GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: האם אתם יכולים לבוא ולהגיד – כשאנחנו נכנס כאן ועדה ונזמין את שר האוצר או את מי שיושב הראש יחליט להזמין, האם אתם יכולים לבוא ולהגיד דברים מאד ברורים מנקודת המבט שלכם על הדחיפות של העניין, על התחושה שאם זה לא יקרה ימותו אנשים?
<אייל פורמן: מה שאמרתי כאן זה מה שאני אגיד שם.
טלי פלוסקוב: לא, המילים מאד ברורות.
אלי אלאלוף: אני רוצה ברשותכם להשלים.
אלי אלאלוף: אנחנו כל הזמן מדברים על מלחמות – הלוואי שלא יהיו – אף אחד מאיתנו לא רוצה, אבל האזור הוא לא רק אזור שהוא מסוכן אם תהיה מלחמה.
אלי אלאלוף: זה אזור של תעשייה, של מפעלים, שאם חס וחלילה יקרה מצב חירום, ואתה מאיר וודאי יודע על מה אני מדבר, אתה שכן שלהם.
אלי אלאלוף: אם יקרה מצב חירום – יש דברים שיהיו הרבה יותר מסוכנים מטיל כזה או אחר.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שזה אזור התעשייה עם הבעיות הכי קשות במדינה באזור שלנו.
אלי אלאלוף: שתיים, אני מאמין שאם המלחמה לא תהיה בדרום, גם הדרום יידרש לתת מאמצים.
אלי אלאלוף: זה לא רק קשור לעזה.
אלי אלאלוף: לכן אני תיקנתי בלי שתרגישו את הכותרת של הדיון היום.
אלי אלאלוף: זה מצבי חירום בנגב בכלל ואת זה צריך לקחת בחשבון.
אלי אלאלוף: וגם משרד הבריאות ובוודאי משרד האוצר צריכים להבין את זה.
אלי אלאלוף: זה לא רק עניין של מלחמה – לא מאחלים את זה – אבל זה ברור שהיום בית החולים, למרות המאמצים והיכולת האדירה של הצוותים, ואני יודע להעריך את זה.
אלי אלאלוף: במקרה גם במיון ילדים וגם במיון כללי וגם בחדרי הניתוח הייתי מעורב בתפקידי הקודם ולצערי תכננו לא נכון.
אלי אלאלוף: אל תשכחו, זה דברים שנגמרו פחות מ-12 שנה וכבר תכננו בלי להתחשב במצב החירום שיכול להיות באזור.
אלי אלאלוף: לעומת זאת בצפון, ויהודה רון ואני בתפקידי הקודם תכננו קרן פרטית – תראו כמה מוזר.
אלי אלאלוף: היא יזמה התכנון של המיגון במערכת האשפוז וחדרי המיון של הצפון, כולל מה שהזכרת, ד"ר דוידזון.
אלי אלאלוף: זה לא בא מיוזמת הממשלה, וזה האבסורד.
אלי אלאלוף: ולכן אני חושב שקודם כל היזמה צריכה לחזור לממשלה.
אלי אלאלוף: היא צריכה להגדיר את הצרכים.
אלי אלאלוף: היא צריכה לקדם תכנון ולאחר מכן לבקש ולא ההיפך – ולאחר מכן לבקש את ההשתתפות של הקופה, שהיא השתתפות מאד מרכזית.
אלי אלאלוף: אני חוזר, אין ברירה, צריך לחפש כסף גם מחוץ למדינה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד לכם שבצפון התחלנו כמעט בלי כסף להקרנות ובסוף המדינה מצאה את כל ה-480 מיליון שקלים.
מיכל בירן: מה שכן, אם המדינה בונה על כסף מחו"ל, אז כדאי שהיא תפסיק - - -
אלי אלאלוף: לא, לא, היא לא בונה על הכסף מחו"ל ולא על הכסף מחו"ל שממן מפלגות מסוימות.
אלי אלאלוף: אל תכניסי בדיון ענייני נימות לא נעימות.
מיכל בירן: אני מצטערת ש - - -
אלי אלאלוף: אז בבקשה, מיכל.
אלי אלאלוף: אני לא אפריע לך אף פעם שתדברי, אבל אל תפריעי לי, כי גם התגובות שלי הן מאד מרוקניות.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד את זה, זאת אומרת הנושא של סורוקה זה לא רק בעיית סורוקה וצבא.
אלי אלאלוף: הבעיה של סורוקה זה בעיה של האזור וכל הצרכים שלו, כולל הצבא, כולל הביטחון.
אלי אלאלוף: וכדאי שנתמקד בזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד גם, לצערי מה שאמר ידידי מאיר על יישום החלטות הממשלה, זו עובדה, אבל אפשר גם לתקן.
אלי אלאלוף: אפשר גם להביא והרבה מאד.
אלי אלאלוף: והרבה מאד דברים יוצאים לפועל אם יש מעורבות של הוועדה, של חברי הכנסת באופן אישי, ולכם יש יתרון היום.
אלי אלאלוף: אף פעם לא היו חמישה חברי כנסת מהנגב בכנסת.
אלי אלאלוף: זו פעם ראשונה.
אלי אלאלוף: תנצלו אותנו.
אלי אלאלוף: אנחנו בשביל זה פה.
אלי אלאלוף: זה גם נותן לנו הרגשה יותר טובה לחזור הביתה, כשאנחנו יודעים שתרמנו לאזור שלנו.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אם עוד מישהו רוצה.
