GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמרית גיטלין שקד: נודע לחבר המועצה שהוא עלול להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיף קטן (א), יודיע כל כך ליושב ראש המועצה או לסגנו, ימסור לו את המידע הנוגע לעניין, ולא יטפל בנושא האמור.
<שמרית גיטלין שקד: לעניין זה "טיפול" – לרבות קבלת החלטה, העלאת נושא לדיון, נוכחות בדיון, השתתפות בדיון או בהצבעה, או עיסוק בנושא מחוץ לדיון במסגרת עבודת המועצה.
<שמרית גיטלין שקד: 14.
<שמרית גיטלין שקד: תוקף פעולות קיום המועצה, סמכויותיה, תוקף החלטותיה ופעולותיה לא ייפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר מחבריה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו.
<שמרית גיטלין שקד: 15.
<שמרית גיטלין שקד: סדרי עבודה יושב ראש המועצה או סגנו יכנסו את המועצה לפחות שש פעמים בשנה קלנדרית.
<שמרית גיטלין שקד: המניין החוקי בישיבות המועצה הוא אחד עשר חברים, ובהם יושב אש המועצה או סגנו, וכן שלושה חברים שהם נציגי משרדי ממשלה שונים.
<שמרית גיטלין שקד: החלטות המועצה יתקבלו ברוב קולות של חברי המועצה המשתתפים בהצבעה, ובהם שלושה חברים שהם נציגי משרדי ממשלה שונים, ובמקרה של קולות שקולים יהיה ליושב ראש המועצה, ובהיעדרו – לסגנו, קול נוסף.
<שמרית גיטלין שקד: המועצה תפרסם לציבור את סדר היום הצפוי של ישיבות המועצה ותפרסם לאחר הישיבות את ההחלטות שנתקבלו בה.
<שמרית גיטלין שקד: המועצה תקבע את סדרי עבודתה, ככל שלא נקבעו בחוק זה.
<מיכל חורין: אנחנו מתנגדים לקביעה של מספר המפגשים בשנה, בסעיף קטן (א).
<רבקה לזובסקי: כמה אתם מציעים?
<מיכל חורין: אנחנו מציעים שזה לא ייקבע בחקיקה.
<מיכל חורין: המועצה תיפגש כשהיא תחליט להיפגש.
<רויטל לן כהן: באמת רק אתם יכולים להציע רעיון כזה.
<מיכל חורין: אנחנו לא רוצים לקבוע בחקיקה את סדרי העבודה של המועצה.
<רויטל לן כהן: צריך להיות איזשהו מינימום שהמחוקק אומר שזה המינימום הנכון.
<רבקה לזובסקי: אחרת זה מתמסמס.
אלי אלאלוף: למה אתם לא רוצים?
<מיכל חורין: כי אנחנו חושבים שלא נכון לכרסם בשיקול הדעת של מי שיושב במועצה.
אלי אלאלוף: נמצא כאן נציג משרד המשפטים?
אלי אלאלוף: יש התנגדות לקבוע מספר פגישות?
אלי אלאלוף: אם כן, אנחנו קובעים.
מנואל טרכטנברג: אבל אני חושב ששמונה זה יותר מדי.
אלי אלאלוף: אני מוכן להוריד לארבע.
<רויטל לן כהן: אדוני, הם לא ישבו.
<מיכל חורין: אם יש נושאים חשובים, תיקבע פגישה.
<רויטל לן כהן: אם הם היו חשובים, לא היה צריך להקים את המועצה אלא הייתם דנים בזה עד היום.
<רויטל לן כהן: עובדה היא שעד שלא היה חוק, משרד החינוך לא לוקח אחריות על כך.
<מיכל חורין: זאת אמירה לא נכונה.
<רויטל לן כהן: זאת אמירה מאוד נכונה.
אלי אלאלוף: לפחות ארבע פגישות בשנה.
<מיכל חורין: תודה אדוני.
<שמרית גיטלין שקד: 16.
<שמרית גיטלין שקד: גמול והחזר הוצאות לחברי המועצה חבר המועצה, למעט סגן יושב ראש המועצה, לא יהיה זכאי לגמול בעד חברותו במועצה אך יהיה זכאי לקבל החזר הוצאות סבירות שהוציא לצורך השתתפותו בישיבות המועצה, ובלבד שאינו זכאי לקבל החזר הוצאות אלו ממקור אחר.
<שמרית גיטלין שקד: חבר המועצה שהוא עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב או עובד באותו גוף שהוא מייצג במועצה, לא יהיה זכאי להחזר הוצאות כאמור בסעיף קטן (א).
<שמרית גיטלין שקד: סגן יושב ראש המועצה, יהיה זכאי לקבל שכר, לפי הוראות שיורו השר ושר האוצר.
<שמרית גיטלין שקד: בסעיף זה, "עובד מדינה" ו"עובד גוף מתוקצב" – כהגדרתם בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985.
<שמרית גיטלין שקד: לגבי סעיף שקראנו קודם, 15(ה), אני רוצה להוסיף: המועצה תקבע את סדרי עבודתה ככל שנקבעו לפי חוק זה.
<שמרית גיטלין שקד: כלומר, זה יכול להיות שהם נקבעו או בחוק הזה או בתקנות.
אלי אלאלוף: לגבי הסגן שמקבל שכר, ובתנאי שלא יהיה תפקיד של מנכ"ל שמקבל שכר.
