GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראל אייכלר: אם מדובר על חסר דת - - -
<חנן פוטרמן: לא מדובר על השקפה או על מישהו שרוצה להיקבר כרגע באדמה - - -
אלי אלאלוף: אז אני אתחיל בזה - - -
<חנן פוטרמן: מי שאין לו מענה - - -
אלי אלאלוף: קיי., הבנתי.
אלי אלאלוף: אז אני מתחיל בזה שאני נוזף בכל הגופים שטיפלו בחוזה הזה, כולם.
אלי אלאלוף: משרד האוצר, בטוח לאומי, משרד הדתות, על זה שלא נחתם.
אלי אלאלוף: הייתה הסכמה ולא נחתם החוזה, למרות היכולת שהייתה לחתימה, כדי לפתור בעיה מהותית של אנשים שלא יכלו ואני מכיר את הנושא, רובם גם היו עם אמצעים דלים ובסוף זה הוטל עליהם.
ישראל אייכלר: אם מדובר בחסרי דת אז אני לא מדבר.
ישראל אייכלר: אני מדבר על "על פי השקפתו" ואלו שתי אוכלוסיות שונות לגמרי.
אלי אלאלוף: אני מתייחס לחוזה בלבד.
אלי אלאלוף: שתיים, בפגרה יהיו ישיבות של הועדה ואני מבקש שבחודש הקרוב, אם אפשר – האם זה בסדר?
אלי אלאלוף: האם מקובל עלייך?
אלי אלאלוף: היועצת המשפטית שלנו תשלב דיון של כל הגורמים בהובלתה, וברגע שתהיו מוכנים – ואני מקווה שתוך חודש מקסימום חודשיים, עוד בזמן הפגרה, אפשר יהיה לקיים דיון, כדי לאשר את ההסכם שאליו תגיעו.
אלי אלאלוף: דבר שלישי, אני חושב שיש מקום לנו, לחברי הכנסת, לדון בנושא הזה ולקחת ברצינות את כל ההערות שיש היום בנושא הקבורה.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את זה בתיאום עם השר, אתה יכול להגיד לו ולאור היחסים המצוינים שיש לנו עם השר, נעשה גם את זה.
אלי אלאלוף: אחת, הישיבה בהובלת היועצת המשפטית שלנו, שתיים, אנחנו ננסה להתכנס בפגרה או מיד אחרי הפגרה, לדון בהסכם שניתן יהיה לחתום עליו ולאשר אותו לחתימה ודבר שלישי, אנחנו נדבר עם שר הדתות, כדי שננסה למצוא הסדר גלובלי לכל הבעיות של האוכלוסייה שצריכה להיקבר במקום שבו לא תמיד יש פתרונות, או לא במקום הקבורה הרצוי לנפטר.
<אלישבע קובארי לוי: אפשר להעיר הערה?
<אלישבע קובארי לוי: יש פה גורם מרכזי – של אמבולנסים פרטיים.
<אלישבע קובארי לוי: אדם שנפטר בחיפה, שהוא חסר דת, אין היום חלקה לחסרי דת בחיפה ויש ארבעים אלף חסרי דת, אז הוא יכול לפנות לנתניה ולבאר שבע בשביל הסעה אבל, חברות הקבורה לא חייבות להסיע אותו, זו זכותן, הן לא חייבות לצאת מהשטח - - -
אלי אלאלוף: זה חלק מהבעיה שבחוזה שייפתר בעזרת השם.
<אלישבע קובארי לוי: ואז הם פונים לחברות אמבולנסים פרטיות שגובות לא לפי תעריף, הסכומים הרבה פעמים גלובליים גם עבור הסעה, קירור וגם טיפול בנפטר, ואז יש איזשהו סכום של שלושת אלפים שקל שכולל הכול, אין תעריף ואני קוראת פה למשרד הבריאות לפקח על התעריפים של חברות האמבולנסים.
