GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מוני מעתוק: להגדיר חמישה אחוזים לרשות מקומית כאשר יתכן – אני לא יודע נתונים – שבאותה רשות מקומית מספר האנשים עם מוגבלות הוא נמוך יותר, נראה לי קצת בעייתי.
<דן אורן: אדוני, הנקודה היא חשובה.
<דן אורן: לא לגבי ממונה כוח אדם, שזה לא משהו שנראה לנו קריטי לכאן או לכאן.
<דן אורן: העניין של המאה עבורנו הוא הגבול העליון מבחינת ההגנה על הפרטיות כי אנחנו חוששים ממצב שמעסיק שהוא בלחץ להראות שהוא עמד ביעד כי אחרת הוא צריך להיכנס לתכנית עבודה, יהיה לו פיתוי גדול, עם כל הכוונות הטובות, לעשות אחד ועוד אחד.
<דן אורן: זה משהו שככל שהמספר עולה, יותר קשה לו לעשות.
<דן אורן: הוא יקבל ציון מהביטוח הלאומי דרך הנציבות על רחוק מהיעד או שהוא הגיע ליעד או שהוא בכלל לא ביעד, ואם הוא קרוב ליעד.
<דן אורן: אם המספר הוא פחות ממאה, הסיכוי שהוא יוכל לעשות אחד ועוד אחד, ולכן זה משהו שאחרי הרבה ויתורים משרד המשפטים עומד עליו.
<עופר בן אליעזר: נמצא כאן נציג משרד החינוך שיוכל להבהיר את הנקודה, אם עובדי ההוראה ברשויות הם עובדים של הרשויות או שאנחנו במצב בו מדובר רק על ארבעים רשויות.
<אילן שי: עובדי ההוראה בבתי הספר הרשמיים היסודיים וחטיבות הביניים הם עובדים של משרד החינוך.
<אילן שי: לגבי עובדים של הרשויות המקומיות, המורים בחטיבה העליונה הם עובדי רשויות אבל יש רשויות שאת כל או את רוב בתי הספר שלהם העבירו לרשתות ואז בעצם אין מורים שהם עובדים של הרשות.
אלי אלאלוף: אתה יודע כמה רשויות העבירו?
<אילן שי: אני מכיר דוגמאות אבל אין לי נתונים מדעיים.
אלי אלאלוף: אתה יכול לבדוק?
<אילן שי: אני יכול לנסות לבדוק.
אלי אלאלוף: תנסה לבדוק תוך כדי הישיבה, בבקשה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו נטפלים לרשויות אבל אנחנו מדברים על תאגידים סטטוטוריים, על חברות ממשלתיות, ואלה כמויות גדולות מאוד של ארגונים שלא נכללים ברף של מאה עובדים.
אלי אלאלוף: אם אתם תמשיכו לשחק על המספר, החוק בכלל לא יעבור.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שהמספרים שבפניכם הם תוצאה של משא ומתן ארוך ומדויק עם כל הגופים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: אפשר להמשיך לדבר.
אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה חמישים שזה יותר טוב ממאה, אבל זה לא התקבל.
אלי אלאלוף: אני מציע שנחיה עם זה.
אלי אלאלוף: אנחנו בלאו הכי נעשה תחנות ביניים לבדיקה כי אנחנו מבינים שזה ידרוש כמה בדיקות לפני שנגיע למספר האבסולוטי.
אלי אלאלוף: אם אנחנו נראה בדיונים, שבטוח אני אעשה תוך שנה כדי לראות את המעקב אחרי ביצוע החוק, שזה לא הולך – נתקן.
אלי אלאלוף: מספר הטלפונים שקיבלתי וההודעות שאין סיכוי שאני אמצא מקצוע כזה, אין סיכוי שאני אעשה ככה, אבל תנו לחוק להתקדם.
אלי אלאלוף: זה נעשה אחרי מחשבה מאוד עמוקה ואף אחד מאתנו – אני יכול לדבר בשם כל חברי הכנסת שחתמו על הצעת החוק הזאת – לא מתכוון לשים את זה על המדף ולשכוח את זה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, קחו את זה בחשבון ותנו לחוק הזה להתקדם.
יואב קיש: אני מסכים במאה אחוזים עם מה שאתה אומר.
יואב קיש: אני חושב שאפשר אולי להוסיף סעיף שמדבר על כך שהחובה על העסקה של חמישה אחוזים חלה גם על ארגונים מתחת למאה אנשים אבל לא ייכנסו למערך המבחן והבקרה כפי שמופיע בחוק.
<דן אורן: זה משהו שאנחנו מתנגדים לו כי זה ייתן למעסיק את הפיתוי.
יואב קיש: אני נסוג מהצעתי.
<נתי ביאליסטוק כהן: אדוני, כשאתה מציג את זה כך, כמובן שאני מסיר כל התנגדות.
<נתי ביאליסטוק כהן: לעניין תפקידו של הממונה, חשבו לי פחות באיזה אגף בחברה הוא ישב ובלבד שיהיו איזה שהן הנחיות לגבי זה שהוא יהיה מספיק בכיר ועם מספיק סמכויות כדי למלא את תפקידו.
יואב קיש: זה מופיע בחוק.
<אבי ניסנקורן: האויב של הטוב הוא הטוב ביותר.
<אבי ניסנקורן: אנחנו חייבים להתקדם בחוק הזה.