אלי אלאלוף: אמרנו שתפקידו של סגן יושב ראש המועצה הוא כמעט התפקיד המעשי המרכזי שלו.
אלי אלאלוף: אין מנכ"ל.
אלי אלאלוף: לא ניתן גם סגן יושב ראש וגם מנכ"ל.
אלי אלאלוף: זה תפקיד אחד מרכזי.
מנואל טרכטנברג: איפה אתה רוצה להגיד את זה?
אלי אלאלוף: להוסיף היכן שהוא.
אלי אלאלוף: מותר לו לקבל שכר ונוסיף בתנאי שלא יהיה מנכ"ל שיקבל שכר.
מנואל טרכטנברג: זה במסגרת משרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: למה אתה רוצה לכבול את זה?
אלי אלאלוף: אני לא חושב שסגן צריך לקבל שכר.
מנואל טרכטנברג: זה פול טיים ג'וב.
אלי אלאלוף: במקום מנכ"ל.
מנואל טרכטנברג: אבל מנכ"ל זה משהו אחר.
מנואל טרכטנברג: יש את מי שמנהל את האופרציה בפן הטכני ויש את הפן התכני.
מנואל טרכטנברג: המנכ"ל, ממילא לא יהיה תואר מנכ"ל כי במשרד החינוך יש מנכ"ל אחד.
אלי אלאלוף: בסדר, אז לא יהיה מנכ"ל.
אלי אלאלוף: אני מציין שלא יהיה תפקיד מרכזי אחר במערכת.
מנואל טרכטנברג: למה לקבוע את זה בחוק?
אלי אלאלוף: אתה רוצה להגביל את זה.
אלי אלאלוף: תפקידו המרכזי יהיה למנכל את המערכת.
מנואל טרכטנברג: ואם יש מזכיר של הוועדה?
אלי אלאלוף: אני לא חושב שבתפקיד שיועד לנו ילכו שתי משכורות כבדות על זה.
מנואל טרכטנברג: מה זה כבדות?
אלי אלאלוף: לתת לסגן היושב ראש תפקיד של מנכ"ל.
אלי אלאלוף: באוניברסיטה כאן יש מנכ"לים שהם סגני נשיאים.
מנואל טרכטנברג: יש גם כאלה שלא.
אלי אלאלוף: בתנאי שיש שכר מרכזי אחד.
מנואל טרכטנברג: אני לא מסכים.
מנואל טרכטנברג: אתה לא יכול לצפות מראש מה תהיה ההתפתחות של הגוף הזה.
אלי אלאלוף: אז תבוא ותשנה את החוק.
מנואל טרכטנברג: מה זה לשנות אתה חוק?
מנואל טרכטנברג: הרי לגוף אסור להתפתח, יש לו תפקיד שמרכז את כל ועדות המשנה, אתה לא יודע לאן זה יתפתח.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שאני אמציא לך הרבה תפקידים?
אלי אלאלוף: אין סוף.
מנואל טרכטנברג: אבל למה להגיד לא על משהו שאתה לא יודע מה יהיה?
אלי אלאלוף: כי אני מכיר.
אלי אלאלוף: אני הייתי מנכ"ל של גוף קטן ואחר כך הייתי סגן נשיא וגם מנכ"ל ולא הוסיפו לי אגורה ולא הוצאנו עוד משכורת.
מנואל טרכטנברג: אבל בגוף בו היית היו עוד בעלי תפקידים בשכר.
אלי אלאלוף: בסדר, אבל לא מנכ"ל.
מנואל טרכטנברג: אבל מנכ"ל לא יהיה.
מנואל טרכטנברג: במשרד החינוך יש מנכ"ל.
אלי אלאלוף: אני לא מעביר שתי משכורות מרכזיות.
מנואל טרכטנברג: אבל מי אמר שיהיו?
אלי אלאלוף: למה שאני אשאיר את זה למצב שלא יהיו?
אלי אלאלוף: אני מעדיף לבלום.
מנואל טרכטנברג: אתה יודע על כמה דברים אני יכול לכתוב שאני לא רוצה שיהיו?
אלי אלאלוף: זה תפקיד מרכזי.
אלי אלאלוף: נגדיר אותו.
אלי אלאלוף: למה סגן צריך להיות בשכר?
אלי אלאלוף: אני מכיר הרבה אנשים שהיו רוצים להיות סגנים של יושב ראש המועצה הזאת בשכר.
אלי אלאלוף: למה זה צריך להיות כך?
מנואל טרכטנברג: זאת משרה מלאה.
אלי אלאלוף: אז שיהיה מנכ"ל.
מנואל טרכטנברג: ואם יהיה מזכ"ל למועצה?
אלי אלאלוף: זה יהיה השכר המרכזי.
מנואל טרכטנברג: הוא יהיה גם מזכ"ל, הוא גם יכתוב את הפרוטוקולים.
מנואל טרכטנברג: אתה רוצה שלא יהיה מנכ"ל, אין לי בעיה כי מנכ"ל ממילא יש במשרד החינוך.
אלי אלאלוף: שיהיה מנכ"ל וסגן נשיא.
מנואל טרכטנברג: אתה אומר שלא יהיה עוד תפקיד שקוראים לו מנכ"ל.
מנואל טרכטנברג: אין לי שום בעיה.
אלי אלאלוף: אני אומר שלא יהיה עוד שכר עבור מנכ"ל.
מנואל טרכטנברג: ברגע שכתבת שלא יהיה עוד שכר, נגמר הסיפור.
