GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים כץ: החוק הזה עומד משנת 2003.
חיים כץ: אם לא נעשה מהלך – דב, אתה תהיה כאן בכנסת בעוד 15 שנים – החוק יעמוד.
חיים כץ: אני בטוח לא אהיה.
חיים כץ: החוק יעמוד.
חיים כץ: לא יהיה כלום.
חיים כץ: אנחנו נתווכח, אנחנו נגיד שאנחנו רוצים גם את זה וגם את זה, הכול אנחנו נרצה, אבל לא יהיה כלום אם לא נתחיל.
חיים כץ: אנחנו יצרנו פורמט מיטיב.
חיים כץ: כאשר יש 10,865 נשים וגברים שנהנים, יש אפס נפגעים.
חיים כץ: 10,865 נהנים, אפס נפגעים.
חיים כץ: סדק בקיר.
חיים כץ: במהלך כל הוויכוחים האלה, אני כל הזמן באתי לאוצר ואמרתי להם שבשבילי זה מס.
חיים כץ: מה אכפת לכם איך קוראים לילד?
חיים כץ: הם התייחסו לקצבאות.
חיים כץ: הייתה אצלי מישהי אתמול ואמרה לי שהיא גרה בשדרות והיא לא משלמת מס.
חיים כץ: בלילה חזרתי לאוצר.
חיים כץ: הם הלכו, זה היה נחמד, ואני חזרתי לאוצר.
חיים כץ: בכלל, במהלך התקופה ראיתי שתי נקודות שבגלל כל המצבים הבנתי שאנחנו טועים ועשינו תיקון.
חיים כץ: הלכנו למהלך שהוא התחלה של דרך.
חיים כץ: עשיתי כבר משאים ומתנים בחיים שלי מכל הכיוונים ואי אפשר לקבל הכול בבת אחת.
חיים כץ: עלות הצעת החוק היא שישים מיליון שקלים, בפועל, כי אנחנו יודעים כמה מרוויחים הנשים והגברים.
חיים כץ: הצעת החוק מדברת על מעבר לדיסריגרד, 2,538 שקלים.
חיים כץ: אני יכול להסביר כל מספר שאתם רוצים מהיכן הוא נולד.
חיים כץ: יהיו במס של 25 אחוזים וייתנו לנו הטבה של 562 שקלים לאישה ושני ילדים.
חיים כץ: שלושה ילדים, זה סרט אחר.
חיים כץ: לקחנו מודל של שני ילדים, תוספת נטו – 562 שקלים לחודש שזה 6,744 שקלים לשנה.
חיים כץ: יהיו כאלה שיגידו שזה מעט, יהיו כאלה שיגידו שזה הרבה, אבל עם זה מתחילים.
חיים כץ: אם הייתי יודע להביא יותר, הייתי מביא יותר.
<קריאה: אתה יכול להסביר איך הגעת ל-562 שקלים?
חיים כץ: אני אסביר לך כל מה שאת רוצה.
חיים כץ: במשא ומתן כל אחד מסתכל בעיניים של השני ורואה כמה הוא יכול למשוך את החבל.
חיים כץ: אם החבל נקרע, לא עשינו כלום.
חיים כץ: אני חושב שזאת התוצאה הכי טובה שהייתי יכול להביא ברגע נתון.
חיים כץ: אני חושב שזה בסיס לשינויים.
חיים כץ: קודם כל, זה פיילוט ונראה אם נכנסים למעגל העבודה או לא.
חיים כץ: אם לא נכנסים למעגל העבודה, לא עשינו כלום.
חיים כץ: אני מבין שכולם מבינים.
חיים כץ: הלכנו לפיילוט.
חיים כץ: אף אחת לא נפגעת.
חיים כץ: 10,865 נהנות.
אלי אלאלוף: פיילוט, אבל בזמן.
חיים כץ: תגדיל את זה לשנתיים, תגדיל לשלוש שנים, זה מיטיב.
חיים כץ: זה לא מזיק לאף אחת.
אלי אלאלוף: הפיילוט הוא לא קבוצה מתוך אלא רק בזמן.
חיים כץ: אתם חברי הכנסת ואתם מחוקקים.
חיים כץ: אני לא מחוקק.
מאיר כהן: שמעתי שבאת למשרד ומצאת רק פצועים.
חיים כץ: אמרתי שכל הרווחה אלה פצועים.
מאיר כהן: תתקן את עצמך.
חיים כץ: לא צריך לתקן.
מאיר כהן: לא כל הרווחה אלה פצועים.
חיים כץ: כל הרווחה, אלה פצועים.
מאיר כהן: תכל'ס, אתה משנה קצת?
מאיר כהן: אתה מוסיף כסף?
חיים כץ: כפול ממה שהבאת.
חיים כץ: אם אתה רוצה ככה, כפול ממה שהבאת.
חיים כץ: אם אתה רוצה לדבר על הפרטים, בוא נדבר על הפרטים.
מאיר כהן: כפול לא עשית ולא תעשה.
מאיר כהן: אני מדבר על החוק הה.
מאיר כהן: אני ואתה לא חשובים אבל החוק הזה חשוב.
מאיר כהן: עשית משהו טוב, נפרגן, לא עשית – לא מפרגן לך.
חיים כץ: אי לכך המהלך הוא כזה.
חיים כץ: אלה שמקבלות מענק עבודה או מס הכנסה שלילי, במקום לברור אותו בתחילת השנה כמו שהם עושים עכשיו, יבררו אותו בסוף השנה ואז הן יראו מה כדאי להן לקחת.