<אבי ניסנקורן: אנחנו רוצים להעביר אותו לפני סוף המושב.
<אבי ניסנקורן: זאת הזדמנות היסטורית שאסור לנו לפספס אותה.
<נעה בן שבת: אתם רוצים להוסיף שזה עובד בכיר?
<נעה בן שבת: זה לא כתוב שם.
<עופר בן אליעזר: אני חושב שהחוק הוא חוק טוב, אבל אם רוצים שהוא יעבוד, הוא צריך להיות ישים.
<עופר בן אליעזר: יש כאן דברים בתוך החוק הזה שהם לא ישימים.
<עופר בן אליעזר: אני חוזר על דברי ידידי מוני.
<עופר בן אליעזר: לקבוע שתוך חמש שנים חמישה אחוזים יהיו מועסקים בעלי מוגבלויות, ואני חושב שזה נכון, זה מצב - - -
אלי אלאלוף: תן לי קרדיט.
אלי אלאלוף: אני רוצה להיות כאן כשזה יופעל תוך חמש שנים.
אלי אלאלוף: אני רוצה עכשיו.
<עופר בן אליעזר: אני גם בעד שזה יהיה עכשיו.
<עופר בן אליעזר: במקומות בהם הרשות לא יכולה לקלוט עובדים בגלל מוגבלויות - - -
אלי אלאלוף: הרשויות פתאום לא יודעות לקלוט עובדים רק כשהם באים עם מוגבלות?
<נעה בן שבת: צריך לומר כאן הבהרה חשובה.
<נעה בן שבת: החוק קובע יעד של ייצוג הולם, אבל מי שלא עומד ביעד, זה כשלעצמו לא מהווה עבירה.
<נעה בן שבת: זה רק מחייב הגשת תכנית לקידום תעסוקה של אנשים עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: לכן אנחנו רואים את זה באמת כיעד, כמשהו שצריך לשאוף אליו, כמשהו שצריך להגיע אליו.
<נעה בן שבת: זה לא שאם אתה לא מספיק להגיע ליעד, אז מיד נוחתת עליך הגיליוטינה או משהו כזה.
יגאל גואטה: כמה זמן יש לכך?
אלי אלאלוף: נגיע לסעיפים ונדבר.
<נעה בן שבת: (2) הממונה יקבל פניות העובדים והגוף הציבורי בנושא ייצוג הולם, ייזום פעולות להגברת המודעות לייצוג הולם והמידע לגביו, וליישומו בקרב הממונים והעובדים ובשיתוף הגורמים הנוגעים בדבר וייתן יעוץ והדרכה בדבר חובותיו של הגוף הציבורי לפי פרק זה.
<נעה בן שבת: (3) ממונה התעסוקה יהיה כפוף בעניינים הנוגעים למילוי תפקידו להנחיות מקצועיות.
<נעה בן שבת: כאן יש מחלוקת בין הנציבות ומשרד הכלכלה, האם אלה יהיו הנחיות מקצועיות של הנציבות או של משרד הכלכלה והתעשייה.
אלי אלאלוף: מה עמדת משרד המשפטים?
<דן אורן: זה יותר עניין של הנציבות ומשרד הכלכלה, מי מהם רוצה לקחת את זה.
<דן אורן: אני יודע שיש התנגדות של משרד הפנים להכפפת הממונים ברשויות המקומיות או לנציבות או למשרד הכלכלה.
<קריאה: אין התנגדות מקצועית.
<דפנה מאור: אנחנו היום מקיימים גם למגזר הפרטי הדרכות לממונים על העסקת אנשים עם מוגבלות.
<דפנה מאור: זה חלק מתהליך שאנחנו עושים.
<דפנה מאור: יש לנו את כל התורה ואת כל הפעילות ממילא.
יואב קיש: אם כן, לשם מה יש נציבות?
<דפנה מאור: הנציבות עוסקת בשוויון זכויות הכללי.
<דפנה מאור: אנחנו מתעסקים אך ורק בתחום התעסוקה.
<דפנה מאור: אנחנו לא מתערבים בדברים אחרים.
<ערן טמיר: אין לנו בעיה לקחת את זה, אבל התפקיד שלנו הוא תפקיד של אכיפה ורגולציה.
<ערן טמיר: לא אכפת לנו שמשרד הכלכלה, שמתעסק בזה ברמת התוכן המהותי של איך לשכנע מעסיקים, איך להסביר להם, איך לתת את ההתאמות, שאלה דברים שמשרד הכלכלה לא עושה.
<ערן טמיר: אם לא הם, אנחנו נעשה את זה בעצמנו.
<ערן טמיר: לא נשאיר את זה.
יואב קיש: אם הכול עובד וקורה טוב, אין בעיה, אז זה לא רלוונטי מי בודק.
יואב קיש: עכשיו יש בעיות, יש איזה ארגון גדול שלא מצליח לעמוד ביעד והוא צריך עכשיו גם לכתוב תכנית.
<דפנה מאור: מדובר בהנחיה.
<דפנה מאור: לא מדובר כאן כרגע בבקרה.
<אבי ניסנקורן: אני לא מבין איך משרד הכלכלה לא מוכן לקחת את הנושא של האכיפה.
יואב קיש: אם אתם לא באכיפה, לדעתי הנציבות חייבת להיות מעורבת.