מנואל טרכטנברג: המועצה הזאת, אופרציה של איש אחד והיתר יקוששו מזכירות ממשרד החינוך.
אלי אלאלוף: למה אתה קושר את זה למזכירות?
אלי אלאלוף: מזכירות יקבלו, או מזכירים.
מנואל טרכטנברג: אני באמת לא מבין.
אלי אלאלוף: אני אומר שלא צריך שתי משכורות גבוהות.
מנואל טרכטנברג: אבל מי אמר משכורות גבוהות?
מנואל טרכטנברג: אני לא מבין את העניין.
מנואל טרכטנברג: יש כאן ציון של משכורת אחת בלבד שהיא מפורשת.
מנואל טרכטנברג: כל דבר אחר יעבור את הפרוצדורה שצריך במשרד החינוך ובנציבות, אם צריך.
אלי אלאלוף: ואם ימצאו סגן נשיא שהוא מוכן להתנדב, תיתן לו שכר בכוח?
מנואל טרכטנברג: הוא תמיד יכול לוותר על השכר.
אלי אלאלוף: אז תגיד שיש תפקיד אחד שיהיה מרכזי בשכר מלא.
אלי אלאלוף: או סגן נשיא או מנכ"ל.
אלי אלאלוף: מה שתחליט.
מנואל טרכטנברג: זה מה שכתוב כאן.
מנואל טרכטנברג: כתוב בסעיף 16, חבר מועצה, למעט סגן יושב ראש המועצה, לא יהיה זכאי לגמול בעד חברותו במועצה.
אלי אלאלוף: זה חבר מועצה.
מנואל טרכטנברג: בסעיף קטן (ג) כתוב "סגן ושב ראש המועצה, יהיה זכאי לקבל שכר, לפי הוראות שיורו השר ושר האוצר".
מנואל טרכטנברג: זה כל מה שכתוב כאן.
מנואל טרכטנברג: לא כתוב שיהיה עוד משהו.
אלי אלאלוף: לא יהיה משהו.
יגאל גואטה: מה חילוקי הדעות?
יגאל גואטה: אני אכריע.
אלי אלאלוף: תחליט.
יגאל גואטה: תסביר לי.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שסגן היושב ראש יקבל שכר ואחר כך יבוא מנכ"ל ויקבל גם הוא שכר.
אלי אלאלוף: אני חושב שצריך להיות תפקיד מרכזי אחד.
מנואל טרכטנברג: אפשר להגיד שהוא מנהל המועצה.
מנואל טרכטנברג: כתבנו את זה בזמנו.
אלי אלאלוף: תחשוב.
<שמרית גיטלין שקד: כרגע זה נשאר כמו שזה?
אלי אלאלוף: עוד לא החלטנו.
אלי אלאלוף: עוד לא סגרנו.
יגאל גואטה: צריך לכתוב חבר המועצה, לרבות סגן ראש המועצה.
<שמרית גיטלין שקד: חבר הכנסת טרכטנברג ביקש למחוק את הנושא של ועדת איתור בסעיף 5(1).
<שמרית גיטלין שקד: אותו אחד שימונה לסגן יושב ראש, הוא לא ימונה בהתאם להחלטת ועדת איתור.
אלי אלאלוף: איך הוא ימונה?
<שמרית גיטלין שקד: זאת הייתה הבקשה של משרד החינוך שהתקבלה על ידי חבר הכנסת טרכטנברג.
<שמרית גיטלין שקד: הוא ימונה על ידי שר החינוך.
יגאל גואטה: הכול זה שר החינוך?
יגאל גואטה: היושב ראש, הסגן, שני נציגים ועוד נציג.
יגאל גואטה: בואו נעשה את זה ועדת חינוך וגמרנו.
יגאל גואטה: אתם נותנים לבן אדם אחד שמונה נציגים.
מנואל טרכטנברג: אני הצעתי את ועדת האיתור.
<מיכל חורין: זאת הייתה הערה שלנו למחוק את ועדת האיתור.
<מיכל חורין: שר החינוך, כמו שהוא ימנה את החברים האחרים, לא צריך את ועדת האיתור.
אלי אלאלוף: מישהו יקבל שכר בלי ועדת איתור על פי החלטה אישית שלו?
אלי אלאלוף: אתם מכירים ג'וב כזה?
יגאל גואטה: רוצים לייצר.
<מיכל חורין: יש עוד תפקידים דומים.
יגאל גואטה: גם על ועדת האיתור עצמה אנחנו בוכים שבסוף עושים קומבינות ומביאים את מי שרוצים.
יגאל גואטה: עכשיו לעשות את זה עוד יותר גרוע?
יגאל גואטה: מה הרעיון כאן?
יגאל גואטה: לא מבין.
יגאל גואטה: אחרי כן בעוד חמש שנים ניפגש ויגידו שהוועדה לא מקצועית ולא עשתה כלום.
אלי אלאלוף: בשירות המדינה יש לוועדה הגדרה מאוד מדויקת.
אלי אלאלוף: מקימים ועדת איתור.
אלי אלאלוף: איך אפשר לבוא ולהחליט על הכול?
יגאל גואטה: אני חייב להגיד שאתה מאוד סבלני שאתה אומר את זה.
יגאל גואטה: אותי זה מעצבן.
אלי אלאלוף: זה מרגיז שיש בכלל הצעה.
יגאל גואטה: איך אתה לא מתרגז?
אלי אלאלוף: זה מרגיז.
אלי אלאלוף: תאמין לי שהעצבים המרוקאים שלי מתעוררים יותר מדי בזמן האחרון.