חיים כץ: את הבטחת ההכנסה הן מקבלות בסוף השנה והן מקבלות סכום.
חיים כץ: כאן הן יקבלו את הבטחת ההכנסה או את הסכום של המס ובסוף השנה הן יראו כמה הן קיבלו, יעשו את החשבון, יאמרו שהן רוצות לקבל מענק עבודה – יקבלו מענק עבודה, יגידו שהן רוצות לקבל את הבטחת ההכנסה שתישאר – יקבלו את הבטחת ההכנסה.
חיים כץ: יחד עם זאת, אני חושב שהוועדה תצטרך לעשות תת ועדה לבדיקת כל נושא המזונות כי יש כאן בעיות.
חיים כץ: אם מישהו אמרה שבשדרות היא לא משלמת מס, והם אומרים שהם מורידים את המזונות ובכל מצב זה כנראה מס, ולא משנה איך יקראו לזה, צריך לעשות תת ועדה שתבדוק את הנושא, תעיר את ההערות וביחד אנחנו נוכל לנסות ולשפר את המצב.
<תמר שוורץ: אתה מציע להחריג את המזונות?
מירב בן ארי: להקים ועדת משנה.
חיים כץ: במזונות יש 6182 נשים שעובדות, מתוכן חלק ניכר מקבלות הטבת כסף בסך 500 שקלים לחודש.
חיים כץ: אם היא מקבלת 500 שקלים בחודש, למה להחריג אותה?
חיים כץ: למה אני אקח לה עד שכאן יקבלו ויעבירו חוק?
חיים כץ: אם יהיה חוק בעוד שנה, בעוד שנתיים, בעוד שלוש, בעוד חמש שנים, לא יודע כמה זמן, עד שיהיו תקנות, למה שאני אפגע בה?
חיים כץ: לא רוצה לפגוע בה.
חיים כץ: תהיה לה זכות.
חיים כץ: היא יכולה להחריג את עצמה.
חיים כץ: היא יכולה להגיד שהיא לא רוצה כלום אלא היא רוצה להישאר במצב שלה, החוק לא יחול עליה ולא קרה כלום.
חיים כץ: אם היא לא רוצה את החוק, היא לא מקבלת אותו.
חיים כץ: היא נשארת במצב הקיים.
חיים כץ: היא מקבלת את הבטחת ההכנסה שלה, המס יורד לה אבל זה לא מעניין.
<קריאה: שישים אחוזים.
חיים כץ: יורד ל-25 אחוזים בחודשי.
<קריאה: מענק עבודה היא תקבל?
חיים כץ: היא יכולה להחליט שהיא תקבל.
חיים כץ: היא תבחר במה שהיא רוצה.
<קריאה: למה היא צריכה לבחור?
<קריאה: למה ההצמדה בין שתי הקצבאות?
אלי אלאלוף: חברים, בין שאלות הבהרה לבין דיונים, זה לא הולך.
אלי אלאלוף: הייתה שאלת הבהרה וקיבלת תשובה.
אלי אלאלוף: תאפשרו לשר לסיים ואז נמשיך.
חיים כץ: אי לכך, שוב אני אומר עבור מאיר שאיחר.
חיים כץ: החוק הזה הוא חוק מיטיב.
חיים כץ: 10,865 נשים נהנות מיידית, המס ירד ל-25 אחוזים, הברירה לבחור היא בסוף השנה ואז כל הנתונים פתוחים, המקסימום שהוא ייתן הטבה חודשית הם 562 שקלים נטו.
חיים כץ: זה סדק בקיר.
חיים כץ: מ-2003 החוק הזה עומד ולא קרה כלום עד היום.
חיים כץ: אני חושב שבאים עם הצעת חוק וכשאתה בא לאוצר ואתה מבקש לשנות, ואם נקודת הפתיחה היא יותר טובה בשישים מיליון, יותר קל להשיג עשרים מיליון מאשר להשיג שמונים מיליון.
חיים כץ: מאחר ואין אישה אחת שנפגעת מהמהלך - - -
<קריאה: יושבות נשים כאלה באולם.
<חני פרבר: שאלת הבהרה.
<חני פרבר: ביחס למצב היום, לפי החוק שאתה אומר, איך הגעת למסקנה שאף אחת לא נפגעת?
חיים כץ: כי יש לה את המצב היום.
חיים כץ: היא לא רוצה את החוק, היא אומרת שהיא לא רוצה, אז היא נשארת במצב היום.
<חני פרבר: אבל אם אתה אומר שיש 1,865 נשים שנהנות ואפס נפגעות, מתוך אותן 10,865 נשים - - -
חיים כץ: מתוך 15,430.
<חני פרבר: כשאתה מדבר על 15 אלף, הן כוללות את אלה שהן רק בהבטחת הכנסה?
חיים כץ: גם מזונות.
<חני פרבר: אז יכול להיות שאותן נשים, אותן 15 אלף נשים שאתה מדבר עליהן, ה-10,000 הן אותן נשים שמקבלות הבטחת הכנסה ואותו הפרש של 5,000 נשים שנשארו - - -
חיים כץ: גם מכאן וגם משם.
<חני פרבר: הן שייכות למזונות והן בעצם נפגעות ואנחנו לא סופרים אותן.
חיים כץ: אין נפגעות.
<חני פרבר: אבל יש 15 אלף ואתה מחשיב רק 10,000.
<חני פרבר: איפה ה-5,000 הנותרות?