יואב קיש: אם הכלכלה לא מעורב באכיפה אלא רק בהנחיות, אני חושב שהנציבות היא זאת שצריכה להיות אחראית על הממונה הזה והיא זאת שצריכה להיות בקשר ולראות מה קורה.
יואב קיש: הרי תפקידו של הממונה הזה, מעבר לחוקים ולהנחיות, לראות שעומדים ביעד.
<דפנה מאור: אדוני, יש כאן שני דברים שהם שונים.
<דפנה מאור: יש את ההנחיות המקצועיות של איך לפעול, מה לעשות, איך לפרסם מודעה שקשורה לאנשים עם מוגבלות, איך לראיין, איך לקיים הדרכות בתוך הארגון.
<דפנה מאור: אנחנו מדברים על הנחיות מקצועיות ולא על אכיפה.
<אבי ניסנקורן: אני לא מבין איך הנציבות מתנערת מחובה כזאת.
<אבי ניסנקורן: לשם כך קמה הנציבות.
<ערן טמיר: לא מתנערים.
<אבי ניסנקורן: הנציבות קמה כדי להיות הגורם המרכזי שמפקח על הנושא הזה.
<אבי ניסנקורן: לא יעלה על הדעת שהנציבות לא מעורבת בזה.
<ערן טמיר: הנושא הזה הוא לא נושא של פיקוח.
<ערן טמיר: הנושא הזה הוא נושא של הנחיה מקצועית.
<אבי ניסנקורן: הנחיה מקצועית מובילה אחר כך ליישום ולאכיפה.
<ערן טמיר: ודאי.
<אבי ניסנקורן: הנחיה מקצועית היא קריטית.
<אבי ניסנקורן: החוק עצמו הקים את הנציבות.
<אבי ניסנקורן: אני לא מבין, הנחיה מקצועית היא חלק מהתפקידים הבסיסיים.
<ערן טמיר: אדוני היושב ראש, שתי מלים כדי לתת את הרקע.
<ערן טמיר: אני לא מתנער מזה, להפך.
<ערן טמיר: אם רוצים שאנחנו נעשה את זה, נעשה את זה בשמחה אבל יש גם איזשהו הגיון בחלק הזה.
<ערן טמיר: המשרד הממונה על פרק התעסוקה בחוק שלנו הוא משרד הכלכלה.
<ערן טמיר: לשם כך הקימו במשרד הכלכלה את המטה לשילוב אנשים עם מוגבלות בשוק החופשי שדפנה עומדת בראשו.
<ערן טמיר: החלק המקצועי, ההדרכתי, לבוא ולעבוד יחד עם המעסיקים כדי לשכנע ולהסביר.
<ערן טמיר: במידה ויש צורך באכיפה, שם אנחנו נכנסים ונעשה את זה בשמחה.
<ערן טמיר: אם רוצים שאנחנו ניקח גם את החלק של ההנחיה המקצועית, אנחנו ניקח את זה אבל יש הגיון בחלוקה הזאת ולא תמיד נכו שהרגולטור יהיה זה שילווה ויתמוך את החייב.
איציק שמולי: אולי אפשר להטיל את האחריות בחוק על הנציבות אבל לקבוע שיש איזשהו ייעוץ וסמכות עם משרד הכלכלה.
<דן אורן: את זה הם יעשו ממילא.
איציק שמולי: אין ממילא.
<דפנה מאור: אני חושבת שזה לחטוא קצת לאמת המקצועית.
<דפנה מאור: אנחנו עם הרבה מאוד ניסיון.
<דפנה מאור: אני חושבת שיושב ראש ההסתדרות יודע.
<דפנה מאור: אנחנו עובדים מאוד קשה עם מעסיקים על מנת לתת להם את המידע ולהנחות אותם וללוות אותם ביישום צו ההרחבה במגזר הפרטי.
<דפנה מאור: אנחנו בהחלט יכולים לעשות את זה במגזר הציבורי.
<דפנה מאור: אנחנו לא עוסקים באכיפה.
יגאל גואטה: מה הבעיה שההנחיות יינתנו על ידי משרד הכלכלה?
<נתי ביאליסטוק כהן: אני חושב שהמילה שצורמת לי בסעיף הזה היא הכפיפות.
<נתי ביאליסטוק כהן: זאת אומרת, יש כאן איזושהי בעיה של משטר תאגידי נפרד לחלק מהארגונים האלה והמילה כפיפות קצת בעייתית.
<נתי ביאליסטוק כהן: לנציבות ממילא יש את סמכויות האכיפה, גם אם זה לא ייכתב כאן.
<נתי ביאליסטוק כהן: אם אפשר לכתוב משהו בהתאם או בכפוף להנחיות או משהו כזה של משרד הכלכלה, כולם יחיו עם זה בשלום.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני חוזר שוב למה שאמרתי קודם.
<נתי ביאליסטוק כהן: הממונה הזה צריך להיות מספיק בכיר ומספיק איתן בחברה כדי שהוא גם יוכל לתפקד.
<אבי ניסנקורן: אני מנסה להבין.
<אבי ניסנקורן: כשמדברים על הנחיות מקצועיות, איזה אופי של הנחיות מקצועיות?
<אבי ניסנקורן: תנו לי דוגמה של הנחיה מקצועית.
<דפנה מאור: בהדרכות שאנחנו עושים לאחראים על תעסוקת אנשים עם מוגבלות, אנחנו מדברים על שלל דברים החל מאיך מגייסים אנשים עם מוגבלות, איזה התאמות צריך עבור אנשים עם מוגבלות גם בהליך המיון, גם בהליך הגיוס, גם בתהליך הקליטה לעבודה.