<אלישבע קובארי לוי: אם בן אדם משלם שלושת אלפים שקל ומקבל החזר לפי תעריף של שש מאות או תשע מאות, אז מה עם כל הכסף שהוא הוציא?
<חנן פוטרמן: הנושא הזה עלה כמה פעמים מול משרד הבריאות.
<חנן פוטרמן: אין להם רגולציה על אותם אמבולנסים פרטיים, הם לא מורשים, הם לא מחזיקים ברישיון, אין שום דרך לעשות את זה - - -
אלי אלאלוף: אנחנו ננסה בדיון - - -
<חנן פוטרמן: אנחנו, אנחנו הכנסנו את זה בהצעת החוק.
אלי אלאלוף: התפקיד שלנו - - -
נורית קורן: הדברים קשורים לדיון הזה.
<משה דגן: אדוני, בתזכיר החוק שהמשרד מקדם - - -
אלי אלאלוף: אני אשמח, רק שניה אדוני, אני אשמח אם תזמיני את נציגת העמותה להשתתף בדיון הזה, שתעלה את ההיבטים - - -
<אלישבע קובארי לוי: עוד נושא, היינו רוצים לקרוא למשרד לשירותי דת - - -
אלי אלאלוף: בואו, אני מבקש, יש לנו עוד דיונים.
אלי אלאלוף: תהיו בישיבה.
אלי אלאלוף: יהיה דיון המשך, לבוא לדיון ההמשך ולמצוא את הפתרון.
אלי אלאלוף: תעלו שם את הנושאים, בלי לקטר על העבר, בואו נראה איך פותרים לצערנו, מה שנראה בעתיד.
נורית קורן: גם כשמתים המדינה צריכה לשלם, מספיק אנחנו בחיים משלמים הרבה כסף.
אלי אלאלוף: היום 24 במאי 2016, ט"ז באייר תשע"ו, השעה 09:06 דקות.
אלי אלאלוף: האיחור נובע מהדיבורים הלא מאושרים שלכם.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים לפתוח דיון מעקב על נושא מצב מעונות היום והסכנה להתמוטטות של מערכות הגיל הרך, ככה קראנו לישיבה הזאת.
אלי אלאלוף: סבאח איל חיר.
אלי אלאלוף: היום זה יום השפה הערבית ואני מעביר את רשות הדיבור לפתיחת הישיבה לחברתי עאידה, שהיא ביקשה בעצם את הדיון, אני חייב להגיד, והחלטנו לעשות את זה ישיבה משותפת של הוועדה למעמד האישה וועדת העבודה, הרווחה והבריאות, והתעסוקה בתוך זה.
אלי אלאלוף: בבקשה, עאידה, רשות הדיבור שלך.
עאידה תומא סלימאן: סאבח איל חיר לאל ג'מיע.
יגאל גואטה: סבח אל נור.
עאידה תומא סלימאן: אני ידעתי שזה יקרה, אני אגיד סאבח אל חיר ואז יש לכם תשובה ואחר כך אני אמשיך ולא יהיה לכם מה להבין מהדברים שאני אומר בערבית, אז אני אגיד את מה שאני רוצה קודם בערבית ואחר כך אעבור לערבית ואתרגם את עצמי.
עאידה תומא סלימאן: (אומרת דברים בשפה הערבית ומתרגמת את דבריה לעברית:) התעקשתי לדבר בערבית כי היום הכנסת יש לה יום מיוחד, יום השפה הערבית, היא השפה הרשמית השנייה במדינה.
עאידה תומא סלימאן: יש שתי שפות רשמיות.
עאידה תומא סלימאן: בטח מישהו יקפוץ עכשיו ויגיד לי יש ראשונה ויש שנייה.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי יש שתי שפות - עובדה.
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לדבר בשתי שפות וחבל שאתם לא.
עאידה תומא סלימאן: כל הוועדות מתקיימות עכשיו לאורך - - -
יגאל גואטה: באיזה פרלמנט ערבי היית יכולה לדבר ככה בעברית?
אלי אלאלוף: במרוקו.
