GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסי מלכה: גם אם אלה יהיו שנתיים, תאמין לי שהן יכולות לעמוד בשנתיים.
<יוסי מלכה: חלק מהעמותות לשירות לאומי מקבלות כסף מתקנות שונות ומגוונות במשרדי הממשלה.
<יוסי מלכה: היה והוצאת את הפעילות לתוך עמותה חדשה, העמותה החדשה לא תוכל לקבל כסף במהלך שנתיים.
בצלאל סמוטריץ': היא צריכה שנתיים פעילות.
<יוסי מלכה: צריך להיות הוגן כלפי העמותות האלה.
<יוסי מלכה: אם זה כבר היה אצלן בתוך הבית והן כבר עשו את הפעילות, אז בפרק שנוגע למעבר של הפעילות הזאת לעמותה חדשה, צריך לפטור אותן מפרק הזמן של שנתיים.
<יוסי מלכה: זה הוגן וצריך להגיד את זה.
<יוסי מלכה: זה נכון לעשות את זה אלא שהניסיון הזה, הן כבר צברו והן לא צריכות לעשות אותו מחדש כי אחרת אתה באמת פוגע בהן.
בצלאל סמוטריץ': יש כאן שלושה דברים.
בצלאל סמוטריץ': האחד, כל שאלות המיסוי וכולי, לוודא שכאשר מעבירים פעילות מעמותה לעמותה ברור לכולם שזאת העברה טכנית ולא מהותית על כל הנגזרות שלה.
בצלאל סמוטריץ': שנית, כאשר עמותות חדשות מתחילות לפעול, שלא תהיה להן את הדרישה של שנתיים פעילות, זה נוהל שר אוצר.
בצלאל סמוטריץ': שלישית, בהנחה שעמותה תרצה כרגע להיות הגוף המוכר, תהיה העמותה החדשה, בגלל שזה יהיה הרבה יותר פשוט, להשאיר את הפעילות בעמותה הקיימת והפעילות של השירות הלאומי תיעשה בעמותה החדשה, שכל הניסיון שנצבר בעמותה הקודמת לעניין החוק הזה יעבור לעמותה החדשה כי אחרת אין לה סיכוי לזכות במכרז אם היא גוף חדש לחלוטין.
מיקי לוי: מדובר בכולם.
<יואב ארבל: אני מאוד מציע, הנושא מורכב והוא כנראה לא מבושל עדיין ואין לנו עדיין נוסח שאנחנו יכולים להביא אותו לכאן.
<יואב ארבל: אמר היושב ראש שהוא רוצה לקבל את העמדה של כל עיסוקו, אבל במקביל הוא לא רוצה שהעמותות ייפגעו.
<יואב ארבל: אני מאוד מציע שנשב עם היועצת המשפטית וגם עם הגופים המוכרים ונגיע למשהו.
בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לבקש שכאשר אתם מגיעים לסיכום, נקבל אותו מראש.
מירב בן ארי: שולי מועלם היא חברת הוועדה והיא בדעתך.
מירב בן ארי: הובטח לנו שהנושא הזה יובא לפתחנו.
מירב בן ארי: אני רוצה להמשיך בהקראה.
מירב בן ארי: אני רק רוצה שתי התייחסויות מהישיבה הקודמת.
מירב בן ארי: האחת, נציג משרד החינוך, אמרת שיש הרבה דירות של נוער בסיכון, תקני דיור.
מירב בן ארי: אמרת שתדווח לוועדה כמה דירות יש.
מירב בן ארי: אתה זוכר את ה?
<דוד פלבר: אני זוכר שאמרתי.
<דוד פלבר: עדיין אין לי את המספר כרגע ואני מתנצל על שלא הכנתי שיעורי בית כראוי, אבל זה לא הרבה.
<דוד פלבר: אמרתי שככל שיש דירות לנוער בסיכון, רובן במסגרת החינוך.
<דוד פלבר: חלק מהמוסדות ענו לו.
<דוד פלבר: אלה דירות בודדות בכל עמותה.
<דוד פלבר: יש כמה עשרות מתנדבים שמוגדרים כנוער בסיכון והם כן בדיור.
מירב בן ארי: בבקשה בפעם הבאה תגיד לנו את מספר הדירות.
מירב בן ארי: עוד משהו אחד משבוע שעבר, כדי שנוודא.
מירב בן ארי: התייחסנו לתקנים של צרכים מיוחדים ונוער בסיכון בשירות בתי הסוהר והמשרד לביטחון פנים.
מירב בן ארי: יש לכם את המספרים?
<משה באלאס: שירות בתי הסוהר.
<משה באלאס: שירות בתי הסוהר הציג את הנתונים.
<משה באלאס: אלה עשרה אחוזים מסך השירות הלאומי כיום.
<קריאה: במשטרה אותו הדבר.
<קריאה: עשרה אחוזים.
<נעה בן שבת: עוד כמה תיקונים קטנים באותו סעיף.
מירב בן ארי: בחינוך ראינו את המספרים הגבוהים.
מירב בן ארי: ייאמר לזכות משרד החינוך לגבי צרכים מיוחדים.
מירב בן ארי: משרד הביטחון בטיפול אישי שלי.
<ידעיה לוין: דיברנו עם משרד הביטחון על הנושא והם יכניסו.
מירב בן ארי: זה לא מספיק לי.
מירב בן ארי: אני רוצה התחייבות בכתב.