אלי אלאלוף: כן, בבקשה גברת, תציגי את עצמך.
<מיכל ברמי: שמי מיכל ברמי, אני 35 עבדתי בסורוקה, מכירה את סורוקה, זה הבית שלי וחייבים לחזק אותו.
<מיכל ברמי: אני היום מציגה את הבעיה של האזרחים ולא של בית החולים סורוקה, כי אינני נמצאת שם ואינני מבינה, אבל יש דברים שאני כן יודעת, כי אנחנו מקבלים מכתבים מאזרחים שהם באמת לא חברי כנסת, לא פרסונל כמוני, שמגיעים לסורוקה.
<מיכל ברמי: צוותים נפלאים, אבל הם מאושפזים בתוך פרוזדורים.
<מיכל ברמי: הם מול השירותים.
<מיכל ברמי: הם מחכים שעות על גבי שעות ויוצאים והולכים הביתה, כשהם בסכנה.
<מיכל ברמי: איך אנחנו מגיעים לזה?
<מיכל ברמי: משרד הבריאות כותב את זה בעצמו.
<מיכל ברמי: שתבינו, לאזרחים האלה אין זמן לחכות שייבנה עוד בית חולים.
<מיכל ברמי: האזרחים האלה רוצים עכשיו, כי אם לא הם מתים, והם מתים.
<מיכל ברמי: אנחנו מקבלים על זה מכתבים ואנחנו יודעים את זה.
<מיכל ברמי: אם אנחנו נראה שבדרום, ולפי ה-OECD יש 4.8 מיטות על כל 1,000, ובמרכז יש 2.1 מיטות על כל 1,000, ובדרום יש 1.4.
<מיכל ברמי: אם עמדות רפואה דחופה בכל הארץ יש 0.24 ו-0.15 ובסורוקה יש 0.09, זה אומר הכל.
<מיכל ברמי: מה אנחנו מבקשים?
<מיכל ברמי: היינו גם אצל שר הבריאות והוא הבטיח לנו, הוא הבטיח לנו כפורום, כאזרחים, שהוא מעביר כסף לבית החולים סורוקה.
<מיכל ברמי: היי איימן, שלום.
<מיכל ברמי: מר אלאלוף, הוא הבטיח לנו שהוא העביר את הכסף.
<מיכל ברמי: הבעיה היא, שוב פעם, ואני רוצה שאתם תבינו את זה בוועדה, אם לא תצבעו את הכסף לסורוקה – זה לא יגיע לסורוקה, נקודה.
<מיכל ברמי: זה ברור.
<מיכל ברמי: ועוד דבר אחד, בבקשה, תרשה לי, שגם זה קשור לאזרחים, זה מסל"ן.
<מיכל ברמי: במסל"ן - - -
אלי אלאלוף: בואי לא נערבב.
<מיכל ברמי: לא, לא, זה על בית החולים סורוקה.
<מיכל ברמי: הם ביקשו ממני ואני אקריא לכם את זה, זה על בית החולים סורוקה.
<מיכל ברמי: סליחה.
<מיכל ברמי: יש חדר אונס בבית החולים סורוקה.
<מיכל ברמי: לא מעט נפגעות אונס בדרום מסיימות ללא בדיקה רפואית ומשפטית בחדר ה - - -, שזה חדר 4, בגלל חוסר בתקנים של צוות רפואי מוכשר.
<מיכל ברמי: הם פוגשים בוולפסון - - -
אלי אלאלוף: אני מבקש, גברת.
אלי אלאלוף: בואי נכבד.
<מיכל ברמי: אוקיי, אני מאד מבקשת שתתנו את הדעת על זה.
אלי אלאלוף: אין סוף לדיונים.
<מיכל ברמי: מגיע להן שם - - -
אלי אלאלוף: לא, תסיימי בבקשה.
<מיכל ברמי: אני מסיימת.
<מיכל ברמי: מגיע לנאנסות בדרום שיקבלו את אותו שירות שהם מקבלים.
<מיכל ברמי: יש מקום, ובאמת בית החולים מעמיד את החדר הזה.
<מיכל ברמי: אין לו תקנים לזה.
אלי אלאלוף: כן בבקשה, גברת, ואחר כך פיני בדש.
<אגנטה גולן: אני ד"ר גולן, אני מנהלת מחלקת ילדים ופגים בבית החולים סורוקה.
<אגנטה גולן: יש לי תואר נוסף שזכיתי בו בחיי, שלא תכננתי אותו, וקוראים לזה מומחית עולמית לפינוי פגיות.
אלי אלאלוף: תשימו לב מה קורה פה.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת גליק מפנה מקום לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
אלי אלאלוף: יש בזה רמזים.
מאיר כהן: גליק, תנסה את זה בהר הבית.
אלי אלאלוף: הצטרף חבר כנסת נוסף, ד"ר עבדאללה אבו מערוף שגם פה.
<אגנטה גולן: אז כמו שאמרתי, אני זכיתי לתואר שלא תכננתי אותו, זה מומחית עולמית לפינוי פגיות בחירום.
<אגנטה גולן: פיניתי את הפגייה בסורוקה 5 פעמים בחיי, ובפעם האחרונה נשבעתי מול השרה גרמן ומול ד"ר דוידזון, שזאת פעם אחרונה שאני מוכנה לעמוד מול ההורים ולהגיד להם שזה מה שצריך לעשות.