עאידה תומא סלימאן: תודה, אלאלוף.
יגאל גואטה: תמיד המרוקאים - - -
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, עצם העובדה שיש מבוכה בחדר בגלל שדיברתי בערבית ואני מתרגמת עכשיו – לא, כאילו מבוכה של - - -
עאידה תומא סלימאן: זה לא חייב להיות.
עאידה תומא סלימאן: לפעמים אנשים גם מצחקקים וזה טוב, אבל זה לא הלך חלק.
חיים ילין: עאידה, זה משהו אחר.
חיים ילין: זה קשב וריכוז, זה משהו אחר.
עאידה תומא סלימאן: בואו לא נתעכב על הנושא של השפה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: רק רציתי להגיד שהדיון שלנו לא יהיה בשפה הערבית והוא לא סביב השפה הערבית, אבל זאת דרכנו הייתה להזכיר שהיום יום מיוחד של השפה הערבית בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתמקד היום, כפי שאמר חבר הכנסת אלאלוף, בנושא של מה שבתקופה האחרונה קראנו לו משבר מעונות היום.
עאידה תומא סלימאן: היה דיון קודם בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, בפגרה, באופן חירום.
עאידה תומא סלימאן: באותו זמן פנו אלי חברות כנסת, ביניהן רויטל סויד, וביקשו לקיים את הדיון הזה גם בוועדה לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי לנכון - אם כבר אחת הוועדות והיא הוועדה שגם כן אחראית על הנושא הזה - מקיימת את הדיון, עדיף לצרף, לשלב ידיים שתי הוועדות ביחד ואנחנו נפעל.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שהיום נפעל למען פתרון הבעיה הזו.
עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים מהדיון הקודם מה הבעיה העיקרית שהייתה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שעד עכשיו לא היה ברור לאן התקדמתם במשא ומתן שהתקיים בין הארגונים שמפעילים את מעונות היום לבין משרד הכלכלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים פה על שינוי בתעריף, אנחנו מדברים על שינוי בסל התשומות ואנחנו מדברים על כל הנושא של שיפוץ ובנייה של מעונות יום.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעשה משהו אחר שסיכמנו בינינו.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל נותנים לארגונים להתחיל.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה היום לגברת מיכל צוק ממשרד הכלכלה, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים לשמוע מכם דיווח איפה עומד כל הנושא ואולי נצליח למנוע היום את השביתה שהיו דיבורים עליה.
אלי אלאלוף: כם אשלים משפט אחד.
אלי אלאלוף: א', הישיבה הראשונה התקיימה ביום 24 באפריל.
אלי אלאלוף: בסיכום היה שוועדה משותפת תתחיל לפעול מה-1 במאי.
אלי אלאלוף: זה התחיל.
אלי אלאלוף: שנית, אנחנו סיכמנו שיהיה מעקב, מיד עם החזרה מהפגרה.
אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים את זה והיות ואתם יכולים לתאר שאני לא בא בלי הכנה, אז אני יכול להגיד ולבקש רק פתיחות.
אלי אלאלוף: תקשיבו בשלב הראשון ואחר כך תביאו את כל הטענות בצורה הכי חופשית.
אלי אלאלוף: כל מי שרוצה שיגיד מה שהוא רוצה, אבל בבקשה תקשיבו בהתחלה, ולכן השינוי שמאפשר היום גם למשרד הכלכלה וגם לאוצר בינתיים להודיע על דברים מסוימים ואחר כך הוויכוח פתוח.
<מיכל צוק: קודם כל אני רוצה לברך את זה שהנושא הבאמת חשוב בעינינו - ואני רואה שבעיני כולם - של החינוך לילדים הכי רכים שלנו, של הפתרונות לגיל הרך ולילדים הרכים בשנים, הולך ותופס חשיבות בשיח הציבורי ואני חושבת שקודם כל על זה ראוי לברך, ותודה.