אלי אלאלוף: כאן אני אומר שזה נראה לי אבסורד.
אלי אלאלוף: איך אפשר ששר יבוא ויגיד שהוא ימנה אנשים בשכר ויעשה זאת לבד?
אלי אלאלוף: דבר כזה לא מאפשר נוהל תקין מינימלי.
אלי אלאלוף: אתם באים עם הצעה, אבל תנו את העצות הנכונות גם לשרים שלכם.
אלי אלאלוף: בינינו, אני לא בטוח שהוא הציע את זה.
אלי אלאלוף: אני בעד להשאיר את זה כמו שזה.
<מיכל חורין: אני יכולה לחזור למשרד ולברר.
אלי אלאלוף: אנחנו משאירים את זה.
יגאל גואטה: לפעמים העוזרים רוצים להראות לשר שהם דואגים לו יותר ממה שהוא חושב.
אלי אלאלוף: זכותם.
אלי אלאלוף: אין לי טענות לעובדים.
יגאל גואטה: אבל בזה אנחנו דופקים אחרים.
יגאל גואטה: הרבה אחרים.
יגאל גואטה: פוגעים בהרבה אחרים.
יגאל גואטה: מה סגרנו לגבי 16, לגבי הסגן?
אלי אלאלוף: נגיע לזה בהמשך.
<שמרית גיטלין שקד: 18.
<שמרית גיטלין שקד: ועדת שרים לענייני הגיל הרך בממשלה תפעל ועדת שרים לענייני הגיל הרך שחבריה יהיו: שר החינוך והוא יהיה יושב ראש הוועדה, שר הבריאות, שר הרווחה והשירותים החברתיים, שר האוצר, שר הפנים ושר הכלכלה והתעשייה (בחוק זה – ועדת השרים לענייני הגיל הרך או ועדת השרים).
מנואל טרכטנברג: מתי הוספנו כאן שר הפנים?
<קריאה: למה שר הפנים?
יגאל גואטה: הוא אחד מהשרים.
יגאל גואטה: אתם רוצים לריב?
יגאל גואטה: אני רוצה רביזיה.
יגאל גואטה: אני לא רוצה שתדונו עכשיו בכלל.
יגאל גואטה: אין הצעת חוק ולא מצביעים.
יגאל גואטה: אני כבר שעתיים כאן מתעסק בארבעה סעיפים.
יגאל גואטה: אני הולך לוועדה אחרת.
יגאל גואטה: להתראות.
יגאל גואטה: זה לא נורמלי.
אלי אלאלוף: מה קרה?
<שמרית גיטלין שקד: אני הקראתי שר הפנים.
יגאל גואטה: שאלו למה שר הפנים.
יגאל גואטה: סתם בגלל שזה אריה דרעי.
יגאל גואטה: מה דעתך?
יגאל גואטה: את יכולה לענות לפרוטוקול.
<רבקה לזובסקי: אני מנועה מלענות.
אלי אלאלוף: למה לא שר הפנים?
<רבקה לזובסקי: אני שואלת.
יגאל גואטה: היא סתם שאלה, בלי סיבה.
אלי אלאלוף: אני יכול לתת לכם סיבה.
אלי אלאלוף: ראשית, כי הוא מחזיק את התקנים של הרשויות המקומיות.
יגאל גואטה: עכשיו אני ארגיש שעשו לי טובה.
אלי אלאלוף: החוק הזה אמור לחזור לוועדת שרים והוא יכול להיקבר שם.
<שמרית גיטלין שקד: ועדת השרים לענייני הגיל הרך תתכנס לפחות פעמיים בשנה, מתוכן פעם אחת לפחות במועד סמוך לדיוני הממשלה לגבי הצעת חוק התקציב השנתי.
<מיכל חורין: יש לי הערה.
אלי אלאלוף: משרד החינוך מתנגד.
<מיכל חורין: אנחנו מתנגדים לקביעת מועדים לגבי כינוס ועדת שרים לגיל הרך, לקביעה של פעמיים בשנה.
<מיכל חורין: שוב, מדובר בוועדת שרים, מדובר בשרים שיושבים שם והם ידעו להתכנס ואין צורך בחקיקה שתקבע את המועדים ואת תכיפות הכינוס.
<קריאה: הם ידעו לא להתכנס.
אלי אלאלוף: אתה רוצה להוריד את זה ולומר לפחות פעם בשנה?
מנואל טרכטנברג: אני חושב שלפחות פעם בשנה ואת זה צריך להגיד.
מנואל טרכטנברג: אני שכחתי את המספר, אבל יש כמה עשרות ועדות שרים לכל מיני עניינים שלא מתכנסות אף פעם.
מנואל טרכטנברג: אם לא ייאמר שלפחות פעם אחת בשנה היא תתכנס, בהינתן שאנחנו נותנים סמכות לוועדת השרים, הם יכולים בעצם על ידי אי התכנסות לשתק לגמרי את הפעולה של המועצה.
מנואל טרכטנברג: לכן זה מתבקש.
מנואל טרכטנברג: אם לא, אנחנו עושים צחוק מהעניין עצמו.
<טל נשרי אמתי: דיברנו בישיבה הקודמת על כך שיש קצת קושי עם זה שבוועדת השרים בסופו של דבר משרדים שונים יכולים לכפות על משרד מסוים, על מי שבסמכותו ובאחריותו כי בסופו של דבר השר נמצא בוועדת השרים במיעוט.