<אגנטה גולן: בזמן המלחמה עולים לרגל כל חברי הכנסת, כל אנשי משרד הבריאות, אנשים חשובים, תורמים, כולם באים, מבקרים ואומרים כל הכבוד ד"ר גולן, כל הכבוד, איזה צוות מדהים, איך אתם כבר יודעים תוך 4 שעות, 6 שעות.
<אגנטה גולן: כבר ירדנו לשיא עולמי של פינוי פגיות.
<אגנטה גולן: אני חושבת שהגיע הזמן להגיד שלדבר הזה אין יותר הצדקה מוסרית.
<אגנטה גולן: זה כאילו היינו אומרים שאנחנו יודעים על אישה מוכה, השכנה, וכבר היינו במשטרה והודענו שהיא מוכה והודענו שהיא מוכה.
<אגנטה גולן: זה לא איזו שהיא סכנה תיאורטית שתבוא על הפגייה בסורוקה.
<אגנטה גולן: אנחנו מדברים על משהו אמיתי, שבפעם הבאה ימות פג.
<אגנטה גולן: אני לא יכולה להיות אחראית לזה.
<אגנטה גולן: כיוון שזה לא שלא התרענו ולא אמרנו מה אנחנו צריכים.
<אגנטה גולן: אנחנו יושבים, משרטטים.
<אגנטה גולן: אני יושבת ימים ולילות בשביל לתכנן את הפגייה ואני אמשיך לשבת.
<אגנטה גולן: הבניין כבר היה צריך להיות מוכן.
אלי אלאלוף: פיני בדש, אחר כך מר גיסין ואחר כך יסכם את הדיון נציג הבריאות.
פיני בדש: כאחד שהבן שלו היה פג מעל 3 חודשים בפגייה, נראה לי היא לא השתנתה מאז 30 שנה.
פיני בדש: אני מסתכל ואנחנו מכירים - - -
<אגנטה גולן: אנחנו מכירים מאז, 35 שנה.
אלי אלאלוף: מאז שהוא היה פג.
אלי אלאלוף: הוא לא התפתח מספיק כנראה.
פיני בדש: אני לא אגיד לך איפה הבן שלי היום, תאמין לי.
פיני בדש: הצלחה גדולה של הפגייה.
פיני בדש: כשאני מסתכל על הסכום – 400 מיליון שקלים – במושג של מדינה זה כלום.
פיני בדש: אתה מהמפלגה של שר האוצר.
פיני בדש: עודפים.
פיני בדש: רוצים להוריד מיסים.
פיני בדש: הורידו מע"מ.
אלי אלאלוף: כי אתה רוצה הייטק באזור שלך.
פיני בדש: לא, אני אומר, הורידו מע"מ - אף אחד מאחוז מע"מ שהורידו לא קיבל, לא ב - - - ולא כלום את האחוז הזה, אבל זה הרבה מיליארדים.
פיני בדש: מה זה 400 מיליון?
מאיר כהן: חמישה מיליארד.
פיני בדש: חמישה מיליארד, שזה המון כסף ואפשר לעשות עם זה המון ואף אחד לא נהנה מהאחוז הזה.
פיני בדש: תאמינו לי, לא הורידו באף מקום את האחוז הזה.
פיני בדש: 400 מיליון שקלים – זה כלום במושגים של האוצר, במושגים של מדינה.
פיני בדש: מהעודפים אפשר להחליט ויש בכוחנו להכריע, אנחנו לא סוג ב' ולא סוג ג' – האוכלוסייה בנגב.
פיני בדש: זו אוכלוסייה מעורבת, כמו שאמרו ויש פה בדואים, יהודים ויש פה הכל.
פיני בדש: יחסית אוכלוסייה חלשה.
פיני בדש: אנחנו גם מספיק חזקים לצעוק, שאת שה-400 מיליון שקלים, שזה בתקציב או במושג של מדינה זה כלום כסף ואפשר כבר לבוא ולהחליט אוקיי, זה דבר הכי חשוב היום ולתקצב את ה-400 מיליון שקלים.
פיני בדש: אנחנו לא רוצים, נמאס מהתרומות.
פיני בדש: אני חוזר ואומר, אנחנו לא מקצבי נדבות.
פיני בדש: נמאס מהתרומות.
פיני בדש: אנחנו חושבים שהמדינה צריכה להבין ולהכיר בזה ולתקצב את זה ותתחילו אתם, החברה הצעירים, לדחוף בכיוון הזה, ואנחנו לא נוותר.
מאיר כהן: אם מותר לי רק להעיר, אנחנו נמצאים בשלב של השיח עם שר האוצר, כי אני מאמין גדול שלפני שמתחילים להפוך שולחנות – ואתה מכיר אותי - - -
פיני בדש: לא אמרתי להפוך שולחנות.
מאיר כהן: הפכתי הרבה שולחנות בחיים שלי, אבל יש איזה שיח שהוא מאד מאד דרוש.
מאיר כהן: אמרתי, 70% מהחלטות הממשלה לא מומשו.
מאיר כהן: אנחנו מגבשים את ההחלטה הזאת מחדש.
מאיר כהן: תוגש שאילתה לראש הממשלה.