חיים כץ: חלקן עם שלושה ילדים ואז מענק העבודה יותר גבוה והוא מכסה את הרווח.
<חני פרבר: אבל הן נפגעות.
<חני פרבר: אם יש 15,000 עובדות, 10,000 לא נפגעות, איפה ה-5,000 הנותרות?
חיים כץ: מצבן לא משתנה.
<חני פרבר: הוא משתנה.
חיים כץ: יש 10,800 שמצבן הוטב.
חיים כץ: יש 6,000 שהן באותו מצב.
אלי אלאלוף: אם את לא מבינה, אחר כך יינתנו עוד הסברים.
אלי אלאלוף: יש עוד הערה?
אלי אלאלוף: הנושא מעניין, אני לא רוצה לומר טעון, אבל אם תמשיכו כך בדיון, לא יהיה דיון.
אלי אלאלוף: אני רוצה לתת את רשות הדיבור קודם כל לפעילות ואחר כך לחברי הכנסת.
<גילה דרוק: שלום לכולם.
<גילה דרוק: אני נציגת ארגון אם הבנים, חד הוריות חרדיות וקבוצת סנגור ששמה לה למטרה בשש השנים האחרונות לשנות את חוק המזונות.
<גילה דרוק: אני לא מספיק בקיאה במספרים אבל מה שאני מבינה מתוך מה שקראתי ומתוך השיחה שלנו מאתמול, החוק הזה פוגע מאוד מאוד בנשים כיוון שקודם כל מלכתחילה נשים שמתחילות לעבוד מיד מקזזים להן מהמזונות לצד פרנסתן.
<גילה דרוק: על כל שקל שהן מתפרנסות, החל מהשקל הראשון אחרי ה-600 שקלים הראשונים, מקזזים להם שישים אחוזים.
<גילה דרוק: זאת אומרת, אם נוריד את זה ל-25 אחוזים, עדיין זה יהיה הרבה יותר גבוה מאשר כל מה שקיים.
<גילה דרוק: למה הנשים החד הוריות ממוסות ברמה כל כך גבוהה?
<גילה דרוק: מעבר לכך, אנחנו מדברים כאן על תיווך.
<גילה דרוק: ביטוח לאומי בעצם גורם מתווך בין האב שמחויב לילדיו.
<גילה דרוק: למה מערבבים במדינה נאורה ומתקדמת כמו מדינת ישראל, ובאמת יש לנו במה להתגאות, את נושא פרנסת האם החד הורית?
<גילה דרוק: כיוון שהיא התגרשה, מגיע לה עונש ויתחילו לקזז לה מפרנסתה?
<גילה דרוק: מי עוד במדינה הזאת מקבל עונש כשהוא עושה איזשהו משהו אישי?
<גילה דרוק: כשהוא עושה איזשהו פירוד מהילדים שלו, מהמשפחה שלו, לא משנה מה, למה מקזזים לה את פרנסתה?
<גילה דרוק: מה זה קשור?
<גילה דרוק: מזונות האב, הוא חייב לילדיו.
<גילה דרוק: אין שום קשר בין מזונות האב לבין פרנסת האם.
<גילה דרוק: זה הבסיס שהוא כבר מקולקל וזה משהו שצריך לשנות בתקנות והוא לא קשור לנושא של הבטחת הכנסה, אבל זה ה-אלף-בית.
<גילה דרוק: מעבר לזה, כשאתה מצרף את הנושא של הבטחת הכנסה, נכון שכל אזרח במדינת ישראל זכאי להבטחת הכנסה, אבל כשאתה נכנס לנושא של אלה שמקבלות כבר – שוב, בתיווך בטוח לאומי – את המזונות, מה קורה כאן?
<גילה דרוק: בעצם אתה מכיר בהן פעמיים.
<גילה דרוק: צריך להבין שיש כאן אוכלוסייה מאוד מאוד מוחלשת כי נוגעים לה בפרנסה.
אלי אלאלוף: תאפשרי גם לחברות האחרות לדבר.
אלי אלאלוף: אמרתי מראש שכל אחד יקבל בין דקה וחצי לשתיים ולא יותר.
אלי אלאלוף: תתרכזו בדברים שלכם.
אלי אלאלוף: השר יענה בסוף הסיבוב של ארבעת הדוברות מהציבור.
<מיכל געש: שלום.
<מיכל געש: אני אימא לשלושה ילדים, מגדלת אותם לבד שבע שנים בגאווה.
<מיכל געש: הפסקתי לעבוד והילדים קיבלו מזונות דרך ביטוח לאומי.
<מיכל געש: כשעבדתי בסכום של 3,500 שקלים, קיזזו לילדים אלפיים שקלים מהמזונות.
<מיכל געש: כשאני עובדת בשכר של 4,000 שקלים, עברתי עם החוק החדש וישבנו בפורום העוני.
<מיכל געש: אני זוכרת אותך, אתה אמרת שאתה תתמקד במשפחה ובילדים, ושמחתי.
<מיכל געש: אמרתי שסוף סוף יהיה מישהו שייתן לילדים שלנו באמת יותר.
<מיכל געש: אנחנו לא מבקשות לעצמנו.
<מיכל געש: אני לא מבקשת ליפול לנטל על המדינה.
<מיכל געש: אני עובדת.
<מיכל געש: יש לי כושר השתכרות גבוה.