<טל נשרי אמתי: עלה איזשהו רעיון לקבוע איזשהו רוב מיוחד וזה רעיון שדווקא התקבל בשמחה ובאופן מאוד חיובי בתוך משרד הבריאות.
<טל נשרי אמתי: אני רואה שזה לא מופיע כאן.
<טל נשרי אמתי: כן חשוב לנו שבוועדת השרים, דווקא בגלל שאנחנו מדברים על זה שההצעה הזאת צריכה להוביל לשיתופי פעולה וליישומים בשטח, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבו משרדים שונים שאין להם נגיעה לנושא – סתם ניקח כדוגמה את הנושא של טיפות חלב כמשהו מאוד מקצועי שמאוד קל להדגים באמצעותו – ובסוף ייכפו עלינו כל מיני הסדרים שאנחנו לא מעוניינים בהם או חושבים שצריך לעשות דברים באופן שונה.
מנואל טרכטנברג: אבל זה בסעיף הבא.
מנואל טרכטנברג: בסעיף של התכנית הרב שנתית.
מנואל טרכטנברג: שם נדון על זה.
<טל נשרי אמתי: בסדר, כי כאן זה לא נמצא.
מנואל טרכטנברג: בסעיף הבא.
אלי אלאלוף: מה אנחנו מסכמים על כינוס ועדת שרים?
מנואל טרכטנברג: אני חושב שהמינימום הוא פעם בשנה.
מנואל טרכטנברג: אם לא נכתוב את זה, לפחות פעם אחת, כל העסק הולך לאיבוד.
יגאל גואטה: אני חושב שפעם בשנה זה מעט מדי.
יגאל גואטה: אם באמת רוצים שהם יהיו מונחים בנושא.
יגאל גואטה: פעם בשנה, זה לבוא לפרוטוקול, לרשום שהיינו והלכנו.
יגאל גואטה: זה לא רציני.
מנואל טרכטנברג: אני הבנתי את העניין הזה של המועצה עת דיברנו על שש ושמונה פעמים.
מנואל טרכטנברג: בסדר, כי זה כאילו להתערב, אבל למה יש קושי עם הכינוס של ועדת השרים?
<מיכל חורין: אותן טעמים.
<מיכל חורין: לא לקבוע לממשלה לוחות זמנים בחקיקה.
אלי אלאלוף: אמר לנו כרגע משרד המשפטים שהוא לא רואה בעיה עם זה.
<הדיל יונס: יש הבדל בין המועצה לבין ועדת שרים.
אלי אלאלוף: אני שואל לגבי ועדת שרים.
<הדיל יונס: בדרך כלל לא נהוג לקבוע לממשלה לוחות זמנים לעבודה וזה נכון, אבל אין מניעה משפטית גם לקבוע.
יגאל גואטה: אלה לא לוחות זמנים.
מנואל טרכטנברג: הם יכולים לשבת ולהחליט שמתפזרים.
<מיכל חורין: אין מניעה משפטית.
<מיכל חורין: אני חוזרת למשרד החינוך עם ההערות של הוועדה.
אלי אלאלוף: אנחנו ממליצים לא יותר מפעמיים בשנה.
יגאל גואטה: לא פחות מפעמיים בשנה.
יגאל גואטה: ירצו להתכנס יותר, יתכנסו.
אלי אלאלוף: עד פעמיים בשנה.
מנואל טרכטנברג: לפחות פעם אחת חייבים להגיד.
<שמרית גיטלין שקד: הנוסח נשאר כפי שהוא?
מנואל טרכטנברג: שוב, אנחנו לא מתערבים.
מנואל טרכטנברג: אפשר להתכנס ולהתפזר אבל זה מינימום של רצינות.
יגאל גואטה: אנחנו באמת לא מתערבים, לא כמו שביבי אומר שהוא לא מתערב.
<שמרית גיטלין שקד: ועדת השרים תקיים דיון בתכנית הלאומית הרב שנתית שעליה המליצה המועצה, ותאשר אותה בשינויים שעליהם תורה.
<שמרית גיטלין שקד: התקציב שייועד בכל שנה למימוש התכנית הלאומית הרב שנתית, ייקבע בחוק התקציב השנתי במסגרת ההקצאה לתחום הפעולה תקציב למימוש התכנית הלאומית הרב שנתית לגיל הרך, בסעיף תקציב משרד החינוך, אלא אם כן קבעה ועדת השרים אחרת.
<שמרית גיטלין שקד: המועצה תהיה מופקדת על ביצוע התקציב המוקצה לתחום הפעולה, תקציב למימוש התכנית הלאומית הרב שנתית לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: אני חושב שכאן זה המקום להערה שנאמרה קודם.
מנואל טרכטנברג: כאן אפשר לדבר על רוב מיוחס לאישור התכנית הרב שנתית.
מנואל טרכטנברג: נראה לי שזה המקום.
<טל נשרי אמתי: לכל הפחות אם יש תכנית שנוגעת למשרד מסוים שמיועדת לביצוע למשרד מסוים, כדאי שהשר של אותו משרד יתמוך בה.
מנואל טרכטנברג: תכנית כוללת.
מנואל טרכטנברג: כמה חברים יש בוועדה הזאת?
<שמרית גיטלין שקד: שישה חברים.
מנואל טרכטנברג: אפשר להגיד שני שלישים כי זה ארבעה מתוך שישה.
<גלית יעקובוב: אם אפשר, הצעה קצת אחרת.