מאיר כהן: במקביל, אלי וטלי מתחייבים, הם נמצאים במפלגת כולנו, וכמו שאתמול ידעו להגדיל את סל התרופות, שזו בשורה באמת יוצאת מן הכלל, אם יבואו ויגידו ש-400 מיליון שקלים האלה יגיעו בפרישה של נניח כמה שהם יגידו, כמה שאנחנו נחליט, אנחנו יכולים להשיג את זה.
מאיר כהן: יש איזו שעת כושר עכשיו, שכדאי לנו לטפל בבית החולים סורוקה.
מאיר כהן: את טלי וגם אלי, שנמצאים בכולנו, תושבי הנגב, רואים את הדברים, מנהלים שיח עם שר האוצר.
מאיר כהן: אני מקווה שהתשובות תהיינה חיוביות.
פיני בדש: אני חושב שכחלון גם מבין את זה.
אלי אלאלוף: בבקשה, אדון גיסין.
<מידד גיסין: מידד גיסין, צבי – צרכני בריאות ישראל.
אלי אלאלוף: אחד החרוצים ביותר בוועדה.
<מידד גיסין: אבל לא נותנים לו מספיק לדבר.
אלי אלאלוף: כי אתה רוצה שנעשה, אז אוקיי.
<מידד גיסין: אני באתי לישיבה הזאת לא בגלל מצב החירום ולא בגלל המוכנות של בית החולים סורוקה, שאני בטוח שהוא עושה את המאמצים המקסימאליים להיות מוכן.
<מידד גיסין: אני באתי לחלק אות מיוחד לבית החולים סורוקה, שהעלה את נושא השיקום ואני חייב לומר שאני לא תמיד, אני לעתים רחוקות, מחלק קומפלימנטים לקופת חולים כללית, כי יש לנו מאבקים גדולים איתם, אבל בנושא הזה אני חייב להגיד שלקופת חולים כללית מגיע פרס על ההקצאה של הכספים להקמה המחלקה בסורוקה של 20 מיטות לשיקום והתכנית לבניין.
<מידד גיסין: אני רוצה להגיד לכם שבנושא של השיקום, מחר יושב גוף מסוים – אני לא רוצה יותר מדי לספר – עם שר הבריאות בנושא השיקום הכללי במדינת ישראל.
<מידד גיסין: זה נושא שיעלה בעתיד הקרוב גם על השולחן שלכם, בגלל הזדקנות האוכלוסייה, עליית תוחלת החיים והמצב של אלה שתוחלת החיים שלה עולה ואיכו חייהם.
<מידד גיסין: המדינה לדעתי לא מתכוננת בכלל ולא תהיה מוכנה לעלייה של כמעט 50%, 60% שמהם גם חלק יגיעו לסורוקה ויצטרכו את השיקום.
<מידד גיסין: אז שוב פעם אני מחלק פרס לבית החולים סורוקה.
<מידד גיסין: עכשיו מילה אחת לגבי האוצר, מה שאמר נציג קופת החולים כללית – הוא אמר את זה בעדינות – האוצר מוכר לנו כל סכום 10 פעמים והוא מבלבל אותנו עם העובדות, האוצר.
אלי אלאלוף: ישראל אייליג, בבקשה.
אלי אלאלוף: יש לו שני כובעים פה, הוא נציג הר"י ו - - -
<ישראל אייליג: לפי המשקל זה כובע לכל 70 קילו.
<ישראל אייליג: נכון, אני נציג הר"י - - -
<קריאה: מי שיפריע לך הוא ירדים אותו.
<ישראל אייליג: אבל אני גם מעיר לפעמים.
<ישראל אייליג: אני עושה את הטעויות.
<ישראל אייליג: בתור נציג הר"י, עמדת הר"י ברורה – לפתח ולפתח כמה שיותר, לא רק את סורוקה, את כל הפריפריה.
<ישראל אייליג: בתור נציג בית החולים סורוקה, הביאו לי הבוקר מסמך של ועדת עבודה, רווחה ובריאות, ה-8 באפריל 2008.
<ישראל אייליג: 8 שנים אחורה.
<ישראל אייליג: בוועדה הזאת אני ישבתי ודיברתי לגבי סורוקה על מיטות, על תקנים, על בית חולים נוסף.
אלי אלאלוף: הצטרף אליהו חבר הכנסת חאג' יחיא.
<ישראל אייליג: על תוחלת חיים, האם הבאת רופאים לנגב תשפר את החיות בנגב.
<ישראל אייליג: 8 שנים לא השתנה שום דבר.
<ישראל אייליג: אין לי שום ספק שאותה הוועדה שישבה עשתה ועשתה את המקסימום שהיא יכולה, אבל זה נשאר על הנייר.
<ישראל אייליג: דובר שם אגב על כספים.
מאיר כהן: האם באמת אתה חושב שהשיח צריך להסתכם בכך שאתה, כנציג בכיר של בית החולים, אומר, בניגוד לנו האזרחים, שאנחנו לא מכירים את בית החולים כמו שאתה מכיר – האם אתה חושב שזה נכון, בשעה שאתה רוצה לבנות כרטיס ביקור לבית חולים ולקדם אותו קדימה ולקוות שכן יזוז משהו אצל מקבלי ההחלטות, כי אני מאמין שלהצלחות מתחברים - האם אתה יכול להגיד שבבית החולים שמונה שנים, כמו שזה משתמע מדבריך – שום דבר לא השתנה?