<ידעיה לוין: אני יודע.
מירב בן ארי: גם לנוער בסיכון וגם לצרכים מיוחדים.
מירב בן ארי: אני לא אנוח עד שהמשרד הזה העשיר ביותר מבין כל המשרדים ידאג לאוכלוסיות האלה קיבלו פטור משירות צבאי וזאת הזדמנות אחרונה אולי בחייהם לחזור לחברה הישראלית ולהיות חלק ממנה.
מירב בן ארי: אני לא מדברת על החבר'ה בסיכון שקיבלו פטור מהצבא.
מירב בן ארי: הם רצו להתגייס אבל הצבא פטר אותם.
מירב בן ארי: לכן זה לא מספיק לנו.
מירב בן ארי: אדוני נכנס וינהל את הישיבה.
אלי אלאלוף: אמרו לי כולם שנהנים ממך.
<נעה בן שבת: כמה תיקונים עדיין באותו סעיף למרות שעוד נחזור אליו.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ד) אנחנו אומרים שהשר בהתייעצות עם המועצה, דובר בדיון הקודם על כך שהקביעות שנוגעות לגוף המוכר יהיו בהתייעצות עם המועצה וזה התניית ההכרה במספר מתנדבים מזערי.
<נעה בן שבת: גם הנושא של ביטול הכרה, ייעשה בהתייעצות עם המועצה.
בצלאל סמוטריץ': גם זה לכאורה קצת ישתנה על רקע מה שדיברנו כאן עכשיו.
בצלאל סמוטריץ': בהנחה שהשר יקבע קריטריונים קבועים, עקרונות קבועים לכמה גופים צריך ואיך צריך להיראות כל גוף וכולי, אני לא בטוח שזה צריך להופיע ספציפית בבקשה.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים שזה יהיה בבקשה הפרטנית של גוף מסוים.
בצלאל סמוטריץ': הקביעות צריכות להיות קביעות נורמטיביות כלליות והיישום קביעה קונקרטית.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ו) דובר על כך שיהיו שתי רמות של קבועה – כוללים ותנאים נוספים להכרה בגוף מוכר, שכאן הצענו להשאיר את אישור הוועדה.
<נעה בן שבת: לעומת זאת אמות מידה, בסיפא של הסעיף, למילוי תפקידי הגוף המוכר.
<נעה בן שבת: אנחנו בעמוד 53 סעיף קטן (ז).
<נעה בן שבת: מוצע לפרק את זה לשני סעיפים קטנים, האחד נוגע לכללים ותנאים נוספים להכרה בגוף מוכר, והשני מתייחס לאמות מידה, למילוי תפקידיו של הגוף המוכר אחרי שקיבל הכרה שאלה אולי דברים יותר טכניים ואולי לא צריך להטריח את הוועדה או לחייב את אישור הוועדה לגביהם.
<נעה בן שבת: למעט הנושא של הערבויות שעל מבקש ההכרה להמציא לשם הבטחת מילוי תנאי ההכרה.
<נעה בן שבת: כיוון שאנחנו מדברים כאן בכסף, בסכומי כסף שצריך להפקיד, מוצע שנושא הערבויות כן יהיה באישור הוועדה.
מירב בן ארי: והתיאום עם רמו"ת?
<נעה בן שבת: התיאום עם רמו"ת הוא עניין פנימי שרציתי לוודא.
<דרור גרנית: בכל הכבוד, נדמה לי – תגידי את, נעה, מה את חושבת – השאלה של ערבויות היא דומה למנגנונים אחרים.
<נעה בן שבת: אני חושבת שעדיין כאשר מדובר בכסף, זה מהווה תנאי להכרה, עדיין ראוי שיהיה אישור ועדה.
מירב בן ארי: בס
בצלאל סמוטריץ': מוסכם.
<נעה בן שבת: זה לא נושא טכני בלבד.
<נעה בן שבת: אני חושבת שבערבויות יש עניין טכני אבל יש עניין של הפקדת כספים.
<יואב ארבל: הנושא של מבקש ההכרה שהוא בעל יכולת כלכלית, כבר מופיע.
<יואב ארבל: זה רק פירוט שלו.
בצלאל סמוטריץ': זה לא פירוט שלו.
בצלאל סמוטריץ': צריך אישור הוועדה.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 47.
<נעה בן שבת: תנאים נוספים לפעילות גוף מוכר מצא השר, בכל עת, לאחר קבלת חוות דעתה של הרשות, לאחר שנתן לגוף המוכר הזדמנות לטעון את טענותיו, כי יש צורך להורות על תנאים נוספים לפעילותו של גוף מוכר, רשאי הוא להתנות תנאים כאמור, ולהורות על קיומם בתקופת תוקפה של ההכרה, כולה או חלקה, וכן רשאי הוא, אם מצא כי הדבר דרוש בשל שינוי נסיבות, לגרוע מאותם תנאים או לשנותם.
<נעה בן שבת: כאן אנחנו מדברים לא על הוראות כלליות לגבי כל הגופים המוכרים אלא על תנאים ספציפיים לגוף מוכר מסוים במהלך תקופת ההכרה.
בצלאל סמוטריץ': דוגמה.
<נעה בן שבת: אם יש למשל גוף שעכשיו מתברר שיש קשיים כלכליים מסוימים שהוא נקלע אליהם, אולי יהיו תנאים לגבי הגבלת מספר המתנדבים או הוראות להגדיל את הערבויות שהוא צריך להמציא.