<מיכל געש: זה שאני נאלצת לקחת מזונות לילדים דרך ביטוח לאומי, בתיווך ביטוח לאומי, זה לא באשמתי אלא זה באשמת האבא שטוען, כמו המדינה, שאני לוקחת את הכסף לעצמי.
<מיכל געש: גם המדינה אומרת בדיוק את אותו הדבר: את לוקחת את הכסף לעצמך ולכן אנחנו מתחשבים בהכנסה שלך.
<מיכל געש: כשאתה היית בפורום העוני, אתה אמרת שאתה תתמקד במשפחה ובילדים וזאת תהיה האובססיה שלך, לתקן את המצב של הילדים במדינה.
<מיכל געש: הסתכלתי ולפי החוק החדש וגם לפי התיקון של ה-27 אגורות, אם אני מרוויחה 4,000 שקלים, אנחנו מקבלים תוספת, ואני מוותרת על מענק ההכנסה – אני מקבלת 77 שקלים לחודש כי אני חייבת לוותר על מענק העבודה שלי, על מס הכנסה שלילי.
<מיכל געש: מה אני אעשה עם 77 שקלים בחודש לשלושה ילדים?
<מיכל געש: זה 25 שקלים לילד.
<מיכל געש: מה אני יכולה לעשות עם הדבר הזה?
<מיכל געש: יש לך תשובה לזה?
<מיכל געש: אתה אומר שזה לא פוגע במשפחות ובילדים – זה פוגע.
<מיכל געש: כל משפחה שיש לה שלושה ילדים, שזה ממוצע הילדים במדינה, זה פוגע בה.
<מיכל געש: אני לא מבקשת שתיתן לי איזושהי קצבה, לא מבקשת כלום.
<מיכל געש: ביטוח לאומי מעביר את הכסף מהגרוש לילדים ואתם מתחשבים בהכנסה שלי וזה לא פייר.
<מיכל געש: הדבר הזה שבו אין הבנה שהחוק הזה פוגע בכל משפחה שיש לה שלושה ילדים, זה גרוע ביותר.
<מיכל געש: אנחנו צריכים לעשות הפרדה ולקחת בצורה נבדלת את האימהות שמקבלות מזונות דרך ביטוח לאומי שזאת קבוצה שונה וחריגה.
<מיכל געש: זאת לא קבוצה כמו כל שאר מקבלות הבטחת הכנסה.
<מיכל געש: לא צריך שתהיה הפרדה בינינו לבין אימא שמקבלת את המזונות מהגרוש שלה.
<מיכל געש: אני מבקשת ממך, כמו שדיברת בפורום העוני, וזה לא כל כך קורה כאן, תקים ועדה מיוחדת שתטפל ספציפית ב-5,000, ב-8,000 נשים שמקבלות מזונות דרך ביטוח לאומי, את מזונות הילדים שלנו.
<מיכל געש: תעודד אותנו באמת לצאת לעבודה.
<מיכל געש: אל תגיד לי שבסוף שנה אני אוכל לבחור בין מענק הכנסה לבין מזונות ואז אני אהיה גם חייבת לביטוח לאומי 17 אלף שקלים בסוף השנה.
<מיכל געש: אז אני גם לא אוכל לעבוד שנה אחר כך כי אני אהיה בלחץ מה יהיה עם ביטוח לאומי שיקזז לי את ה-450 שקלים, את קצבת הילדים שלי.
<מיכל געש: הם יקזזו לי במשך עשרים השנים הבאות.
<מיכל געש: מה אני אעשה עם 77 השקלים האלה בחודש?
<מיכל געש: זה נקרא פתרון?
<מיכל געש: בשביל זה אנחנו מתאספים כאן כל כך הרבה פעמים?
<מיכל געש: בשביל 77 שקלים?
<מיכל געש: אני מבקשת ממך להקים ועדה ספציפית לנשים שמקבלות מזונות דרך ביטוח לאומי.
<לאה וינדר: אני סטודנטית לסיעוד.
<לאה וינדר: בעוד חודש אני עושה את המבחן הממשלתי להסמכה.
<לאה וינדר: הרבה אנשים שואלים אותי איך יכולתי לעשות את זה ובאמת זה רק בזכות אנשים טובים.
<לאה וינדר: אתה אומר שנשים לא ייפגעו מהחוק הזה, אבל הפכתם את כל הנושא הזה, את הדיון הזה אם נשים ייפגעו או גברים ייפגעו או גרושים נפגעים יותר או גרושות נפגעות יותר.
<לאה וינדר: הילדים שלנו נפגעים ועל זה אני רוצה לדבר אתכם.
<לאה וינדר: חזרתי עכשיו לשוק העבודה, בחצי השנה האחרונה, אחרי שלא עבדתי שבע שנים.
<לאה וינדר: אני עובדת כסטודנטית לסיעוד שתי משמרות בשבוע ואני מקבלת בסביבות ה-2,700 שקלים, תלוי במשמרות שאני עושה.
<לאה וינדר: קיזזו לילדים שלי מ-3,200 שקלים והילדים שלי מקבלים עכשיו 1,500 שקלים.
<לאה וינדר: כשאני יצאתי לדרך הזאת הקשה לפני שש שנים ואני התייצבתי בפני בית הדין ובכיתי להם, הם אמרו לי שהילדים שלך זכאים ל-3,200 שקלים לארבעתם.
<לאה וינדר: הם לא אמרו לי שהילדים שלך זכאים לזה אם את לא תעבדי.
<לאה וינדר: למה אתם פוגעים בילדים שלי?