<ישראל אייליג: מה שהשתנה בבית החולים זה על ידי כספים או של תורמים נדיבים או של קופת חולים כללית.
מאיר כהן: עזוב, עזוב.
<ישראל אייליג: לא, אנחנו מחפשים.
<ישראל אייליג: תראה, דיברנו בישיבה הקודמת על קיצור תורים על ידי עבודת אחרי הצהריים, צריך בשביל זה כסף.
<ישראל אייליג: הרופאים, האחיות, הצוותים מוכנים.
<ישראל אייליג: הגדלת תוספת מיטות בבית חולים – צריך.
<ישראל אייליג: הוספת תקנים – צריך.
<ישראל אייליג: רופאים, אחיות – צריך.
<ישראל אייליג: יש רופאים ואחיות שרוצים להגיע.
<ישראל אייליג: הדבר היחידי שתוקע אותנו זה כסף.
<ישראל אייליג: הכסף בכמויות המספיקות יגיע אך ורק במשרדי הממשלה.
<ישראל אייליג: פה, אנחנו צריכים את העזרה שלכם.
<ישראל אייליג: כי ייצא עוד מסמך והמסמך יהיה נורא חיובי ונורא אמפאטי ולבית חולים סורוקה, שבשנת 2008 היה 1,000 מיטות, היום הוא עדיין 1,060.
<אהוד דוידזון: 1,063.
<ישראל אייליג: זאת אומרת אין שום קשר.
<ישראל אייליג: לגבי התמותה של האוכלוסייה, התמותה המוקדמת – אני קראתי, אז דיברנו על שלוש שנים.
<ישראל אייליג: היום אנחנו מדברים על חמש.
אלי אלאלוף: האחרון, מר יהודה רון ממשרד הבריאות ואחר כך נסכם.
<יהודה רון: אוקיי.
<יהודה רון: סמנכ"ל בכיר, ראש מנהל תכנון ובינוי של משרד הבריאות.
<יהודה רון: אני רוצה קצת לתת איזו שהיא תמונה כללית ואחר כך אני אגע באופן ספציפי בבית החולים סורוקה.
<יהודה רון: אני רוצה לחזור 40 שנה אחורה – שנת 1976 – הייתי באוצר.
<יהודה רון: תקציב הפיתוח היה כ-40% מהתקציב הכולל של משרד הבריאות, דהיינו – כל בתי החולים, כל בריאות הציבור וכו'.
<יהודה רון: 2016 – 3%.
<יהודה רון: זה מסביר הכל.
<יהודה רון: התקציב – אני אומר את זה בכל מקום – גם בישיבות עם האוצר - אני רואה שאורן יצא - - -
אלי אלאלוף: הוא קיבל אישור מראש.
<יהודה רון: תקציב הפיתוח – אני אשתמש במילה גסה – בדיחה.
<יהודה רון: תקציב הפיתוח של מערכת הבריאות ביחס לצרכים, תסלחו לי שאני אומר את המשפט הזה, אבל הוא בדיחה.
<יהודה רון: היקף הצרכים אז היה הרבה יותר קטן, היום הוא הרבה יותר גדול.
<יהודה רון: ואני אתן רק דוגמא אחת.
<יהודה רון: אתמול הוצג - - -
מאיר כהן: זה קרה מכך שמה?
מאיר כהן: שמקבלי ההחלטות סמכו על הפילנתרופיה כמפתחת?
<יהודה רון: אגב, כשאני דיברתי על 3% - זה כולל גם תרומות.
<יהודה רון: שלא תהיה אי הבנה.
<יהודה רון: זה כולל תקציב ההשקעות של מערכת הבריאות.
מאיר כהן: זה נתון דרמטי, הדבר הזה.
<יהודה רון: נתון דרמטי.
<יהודה רון: אני הצגתי את זה בכנס - - -
<מידד גיסין: זה לא בדיחה, זה שערורייה.
<יהודה רון: באוניברסיטה בבן גוריון לפני כחודשיים.
<יהודה רון: הצגתי את הנתונים האלה.
<יהודה רון: זה אומר הכל.
<יהודה רון: הצרכים הם אדירים ואני מחזיק פה את הצרכים, אנחנו הצגנו את זה באוצר וגם למבקר המדינה.
<יהודה רון: כל הנושאים האלה גם מובאים לידיעת מבקר המדינה.
<יהודה רון: הצרכים שלנו היום במערכת, היום, מתמקדים ב-15 מיליארד שקלים.
<יהודה רון: מתוך זה יש 7 מיליארד - וחבר הכנסת אלאלוף – מתוך זה, לנושאים שהם מה שנקרא דחופים לחירום, לא רק מלחמה.
<יהודה רון: בדיוק מה שאתה אמרת.
<יהודה רון: כיבוי אש, רעידות אדמה – מסתכמים ב-7.5 מיליארד שקלים.
<יהודה רון: רק זה.
<יהודה רון: רעידות אדמה, בוודאי, זה דבר שאתה אפילו אתה לא יכול להיערך אליו.
<יהודה רון: עוד במלחמה, אם אתה מקבל איזו שהיא התרעה, אתה יכול להתארגן.
<יהודה רון: שם זה פתאום וזהו.
<יהודה רון: אותו דבר בנושא של כיבוי אש.
<יהודה רון: רק החלק הזה הוא 7.5 מיליארד.
<יהודה רון: יש עוד צרכים נוספים שנוגעים מחוקים ותקנות, כמו חוק הנגישות בשנת 2018.