<יואב ארבל: סוגי אוכלוסיות.
<יואב ארבל: לדוגמה, אם אנחנו רוצים שגוף מסוים יטפל באוכלוסייה מסוימת והוא צריך יותר ניסיון או מקצועיות לדבר הזה.
<יואב ארבל: דברים מעין אלו.
<יואב ארבל: דברים טכניים.
מירב בן ארי: זה נראה לי יותר עניינים טכניים ופחות במהות.
<נעה בן שבת: זה עניין ספציפי של גוף ספציפי במהלך תקופת פעילותו, אז גם לא נדרשת התייעצות עם המועצה אלא זה יותר משהו התנהלותי ודרושה רק חוות דעת של הרשות וכמובן שימוע של הגוף המוכר.
<נעה בן שבת: הודעה על שינוי פרטים גוף מוכר יודיע לשר, בכתב, על כל שינוי שחל בפרט מהפרטים שמסר לו לפי סעיף 46 בתוך שלושים ימים מיום שנודע לו על השינוי, ויצרף את המסמכים הנוגעים לעניין.
<נעה בן שבת: חובת יידוע.
<נעה בן שבת: קיבלת הכרה על סמך מצג מסוים, חל שינוי – תודיע על כך וכמובן נשמרת לשר, לפי חוות דעת הרשות, לשנות, לבטל, להתנות.
מירב בן ארי: זה הסעיף הבא.
<נעה בן שבת: 49.
<נעה בן שבת: ביטול הכרה בגוף מוכר או התלייתה השר רשאי לבטל הכרה בגוף מוכר או להתלותה, לאחר קבלת חוות דעתה של הרשות, בהתייעצות עם המועצה ולאחר שנתן לגוף המוכר הזדמנות לטעון את טענותיו, אם מצא שהתקיים אחד מאלה: הגוף המוכר הפר הוראה מההוראות לפי חוק זה.
<נעה בן שבת: חדל להתקיים בגוף המוכר תנאי מן התנאים למתן ההכרה לפי סעיף 46.
<נעה בן שבת: הגוף המוכר הפר תנאי מן התנאים הנוספים שהשר הורה עליהם לפי סעיף 47.
<נעה בן שבת: ההכרה ניתנה על בסיס מידע כוזב או שגוי.
<נעה בן שבת: השר לא יבטל הכרה ולא יתלה אותה לפי הוראות סעיף קטן (א)(1) עד (3), אלא לאחר שדרש מהגוף המוכר לקיים את התנאי או ההוראה שהופרו או שחדלו להתקיים כאמור באותו סעיף קטן, באופן ובתוך התקופה שהורה עליהם, והגוף המוכר לא עשה כן.
<נעה בן שבת: הוראות סעיף קטן זה לא יחולו במקרה שבו לא ניתן לקיים את התנאי או ההוראה שהופרו או שחדלו להתקיים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, בעיקרון צריך גם להתריע בפני הגוף המוכר, לתת לו הזדמנות לתקן את המצב.
<נעה בן שבת: התיקון יכול להיעשות על ידי התליה ואפילו בעצם לפני התליה אתם רוצים שהוא יוכל לתקן.
<נעה בן שבת: קודם יתרו בו ויאפשרו לו לתקן אלא אם כן זאת הפרה שלא ניתן לתקן או שזאת כמובן הכרה שניתנה על בסיס מידע כוזב או שגוי.
<נעה בן שבת: הפסקת פעילות החליט גוף מוכר להפסיק את פעילותו כגוף מוכר – ימסור על כך הודעה בכתב לרשות, שישה חודשים לפחות לפני המועד המתוכנן לסיום פעילותו.
<נעה בן שבת: יודיע לרשות על ההסדרים שגובשו לביצוע חובותיו לפי חוק זה לאחר סיום פעילותו, שלושה חודשים לפחות לני המועד המתוכנן לסיום פעילותו.
<נעה בן שבת: השאלה אם אתם רוצים בכל זאת לקשור את זה לשנת שירות באיזושהי צורה.
<נעה בן שבת: אתם אומרים שמתי שהוא מחליט לסיים את פעילותו, הוא חייב למסור הודעה.
מירב בן ארי: גם אם זה באמצע שנה.
<דרור גרנית: זה נכון שזה יהיה קשור לשנת הפעילות.
<דרור גרנית: אני גם שואל את עצמי אם אנחנו צריכים שיהיה כאן איזשהו, בפרט עכשיו כאשר אנחנו מדברים בסיטואציה בה אחת לזמן מה תהיה בחינה עתית, בפרט כאשר אנחנו מדברים כאן על איזשהו תהליך של מעבר.
<דרור גרנית: זאת אומרת, הסעיף הזה בעצם משאיר בידי הגוף המוכר את היוזמה וגם את הקביעה של מה המשמעויות.
<דרור גרנית: הוא אומר לו שאתה יכול להחליט שאתה פורש, אנחנו אומרים לך שאתה תחליט מה אתה עושה וכמה זמן.
<דרור גרנית: אני שואל את עצמי אם יש סעיף הסמכה לרשות לבוא ולומר לגוף מוכר שמודיע לה שהוא רוצה לפרוש מהתחום, האם היא יכולה לתת לו הוראות והנחיות ולהכתיב לו סדרי פעולה כדי לוודא שתחום הפעילות של השירות לא נפגע.