<לאה וינדר: אני זכאית לפי חוק חופש הפרט לצאת לעבוד.
<לאה וינדר: זה הכבוד שלי.
<לאה וינדר: אל תפגעו לי בזה.
<לאה וינדר: הילדים שלי זכאים לראות אימא יוצאת לעבוד בלי שהם ייפגעו.
<לאה וינדר: מספיק האבא לא משלם להם, הם צריכים גם להיפגע בגלל שאימא שלהם יוצאת לעבוד?
<לאה וינדר: למה אני צריכה להחליט בין לצאת לעבוד או לקבל את המזונות האלה?
<לאה וינדר: אני חושבת שזאת שערורייה וזה לא בסדר.
<לאה וינדר: אתם פוגעים כאן בילדים.
<לאה וינדר: הנושא כאן הוא לא אם נשים מרוויחות או מפסידות אלא הילדים שלנו מפסידים והם גדלים בתוך מצב של עוני, בתוך מצב שהם רואים את האימא נאבקת לעמוד על הרגליים.
<לאה וינדר: רוב החברות שלי חולמות לצאת ללמוד ורוצות לעמוד על הרגליים.
<לאה וינדר: אני יוצאת לעבוד עכשיו ואני מרוויחה, עם כל הקיזוז שעשו לי, 800 שקלים.
<לאה וינדר: בשביל ה-800 שקלים האלה, אני משאירה את הילדים שלי.
<לאה וינדר: אני בחרתי במקצוע שהמדינה צריכה.
<לאה וינדר: העניין היא שהילדים שלנו נפגעים.
<קריאה: כשיוצאים לעבודה, יש הוצאות.
<לאה וינדר: הילדים שלי זכאים למזונות בלי קשר לזה שאני זכאית לצאת לעבודה.
<לאה וינדר: אין אף אחד אחר במדינה שאומרים לו שאם אתה יוצא לעבוד, הילדים שלך ייפגעו אבל לי כן אומרים את זה.
<לאה וינדר: את זה אני רוצה להפסיק.
אלי אלאלוף: השר יענה.
חיים כץ: שמעתי אותך בקשב רב וגם אותך שדיברת על ה-77 שקלים.
חיים כץ: בואי נגיד שאין חוק.
חיים כץ: שמעתי אותך בקשב.
חיים כץ: ה-77 שקלים יעלו ל-125 שקלים.
חיים כץ: זה לא הרבה.
חיים כץ: שוב אני חוזר ואומר שזה מה שידעתי להביא.
חיים כץ: הקטע עם הילדים, מי שיש יותר, נקודות האיזון משתנות.
חיים כץ: מה קורה עם הילדים שלך?
חיים כץ: הם ירוויחו פחות.
חיים כץ: יהיה להם פחות.
חיים כץ: אז מה את אומרת?
<מיכל געש: הפרדה.
חיים כץ: את אומרת שאת מעדיפה פחות ושיהיו 10,000 נשים שמרוויחות הרבה כסף מזה,.
חיים כץ: גם 580 שקלים שהיא מקבלת נטו תוספת לחודש, זה לא הרבה.
חיים כץ: להם זה הרבה אבל למישהו אחר זה לא הרבה.
<מיכל געש: איפה אנחנו מקבלים 580 שקלים נטו תוספת לחודש.
<מיכל געש: אני אלך לקבל את זה.
<מיכל געש: איפה מקבלים?
<מיכל געש: מי מקבל 580 שקלים לחודש נטו?
אלי אלאלוף: גברת, את יכולה בסגנון קצת אחר?
חיים כץ: אני אגיד לך מי.
חיים כץ: אחת שמרוויחה 6,573 שקלים ויש לה שני ילדים, היא תרוויח 562 שקלים נטו לחודש, כל חודש יותר.
<לאה וינדר: כמה נשים חד הוריות מרוויחות את הסכום הזה?
<מיכל געש: אני באתי לקבל פתרון אמיתי ולא קיבלתי אותו.
חיים כץ: ה-6,573 שקלים כולל את מענק הבטחת הכנסה של 3,373 שקלים ועוד את הדיסריגרד של ה-662, והיא מרוויחה 2,538 שקלים.
חיים כץ: ב-2,538 שקלים שהיא תקבל מהעבודה, היא תקבל 562 שקלים נטו לחודש יותר.
חיים כץ: תעשי חשבון.
<מיכל געש: איזה חשבון?
<מיכל געש: אני כל הזמן במינוס וכל הזמן מתקשרים אלי.
אלי אלאלוף: אם את רוצה שהסגנון יהיה כמו שאת מובילה אותנו, לא תהיי כאן.
אלי אלאלוף: תקשיבי ותתאפקי.
אלי אלאלוף: השר נותן לך את הכבוד ועונה לך ספציפית.
<מיכל געש: הסכומים שהשר אומר הם לא אותם הסכומים בחשבון הבנק שלי.
<מיכל געש: אני מאוד מצטערת.
אלי אלאלוף: הבנק שלך עוד לא יודע את הסכום הזה כי החוק עוד לא עבר.
אלי אלאלוף: באמת, תפסיקו להיות תוקפניות.
אלי אלאלוף: תקשיבו.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים להבין, זה חוק מורכב.
אלי אלאלוף: תאמינו לי, עשינו הרבה מאוד שיעורי בית ואני עוד לומד ולא מתבייש להגיד את זה.
אלי אלאלוף: זה עוד לא הופעל ואיך את רוצה שזה יהיה בבנק שלך?