<דפנה מאור: הנחיות וליווי לרבות הדרכות לדרגי הביניים ולמנהלים הישירים.
<דפנה מאור: יש כאן הרבה מאוד עבודה שנעשית ממש בהיבט המקצועי של כניסה לעבודה, ליווי בתהליך העבודה וחלילה גם אם צריך להגיע להחלטות קשות לגבי התאמתם של אנשים עם מוגבלות.
<דפנה מאור: זה רצף פעולות שהוא קשור גם לעובדה שאנחנו מפעילים מרכזי תמיכה למעסיקים שמלווים את המעסיקים בכל התהליך כולו.
<דפנה מאור: לא חשוב אם אלה מאה עובדים, שלושים עובדים או אלף עובדים.
<דפנה מאור: לכן אני חושבת שיש כאן היבט מקצועי שפשוט חבל שירד לטמיון.
<דפנה מאור: הוא כבר קיים.
<אבי ניסנקורן: אני מבקש גם אחרי התייעצות עם ארגון העובדים.
<נעה בן שבת: ההנחיות המקצועיות יינתנו התייעצות עם ארגון העובדים?
<אבי ניסנקורן: אני חייב להגיד ולדבר בפתיחות.
<אבי ניסנקורן: לי בעבר הייתה מחלוקת עם משרד הכלכלה, מחלוקת לגיטימית, כאשר משרד הכלכלה חשב שצריך להקל עם המעסיקים ולאפשר רף נמוך מאוד של נכות שנכנסת לחובת ייצוג הולם, ואני חשבתי שצריך רף הרבה יותר גבוה כי אחרת אנחנו לא מקיימים את החובה המהותית שלנו כי אנחנו קולטים אנשים שבעצם יכולים להיקלט גם בלי החוק הזה בקליטה להעסקה ישירה.
<אבי ניסנקורן: הייתה לנו מחלוקת שלא נפתרה.
<אבי ניסנקורן: לי הייתה גישה אחת ולמשרד הכלכלה הייתה גישה אחרת.
<אבי ניסנקורן: אני חושש מאוד.
<אבי ניסנקורן: אמרת אות ריקה.
<אבי ניסנקורן: אם אנחנו בסופו של דבר בחוק הזה ניצור מצב שדרך הנחיות מקצועיות אנחנו מקלים על המעסיקים ומאפשרים להם בעצם לקלוט אנשים שיכולים להיכנס גם ככה, אנחנו מפספסים את החוק.
<אבי ניסנקורן: זאת מחלוקת שעמדה.
<אבי ניסנקורן: אנחנו מלווים אותה כבר כמה חודשים.
<אבי ניסנקורן: זאת מחלוקת שעמדה מולי, מול נציבות שירות המדינה.
<אבי ניסנקורן: אני רציתי ארבעים אחוזים ומעלה, הם רצו עשרים אחוזים כרף מינימלי.
יואב קיש: גם בחוק זה קררה.
<אבי ניסנקורן: אני מאוד חושש.
<אבי ניסנקורן: משרד הכלכלה, יש לו פנים לכאן ולכאן ולכן אמרתי שאני לא מצליח לבין את הנציבות כאן, שזה התפקיד העיקרי שלה והבלעדי שלה שהיא רואה מול עיניה את הנכה.
<אבי ניסנקורן: אם רוצים להעביר את הסמכות למשרד הכלכלה, ואני לא מצליח להבין את זה עד הסוף, צריך במידה כזאת שההנחיות המקצועיות יהיו לאחר התייעצות עם ארגון העובדים הגדול במדינה.
<אבי ניסנקורן: לפחות שיהיה לי שם איזשהו SAY.
<דפנה מאור: עם כל הכבוד, אנחנו פקידי ממשלה וגם אם יש לנו חילוקי דעות, ברגע שיש חוק אנחנו חייבים להתיישר לפי החוק.
<דפנה מאור: אני לא מחליטה שום דבר אחר.
יואב קיש: הם לא יכולים לשנות את ההגדרות.
אלי אלאלוף: ברגע שנעשה הפסקה, נעשה גם את ההתייעצות ונחזור לסעיף הזה.
<נעה בן שבת: אתם רוצים לומר משהו אחר במקום יהיה כפוף, אולי יקבל הנחיות מקצועיות.
<אבי ניסנקורן: יפעל לפי הנחיות.
<נעה בן שבת: (1) בלי לגרוע מהוראות לפי סעיף 9(ג)ׁ(2), נמצא כאמור בסעיף 9ב כי מעסיק ציבורי גדול אינו עומד ביעד הייצוג, יפרסם המעסיק הציבורי הגדול – אנחנו מציעים, במקום להגיש את זה לשר, משרד הפנים מתנגד להגשה לשר, לומר - לא יאוחר מ-1 בספטמבר אחת לשנתיים – זאת הייתה גם בקשה של משרד המשפטים, לרווח את מועדי הבדיקה - החל משנת – כאן יש שאלה החל מאיזו שנה אנחנו מתחילים להפעיל - באתר האינטרנט שלו.
יואב קיש: למה אחת לשנתיים?
יואב קיש: למה לא כל שנה?