<דרור גרנית: זאת אומרת, שהמתנדבים לא נפגעים, שהמפעילים לא נפגעים ובעצם לא נוצר ואקום אלא יש איזשהו מישהו שאחראי לתת הנחיות והוראות כדי להשלים את החסר.
<יעקב עמר: אני חושב שבתהליך הזה צריכים את ההסדרה הזאת כדי שמצד אחד הבנות לא ייפגעו או המתנדבים.
<יעקב עמר: מצד שני, גם הגוף יוכל להתנהל בצורה כזאת שאנחנו באמת לא נפגע בתהליך הזה של הבנות, בזכויות שלהן ובשירות שלהן.
מירב בן ארי: גם אי אפשר לחכות עד סוף השנה אם הגוף באמצע השנה כבר לא מתפקד.
מירב בן ארי: עדיף שהוא יודיע לרשות, הרשות תקבל שישה חודשים, זה מספיק זמן, ואז הם יוכלו למצוא שיבוצים חדשים.
<יעקב עמר: גם שיבוצים וגם הנחיות.
<יואב ארבל: בשום מקום בהצעת החוק לא מוגדרת שנת שירות.
<יואב ארבל: זה נכון שבפועל רוב המתנדבים מתחילים ב-1 לספטמבר אבל בעצם מבחינה חוקית בכל יום מתנדב יכול להתחיל.
מירב בן ארי: עדיף שנשאיר את זה כך.
<דרור גרנית: השאלה אם לא צריך כאן סעיף הסמכה.
<נעה בן שבת: למעשה יש לנו את הבסיס לקביעת הסמכה.
<נעה בן שבת: אם תראה בהוראות, לבצע כל פעולה, בפסקה (16) בסעיף 52.
<דרור גרנית: נכון, אבל השאלה אם לא צריך קונקרטית לסיטואציה.
מירב בן ארי: הוא אומר שהכול על אותו גוף שהחליט לצורך העניין לפשוט רגל.
<דרור גרנית: היוזמה והכוח בידיו ואני חושב שבסיטואציה בה בעצם גוף בה ואומר, תשמעו, אני החלטתי לצאת מהשוק הזה.
מירב בן ארי: נציגי הרשות, תגידו אתם אם מה שדרור אומר שהכול אתה שם על הגוף ובסופו של דבר אתם אלה שמקבלים את הבשורה הזאת ולכן למה אתם לא מגיבים על העניין של לתת לכם סמכויות?
מירב בן ארי: תגידו אתם.
מירב בן ארי: הנחיות לגוף כזה, דרור אומר שזה צריך לבוא מכם.
אלי אלאלוף: היו לכם מצבים כאלה?
<מוטי אלמליח: קרה שאנחנו סגרנו.
אלי אלאלוף: מה עשיתם עם המתנדבים?
<מוטי אלמליח: החל משנת השירות הבאה.
<מוטי אלמליח: יכול להיות מצב שאנחנו נסגור מהיום להיום או שהוא יודיע לנו מהיום להיום ואז אנחנו נצטרך להעביר את אותם משרתים לאחריות של גוף מוכר אחר בשלב ההתארגנות.
מיקי לוי: מה עילת הסגירה שלכם מהיום להיום?
<מוטי אלמליח: יותר מצב שגוף יודיע שמהיום להיום הוא נסגר.
מיקי לוי: הכול בצד של הגופים.
<מוטי אלמליח: אלא אם יקרה משהו מאוד מאוד מאוד חמור, אבל אני לא רואה סיטואציה כזאת.
מיקי לוי: אתה לא רואה סיטואציה כזאת?
מיקי לוי: מה אתה אומר?
<יואב ארבל: מה שהיה עד היום, בשתי הפעמים שסגרנו - - -
מיקי לוי: לאיזו מדרגה אנחנו מגיעים כשאומרים שהרשות תסגור את העמותה?
<נעה בן שבת: למעשה אחד מהתנאים של פעילות הגוף המוכר גם נוגע להגשת כתב אישום, אם נרד לעמוד 52 לפסקה (3): מבקש ההכרה, זה הגוף, ונושא המשרה בו לא הורשעו בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה לא ראויים לשמש בתפקידים האלה, ולא תלוי ועומד נגדם כתב אישום בעבירה כאמור.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, כרגע מדובר על השלבים של הרשעה וגם השלב של כתב אישום.
<נעה בן שבת: השלב של חקירה הוא לא נמצא כאן.
<נעה בן שבת: אפשר להכניס אתו כשלב של שיקול דעת.
מירב בן ארי: הכנסנו בחוק מה קורה אם נפתחת חקירה?
מיקי לוי: אני אומר לך שצריך להיזהר בזה בשלבים מוקדמים.
מיקי לוי: אני לא חי עם זה בשלום.
מיקי לוי: ברגע שמוגש כתב אישום, זה משהו אחר לחלוטין.
מירב בן ארי: כן, כתב אישום, נכון.
<מוטי אלמליח: עד לסגירת גוף יש אלמנטים אחרים שאנחנו יכולים לעשות.
<מוטי אלמליח: לדוגמה, אם יש איזשהו מכרז או משהו, צריך לחשוב ולשקול אם אנחנו ממשיכים.
<יואב ארבל: זה במסגרת התנאים הנוספים.
<יואב ארבל: יש לנו סעיף שמאפשר לנו לקבוע תנאים לפעילות שלו.