<מיכל צוק: אנחנו באמת, כפי שדיברנו בישיבות הקודמות, קיימנו בשבועות האחרונים מגעים אינטנסיביים, על מנת באמת לנסות כל מה שניתן לפתור כדי לאפשר את פתיחת השנה, ואני חושבת שאפשר לאפשר את פתיחת השנה, ולא כי כל האתגרים וכל הבעיות נפתרו, אלא כי אני חושבת שחלה התקדמות בעינינו מספיק משמעותית מצד אחד ומהצד השני, ואנחנו גם אמרנו את זה לכל הארגונים.
<מיכל צוק: את השיח השוטף, את ההתמודדות עם יתר האתגרים שבהחלט מונחים לפתחנו, ואני דווקא חושבת שהשולחן העגול שיושב כאן זה בדיוק מה שצריך להיות.
<מיכל צוק: אין עברי מתרס, אני חושבת שכולנו שותפים כאן כדי באמת להבטיח את הטיפול והחינוך הכי טוב ואיכותי לילדי ישראל הרכים בשנים.
<מיכל צוק: ולכן אנחנו, בתור נציגת משרד הכלכלה, בהחלט נמשיך לקיים בכל מקרה את השיח השוטף ואין לו תחליף – גם מחר בבוקר וקדימה.
<מיכל צוק: מבחינת מה שכבר התקדם, אנחנו קיימנו מספר ישיבות יחד עם הארגונים, חלקם ברשותי, חלקם ברשות מנהלת אגף מעונות היום, גלית וצוותה.
<מיכל צוק: חלקם ברשות מנכ"ל משרד הכלכלה ויחד עם משרד האוצר וסיכמנו בעצם על התקדמות בשני נתיבים.
<מיכל צוק: אחד זה התקדמות בנתיב ממש באחריות ישירה של משרד הכלכלה, שכל דבר שאנחנו יכולים לקדם בתקופה הזאת של שלושת השבועות שדיברנו עליהם, שיכולים לבוא לקראת ולהקל, אני חושבת שיש לנו כאן התקדמות יפה.
<מיכל צוק: אני מיד אפרט.
אלי אלאלוף: אני מבקש למצוא מקום לנשיאת ויצ"ו, בבקשה.
<מיכל צוק: ובמקביל התקיים גם שיח בנושא התקציב, שאמור לתמוך גם באותם דברים.
<מיכל צוק: אז ככה רק כדי לסבר את האוזן ובקצרה, אני חושבת שבאמת קודם כל הבקשה הראשונה שהייתה של הארגונים, הייתה על איזה שהוא נוהל חדש שרצינו לצאת איתו, אותו הקפאנו עד לשיח באמת יותר מעמיק ולראות שאין דברים שמבחינת הארגונים, או בוודאי שלא הייתה כוונה כזאת מבחינתנו לעשות חד צדדית.
<מיכל צוק: אחר כך בכל מקום שבו מבחינת הזמן יכולנו לבוא לקראת, בין אם זה בניסיונות לגייס את כל תשתיות ההכוון התעסוקתי שלנו לטובת גיוס מטפלות, את כל כלי ההכשרה ותשתיות ההכשרה אנחנו פותחים בפניהם ומוכנים גם להעמיד אנשי קשר ייעודיים כדי שתהיה באמת יכולת להכשיר את המטפלות, בין אם זה בהונדה ג'וב טריינינג, כיתה במפעל, הכרה בארגונים כבתי ספר עסקיים, מה שיאפשר לנו גם לממן באמצעות שוברים או כל דבר אחר, אנחנו נשמע להמשיך כאן את השיח, כי אנחנו עשינו התקדמות מצידנו עם היכולת שלנו ואנחנו נשמח כאן באמת לסייע ככל הניתן.
<מיכל צוק: כל מקום שיכולנו בנקודת הזמן הזאת - - -
קארין אלהרר: איזו התקדמות?
<מיכל צוק: סליחה?
קארין אלהרר: לא הבנתי איזו התקדמות חלה.
<מיכל צוק: אני אומרת שוב.
