוגד לקונספט שלהם.
מנואל טרכטנברג: אבל אם בכל תפקיד ותפקיד אנחנו נכתוב תיאום, כתבנו בעצם נטרול המועצה על ידי זכות וטו של כל גוף וגוף.
<טל נשרי אמתי: זאת לא הייתה הכוונה שלנו, אבל אם יש מינוח אחר שהוא יותר נכון.
<טל נשרי אמתי: לפי מה שאני מכירה לפחות, כאשר כתוב בתיאום, זה לא נותן זכות וטו אלא זה בסך הכול דורש שתהיה איזושהי פעילות.
<טל נשרי אמתי: הנקודה היא שבסוף כאשר המועצה למשל תכין איזושהי תכנית עבור משרד הבריאות, נציג משרד הבריאות נמצא במיעוט בוועדה ושר הבריאות נמצא במיעוט בוועדת השרים.
<טל נשרי אמתי: אין אינטרס לשרים ולחברי מועצה מדיסציפלינות אחרות להתנגד לאיזה שהם רעיונות אחרים שיכול להיות שלא עולים בקנה אחד אפילו עם התפיסה המקצועית של משרד הבריאות ויכול להיות שהנושאים אפילו לא יובאו בצורה מלאה בפני המועצה.
<טל נשרי אמתי: לכן אנחנו כן חושבים שצריכה להיות רמה מסוימת של תיאום.
<טל נשרי אמתי: שוב, המינוח, אם יש מינוח אחר שאפשר לחשוב עליו, אני חושבת שיותר חשוב להיצמד למהות של מה שאנחנו מנסים לומר, שבאמת עושים עבור משרד מסוים במועצה שהיא לא אמונה על התחום הזה, צריך שיהיה איזשהו שיתוף פעולה מסודר מול המשרד ולא רק באמצעות הנציג בתוך המועצה.
<מיכל חורין: אני רוצה לחזק.
<מיכל חורין: אני חושבת שדווקא התיאום הזה הוא זה שיבטיח שתכנית העבודה תהיה משהו שאפשר יהיה ליישם.
<מיכל חורין: זאת אומרת, זאת לא תהיה אות מתה.
<מיכל חורין: אני רוצה להבטיח את שיתוף הפעולה מול המשרדים, שלא יוטל על משרד משהו שמראש אין סיכוי שהוא יוכל לעמוד בו.
מנואל טרכטנברג: שוב, לשם כך יש ועדת שרים.
מנואל טרכטנברג: אני מוכן לשקול שבוועדת השרים ההחלטות יתקבלו שם ברוב מיוחס או בקונצנזוס או משהו כזה ואז לשר יש את היכולת אבל לא בפעילות השוטפת של המועצה.
<מיכל חורין: מדובר בתכנית שהיא רב שנתית.
<מיכל חורין: כלומר, זאת לא פעילות שוטפת.
מנואל טרכטנברג: אבל מי שמאשר, זאת ועדת השרים.
<מיכל חורין: נכון, אבל עדיין מדובר באיזושהי תכנית שהיא לא משהו שוטף של המועצה אלא משהו שנקבע אחת לשלוש עד חמש שנים.
מנואל טרכטנברג: לכן אני מזכיר את ועדת השרים.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שאולי צריך לשקול שלגבי הנקודה הזאת, שהיא קריטית, אני מסכים לכך, בוועדת השרים ההחלטות יתקבלו פה אחד או ברוב.
מנואל טרכטנברג: ועדת השרים היא זאת שמאשרת את התכנית הרב שנתית.
<טל נשרי אמתי: אם אפשר אולי להשלים עוד הצעה.
<טל נשרי אמתי: אולי לפני העברת התכנית לוועדת השרים, זה יועבר להערות המשרד הרלוונטי, אם זה נוגע למשרד ספציפי.
חיים ילין: זה הנוהל.
<טל נשרי אמתי: בעת גיבוש התכנית, כמו שאמרנו, הוא נציג בודד מתוך 15 שנמצאים כאן.
<טל נשרי אמתי: כאשר אנחנו מדברים על דיסציפלינה ספציפית, זה יותר מזה כי כמו שדיברנו על נציגויות, ואני מניחה שזה יעלה בהמשך, לפחות במשרד הבריאות יש כל מיני נציגים מקצועיים עם ראיות ופרספקטיבות שונות – סיעוד, בריאות הציבור – ובאמת בהקשרים שונים אבל לא בטוח שהנציג שיושב במועצה, גם אם הוא יהיה נציג מצוין, הוא יוכל לשקול כל דבר בפרספקטיבה הרחבה.
<טל נשרי אמתי: נכון שהגורמים המקצועיים במשרד, יהיה להם איזושהי שותפות ושוב, לא כדי לנטרל ולא כדי לטרפד.
אלי אלאלוף: בואו ננסה לקצר בהערות.
חיים ילין: יש לי הערה אחת כי אני סומך על מנו ועל כל הצוות שיעשו עבודה טובה.
חיים ילין: אני חושב שזה מבורך.
חיים ילין: אנחנו יכולים לשבת עד מחר אבל בסוף, אם לא יהיו מספיק מעונות יום או גני ילדים, לא יקרה כלום.
חיים ילין: בכל החוק הזה אין התייחסות בכלל לבינוי.