אלי אלאלוף: אדוני השר סיים?
אלי אלאלוף: יש גם חברי כנסת שבאו במיוחד להשמיע את דבריהם.
מירב בן ארי: תודה אדוני היושב ראש ואדוני שר.
מירב בן ארי: ראשית, אני רוצה לומר בפתח דבריי שהעוול הזה שמשנת 2003 מקזזים את המזונות, זה עוול ולא משנה איך נסתכל על זה.
מירב בן ארי: לא משנה איך ננסה לצייר אותו, מזונות לילדים הם לא קצבה.
מירב בן ארי: האבא היה אמור לשלם, הלך האבא לאן שהלך, לא משלם ולכן זאת לא קצבה.
מירב בן ארי: התפיסה לראות את זה כקצבה, היא תפיסה בעייתית, מה גם ששישים, חמישים אחוזים, אפשר להתווכח על האחוז, המדינה נכנסת ומתנהלת בהליכי הוצאה לפועל מול החייב וגובה את הכסף.
מירב בן ארי: זאת אומרת שמצד אחד היא חותכת את הקצבה ומצד שני היא הולכת וגובה את הכסף הזה.
מירב בן ארי: שמענו על הליכי הוצאה לפועל מול גברים.
מירב בן ארי: משהו בסיפור הזה נתקע ולכן לדעתי ההסתכלות היא הסתכלות בעייתית.
מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לכם שכל מי שחושב, ובעיקר לארגוני הנשים, שהצעת החוק הזאת, ויגיד גם השר, עברה ככה – ממש לא.
מירב בן ארי: היו כאן דיונים ואני ויושב ראש הוועדה יושבים על החוק הזה כבר ימים ארוכים יחד עם השר בשיחות.
מירב בן ארי: שלא תחשבו לרגע שהחוק הגיע ואמרנו, כן, יאללה, בואו נצא לדרך.
מירב בן ארי: המטרה שלנו בסוף היא לבטל.
מירב בן ארי: נכון, אין מס כזה אבל יש כאן הזדמנות להוריד אותו.
מירב בן ארי: אין מס כזה, הוא לא קיים בשום מקו ם.
מירב בן ארי: אני חושבת שכל עוד ימשיכו לקזז, זה גורם לנשים לא לצאת לעבודה ובזה אין שאלה.
<קריאה: נכון לגמרי.
מירב בן ארי: יש עוד בעיה ואני בטוחה שהשר יתייחס גם אליה כי לא דיברנו עליה.
מירב בן ארי: הבעיה היא ההטבות הנלוות.
מירב בן ארי: זאת אומרת, מהרגע שאת חד הורית, את מקבלת הטבות שגם הן מונעות ממך לצאת מהמעגל ואת מעדיפה להמשיך ולקבל הבטחת הכנסה.
חיים כץ: עד 7,680 שקלים לחודש – לא ייפגעו ההטבות.
מירב בן ארי: הנה, כבר קיבלנו תשובה.
חיים כץ: מינואר 2017.
חיים כץ: אחר כך זה שכר מינימום.
חיים כץ: עד סכום של 7,600 שקלים.
מירב בן ארי: צריך שכל אישה כאן
מירב בן ארי: לא תצטרך אקטואר שיבוא ויחשב לה מה עדיף לה כי רוב הנשים החד הוריות – ואני מכירה רבות – אין להן אפילו את הזמן.
מירב בן ארי: אני חייבת להגיד לכם שלא מזמן הייתה הפגנה מול ביתה של השרה איילת שקד.
מירב בן ארי: הלכנו במוצאי שבת – גלית ממכון רקמן – ובאמת השרה ירדה.
מירב בן ארי: אני חושבת שהיינו 15-20 נשים.
<קריאה: זה היה על חזקת הגיל הרך.
מירב בן ארי: כאן בסוף הכול מתחבר.
מירב בן ארי: שאלתי את הנשים ואת גלית איפה כל הנשים, הרי זה בנפשכן חזקת הגיל הרך.
מירב בן ארי: הן אמרו לי שהן עסוקות מדי בשביל לבוא להפגנה.
מירב בן ארי: מה אני אומרת בזה ומה המסקנה מכך?
מירב בן ארי: ראשית, נשים צריכות שהדבר יהיה קל ולכן יושב כאן מנכ"ל הביטוח הלאומי שהוא איש משכמו ומעלה שיבוא ויגיד לנו שהן לא יצטרכו אקטואר אלא בביטוח הלאומי יגידו לה בדיוק מה עדיף לה.
מירב בן ארי: זה דבר ראשון.
מירב בן ארי: דבר אחרון שאני רוצה להגיד.
מירב בן ארי: אני לא מתה על החוק הזה.
מירב בן ארי: הוא יודע את זה ואמרתי את זה בכל מקום.
מירב בן ארי: אבל יש משהו אחד שאני כן מסכימה.
מירב בן ארי: יש כאן רגל בדלת.
מירב בן ארי: תחליטו להקים ועדת משנה למזונות, אתה יודע אדוני היושב ראש שאני אתך בנושא של המזונות מהיום הראשון שלי בכנסת.
מירב בן ארי: גם יש לי הצעת חוק ברורה שעשיתי אותה גם עם גלית וגם על רן מעמותת ידיד ולדעתי בשנתיים הראשונות בכלל לא צריך לתזז אלא לתת לשנים לעמוד על הרגליים ולהפסיק עם השטות הזאת.