<מיכל צוק: הייתה בקשה מאד מאד משמעותית מצד הארגונים על מחסור מאד גדול בכוח אדם וצורכי הכשרה.
<מיכל צוק: אנחנו עשינו שני דברים שאפשר לעשות אותם בשלושה שבועות – בואו נכניס את הדברים.
<מיכל צוק: אמרתי, זה לא מחליף את כל הדברים העתידיים שצריך לעשות ואת השיח שצריך לקיים.
<מיכל צוק: אז קודם כל כל תשתיות ההכשרה, כל תשתיות ההכוונה התעסוקתית של מדינת ישראל, יהיו פתוחות בפני הארגונים.
<מיכל צוק: צריך אנשי קשר מצד הארגונים ואנשי קשר מצידנו, ממרכזי - - - החרדים ושירות תעסוקה ולמיעוטים, ואני חושבת שלפחות בכמה הזדמנויות שאנחנו הצגנו בכנסת בוועדות השונות, המקומות האלה יודעים לעשות הבנה ובהתוויה נכונה של הדברים, אני חושבת שנוכל לסייע בידי הארגונים לגייס.
<מיכל צוק: כל תשתיות ההכשרה שלנו – לשאלתך – בין אם זה מימון של הונדה ג'וב טריינינג, בין אם זה כיתה במפעל – שאגב, אני מקווה שממש בימים הקרובים כבר ייצא נוהל עוד יותר מחודש ופחות בירוקראטי, בין אם זה בהכנסה של הארגונים, להכיר בהם כבתי ספר מה שנקרא עסקיים, מה שיאפשר לנו גם לממן קורסים בדרך של שוברים, שיש לנו תקציבים לכך.
<מיכל צוק: אנחנו מאד מאד נשמח.
<מיכל צוק: זה התחיל תהליך.
<מיכל צוק: אנחנו עשינו איזה שהוא תהליך פנימי - - -
אלי אלאלוף: אני רוצה ברשותך לסכם את זה במשפט אחד.
אלי אלאלוף: כל המערכות – זה לא אומר החלק הארגוני של המערכת, אלא התקציבים שיש במערכות.
אלי אלאלוף: אני אומר נכון?
<מיכל צוק: גם תקציבים של הכשרות וגם בחלק הארגוני-התהליכי, הוא לא פחות - - -
אלי אלאלוף: ושנית, אם כבר אנחנו מסכמים, אז בואי נסכם את הנקודה הזאת.
אלי אלאלוף: אנחנו נקבל תכנית עבודה אפשרית בשבועיים הקרובים בנושא?
<מיכל צוק: אין שום בעיה.
<מיכל צוק: רק אנחנו צריכים גם כאן שיתוף פעולה מצד הארגונים.
אלי אלאלוף: זה מקובל עליך?
<מיכל צוק: בשמחה רבה.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש, תוך שבועיים אנחנו רואים כמה מנצלים, כמה אופציות ארגוניות ותקציביות יש בכל הנושא של הכשרת כוח אדם במעונות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן לכולם אחר כך להתייחס.
אלי אלאלוף: חברה, חברה, אנחנו שמחים, כולנו שמחים על הנוכחות הנפלאה.
אלי אלאלוף: תרשו לי לציין, לא היה לי דיון בוועדה, זכותך כנראה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה בגלל.
אלי אלאלוף: זה לא בגלל, זה זכות.
אלי אלאלוף: נוכחות כל כך מכובדת של חברי הכנסת ותודה לכולם.
אלי אלאלוף: אני לא אציין כל אחד בשמו, אבל כולם מכירים אותם וזה מאד מאד מראה את הרצינות ואת ההשקעה שרצויה על ידי חברי הכנסת בנושא הזה של הגיל הרך.
<מיכל צוק: נושאים נוספים שעלו: הייתה בעיה שהציפו ארגונים על כשהם באים בעצם לפתוח כיתה נוספת בתוך מעון על נוהל בלתי אפשרי, גם את זה פתרנו ואמרנו מה יחול רק על הכיתה ולא שאת כל המעון עכשיו צריך לשפץ.