יואב קיש: ראיתי את התכתובות אבל עדיין לא השתכנעתי למה אי אפשר לעשות את זה כל שנה.
<נעה בן שבת: אולי משרד המשפטים יוכל להסביר את עמדתו בנושא הזה.
<דן אורן: אחרי שעברנו הליך שלם כפי שתיארתי בקשר לכל המנגנון הזה, יש שני תנאים שאנחנו עומדים עליהם כדי להקשות על מעסיק שעושה אחד ועוד אחד, ואני חלילה לא בא בביקורת כלפי מעסיקים.
<דן אורן: צריך להבין שמעסיק שלא עומד ביעד, הוא צריך להיכנס לתכנית עבודה.
<דן אורן: זאת לא בעיה כשלעצמה לא להיכנס ליעד אבל הוא צריך להיכנס לתכנית עבודה.
<דן אורן: זה אומר שיש לו תמריץ מאוד גדול להראות שהוא עומד ביעד.
<דן אורן: כאשר הוא מקבל את הנתון הזה שנראה לאחר מכן, הוא מקבל מאתר הנציבות נתון שהוא עומד ביעד של הייצוג העולם או לא עומד, אם הוא רחוק מהיעד או לא, הוא יודע שהיעד הזה הוא חמישה אחוזים.
<דן אורן: אם כל הסיפור הזה עובד בתדירות גבוהה של שנה, הסיכון שהוא יעשה אחד ועוד אחד ויעלה על אנשים, וצריך להבין, וזה קצת בניגוד לחלק מהדברים שנאמרו כאן - - -
אלי אלאלוף: אתה זוכר מה הייתה השאלה שלנו?
<קריאה: אתה מביא אותנו לבלבול מוחלט.
יגאל גואטה: אנחנו שאלנו למה שנתיים ולא שנה.
<קריאה: בסוף בסוף אחרי שהוא מסיים, אף פעם אני לא מבין מה הוא אומר.
<דן אורן: אני מאוד מצטער שלא מבינים אותי.
<דן אורן: אני די מנוסה בהצגת העמדות שלנו במשך 23 שנים בכנסת ואף פעם לא נתקלתי בהערה כזאת.
יואב קיש: אתה אומר שהעלינו את המספר למאה והעברנו לשנתיים.
יואב קיש: אלה שני דברים שבסוף פוגעים בחוק.
יואב קיש: אתה הלכת בצד אחד כביכול לשמור על הפרטיות אבל ברגע שאתה עוסק במעל מאה אנשים, אין שום בעיה של פרטיות ועכשיו אתה עושה את זה פעם בשנתיים.
<דן אורן: אני לא חשוד בלשון המעטה.
יואב קיש: אבל מה לעשות, אתם פוגעים בחוק בגישת משרד המשפטים.
יואב קיש: שני הדברים האלה פוגעים מאוד בחוק.
<דן אורן: אני הבהרתי שיש גם זכות לשוויון אבל יש גם זכות לפרטיות ושני הדברים האלה הם זכויות יסוד.
<דן אורן: צריך לעשות איזונים ביניהם ואנחנו עומדים על כך.
יואב קיש: הבנתי את זה עם המאה אנשים ואני אומר לך שעל השנתיים אתם הלכתם רחוק מדי.
יואב קיש: אנחנו רוצים שהחוק הזה כן יהיה במודעות של המעסיק.
יואב קיש: אני לא רוצה שהמעסיק יהיה מנותק מהחוק הזה.
יואב קיש: אתה אומר פעם בשנתיים – הוא לא יתעסק בזה.
<דן אורן: לדעתנו זה מספיק.
<דן אורן: יש לי מנדט.
יואב קיש: אני בכל אופן אשים הסתייגות ואנחנו נצביע על זה במליאה.
אלי אלאלוף: יש חקיקה אחרת חוץ מאשר השולחן הזה?
אלי אלאלוף: אני לא מבין, מה זה המנדט הזה.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים בעמדות מסוימות חושב שהוא בורא עולם.
<דן אורן: בשאלות משפטיות.
אלי אלאלוף: אם אין התנגדות של חברי הכנסת, אני בעד אחת לשנה.
יואב קיש: גם אני בעד.
<דן אורן: אני מבקש לשמור על זכות ההתנגדות.
אלי אלאלוף: רשמנו את ההתנגדות שלך.
אלי אלאלוף: היא ארוכה.
<נעה בן שבת: הוא מדבר על הסתייגות משרד המשפטים.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים יגיש הסתייגות.
<דן אורן: זאת אותה עמדה שנאבקה על העברת החוק למרות כל הקשיים וצריך להזכיר את זה.
אלי אלאלוף: הזכרנו.
איציק שמולי: הלכנו כאן כל כך רחוק, כברת דרך ארוכה ואנחנו כבר חוטפים ביקורת מהארגונים שמייצגים אנשים עם מוגבלות בגלל שהלכנו כברת דרך ארוכה גם במנגנון דיווח, גם בעניין של מאה העובדים, חוטפים ביקורת.
<נעה בן שבת: באיזה שנה מתחיל לפעול התהליך?
<נעה בן שבת: אולי נחזור לשאלה הזאת בסוף החקיקה.
<דן אורן: זה מפעל חיים שלי.
אלי אלאלוף: לגבי מועדי התחלת החוק, נדון בסוף.