מירב בן ארי: אחרי שהתייעצתי עם נעה, דרור, אנחנו משאירים את זה כי יש סמכות של הרשות להתערב במקרים כאלה.
<דרור גרנית: אבל איפה תשימי את זה?
<דרור גרנית: לא בסעיף הזה?
<נעה בן שבת: סמכות של שיקול דעת לגבי תנאים נוספים לפעולתה.
<נעה בן שבת: נפתחה חקירה, אתה יכול להתנות תנאים מסוימים.
<נעה בן שבת: זה בסעיף שקראנו אותו לגבי התנאים הנוספים, בסעיף 47.
<דרור גרנית: סעיף 47 מדבר באופן כללי.
<נעה בן שבת: הוא מדבר על גוף ספציפי במהלך תקופת ההכרה.
<יואב ארבל: אני רוצה להניח את דעתו של דרור.
<יואב ארבל: בסעיף 50, במקום יודיע לרשות על ההסדרים שגובשו לביצוע וכולי, נאמר שיודיע לרשות ויקבל אישורה על ההסדרים.
<דרור גרנית: יקבל הנחיותיה.
מירב בן ארי: מקובל עליכם?
מיקי לוי: אני נזהר מזה.
<נעה בן שבת: פרסום הודעות בדבר הכרה וביטול הכרה בגוף מוכר השר יפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט של הרשות, הודעה על הכרה בגוף מוכר ועל ביטול הכרה כאמור.
<נעה בן שבת: על התליה אתם לא מפרסמים?
<דרור גרנית: אפשר.
<דרור גרנית: אין בעיה.
<נעה בן שבת: זאת לא רק התליה אלא אתה כאילו עוצר.
<נעה בן שבת: אפשר לשאול גם האם ההתליה לא מוגבלת בזמן.
מירב בן ארי: כל סטודנט למשפטים אף פעם לא מבין את המושג הזה.
<נעה בן שבת: אבל התליה מאוד מאוד קרובה לביטול רישיון.
<נעה בן שבת: היא כאילו ביטול זמני של רישיון.
<נעה בן שבת: לכן השאלה אם לא צריך להגביל את ההתליה של גוף.
<דרור גרנית: זאת בעיה כי הרי יצא שנניח לצורך הדיון הייתה עילה להתלות את פעילותו של הגוף וכמו שחבר הכנסת לוי מעלה מדובר בגוף שיש חשד שביצע א', ב' ו-ג' או שלא ביצע א', ג' ו-ד'.
אלי אלאלוף: בחוק העמותות אין התייחסות?
אלי אלאלוף: נתנתק לרגע מהגוף בו אנחנו דנים.
בצלאל סמוטריץ': לגבי חוק העמותות אתה צריך בית משפט.
בצלאל סמוטריץ': רשם העמותות לא מוסמך.
<קריאה: ניהול תקין.
בצלאל סמוטריץ': אבל הוא לא מוסמך לפרק עמותה.
מירב בן ארי: בכל מקרה הסמכות שלו היא לשלול ניהול תקין.
<דרור גרנית: זה לא רלוונטי לסיטואציה שלנו בה הגוף המוכר הוא שחקן ביצוע.
<דרור גרנית: זאת אומרת, הוא שחקן שיש לו המון תפקידים שהוא צריך לבצע ולעשות - להפעיל את הבנות, ללוות אותן, לספק להן הכשרה וכל הנושאים עליהם דיברנו.
<דרור גרנית: אלה תפקידים ביצועיים פרופר ולכן הסיטואציה של התליה, אם היא תיתחם בזמן, ואנחנו יודעים שההתליה יכולה בדוגמה שנתן חבר הכנסת לוי מאחר ומתנהלת חקירה, לפעמים חקירה יכולה להתמשך ולהתארך.
בצלאל סמוטריץ': התחילה חקירה.
בצלאל סמוטריץ': מישהו הגיש תלונה.
בצלאל סמוטריץ': עכשיו אתה מתלה את הגוף כי התחילה חקירה?
בצלאל סמוטריץ': תן למשטרה לסיים, בינתיים הגוף הזה עובד, קבל מסקנות, יוגשו כתבי אישום, תראה שיש משהו רציני, אז תפעל.
בצלאל סמוטריץ': אין שום תקדים בעולם.
<דרור גרנית: בוא נבחין מתי קמה עילה לביצוע ההתליה לבין שאלת משך ההתליה.
בצלאל סמוטריץ': זה קצת תלוי אחד בשני כי ככל שאתה תתחיל מוקדם יותר את העילה, תצטרך יותר זמן להתליה.
בצלאל סמוטריץ': בעיני אין דבר כזה.
מירב בן ארי: אנחנו מוסיפים את המילה התליה.
<דרור גרנית: לעניין הפרסום.
מירב בן ארי: לעניין הפרסום ברשומות.
<נעה בן שבת: שוקלים את העניין של ההתליה בזמן?
<דרור גרנית: עדיף שלא.
בצלאל סמוטריץ': איפה כתובות לנו העילות של ההתליה?
<נעה בן שבת: הן באותו סעיף 49, ביטול והתליה.
מירב בן ארי: עברנו על זה.
בצלאל סמוטריץ': הבנתי, בסדר.
בצלאל סמוטריץ': הכול אחרי שימוע.