<יהודה רון: אנחנו לא ערוכים לזה בכלל.
<יהודה רון: אני אומר, אני עכשיו מדבר בשם מערכת הבריאות כולה, כי אני גם מתעסק בתקציבים של הגופים האחרים.
<יהודה רון: כלומר, יש לנו בעיה רצינית בתקציב הפיתוח וזו לא בעיה – ופה אני אגן על הפקידים – של הפקידים.
<יהודה רון: בכלל לא.
<יהודה רון: זו בעיה של הממשלה, הבעיה של שר האוצר.
<יהודה רון: כששאלו אותי בזמנו איך זה שתקציב הפיתוח, ואגב, בנו 8,000 מיטות, המון בתי חולים חדשים והחלפה של כל הצריפים בכל בתי החולים שהיו פעם מה שנקרא מחנות צבא, החל מנהרייה, בשיבא וכו'.
<יהודה רון: היה שר אוצר אחד שקראו לו פינחס ספיר.
<יהודה רון: זה הוא.
<יהודה רון: בתי חולים חדשים בכרמל, שני בתי חולים פסיכיאטרים, בית חולים וולפסון, בית חולים הלל יפה ואני לא רוצה למנות עוד בתי חולים.
<יהודה רון: תקציב הפיתוח – וזאת התמונה – אני רוצה שאתם תדעו את זה ואני לא מסתיר פה, כי הדברים האלה נאמרו לכל מי שצריך.
<יהודה רון: תקציב הפיתוח לא יכול להישאר ברמה שהוא.
<יהודה רון: ולכן יש לנו את הבעיות האלה פה ואני לא מתכחש אליהן.
<יהודה רון: יש בתי חולים נוספים, אגב, אני חייב להגיד שלפחות באותם תקציבים שהעמידו לרשותנו, בית החולים סורוקה – ויכול להעיד כאן ד"ר דוידזון – בית החולים הזה קיבל באמת עדיפות ראשונה בכל מה שהיה קשור בתקציבי הפיתוח.
<יהודה רון: אני יכול לומר כאן שתקציב הפיתוח שהועבר משנת 1994 לבית החולים סורוקה, היה הגדול ביותר מכל בתי החולים, כולל הממשלתיים.
<יהודה רון: כל מה שנראה שם בסורוקה, המבנים החדשים, המאסה הכבדה, למעלה מ-600 מיליון שקלים באו מתקציב המדינה במסגרת הסכמי ייצוב.
<יהודה רון: אבל אין ספק שזה לא מספיק.
<יהודה רון: צריך להמשיך.
<יהודה רון: אי אפשר להפסיק.
<יהודה רון: ואני רק אתן דוגמא, בית החולים זיו בצפת לא ממוגן בכלל, הוא נמצא בקו עימות.
<יהודה רון: אין שם חדרי לידה ממוגנים, אין שם חדרי ניתוח ממוגנים.
<יהודה רון: הדבר היחיד שממוגן שם זה מיון.
<יהודה רון: כלומר, יש לנו בעיה רצינית בכל המערכת ואין ספק שה-400 מיליון שקלים האלה הם חלק מהבעיה.
<יהודה רון: אני שמח יחד עם זאת, שבאמת במשך השנים חדרי הלידה, חדרי הניתוח, המיון – שהוא כמובן קטן – אבל הוא מיון ממוגן, אגב, למי שטען, המיון שם הוא ממוגן, אבל הוא קטן.
<יהודה רון: הוא נחנך בשנת 2000 והוא קטן היום.
<יהודה רון: צריך להרחיב אותו.
<יהודה רון: וטיפול נמרץ - - -
אלי אלאלוף: ואז הוא היה כבר הכי גדול בארץ.
<יהודה רון: כן, ודרך אגב, אני מוכרח להגיד לך, 3,000, אבל מאז למדנו את הלקח והבאנו בחשבון בהתפלגות אקספוננציאלית, להביא בחשבון שהמיון זה לא מחלקה.
<יהודה רון: מחלקה, אתה יכול לבנות עוד מחלקה, המיון זו יחידה אינטגרטיבית אחת.
<יהודה רון: אם אתה מראש לא מכנן אותה, זה לא פאזל שאתה יכול להצמיד.
<יהודה רון: אתה מתכנן הכל, עם התייחסות ל-20-30 שנה קדימה.
<יהודה רון: ולכן היום המיון של פורייה, בית חולים קטן – 300 מיטות – הוא בגודל שלו.
<יהודה רון: כלומר, אנחנו כבר למדנו את הלקח וכל המיונים שאנחנו בונים, כולל בברזילי, הם הרבה יותר גדולים.
<יהודה רון: אני רוצה לסכם.
אלי אלאלוף: זה תוכנן באותה תכנית של הצפון שעשינו.
<יהודה רון: כן, כן, זה היה באותה תכנית.
<יהודה רון: אז אני פשוט רוצה לסכם, אני לא רוצה להרחיב.
<יהודה רון: רצינו רק לתת תמונה רחבה יותר לגבי תקציבי הפיתוח.
<יהודה רון: תקציבי הפיתוח צריכים לגדול באופן דרמטי, באופן משמעותי ביותר, על פרישה כמובן של מספר שנים.
<יהודה רון: הערה נוספת, אחרונה, וזה חשוב שתדעו.