<מיכל צוק: הייתה בקשה לכיתות משולבות, כיתות שבהן יש ילדים רכים, קטנים - - -
קארין אלהרר: אפשר שאלה בנושא הקודם?
קארין אלהרר: שאתם בעצם מקלים בדרישות הרגולטוריות, כשנפתחת כיתה חדשה?
<מיכל צוק: בעצם, הטענה הייתה שכשהם פותחים ויש מעון מאושר ורוצים להרחיב אותו ולפתוח כיתה נוספת, לצורך העניין, הדרישות המקוריות שלנו היו שעכשיו כל המעון יעמוד בסטנדרט החדש.
<מיכל צוק: לא - - -
קארין אלהרר: אז בעצם אנחנו עושים את זה על גבם של הילדים.
<מיכל צוק: לא, לא, כי המעון הזה הוא מעון מוכר שעומד בסטנדרט שאיתו הוא נבנה.
<מיכל צוק: כל תיקוני הבטיחות - ואני אגיע גם לסוגיה של הבטיחות - עדיין צריכים להתקיים בו.
<מיכל צוק: אבל היום בונים בסטנדרט כבר אחר.
<מיכל צוק: אנחנו הרי לא נהרוס את המבנה הקיים.
<מיכל צוק: באו הארגונים וטענו מבחינתם, שאם על ידי זה שאנחנו רוצים להרחיב ולפתוח כיתה נוספת, לבקש שכל המעון יעמוד בסטנדרט, אז שום דבר לא יעמוד בסטנדרט.
<מיכל צוק: אז לכן כאן אמרנו יש כאן היגיון.
<מיכל צוק: אמרנו בסדר, את הסטנדרט החדש אנחנו נחיל על הכיתה החדשה שנבנית, יתר המעון צריך לעמוד במה שהוא היה צריך לעמוד עד עתה.
<מיכל צוק: לא הורדנו את הדרישות, אבל בהחלט לא דרשנו משהו שבאו וטענו ואנחנו בדקנו וראינו בצדק.
<מיכל צוק: אגב, זה לא שונה כאן, גם לרשויות שבונות זה אותו דבר.
<מיכל צוק: אבל באמת החלנו את זה עכשיו גם על הארגונים.
נורית קורן: אבל אתם לא נותנים תקופת זמן כדי שיהיה הסטנדרט החדש לכל המעון?
<מיכל צוק: רגע, אני מיד רושמת כדי להתייחס לכל הנושא של סטנדרט חדש.
<מיכל צוק: רק רקע.
אלי אלאלוף: חברה, חברה, אני מבקש.
אלי אלאלוף: אני הרס"ר היום.
אלי אלאלוף: יושבת הראש היא עאידה וכרס"ר אני מבקש בלי התפרצויות.
אלי אלאלוף: יש כאן רשימה ותקבלו, תרשמו, בבקשה.
אלי אלאלוף: אני הרס"ר.
אלי אלאלוף: אני אהיה רע היום.
חיים ילין: אתה לא יכול להיות רע.
<מיכל צוק: דבר נוסף.
<מיכל צוק: כיתות שבהן יש ילדים, שהרי בעצם הגילאים מחולקים לתינוקות ולפעוטות.
<מיכל צוק: הייתה בקשה שברגע שיש תינוקות שהם מספיק בשלים ומשתלבים בכיתה של פעוטות והייתה איזו שהיא הנחייה שלנו שכשאנחנו בדקנו אותה בהמשך למידע שבשלושת השבועות האלה הוצף מהארגונים, גם לנו הייתה נראית לא ארגונית וגם זה ייפתר.
<מיכל צוק: יהיו בעצם שלושה סוגים של כיתות, או כיתות נפרדות לגילאים שונים ואז סטנדרט שכל גיל חל עליהם, או כיתות מעורבות, שבהן באמת יש סטנדרט אחר, שזה גם ילדים רכים בשנים, תינוקות שלא מספיק בשלים בעצם ובאילוצים כאלה ואחרים מערבבים אותם, או כיתות שבהן יש תינוק שאומרים שהוא בשל מספיק.