<נעה בן שבת: יגיש לא יאוחר מ-1 בספטמבר בכל שנה החל משנה – אותה נקבע בהמשך – באתר האינטרנט שלו תכנית דו שנתית לקידום העסקת עובדים עם מוגבלות משמעותית שאישרה הנהלת המעסיק הציבורי הגדול, ובה כלל אלה לעניין משרות פנויות ולגבי משרות שיתפנו בשנתיים הקרובות:
<דן אורן: אם זה כל שנה, גם כאן זה צריך להיות כך.
<עופר בן אליעזר: מה זה לגבי משרות שיתפנו בשנתיים הקרובות?
<נעה בן שבת: הכוונה היא לא קליטה של עובדים חדשים אלא על משרות שמתפנות.
<נעה בן שבת: עובד שפרש, תקנים חדשים, משרות חדשות.
<עופר בן אליעזר: אנחנו אמורים להגיש צפי של שנתיים קדימה מה הולך להיות?
<אבי ניסנקורן: אתה הרי גם מתכנן תקציב באופן שנתי.
<אבי ניסנקורן: עם כל הכבוד, תקציב לא מחושב דו שנתי.
<אבי ניסנקורן: אתה כל שנה יודע.
<אבי ניסנקורן: יש לך תקציב, אתה יודע מי פורש, מי לא פורש, מה תקציב כוח האדם שלך.
<רונן גיל: יש כאן שלוש פעמים של שינוי משנתיים לשנה.
<נעה בן שבת: אני אתקן.
<גיא שמחי: אני רוצה להתייחס גם לניסיון שלנו, של ההסתדרות, בתהליך הזה.
<גיא שמחי: אנחנו כבר כמעט שנתיים נמצאים בו.
<גיא שמחי: אני חושב שמאוד חשוב שיהיה מעקב חד שנתי.
<גיא שמחי: לגבי הבקשה של אבי.
<גיא שמחי: אני חושב שהשילוב בין ארגון העובדים לבין משרד הכלכלה - - -
<אבי ניסנקורן: אמרנו שנדבר על זה בהפסקה.
<נעה בן שבת: הוראות בדבר מתן עדיפות למועמדים שמתקיים בהם האמור בהגדרה "עובדים עם מוגבלות משמעותית" (בסעיף זה – מועמדים עם מוגבלות משמעותית), בקבלה בעבודה ובקידום בעבודה, כאשר הם בעלי כישורים דומים לכישוריהם של מועמדים אחרים, לעניין משרה או קבוצת משרות או לעניין דרגה או קבוצת דרגות שיפורטו בהוראות, ולתקופה שתיקבע בהן.
<נעה בן שבת: ייעוד משרות במגוון משרות ודרגות אשר יועסקו בהן, ככל האפשר, רק מועמדים עם מוגבלות משמעותית תוך פירוט היקפן בכלל המשרות שצפויות להתפנות ופירוט סוג המשרות שייועדו כאמור.
<נעה בן שבת: הוראות בדבר פנייה לאיתור מועמדים לרשימת גורמים שעיסוקם שילוב מועמדים עם מוגבלות משמעותית שתפרסם הנציבות באתר האינטרנט שלה.
<נעה בן שבת: הוראות בדבר תיעוד יישום הוראות פסקאות משנה (א) עד (ג), ובכלל זה תיעוד הנימוקים לעניין בחירת מועמדים למשרות פנויות.
<נעה בן שבת: (2) תכנית לפי סעיף קטן זה תוכן בהתחשב בלקחים מתכניות קודמות ובסיבות אפשרויות לאי עמידה בדרישות לפי סעיף קטן (ב) בשנה הקודמת.
<נעה בן שבת: (3) שר הכלכלה והתעשייה רשאי לקבוע הוראות לעניין תכנית לקידום העסקת עובדים עם מוגבלות משמעותית כאמור בפסקה (2), תוכנה, צורתה ופרטיה.
<מוני מעתוק: אנחנו מבקשים שכל תכנית שתיקבע כאן, תהיה בתיאום עם משרד הפנים לגבי הרשויות המקומיות.
<מוני מעתוק: לפחות בהתייעצות.
<נעה בן שבת: אבל למה אתם לא יכולים לתת את זה כהוראה שלכם?
<נעה בן שבת: למה צריך להכניס את זה בחקיקה שנוגעת לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות?
<נעה בן שבת: אתם תנחו את הרשויות המקומיות להגיש את התכנית הזאת בתיאום אתכם.
<מוני מעתוק: יש כאן סעיף שאומר ששר הכלכלה רשאי לקבוע הוראות.
<מוני מעתוק: ככל שהוא יקבע הוראות לגבי תכניות.
<נעה בן שבת: התקנות האלה כבר עכשיו לפי סעיף 17 לחוק, צריכות להיות בהתייעצות עם הנציבות ועם ארגונים שעוסקים בקידום זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות ובאישור הוועדה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, כבר עכשיו יש לנו עוד שלושה גורמים בנוסף לשר ואתה רוצה שזה יהיה גם בהתייעצות עם משרד הפנים.
<מוני מעתוק: כאשר מדובר ברשויות מקומיות, מי שמבין ברשויות מקומיות ויכול לבדוק דברים שהם לא רלוונטיים או שצריך לתקן אותם או לכתוב אותם אחרת, זה שר הפנים.
<מוני מעתוק: יש 257 רשויות.