<יהודה רון: המיגון שקיים היום הוא נגד רסס והדף, הוא לא נגד פגיעה ישירה.
<יהודה רון: זו נקודה שהיא מאד חשובה, שתבינו את זה.
<יהודה רון: זה רק נגד רסס והדף.
<יהודה רון: פגיעה ישירה במערכת - ויושבים פה אנשי פיקוד העורף - פגיעה ישירה של טילים בסדר גודל מסוים, במשקל מסוים, חלק מהמבנים שהם כביכול ממוגנים – לא יעמדו בזה.
<יהודה רון: אז זה חשוב שאנחנו נדע.
<יהודה רון: תודה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו נאלצים לסכם.
אלי אלאלוף: אנחנו נכנסים לדיון לא פחות קשה, לצערי, שקשור לתאונות העבודה בענף הבנייה.
אלי אלאלוף: ביחד עם חברי, חברי הכנסת, אנחנו מקדמים חוק שינסה להתמודד עם המגפה הזאת, הנוספת.
אלי אלאלוף: א', אני שוב מודה לחברי, חבר הכנסת מאיר כהן על ההזדמנות לדון במיוחד בסורקה, אבל אנחנו גם נשליך לאור הדברים – ואני מאד מעריך את אומץ הלב המקצועי ואת היושרה של חברי יהודה רון, על זה שהוא נתן לנו תמונה אמיתית וקשה על מצב התשתיות של בתי החולים.
אלי אלאלוף: זה ייאמר לזכותך וכנראה גם לזכות המערכת שמעליך – השר והמנכ"ל שמאפשר ביטוי כל כך חופשי של המצוקות של המשרד.
אלי אלאלוף: אנחנו באמת נעשה מעקב מיוחד, במיוחד לאור הדיון של היום על סורוקה.
אלי אלאלוף: אנחנו בתוך ועדת הבריאות נקים עם התייעצות עם השר, ועדת משנה למעקב לפיתוח כל בתי החולים בארץ.
אלי אלאלוף: למרות הספקות שלחלק
אלי אלאלוף: כם אולי יהיו, ואנחנו נתקן את זה רק בעשייה, אנחנו אופטימיים שאפשר לתקן, אפשר לעשות.
אלי אלאלוף: אני במערכת רק שנה וחצי והוא יש לו ותק הרבה יותר גדול, הוא כפול ממני – מאיר – ועם תפקיד שר, אז הוא יודע.
אלי אלאלוף: אם לא מתמודדים אז לא משנים דברים.
אלי אלאלוף: להשאיר, לציין ולהיות סקפטי, זאת לא תכנית עבודה שבדרך כלל אני שותף לה.
אלי אלאלוף: כל מי שרוצה לזלזל במיליון דולר, אז שיביא אותו ואני אתן לו איזה מיליון אפשרויות לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אז אל תזלזלו לא בתרומות ולא בפילנתרופיה.
מאיר כהן: אני אפריע לך.
מאיר כהן: בשעה 12:00 יש כאן ישיבה שעוקבת אחר יישום דו"ח ועדת העוני.
מאיר כהן: ב-13:00.
מאיר כהן: אני לא יודע אם אתה זוכרים, אבל זה היום עם משרד הבריאות?
טלי פלוסקוב: כן, כן, היום.
אלי אלאלוף: היום זה דיון כללי.
אלי אלאלוף: אתמול היה דיון עם משרד הבריאות.
מאיר כהן: אז רק אני רוצה להגיד לכם, היו כל כך הרבה אנשים סקפטיים, כל כך הרבה אנשים אמרו אתם לא תעשו כלום וכל יום מגיע לכאן אותו משרד ומראה בפועל, איך הוא מקדם דברים בצורה משמעותית.
טלי פלוסקוב: גם בוא לא נשכח ש-6 מיליארד שקלים בתקציב 2016 – המדינה השקיעה על פי דו"ח העוני.
אלי אלאלוף: אוקיי, אז נחזור לסיכום.
אלי אלאלוף: תודה על כל הדברים הטובים, אבל האתגר הוא לפנינו, ואתגר שאין לו בעיות אז הוא לא אתגר, זה חמאה, זה עובר בשקט.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נתמודד עם זה.
אלי אלאלוף: ואם כבר פרופסור פייזר פה, אז אני גם אציין שבשבילי סורוקה יש לו שלוחה שהיא אילת, וגם שם צריך לעשות את הדברים.
מאיר כהן: מי זה?
אלי אלאלוף: פרופסור פייזר.
אלי אלאלוף: וזה מהלך שנמשך לשמחתי.
אלי אלאלוף: אז לסיכום, אני שוב מודה לכולם.
אלי אלאלוף: כפי שאמרנו, אנחנו נעשה מעקב שיטתי, כי תפקיד של ועדה בכנסת זה לא רק חקיקה, זה גם לדון בדיונים שהציבור מעוניין בהם וגם לעשות מעקב אחרי החלטות הממשלה וביצוע הממשלה.
אלי אלאלוף: עם שלושת התפקידים האלה אנחנו מתמודדים.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לציין שהוועדה הזאת, למרות שיש לה שלושה נושאים מאד כבדים – יותר משליש מזמנה מוקדש לנושא בריאות ואני אומר לכם – בלי שחצנות – ובהצלחה.
אלי אלאלוף: אז אנחנו נעמיד את כל זה לרשות סורוקה.