<מיכל צוק: לגביו בעצם אנחנו לא נהפוך את כל הכיתה לסטנדרט של התינוקות – זה משהו שצף מהארגונים.
<מיכל צוק: כמובן שאת הטיפול שהוא צריך לקבל, את התוספת של המטפלת בשעות הטיפול - - -
אלי אלאלוף: אנחנו חייבים לקצר, מיכל.
<מיכל צוק: אז אני אומרת בקצרה, כל מה שאנחנו יכולנו בשלושת השבועות האלה לתת, כשניהלנו דיונים, בהיבט של משרד הכלכלה, חלה התקדמות.
<מיכל צוק: אני רוצה להגיד שני דברים כדי להיות באמת פתוחה וגלויה.
<מיכל צוק: לא כל הדברים באו על פתרונם.
<מיכל צוק: חלקם לא יכולים לבוא על פתרונם בזמן כזה קצר ואנחנו נמשיך לקיים שיח עם הארגונים, כי בסופו של דבר אנחנו לא מתייחסים למשבר הזה כאל עכשיו פותרים ואחר כך לא רואים אותנו.
<מיכל צוק: מה גם שתמשיכו לעקוב, אנחנו כאן, כי מבחינתנו זה באמת משהו שצריך להמשיך ולקדם.
<מיכל צוק: דבר שני - - -
יגאל גואטה: כן, אבל הדברים האלה עומדים על הפרק כבר המון זמן, סליחה שאני - - -
<מיכל צוק: אני חייבת להגיד שאני מלווה את זה - - -
יגאל גואטה: מתי ייגמר הדבר הזה?
קארין אלהרר: זה לא ייגמר, איזה ייגמר?
קארין אלהרר: עד שלא יעבירו לחינוך, זה לא ייגמר.
עאידה תומא סלימאן: נכון שזה היה קיים עשרות שנים, אבל טוב שאנחנו רואים שלאט לאט - - -
יגאל גואטה: לא, לא, זה לא טוב בכלל.
יגאל גואטה: זה ממש לא טוב.
עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע עד הסוף.
עאידה תומא סלימאן: ממש לא טוב, אנחנו ניתן להגיד שזה ממש לא טוב, אבל בואו נשמע עד הסוף.
<מיכל צוק: אז שלוש נקודות.
<מיכל צוק: שתיים כדי להשלים ואחת רק כדי לענות לשאלתך.
<מיכל צוק: במה שיש פערים שהם יותר גדולים – קודם כל יש גם עדכון שמשרד האוצר מן הסתם ייתן במסלול של התקציב, כי גם שם חלה התקדמות ואנחנו מעודכנים, אבל נכון שיציגו את זה בצורה מדויקת.
<מיכל צוק: ודבר שני, וכאן יש פער בינינו לבין הארגונים ואני משקפת אותו בצורה גלויה – שהוא מאד משמעותי מבחינתם, אבל מבחינתנו זה המקסימום שיכולנו לעשות – וזה בעניין של מספר הילדים – בעצם תפוסת הילדים בתוך המעונות.
<מיכל צוק: מצד אחד, ואני כאן משתפת את כולנו.
<מיכל צוק: זו דילמה שאני חושבת שצריכה להיות משותפת.
<מיכל צוק: כולנו רוצים שכמה שיותר ילדים יהיו בתוך המערך שנמצא בהסדר עם משרד הכלכלה, בפיקוח ובסבסוד; ומהצד השני, אנחנו אגב מקצים באמת משאבים ואנחנו רואים גם קצב בנייה הולך וגדל ברשויות המקומיות.
<מיכל צוק: אבל עד אז, השאלה כמה ילדים יכולים להיות בתוך מעון.