בצלאל סמוטריץ': אז אני רץ לסוף, יש כאן מן הסתם תוספת לחוק בתי משפט לעניינים מינהליים.
מיקי לוי: שימוע יכול להפסיק את עבודתה של אותה עמותה?
<דרור גרנית: שימוע הוא שימוע.
<דרור גרנית: שימוע מינהלי הוא הליך שמציינים בפני הגורם שעתיד להיפגע מהחלטה ואומרים לו ששוקלים לפגוע בו באופן הבא מהטעמים האלה והאלה על סמך מידע כזה וכזה ולכן בוא תציג את טענותיך.
<דרור גרנית: הרשות צריכה לשמוע אותו בנפש חפצה ויכול להיות שהיא תשתכנע לאחר שהוא התייחס באופן קונקרטי לטענות שהועלו כנגדו שבעצם בשלב זה אין עילה להתלות או אין עילה לשלול.
<קריאה: או הפוך.
<דרור גרנית: יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.
<דרור גרנית: זאת המשמעות של השימוע.
<דרור גרנית: מופעל שיקול דעת פרטני.
<נעה בן שבת: ההליך לגבי חוק בית משפט לעניינים מינהליים הוא בסעיף 83.
בצלאל סמוטריץ': תוך כדי הדיון אני באמת חושב שיכול להיות שצריך להוסיף בסעיף של ביטול ההכרה משהו שאומר וזאת בהתבסס על משהו.
בצלאל סמוטריץ': לא יודע, צריכה להיות כאן איזושהי תשתית עובדתית.
<נעה בן שבת: על החלטה מינהלית צריכים ראיות מינהליות.
<נעה בן שבת: הרשות תפרסם באתר האינטרנט שלה הודעה על הפסקת פעילותו של גוף מוכר כאמור בסעיף 50.
<נעה בן שבת: גם כאן צריך לשקול אולי להודיע מראש.
<נעה בן שבת: הרי המטרה של ההודעה היא לגבי גופים מפעילים שלא יתקשרו עם הרשות ולגבי המתנדבים.
<דרור גרנית: סעיף 50 מתייחס לסיטואציה שבא גוף מיוזמתו ואומר לה שהוא רוצה לצאת מהשוק.
<נעה בן שבת: סימן ב': גוף מוכר – תפקידים, סמכויות וחובות 52.
<נעה בן שבת: תפקידי גוף מוכר גופף מוכר יבצע את התפקידים המוטלים עליו לפי חוק זה, כמפורט להלן, כדי לאפשר למי שמתקיים בו האמור בסעיף 3(א), לשרת בשירות לאומי או בשירות קהילתי: לאתר מועמדים לשירות בשירות הלאומי או בשירות הקהילתי.
<נעה בן שבת: דיברנו קודם על כך שהמטרה של אותו תאגיד תהיה קשורה לביצוע תפקידים שמוגדרים.
<דרור גרנית: בהקשר הזה אני רוצה להעיר ביחס להערה של דוד פלבר נציג משרד החינוך.
<דרור גרנית: הסיפור של ביקור בבתי הספר, אני לא בטוח שירדתי לסוף דעתו של חבר הכנסת לוי ולהערה שלו אבל אני מוטרד מדבר אחר והוא שאני לא בטוח – ויגידו לי כאן
<דרור גרנית: נציגי הצבא אם אני טועה – ונראה לי קצת מוזר שאתם רצים לבתי הספר ועמותות השירות הלאומי הולכות לבתי הספר כדי לנסות לשכנע תיכוניסטים לעשות שירות לאומי לפני שהם קיבלו את הפטור הצבאי שלהם.
מיקי לוי: אני באמת תהיתי האם אנחנו פותחים פתח לזה שאנחנו לוקחים בנות ובנים שיכולים לשרת שירות מלא בצבא ולשם כך נמצא הצבא ככור היתוך ובאים ועושים הכנה לפני כן ומסיטים אותם בצורה כזו או אחרת לשירות הלאומי.
מיקי לוי: צריך לחשוב מחוץ לקופסה מתי, באיזה תהליך, האם אחרי זה שהצבא מגיע או לפני, האם בכלל להרשות את זה, האם לחכות שקודם כל יקבלו צו ראשון וצו שני.
<דרור גרנית: או פטור.
מיקי לוי: אני מעדיף בתפיסת העולם שלי שכולנו נלך לצבא.
מירב בן ארי: כולנו מעדיפים זאת.
בצלאל סמוטריץ': מדברים על שירות נשים בצבא שאני מתנגד לו.
בצלאל סמוטריץ': שיהיה ברור בפרוטוקול.
מיקי לוי: אנחנו בעדו.
מיקי לוי: בינתיים אתם מיעוט בעניין הזה.
מירב בן ארי: יש לי חדשות בשבילך, אפילו בבית היהודי יש כאלה שחושבים שבנות צריכות להתגייס, בתוך המפלגה שלך.
בצלאל סמוטריץ': במפלגת כולנו.
מיקי לוי: כולנו וכולנו חושבים שהבנות צריכות להתגייס לצבא.
מירב בן ארי: גם בבית היהודי.
בצלאל סמוטריץ': אני חושב שבנות, בוודאי בנות דתיות, יכולות, והחוק מאפשר להן, להצהיר על אמונתן ואורח החיים הדתי שלהן ולהשתחרר משירות צבאי.
מירב בן ארי: ואם יש בחורה שרוצה להתגייס לצבא?