<גלית יעקובוב: אני לא חוזרת לגבי ההערה שנאמרה לגבי ועדת השרים, אבל נראה שיותר נכון שאם בתכנית הלאומית יש תקציבים שמיועדים לפרופסיות ספציפיות של משרדי הממשלה, הם לכתחילה יהיו בתקציב שלהם ולא בתקציב של משרד החינוך כי אחרת יהיה מאוד קשה לתפעל את זה.
מנואל טרכטנברג: כבר דיברנו על זה.
<גלית יעקובוב: זה לא קשור להתנגדות הכללית.
<גלית יעקובוב: ההתנגדות הכללית רשומה אבל אני מדברת עכשיו בלי קשר להתנגדות הכללית.
<גלית יעקובוב: אם התכנית הלאומית לדוגמה מורכבת מחלקים שהם קשורים למעונות, טיפות חלב, רווחה וכולי, וכבר מראש יודעים שזאת התכנית, שזה לא יוקצה לתקציב משרד החינוך ואז יועבר למשרדים כי זה יסרבל מאוד.
אלי אלאלוף: בשם מי את מדברת?
<גלית יעקובוב: בשם משרד הכלכלה כרגע או המשרד הממונה על מעונות היום שזה כנראה יותר מדויק במצב הנוכחי.
<גלית יעקובוב: לא משנה איזה שר, כי זאת עדיין אותה בקשה.
<שמרית גיטלין שקד: אלא אם כן קבעה ועדת שרים אחרת.
מנואל טרכטנברג: אלא אם כן קבעה ועדת שרים אחרת.
מנואל טרכטנברג: הנקודה היא שכל התקציבים, הרי למועצה אין יכולת ביצועית כלשהי.
מנואל טרכטנברג: לכן כל התקציבים בסופו של דבר יועברו למישהו אחר, למשרד זה או אחר.
אלי אלאלוף: לא מבקשים להקים קופה שתהיה במשרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מכירים את העניינים.
אלי אלאלוף: אבל אגף התקציבים לא יאשר את זה.
אלי אלאלוף: זה כמו התכנית הלאומית לילדים בסיכון שמיד זה הולך למשרד הרלוונטי.
מנואל טרכטנברג: לגבי ההערה.
מנואל טרכטנברג: אני מציע שב-18(ג) ייאמר ש"ועדת השרים תקיים דיון בתכנית הלאומית הרב שנתית שעליה המליצה המועצה, ותאשר אותה ברוב של שני שלישים לפחות בשינויים שעליהם תורה".
<שמרית גיטלין שקד: ברוב של שני שלישים מחברי הוועדה או ברוב של שני שלישים של אלה שמשתתפים בהצבעה?
מנואל טרכטנברג: של חברי הוועדה.
<טל נשרי אמתי: של חברי הוועדה.
<טל נשרי אמתי: כרגע אם כל השרים נוכחים, ממילא צריך שיהיה רוב.
אלי אלאלוף: למה לא מהנוכחים?
מנואל טרכטנברג: זאת בעיה.
<שמרית גיטלין שקד: רוב של שני שלישים מהמשתתפים בהצבעה?
אלי אלאלוף: שני שלישים מהמשתתפים בהצבעה.
מנואל טרכטנברג: שני שלישים מהמשתתפים בהצבעה.
יגאל גואטה: ואם יהיו ארבעה משתתפים?
אלי אלאלוף: אז שלושה.
<טל נשרי אמתי: שני שלישים משלושה הם שניים.
<טל נשרי אמתי: עדיין אלה שניים ואחד ויש שם רוב רגיל.
<טל נשרי אמתי: אם יש שישה, אין מחלוקת בין שני הנוסחים.
<שמרית גיטלין שקד: אם לא נכתוב שום דבר, המשמעות היא שאפשר להעביר את זה גם ברוב רגיל.
<שמרית גיטלין שקד: אם את כותבת שני שלישים, זה אומר שאת לא יכולה להעביר ברוב רגיל.
<קריאה: אם יש שלושה נציגים, ממילא צריך רוב של שני שלישים כדי להעביר את זה.
<קריאה: גם אם יש שישה נציגים, צריך ממילא שני שלישים כדי להעביר את זה.
<רבקה לזובסקי: מה זה קוורום?
<רבקה לזובסקי: אם אחרי חצי שעה אלה שישה או כמה שיגיעו?
<טל נשרי אמתי: אלה רק שישה.
<רבקה לזובסקי: האם שישה כל הזמן?
<שמרית גיטלין שקד: טל, מה את מציעה?
<טל נשרי אמתי: אני לא יודעת לתת את הנוסחה.
<טל נשרי אמתי: אני רק אומרת שמה שחשוב לנו בסוף זה שלא יהיה מצב שבו משרד ממשלתי שצריך ליישם את התכנית, ייכפה עליו לעשות משהו שהוא לא חושב שהוא צריך לעשות.
<קריאה: אולי רוב רגיל בהסכמת המשרד הרלוונטי.
<שמרית גיטלין שקד: אלא אם כן נקבע שצריך רוב של כל השישה.
מנואל טרכטנברג: זה הקונצנזוס.
<שמרית גיטלין שקד: זאת המשמעות של מה שאת אומרת.
מנואל טרכטנברג: קונצנזוס, זה אומר וטו, בפרט של משרד הפנים.
<טל נשרי אמתי: ההצעה שלי היא שיהיו שני שלישים מחברי הוועדה.
אלי אלאלוף: שני שלישים מחברי הוועדה.
מנואל טרכטנברג: אין לי בעיה.