<מוני מעתוק: זה קומץ קטן של גופים שצריך להתייעץ ולראות שההנחיות הן רלוונטיות ומתאימות לאופן הטיפול.
<אבי ניסנקורן: למרות שאין לזה גבול כי החברות הממשלתיות הן תחת משרד ראש הממשלה, קופות החולים תחת משרד הבריאות.
<מוני מעתוק: אני לא יודע מה הם יאמרו.
<אבי ניסנקורן: לכן אין לזה גבול.
אלי אלאלוף: אם זה בא באישור הוועדה, זה אומר שיש נוכחות של כולם.
אלי אלאלוף: לדעתי אין צורך בסרבול נוסף.
<קריאה: אם באמת זה קורה בתיאום מלא.
אלי אלאלוף: בסוף יש אישור בוועדה וכאן יש נציגות של כולם.
אלי אלאלוף: תבואו לכאן ותקבלו את הייצוג.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני פוחד לעורר שוב את שד הפרטיות, אבל השאלה שלי היא האם בתכנית או בדיווח יהיה גם מקום שבו יצוינו התפלגות של סוגי מגבלות, תפקידים שאנשים שובצו בהם, דרגה וכולי.
<אבי ניסנקורן: זה צריך לתת אחר כך לחיים לעשות את שלהם ולפקידות המקצועית לעשות את שלה.
<אבי ניסנקורן: זה לא מקום לחקיקה.
<נתי ביאליסטוק כהן: הפחד שלי שבסופו של דבר נמצא סוגים של גטאות או שנמצא סוגים של מוגבלויות שלא נקלטות.
<נתי ביאליסטוק כהן: צריך לדעת לטפל בזה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אם לא נדע את זה, לא נדע לשים דגשים בנושאים האלה.
אלי אלאלוף: אני בדרך כלל קצת יותר אופטימי מתיאור כפי שאתה נותן אותו.
<נעה בן שבת: (ה) הוראות סעיף זה יחולו על משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר ואגודת מגן דוד אדום – כאן מוצע להוסיף, ובלבד שמעסיק ציבורי גדול - בשינוים אלה:
<נעה בן שבת: אנחנו לא יודעים אם במגן דוד אדום יש יותר ממאה עובדים או פחות.
<אבי ניסנקורן: במגן דוד אדום יש כמעט אלף עובדים.
<נעה בן שבת: אם כן, נוריד את ההערה הזאת.
<נעה בן שבת: במניין כלל העובדים לא יובא בחשבון שוטר, סוהר או עובד בתפקיד מבצעי.
<נעה בן שבת: לעניין משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר – בתוספת הרביעית, בסופה יקראו: "(7) משרד הביטחון, מס הכנסה, משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר גורם שהוסמך לאשר נכות לפי כל דין אישר לגביו בכתב שדרגת נכותו היא עשרים אחוזים לפחות או שרופא של המשטרה או של שירות בתי הסוהר, לפי העניין, חיווה דעתו שמצבו הרפואי עולה כדי דרגת נכות שעשויה להגיע לכדי עשרים אחוזים, וועדה רפואית לפי סעיף 20 לפקודת המשטרה (נוסח חדש), התשל"א-1971, או לפי סעיף 87 לפקודת בתי הסוהר (נוסח חדש), התשל"ב-1971, שחררה אותו מחמת מוגבלותו משירות מבצעי או משירות בתפקיד מבצעי בכוח הייעודי לתפקיד אחר במשטרה או בשירות בתי הסוהר לפי העניין".
<נעה בן שבת: הסעיף הזה, יש בו עוד ריכוך נוסף בהמשך לבקשות הרבות שהגיעו משירות בתי הסוהר ומהמשטרה, מהמשרד לביטחון פנים.
יואב קיש: למה הורדתם את הרשות הארצית לכבאות והצלה מהסעיף?
<נעה בן שבת: כבאות והצלה נכללים בשירות המדינה ולכן יהיו הוראות מתאימות בסעיף 15(א).
<נעה בן שבת: גם לגבי מעין ועדה סטטוטורית כמו הוועדה שקיימת לגבי המשטרה ושירות בתי הסוהר.
<נעה בן שבת: יש כאן ריכוך נוסף והוא שיהיה רופא שאמנם הוא לא מוסמך לקבוע אחוזי נכות, ואין כאן הסמכה שלו לקבוע אחוזי נכות, אבל הוא יכול לחוות את דעתו שהמצב רפואי הוא מצב שהיה מקביל לעלות לעשרים אחוזי נכות ואז, גם אם הוא יצטרף לנושא של ועדה ששחררה מחמת מוגבלות וזה לא שיקום מקצועי, כפי שדרשנו לגבי עשרים אחוזים בתוספת הרביעית, גם אז הוא יוכל להיחשב כאדם עם מוגבלות משמעותית.
<נעה בן שבת: זה נוגע לבקשות חוזרות ונשנות של המשטרה, שירות בתי הסוהר והמשרד לביטחון פנים בדבר הצורך למנוע דלת מסתובבת.
<נעה בן שבת: הם קולטים אנשים שלהם, אנשים רבים נפצעים בשירות וכן הלאה.
יגאל גואטה: אני רוצה לחזור מעט אחורה לגבי הנושא של הוראות שר הכלכלה.
יגאל גואטה: אדוני היושב ראש יודע שברגע שמגיעים לוועדה, ברגע שהדברים הם כתובים, תמיד חובת ההוכחה היא על מי שרוצה לשנות.