בצלאל סמוטריץ': לצערי מאחר ויש הרבה מאוד בנות של הולכות לא לשירות צבאי ולא לשירות לאומי, עושות עבודות קודש אותן עמותות שהולכות לבתי הספר ומייצרות מוטיבציה לבנות ואף אחת לא משתמטת מחובת השירות של מדינת ישראל.
בצלאל סמוטריץ': מי שלא הולכת לשירות צבאי מסיבות דתיות, חייבת ללכת לשירות לאומי.
מיקי לוי: אתה יודע איזה נאום הם נותנים כשהם מופיעים לפני הבנות?
בצלאל סמוטריץ': ההבדל בינך לבינו הוא שאני יודע.
מיקי לוי: אתה לא יודע.
בצלאל סמוטריץ': אני מכיר את הנושא.
מיקי לוי: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך.
בצלאל סמוטריץ': במקום שנעריך את המודל הזה ונחזק את המגמה הזאת.
מיקי לוי: אנחנו בעד אבל שקודם ילכו לשירות צבאי.
מירב בן ארי: שמעתי אתכם.
בצלאל סמוטריץ': עובדתית, צו ראשון הוא שנתיים קודם, התהליך הזה מתחיל בכיתה י"ב.
<דוד פלבר: ראשית, גם לנו יש מלוא הכבוד וההערכה לצה"ל ואנחנו רואים בו את המגן של כולנו ולא מחפשים להסיט אף אחד מהשירות בצבא.
<דוד פלבר: למשרד החינוך יש תכנית שנקראת הכנה לקראת שירות משמעותי והיא בכלל לא מבחינה לצורך העניין – היא מתחילה בכיתה י' או י"א – בין שירות צבאי לשירות לאומי.
<דוד פלבר: היא אומרת לאנשים 18 שנים הייתם בצד המקבל של החברה והגיע התור שלכם להעניק לחברה והם עושים את זה בין בשירות צבאי ובין בשירות לאומי.
<דוד פלבר: עיקר הדבר הוא שמי שקיבלה פטור לא תלך לאוניברסיטה, לא לים ולא תיסע לחוץ לארץ אלא תבוא לשירות לאומי.
<דוד פלבר: הדבר הזה קורה ומתרחש בדרך כלל אחרי, לכל היותר במקביל למה שקורה עם צו ראשון וצו שני.
<דוד פלבר: אם אנחנו צריכים ב-1 לספטמבר להעמיד 4,500 בנות בבתי הספר, אנחנו לא יכולים להתחיל את זה ב-1 באוגוסט וגם לא ב-30 ביוני.
<דוד פלבר: התהליך הזה נמשך פחות או יותר חצי שנה כאשר מתחילים אותו סביב ינואר עד סוף שנת הלימודים כאשר באמצע יש בגרויות ויש עוד דברים.
<דוד פלבר: לכן התהליך מתחיל בינואר של שנת י"ב, אז מתחיל התהליך היותר אינטנסיבי של הכוונה לשירות לאומי במקביל לזה שיש יום המאה ויום הצגת החילות הצבאיים למי שהולכת לצבא.
<דוד פלבר: אלה שמעוניינות בשירות לאומי, נחשפות לאפשרויות בשירות הלאומי, לבריאות, לרווחה, לחינוך למרות שזה לאו דווקא לחינוך.
מירב בן ארי: מי קהל היעד שנחשף?
<דוד פלבר: קהל היעד הוא בנות י"ב בעיקר בחינוך הדתי שקרוי חמד.
<דוד פלבר: שם חלק גדול מהבנות מקבלות פטור.
<דוד פלבר: זה נכון שבבתי ספר ממלכתיים יש כאלה שמגיעים עם פטורים מסיבות רפואיות.
<דוד פלבר: \
מירב בן ארי: אבל לא נראה לי שיש שם הרצאה לכל התלמידים.
<דוד פלבר: אצלם לא מתקיים תהליך מסודר דווקא לקראת שירות לאומי.
<דוד פלבר: שם זה באמת נסמך על ההכנה לקראת שירות שעושים לכלל השמיניסטים ולא רק לשמיניסטים אלא לכלל התיכוניסטים כבר בכיתה י"א.
<דוד פלבר: ברור לכולנו שמדובר באלה שנקראות לשירות לאומי שהן רק בנות שקיבלו פטור ורק אליהן מתייחס כל הקמפיין הזה.
<דוד פלבר: חשוב לנו לחשוף אותן לאפשרויות ואני אומר שאין לנו הרבה זמן לעשות את זה.
<דוד פלבר: זה מתבצע פחות או יותר בין חנוכה לפסח כי אחרי פסח כברר הבנות לא בבתי הספר.
אלי אלאלוף: מישהו עשה משוב מה מביא את הבנות לשירות לאומי?
אלי אלאלוף: האם המפגשים האלה הם המשכנעים או בכלל המסורת המשפחתית?
בצלאל סמוטריץ': באותה מידה אתה יכול להגיד שגם צה"ל לא צריך להגיע לתיכונים ולנסות לייצר מוטיבציה.
אלי אלאלוף: בצה"ל יש הרבה אפשרויות.
בצלאל סמוטריץ': גם בשירות לאומי.
בצלאל סמוטריץ': צה"ל נכנס לתיכונים על עצם המוטיבציה לשרת.
בצלאל סמוטריץ': המוטיבציה נבנית במשפחה, בחברה ובמוסד.