מנואל טרכטנברג: שני שלישים מחברי הוועדה, זה בסדר.
מנואל טרכטנברג: ארבעה מתוך שישה.
<שמרית גיטלין שקד: יתר הסעיף נשאר כפי שהוא.
<מיכל חורין: יש לנו קושי עם זה שהמועצה תהיה מופקדת על ביצוע התקציב כאשר מי שבסוף מופקד על הביצוע זה משרד החינוך.
<מיכל חורין: אנחנו כן היינו רוצים שיהיה כתוב שמשרד החינוך יהיה מופקד ולא המועצה תהיה מופקדת.
אלי אלאלוף: מי מעביר את הכסף למשרדים?
מנואל טרכטנברג: אני מציע שפשוט נמחק את המשפט, החל מ"המועצה".
יגאל גואטה: מה הוא אומר?
מנואל טרכטנברג: שמשרד הפנים יהיה מופקד על הביצוע של התקציב.
<קריאה: אבל אז זה אומר שזה עובר ישירות לתקציב משרד החינוך.
<מיכל חורין: ממילא זה עובר לתקציב משרד החינוך.
<מיכל חורין: משרד החינוך הוא זה שיחלק את הכספים.
אלי אלאלוף: הוא יעביר למשרד הבריאות?
מנואל טרכטנברג: בואו נעשה סדר.
מנואל טרכטנברג: מה שכתוב כרגע, התקציב שיועד בכל שנה למימוש התכנית הלאומית הרב שנתית ייקבע בחוק התקציב השנתי במסגרת הקצאה לתחום פעולה, תקציב למימוש התכנית הלאומית הרב שנתית לגיל הרך בסעיף תקציב משרד החינוך, אלא אם כן ועדת השרים תקבע אחרת.
<טל נשרי אמתי: זה אומר שהכול הולך לתקציב של משרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: יש סעיף תקציב שנקרא מימוש התכנית הלאומית הרב שנתית לגיל הרך.
<שמרית גיטלין שקד: סעיף תקציב משרד החינוך.
<טל נשרי אמתי: זה יושב בתוך משרד החינוך.
<גלית יעקובוב: זה קצת יותר חמור מאשר המועצה היא זאת שתחלק את הכסף.
<מיכל חורין: מי שמבצע את זה, זה משרד החינוך שמממש את זה.
מנואל טרכטנברג: הם יודעים לעשות את זה, כמו שעושים במשרד הרווחה.
<גלית יעקובוב: בסוף זה משרד החינוך.
<גלית יעקובוב: חשב משרד החינוך.
<קריאה: הבעיה היא לא שמשרד החינוך לוקח את הכסף אלא שהוא לא יוציא אותו.
<קריאה: צריך לפקח על כך שהוא כן יוציא את הכסף.
אלי אלאלוף: התקציב לא יועבר למשרד החינוך והוא יעשה את החלוקה.
אלי אלאלוף: הרעיון הוא שוועדת השרים תאשר את התקציב והוא יחולק על ידי האוצר למשרדים הרלוונטיים.
אלי אלאלוף: זה לא אומר שזה עובר דרך קופה נוספת שהיא מעבירה.
מנואל טרכטנברג: יש כאן סעיף תקציבי שנקרא מימוש התכנית הלאומית הרב שנתית לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: זה סעיף תקציבי.
מנואל טרכטנברג: הוא לא יכול לשבת בשום מקום אלא הוא יושב בתקציב של משרד החינוך אבל הוא סעיף תקציבי נפרד.
מנואל טרכטנברג: אתה לא צריך להיכנס למכניקה של החלוקה, הם יודעים לעשות את זה.
מנואל טרכטנברג: העניין הוא מבחינת האחריות על הביצוע של התקציב הזה.
מנואל טרכטנברג: על זה אנחנו מדברים.
מנואל טרכטנברג: מה שאפשר אולי לכתוב זה שהמועצה תהיה מופקדת על ביצוע התקציב באמצעות משרד החינוך או משהו כזה למרות שגם זה לא טוב.
<מיכל חורין: הצענו את זה במשרד ולא אהבו את זה אצלנו.
<מיכל חורין: חשבו שיש עם זה קושי.
<שאול קירשנבום: לדעתי המשפט האחרון רק יכול לסבך.
<שאול קירשנבום: ראשית, מי שמעביר בסופו של דבר, זאת ועדת הכספים, כדי להעביר מתחום פעולה אחד לסעיף אחר.
<שאול קירשנבום: אם רוצים להעביר עכשיו מהחינוך למשרד הבריאות, זה בכל מקרה צריך לעבור דרך ועדת הכספים.
<שאול קירשנבום: גם אנחנו לא מעבירים את זה.
<שאול קירשנבום: שנית, מי שמופקד על ביצוע, זאת החשבות של המשרד.
<שאול קירשנבום: כלומר, המונח הזה של מופקד, אני לא חושב שזה מוסיף כאן משהו אלא יכול רק לסבך.
אלי אלאלוף: אני מסכים אתך ולכן אמרתי שמראש המשרד צריך להעביר ישירות למשרד הרלוונטי.
אלי אלאלוף: למה לעשות עוד תחנת ביניים?
<שאול קירשנבום: אין בעיה עם זה שזה יושב בתחום הפעולה.
<שאול קירשנבום: זה לא אומר שמשרד החינוך יכול לקחת את הכסף ולעשות אתו מה שהוא רוצה.