מירב בן ארי: תנו לה לעבוד, שתתקדם ואז הצעת החוק הזאת מונחת לפתחי האוצר, מדברים עליה ודנים עליה.
מירב בן ארי: אבל יש כאן הזדמנות היסטורית, ובזה אני מסכימה אתך, של רגל בדלת, לשנות את המצב שהוא מצב לא טוב.
מירב בן ארי: לכן אני כן אומרת שיש לכן כאן הזדמנות.
מירב בן ארי: נכון, אני בעד לבטל, אני בעד לא לעשות את זה, אבל אם יש לי כאן הזדמנות מסוימת שכן תיטיב עם 10,000 נשים, כמעט עם 11 אלף נשים – ותאמינו לי, כל מספר שהוא אומר כאן, אני בודקת ואני שואלת – אנחנו צריכים לחשוב על זה פעמיים וצריכים לחשוב על הצעת החוק הזאת ולא למהר ולפסול אותה.
אלי אלאלוף: ג'מאל זחאלקה, בבקשה.
ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, הצעת החוק הזאת לא מסייעת למשפחות ולא באמת מעודדת אנשים, במיוחד נשים, לצאת לעבודה במצב של קבלת מזונות מהביטוח הלאומי.
ג'מאל זחאלקה: הסיוע הזה ניתן לילדים וכמו שקצבת ילדים אינה מותנית בהכנסה של ההורים, כך גם צריך להיות העניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: לדעתי צריך לבטל כליל את הניכוי שניתן.
ג'מאל זחאלקה: היו שישים אחוזים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לתת פיצוי לאותן משפחות אותן שמענו ואני חושב שצריך לשמוע את זעקתן של הנשים שדיברו מתוך כאב, מתוך בעיות, ואנחנו אומרים להן לדבר בשקט.
ג'מאל זחאלקה: כל אחד והצרות שלו אני חושב שטוב שנשמע קול הזעקה ולא רק האינפורמציה.
ג'מאל זחאלקה: מי שמגיע ל-77 שקלים בחודש וכל הסיוע שלו מצטמק לסכום הזה, אני חושב שהוא לא רק צריך להגיד 77 אלא זכותו לצעוק.
ג'מאל זחאלקה: לכן אני חושב שאם אנחנו רוצים לעבוד בצדק, צריך לפצות את המשפחות האלה על אובדן הכנסה במשך שנים רבות עת לקחו מהן את שישים האחוזים.
ג'מאל זחאלקה: צריך לומר שהאנשים האלה, בעיקר נשים, עבדו, הגדילו את הכנסת המשפחה וצריך לברך אותן ולתגמל אותן בגין כך אבל לא להעניש אותן.
ג'מאל זחאלקה: אני רואה את הקיזוז שניתן והוא עונש על עבודה וצריך לאפס את זה אבל לפחות למה עד 3,000 שקלים?
ג'מאל זחאלקה: אנחנו הגשנו הסתייגויות וביקשנו להגדיל את הסכום עד לפחות השכר הממוצע במשק ולבטל כל מיני דברים שבעצם מעכבים את היציאה לעבודה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאם הייתה ממשלה שמחפשת צדק, הייתה צריכה לשפות ולתגמל ולתת סיוע כמו שפעם היו תכניות למשפחות חד הוריות על מנת לעודד אותן לצאת לעבודה.
ג'מאל זחאלקה: התכנית הזאת מתה.
ג'מאל זחאלקה: הייתה תכנית לפני כעשר שנים נדמה לי ואני חושב שצריך להחיות אותה וצריך למצוא את הדרכים לתת סיוע נוסף למשפחות ולנשים שיוצאות לעבודה.
ג'מאל זחאלקה: על העבודה צריך לתת פרס ולא עונש.
ג'מאל זחאלקה: אני לא הבנתי עד עכשיו למה מענישים משפחות ונשים שיוצאות לעבודה.
ג'מאל זחאלקה: איזה מין הגיון זה?
דב חנין: אני רוצה לפנות אליך אדוני השר בבקשה.
דב חנין: המגמה שלך בהצעת החוק הזאת היא מאוד מאוד חיובית.
דב חנין: אני משוכנע בכך.
דב חנין: אתה מעוניין לפתור בעיה ואתה מעוניין לאפשר או לעודד נשים לצאת לעבודה והמגמה הזאת היא מגמה חיובית.
דב חנין: אני חייב לומר שאני נכנסתי לכל הסיפור הזה ביממה האחרונה בעיקר בעקבות פנייתה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן שנמצאת בחוץ לארץ וביקשה ממני להגיע לדיון כדי להציג את ההסתייגויות שהיא ביקשה להציג להצעת החוק.
דב חנין: תוך כדי תהליך הלימוד של החומר, אני הבנתי שלמעשה, כמו שאמרת אדוני השר, יש לנו הרבה מאוד פרטים בהצעת החוק הזאת שעליהם צריך לעבוד כדי שהמגמה שאתה הצגת בתחילת הדיון, לעודד נשים לצאת לעבודה, תושג ובדרך לא ייווצרו מצבים בהם על הדרך נפגעו או נפגעות נשים מציבורים מאוד שונים ומגוונים.
דב חנין: לכן ההצעה שלי ברמה המעשית, אדוני השר ואדוני היושב ראש.
דב חנין: יש כאן פורום מאוד מגוון של נציגים ונציגות של ארגוני נשים שהציגו בפני – ואני מניח שגם מציגים בפני הוועדה – שורה ארוכה של נושאים שהם בסופו של דבר נושאים נקודתיים שצריכים טיפול כדי שאנחנו במהלך הזה לא בטעות, או שלא בכוונה רעה, נייצר נזקים ונפגע במעמדן של נשים.