אלי אלאלוף: היום ה-2 באוגוסט 2016, כ"ז בתמוז התשע"ו, השעה 11:42.
אלי אלאלוף: אני מתנצל על האיחור אבל היה דיון, גם חיובי וגם טעון בנושא הסכם בין האוצר לבין ההסתדרות על קליטת עובדים זמניים למערכת הקבועה של המדינה.
אלי אלאלוף: אנחנו מתכנסים כאן היום כדי לדבר על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 56), התשע"ו-2015.
<רן פלוטניק: משרד הבריאות, כלכלן במינהל תכנון אסטרטגי וכלכלי.
<רן פלוטניק: עלות סל שירותי הבריאות של קופות החולים היא כ-45 מיליארד שקלים ב-2016.
אלי אלאלוף: עם סכום כזה אתה מתחיל להפחיד אותנו.
אלי אלאלוף: לך לתכל'ס.
<רן פלוטניק: כאמור, עלות סל שירותי הבריאות של קופות החולים נאמדת בשנת 2016 בכ-45 מיליארד שקלים.
<רן פלוטניק: המטרה של נוסחת הקפיטציה היא לחלק את כספי עלות הסל בין קופות החולים באופן ההוגן והצודק ביותר.
<רן פלוטניק: ככל שהנוסחה תחזה טוב יותר את ההוצאה החזויה של הקופות, כך שירותי הבריאות שהקופות יספקו למבוטחים שלהם יהיו שוויוניים יותר.
אלי אלאלוף: למרות שיהיו בתקצוב דיפרנציאלי.
אלי אלאלוף: אני רוצה להבין מה אמרת.
מיכל בירן: אבל מתקן.
מיכל בירן: נוסחת הקפיטציה היא אחת ההברקות הגאוניות שקרתה כאן.
מיכל בירן: לפני כן היו קופות חולים שהיה להם אינטרס מובהק לא לקבל חולים שההשקעה בהם עולה כסף ונוסחת הקפיטציה ממש עיקרה את האינסנטיב השלילי הזה.
<נתן סמוך: זאת הוראה מפורשת של חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
מיכל בירן: זה בא ביחד.
אלי אלאלוף: אני חשבתי שיש קצת כבוד ליושב ראש וכשהוא מתחיל משפט, ייתנו לו לסיים אותו.
אלי אלאלוף: אני רוצה להבין מה אמרת כי לפני כן קיבלנו תדרוך.
אלי אלאלוף: אני רוצה לאמת את מה שאתה אומר לעומת מה שאני הבנתי ואני מוכן לטעות.
אלי אלאלוף: אמרו לי שהנוסחה של הקפיטציה נבדקת מחדש לאור זה שרוצם שיותר אמצעים יגיעו לפריפריה ולאוכלוסיות החלשות.
אלי אלאלוף: זה כן נכנס?
<רן פלוטניק: נוסחת הקפיטציה, אחת לכמה שנים נבחנת ומתעדכנת.
<רן פלוטניק: היא מתעדכנת בכמה אופנים.
<רן פלוטניק: קודם כל, יש שינוי באופן הצריכה של שירותי הבריאות של התושבים ואנחנו מעדכנים את זה, וגם אנחנו בוחנים כל מיני פרמטרים נוספים שעשויים או להשפיע על ההוצאה החזויה או בפריפריה גיאוגרפית למשל שנכנסה בנוסחה הקודמת, שם זה גם מבטא הוצאה חזויה וגם מבטא איזושהי אמירת מדיניות שרוצים לעודד את קופות החולים להשפיע בפריפריה.
אלי אלאלוף: אמרת במלים מקצועיות מה שהתכוונתי מהלב.
<רן פלוטניק: חשוב לציין שהנוסחה לא משפיעה על גודל העוגה.
<רן פלוטניק: כלומר, יש לנו את ה-45 מיליארד שקלים.
<רן פלוטניק: היא לא משפיעה על הגודל שלה אלא היא משפיעה על אופן החלוקה.
מיכל בירן: אני משתדלת לא להתפרץ.
<רן פלוטניק: בגלל שזה משפיע רק על אופן החלוקה של העוגה, בהכרח שינויים שיתבצעו בנוסחה, אם קופת חולים אחת תקבל יותר כסף, קופת חולים אחרת תקבל פחות כסף.
מיכל בירן: וזאת הבעיה שלנו.
<רן פלוטניק: ההצעה שמונחת בפניכם היום באה לתת כלים גם למשרדי הממשלה וגם לכנסת לתקן עיוותים שקיימים היום בנוסחה.
<רן פלוטניק: את העיוותים האלה אי אפשר לפתור בשיטה הנוכחית.
<רן פלוטניק: יש כל מיני פרמטרים שמנבאים הוצאה ולא נכללים היום בנוסחה והנוסחה לא יודעת לתת להם ביטוי.
<רן פלוטניק: אנחנו רוצים להדגיש שאנחנו לא באים לשנות היום את הנוסחה.
<רן פלוטניק: אנחנו רק רוצים להתקין את התשתית החוקית שתאפשר לבצע שינויים בעתיד אבל בכל פעם שאנחנו נרצה לשנות את הנוסחה, אנחנו נצטרך להגיע אליכם ולבקש את אישורכם לשינוי.
אלי אלאלוף: מתי היה התיקון האחרון?
<רן פלוטניק: ב-2010.
<רן פלוטניק: באוקטובר 2010.