<שאול קירשנבום: זה צריך לעבור את ועדת הכספים.
<שאול קירשנבום: זה תחום פעולה נפרד.
אלי אלאלוף: אם מראש מודיעים על החלוקה?
<שאול קירשנבום: אני מבין שכל המטרה של ועדת השרים היא לקבוע.
אלי אלאלוף: החלוקה תהיה בוועדת השרים שתחליט על חלוקה והכסף יעבור בלי תחנת ביניים.
אלי אלאלוף: למה עושים כאן תחנה נוספת?
מנואל טרכטנברג: הבעיה היא הפוכה.
מנואל טרכטנברג: הבעיה היא שאם אין סעיף תקציבי שהמועצה יש לה SAY לגביו, בעצם מה שיקרה זה שבסוף משרד האוצר ינהל משא ומתן נפרד.
אלי אלאלוף: תשאיר את זה בידיים של האוצר.
אלי אלאלוף: זה יותר מהיר מאשר להעביר דרך משרד החינוך.
אלי אלאלוף: תחליט מה שאתה רוצה.
אלי אלאלוף: אני אומר לך מניסיון שלי שמעבירים ישירות.
מנואל טרכטנברג: הבעיה היא איך מנהלים את המשא ומתן לזה.
מנואל טרכטנברג: לא הדינמיקה.
אלי אלאלוף: שר החינוך מנהל משא ומתן.
מנואל טרכטנברג: בסוף מה שיקרה זה שיבוא האוצר ויגיד למשרד החינוך - - -
אלי אלאלוף: תעשה מה שאתה חושב.
מנואל טרכטנברג: זה לא עניין של נוח.
<אמיתי שוחט: לפי דעתי למועצה כן צריך להיות פיקוח כי מהניסיון שלנו בנציבות הבעיה היא כאשר אין ניצול תקציב.
<אמיתי שוחט: זאת אומרת, מקבלים תקציב ולא מוציאים אותו לצרכים הנכונים.
אלי אלאלוף: ברור שזה במועצה.
אלי אלאלוף: שם יש את האדם שיקבל משכורת.
<נאוה גלקופ: אני פיזיותרפיסטית ואני כאן נציגת העמותה להתפתחות הילד ושיקומו.
<נאוה גלקופ: אני רוצה לדבר בהקשר הזה על ילדים שנקראים ילדים סומטיים שהם ילדים עם מוגבלויות כרוניות והם מקבלים טיפול עד גיל 18.
אלי אלאלוף: אבל זה לא לנקודה הזאת.
<נאוה גלקופ: זה כן קשור לתקציב.
<נאוה גלקופ: הרבה מהילדים נמצאים במסגרות חינוך והתקציבים לטיפול בהם מועברים למשרד הבריאות והם בעצם נחסכים ולא מקבלים את הטיפולים שהם אמורים לקבל.
אלי אלאלוף: את רק מחזקת את הדברים.
<נאוה גלקופ: אני חושבת שדווקא להעביר את התקציב הזה למשרד החינוך, מבחינתנו, ולתת להם את שעות הטיפול שמגיעות להם והן לא מנוצלות במשרד החינוך, מבחינתנו זה הדבר הכי טוב.
אלי אלאלוף: מנו, אני מציע שתשאיר את זה ואנשי האוצר יכתיבו לך.
<מירה סלומון: לנו לא אכפת אם התקציב ישב פיזית במועצה או ישב פיזית באוצר.
<מירה סלומון: אנחנו לא ניכנס לדיונים כאלה.
<מירה סלומון: לנו חשוב מאוד שלא יחייבו את הרשויות המקומיות לפעול בטרם שוריין תקציב מתאים לביצוע.
אלי אלאלוף: זה מובן מאליו.
<מירה סלומון: הלוואי שזה היה.
<מירה סלומון: ניסיון החיים מראה על מצ'ינג.
<רויטל לן כהן: כך אין מעליות לבתי ספר כי אומרים שאנחנו נשלם לך אחר כך והרשות נמצאת בלי הכסף למעלית.
מנואל טרכטנברג: אבל לא פתרנו את הסיפור.
מנואל טרכטנברג: במקום לומר שהמועצה תהיה מופקדת, אפשר להגיד תפקח על ביצוע התקציב המוקצה לפעילות.
אלי אלאלוף: זה מה שאמרנו.
אלי אלאלוף: האחריות על הביצוע היא של משרד החינוך והמערכת והמועצה מפקחת על זה.
<שמרית גיטלין שקד: המועצה תפקח.
מנואל טרכטנברג: תפקח בתחום הפעילות.
<שמרית גיטלין שקד: הנוסח שכרגע כתוב כאן, המשמעות שלו היא שהתקציב כן מגיע לסעיף הזה של המועצה במשרד החינוך אלא אם כן ועדת שרים החליטה שהיא מעבירה אותו ישירות לתקציב משרד אחר.
מנואל טרכטנברג: בנוסף לכך, לא תהיה מופקדת אלא תפקח.
<שמרית גיטלין שקד: סעיף קטן (ג) כפי שהוא.
<שמרית גיטלין שקד: שני השינויים הם: ברוב של שני שלישים מחברי ועדת השרים, והשינוי השני הוא שהמועצה תפקח.
<שמרית גיטלין שקד: 19.
<שמרית גיטלין שקד: מרכז מידע לאומי למידע ולמחקר בתחום הגיל הרך אני מבינה שכאן רציתם לעשות שינויים.
אלי אלאלוף: אני חושב שהגזמנו בזמן.