דב חנין: זאת לא המגמה ולא התוצאה.
דב חנין: אני רוצה לחלוק אתכם את ניסיוני, ובזה לסיים את דבריי, בנושא של ניצולי השואה.
דב חנין: אנחנו בקדנציה הקודמת קידמנו ביחד, גם יחד אתך אדוני השר, חקיקה - היית אז יושב ראש ועדה – אינטנסיבית להגן על ניצולי שואה.
דב חנין: החקיקה הזו הייתה חקיקה חשובה, חקיקה חיובית, חקיקה תורמת.
דב חנין: אבל במהלך הזמן אנחנו גילינו שחלק מהדברים שאנחנו עשינו עם קבוצות מסוימות וחוליות מסוימות בנקודות מסוימות, לא יצרו את השינוי הטוב שאנחנו רצינו ואפילו יצרו לקבוצות מסוימות נזק.
דב חנין: אנחנו במהלך של השנה-שנה וחצי האחרונות מתקנים את אותן נקודות בהן טעינו.
דב חנין: אין שום סיבה לעשות את זה בצורה כזאת.
דב חנין: אנחנו יכולים לעשות את זה בצורה יותר מסודרת ונראה לי שמתוך תהליך של דיאלוג עם כל הגורמים ועם כל ארגוני הנשים שנמצאים כאן מסביב לשולחן, ניתן לבצע את הדיאלוג הזה גם בצורה מאוד אפקטיבית ומאוד מהירה ולייצר הצעת חוק שגם תעודד נשים לצאת לעבודה אבל במקביל לא תיצור פגיעות בציבורי נשים שאנחנו ממש לא מעוניינים לפגוע בהן.
מרב מיכאלי: ראשית, אני מצטרפת לדברים שאמרו כאן חבריי.
מרב מיכאלי: אני רוצה קודם כל לומר לך אדוני השר כל הכבוד על כך שאתה הראשון שבאמת מטפל בדבר הזה.
מרב מיכאלי: אלוהים יודעת שאנחנו נאבקות על זה.
מרב מיכאלי: יושב כאן רן מלמד מעמותת ידיד וחברות אחרות.
חיים כץ: מ-2003.
חיים כץ: אז עוד לא היית בכנסת.
מרב מיכאלי: אבל אני מ-2003 במאבק הזה, גם מחוץ לכנסת, והייתי מעורבת בו לא פחות ואתה יודע את זה.
מרב מיכאלי: אני באה לברך אותך על כך שאתה נכנס לזירה הזאת שהיא מורכבת מאוד.
מרב מיכאלי: אני רוצה לפצל את הנושא לשתי בעיות.
מרב מיכאלי: האחת, התפיסה של יציאה לעבודה וקצבאות.
מרב מיכאלי: אני יודעת שמנכ"ל הביטוח הלאומי, האלוהים של הביטוח הלאומי הנוכחי שלמה מור יוסף, מסכים לתפיסה שאומרת שזה לא יכול להיות או זה או זה.
מרב מיכאלי: זה לא יכול להיות משחק סכום אפס.
מרב מיכאלי: אין שום רציונל חברתי, כלכלי וקונסטרוקטיבי בלומר לבן אדם שאם אתה עובד, אז לא תקבל קצבה.
מרב מיכאלי: צריך לאפשר הדרגתיות, צריך לאפשר חלקיות בכל סוגי הקצבאות.
מרב מיכאלי: זאת בעיה אחת שהגיע הזמן להתחיל לטפל בה באופן כללי.
מרב מיכאלי: הדבר השני שאנחנו חוזרות ואומרות הוא שמזונות זאת לא קצבה.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לומר, לפחות לפרוטוקול, שלא מקובל למחוא כאן כפיים.
מרב מיכאלי: הדבר הזה שמשרד המשפטים או משרד האוצר או מי שזה לא יהיה מסרב לעשות את ההבחנה המשפטית הזאת, על זה צריך להתעקש.
מרב מיכאלי: את המאבק על הקצבאות צריך לעשות.
חיים כץ: את מחוקקת.
חיים כץ: תחוקקי.
חיים כץ: זה קשה לך?
מרב מיכאלי: לא בגלל שקשה אלא שקשה לקבל את ההסכמה שלהם ואתה יודע את זה.
חיים כץ: מבחינתי, חוקקי.
מירב בן ארי: יש המון חוקים.
מירב בן ארי: אין מה לדאוג.
מירב בן ארי: חוקים יש הרבה אבל לא כסף.
מרב מיכאלי: אין לי בעיה להרים את הכפפה הזאת.
מרב מיכאלי: אני רוצה לסכם אתך אדוני.
מרב מיכאלי: אם אנחנו מביאות לזה פתרון משפטי, אתה תומך בזה ואתה מעביר את זה.
חיים כץ: מקובל עלי.
חיים כץ: אני עושה מאמץ להעביר.
<שלמה מור יוסף: משרד המשפטים צריך להעביר.
<שלמה מור יוסף: זה חוק שמשרד המשפטים צריך להעביר ולא משרד הרווחה.
מרב מיכאלי: אנחנו מצטרפות לכל ההסתייגויות של מרצ.
מאיר כהן: אדוני היושב ראש, כל מי שנוגע ומשפר את שכרן ומצבן של החד הוריות, יבורך.