אלי אלאלוף: אני בטוח שההשפעה של ההרצאות האלה היא פחותה מאשר ההשפעה המשפחתית.
בצלאל סמוטריץ': זה מזיק?
בצלאל סמוטריץ': אז מה?
אלי אלאלוף: זה לא האקט האפקטיבי ביותר להביא לשירות הלאומי.
<דוד פלבר: לא מדובר כאן בקמפיין שאומר להן שלא ילכו לצבא או משהו כזה.
<דוד פלבר: מדובר בחשיפה על מקומות השירות האפשריים.
מירב בן ארי: בגלגל"צ כל היום יש את הפרסומת של השירות הלאומי האזרחי.
מירב בן ארי: אני לא חושבת שמי ששומע את הפרסומת על החשיבות של התרומה, אומר בסדר, אני אולי לא אלך לצבא.
מירב בן ארי: אבל וכאן יש נקודה מאוד חשובה שבאמת מה שחבר כנסת אלאלוף אומר זה שפונים לאוכלוסייה, וגם חבר הכנסת סמוטריץ' אמר, שכנראה אחוז גבוה ממנה לא ילך לצבא.
<דוד פלבר: נכון, וחושפים בפניהם את האפשרויות בין בריאות, חינוך ורווחה, מד"א ושירות בתי הסוהר.
<דוד פלבר: יש מגוון עצום.
מירב בן ארי: קודה ברורה.
<יוסי מלכה: הדברים שאמר דוד פלבר הם רק חצי מהאמת.
<יוסי מלכה: מה האמת השלמה?
<יוסי מלכה: היא קצת יותר מורכבת.
<יוסי מלכה: קודם כל, צריך לומר בהגינות שאני לא מדבר עכשיו על ישיבות אלא על אולפנות.
<יוסי מלכה: מנהלי אולפנות לא ייתנו לעולם לעמותות שמייצגות את חובת השירות הצבאי להיכנס בשערי האולפנה.
<יוסי מלכה: נקודה.
<יוסי מלכה: חד משמעית.
<יוסי מלכה: גם העמותות שמפעילות את התכניות לשירות, מה שנקרא שירות משמעותי כדוגמת מעגלים – אגב, זאת עמותה מצוינת – היא תפעל אך ורק בהכוונה לשירות הלאומי ולא לשירות הצבאי ואגב, היא העמותה היחידה שרשאית מטעם מינהל החינוך הדתי לפעול בתוך האולפנות בבתי הספר.
<יוסי מלכה: אני מסכים עם דבריו של דוד פלבר.
<יוסי מלכה: באמת יש עשייה חינוכית במהלך כיתות י', י"א ו-י"ב אבל הבעיה היא שמי שפועל אלה בעיקר עמותות שמזוהות בעיקר עם השירות הלאומי והחשיפה לשירות צבאי היא הרבה יותר נמוכה.
<יוסי מלכה: לצד זאת אני צריך גם לומר בהגינות שלא מדובר על בנות שלא שומעות מה קורה מסביב אלא מדובר על בנות דעתניות.
בצלאל סמוטריץ': אפשר להביא גם את חוק ה-חמד ושם אפשר יהיה לדון בזה.
<יוסי מלכה: אני רק אומר שחשוב שמבחינה ציבורית לא לסמן עמותות מסוימות שמזוהות עם מגזר מסוים להיכנס לאולפנות אלא לאפשר הכול.
בצלאל סמוטריץ': זאת החלטה של מינהל החינוך.
מיקי לוי: האם נותנים אישור לכל העמותות באופן שווה להיכנס לאותם מקומות?
<יוסי מלכה: לא.
מיקי לוי: אם אתה אומר לא, אז תפרט בבקשה.
מיקי לוי: אם זה לא כך, אז משהו כאן לקוי גברתי.
<יוסי מלכה: מה שאני אומר זה ציבורית, מאחר והציבור הדתי הוא ציבור שרואה את עצמו כחלק אינטגרלי מהחברה ורואה בשירות צבאי משמעותי דבר מאוד חשוב – ואנחנו רואים את זה בכל המכינות הקדם צבאיות ובהתגייסות נפלאה של הציבור הזה לתפקידים משמעותיים קרביים בצבא – חשוב שגם מול ציבור הבנות לא יהיה מחסום.
בצלאל סמוטריץ': מה זה קשור לחוק הזה?
בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין מה אתה אומר, סלח לי.
בצלאל סמוטריץ': בסוף ראש אולפנה - - -
מיקי לוי: שייכתב עכשיו בסעיף קטן (ג) שאתה מחויב לתת לו להיכנס.
בצלאל סמוטריץ': אתה לא מחייב בחוק הזה.
מירב בן ארי: לצערי הרב גם במכינות, גם בשנת שירות, גם בשירות לאומי, לא כל בתי הספר נחשפים במידה שווה.
מירב בן ארי: זה לא משהו חדש וזאת לא פעם ראשונה שהעניין הזה מוצג.
מירב בן ארי: הנקודה המשמעותית כאן, השאלה היא אם אותן בנות שאמורות ללכת לשירות הלאומי, האם הן נחשפות במידה שווה לעמותות הרלוונטיות אליהן.
מירב בן ארי: ראש אולפנה מזוהה עם עמותה מסוימת, אז הוא נותן לה להיכנס.
בצלאל סמוטריץ': לא מזוהה עם עמותה.