יגאל גואטה: זה המצב הקיים וזה הרבה יותר קשה.
יגאל גואטה: לכן, במקום שנגיע לכאן ויתחילו כל פעם ויכוחים ועניינים, מה הבעיה שדקה לפני כן ישבו ויתאמו עם שר הפנים?
יגאל גואטה: איפה הבעיה?
אלי אלאלוף: זה רק סרבול נוסף.
יגאל גואטה: לא סרבול.
יגאל גואטה: מה הבעיה להגיש את הדברים לפני שמגיעים לוועדה לשר הפנים?
אלי אלאלוף: לשם מה יש ועדה?
אלי אלאלוף: זה בא לאישור הוועדה בהשתתפות נציגי כל המשרדים.
יגאל גואטה: אתה רואה איך זה מגיע.
יגאל גואטה: זה כבר מגיע מוכן במידה מסוימת, שמונים אחוזים מבושלים.
אלי אלאלוף: רוב הדברים נתקעים במשרד זה או אחר וזה לא מגיע ואז שום דבר לא זז.
אלי אלאלוף: כשזה מגיע לוועדה, כולם מתכנסים.
יגאל גואטה: צריך למצוא את האיזון באמצע.
אלי אלאלוף: תמצא.
אלי אלאלוף: לשם כך יש ועדה שלקחה על עצמה לעשות את ההתכנסות.
אלי אלאלוף: תאמין לי, כשכל יושב ראש ישמע שתלוי בו גיוס עובד זה או אחר, הוא יעשה את זה מהר מאוד כיושב ראש ועדה.
אלי אלאלוף: אתה יודע שיש דברים עליהם אני נלחם, אבל לא כאן.
אלי אלאלוף: בנקודה הזאת, נראה לי שזה סרבול נוסף.
יגאל גואטה: ואם הם יצטרכו להבהיר את עמדתם בפני הוועדה?
איציק שמולי: הם יכולים לבוא לוועדה והם באים.
יגאל גואטה: לפני הוועדה.
אלי אלאלוף: יעבירו הערות.
אלי אלאלוף: הם מקבלים את סדר היום ואת החומר לפני הישיבה.
אלי אלאלוף: ישלחו תגובה.
אלי אלאלוף: נתייחס לזה גם בוועדה.
אלי אלאלוף: בסוף זה בא לוועדה.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שיש מקום לכך.
אלי אלאלוף: כל מהלך יבואו שני משרדים ויתחילו לריב?
יגאל גואטה: המהלך הוא משרד הכלכלה.
יגאל גואטה: זה לא אישור של משרד הפנים.
אלי אלאלוף: כל פעם כשאני אומר באישור השר, אני יודע שזה לא טוב.
אלי אלאלוף: כמה שפחות.
אלי אלאלוף: מי שיש לו את הניסיון, יודע.
אלי אלאלוף: פחות שולחן, יותר טוב.
<נעה בן שבת: הבהרה לגבי טור א' שמופיע כאן בתוספת הרביעית.
<נעה בן שבת: נכללים כאן גם משרד הביטחון ומס הכנסה, וצריך להוסיף את המוסד לביטוח לאומי כי הם גורמים שיכולים לאשר את עשרים אחוזי נכות לפחות ולכן הם יכולים למסור נתון.
<נעה בן שבת: בנוסף לכך, המשטרה ושירות בתי הסוהר כמי שגם יכולים לקבוע את חוות הדעת הרפואית, להביא את חוות הדעת הרפואית וגם לתת התייחסות לנושא השחרור מהשירות המבצעי.
<נעה בן שבת: צריך להוסיף כאן גם את המוסד לביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: הערה לגבי לוחמי אש.
אלי אלאלוף: כגוף שהיום הוא חלק ממערכת הביטחון, לדעתי, היה רצוי לציין אותם ולהגיד שהם שם.
יואב קיש: הם היו שם.
יואב קיש: מחקו אותם.
אלי אלאלוף: אני רוצה שהם ירגישו שהם חלק מהחוק.
<נעה בן שבת: אנחנו לא יכולים לכתוב את החקיקה כך בתוך הפניות.
<נעה בן שבת: זה לא פנתיאון.
<נעה בן שבת: זה לא שכל הגורמים החשובים מוזכרים כאן ומי שלא נמצא כאן, הוא בחוץ.
<נעה בן שבת: הם יחד עם גורמים חשובים אחרים שנמצאים בשירות המדינה, גם עם יחידות ביטחוניות חשובות וגם עם גורמים אחרים שנזכרים שם בחלק של נציבות שירות המדינה.
<נעה בן שבת: אין טעם שאני אזכיר אותם כאן כשהמקום שלהם הוא בחוק אחר.
<נעה בן שבת: אפשר להזכיר אותם אולי שם, אם רוצים לתת להם סעיף נפרד, לכבאות והצלה.
<נעה בן שבת: זה אפשר לעשות.
<נעה בן שבת: אם אפשר, נעשה זאת בחוק האחר, בחוק שירות המדינה (מינויים).
<נעה בן שבת: שם נזכיר אותם כדי לתת להם את הכבוד הראוי.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים מסכים.
<נעה בן שבת: דן סייע לי רבות להגיע להסכמות
אלי אלאלוף: במחשבה שנייה, אני מבקש ממך סליחה על ההערה שלי.
<דן אורן: תודה רבה.