<מיכל צוק: יש לנו הוראת שעה שמאפשרת, מול הסטנדרט של 64 ילדים – להרחיב בתנאים מסוימים, שאגב בעינינו הם לא בשמיים, אבל הארגונים - - -
יגאל גואטה: סליחה, שכמה זה היה קודם?
<מיכל צוק: 77 ילדים.
<מיכל צוק: מ-64 ל-77 ילדים.
<מיכל צוק: ההוראה הזאת - - -
יגאל גואטה: זאת אומרת 20% ילדים אין להם כרגע כיתה.
<מיכל צוק: רגע, רגע.
<מיכל צוק: אני רוצה להסביר.
<מיכל צוק: עד עכשיו המצב היה והארגונים מלינים על הדבר ההפוך.
אלי אלאלוף: חברי הכנסת, יש לי בקשה.
אלי אלאלוף: ידידי, יגאל, בבקשה, תנו דוגמא לאחרים גם.
אלי אלאלוף: תאפשרו למיכל, עוד שנייה היא מסיימת ותקבלו את החופש לדיבור.
אלי אלאלוף: אז בינתיים תתנו לסיים, בבקשה.
<מיכל צוק: אני שומעת את האמירות, אני רוצה להתייחס.
<מיכל צוק: בעבר היו הרבה יותר ילדים.
<מיכל צוק: הנושא הזה היה פרוץ לחלוטין ואנחנו בשנתיים-שלוש האחרונות מנסים לעשות סדר ויש כאן מתח בין הדברים ואתם צריכים להיות ערים לו.
<מיכל צוק: מצד אחד באמת שמעתי כאן
<מיכל צוק: קריאות רקע – האם מצופפים ילדים, מה הבטיחות של הילדים וכו', כלומר, מה הסטנדרט.
<מיכל צוק: ומהצד השני, באמת הצורך לתת מענה לילדים, וזאת דילמה שקשה לפתור אותה.
<מיכל צוק: אנחנו עשינו את הדבר הבא: ישנה הוראת שעה.
<מיכל צוק: הסטנדרט הרגיל של מעון תקני, בגודל הרגיל, לא מדברת על כיתות גדולות יותר או קטנות יותר, אמור להיות עד 64 ילדים בכיתה.
<מיכל צוק: אנחנו מוסדרים.
<מיכל צוק: אפשרנו גם - - -
אלי אלאלוף: במעון.
<מיכל צוק: במעון, בוודאי, סליחה.
<מיכל צוק: במעון של שלוש כיתות.
<מיכל צוק: אנחנו מאפשרים לחרוג עד 77 ילדים בתנאים מסוימים.
<מיכל צוק: התנאים שנדרשים, ועל כך אני אומרת ביושר, הארגונים מלינים כלפינו, אבל אני אומרת שמבחינתנו זה אחרי בדיקה מאד מאד מקיפה, אנחנו מאזנים כך בין הבטיחות והסטנדרט ושלום הילדים, לבין הצורך בהרחבת המערכת.
<מיכל צוק: וזה אומר שהכיתות צריכות לעמוד בסטנדרט.
<מיכל צוק: זה אומר שהן צריכות לעמוד בסטנדרט של הבטיחות, בלי ליקויי בטיחות, בלי דו"חות פיקוח - - -
קארין אלהרר: יחד עם - - -
<מיכל צוק: להוסיף את תקינת כוח האדם הנדרשת וגם להוסיף שעות הדרכות מסוימות - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, חברת הכנסת - - -
אלי אלאלוף: א' אני מודה למי שלקח עכשיו את רשות הדיבור, אז קודם כל לא שמענו אתכם, אז זה עוזר.
אלי אלאלוף: בזבזתם לנו זמן וזה לא היה יעיל.
אלי אלאלוף: אז יש לי בקשה, קבענו, עד שלא מסיימת מיכל, חברי הכנסת יש להם קצת זכויות יתר, אז הם יכולים לשאול שאלת הבהרה, באמצע, אבל אתם בינתיים תחכו לסוף הדברים של מיכל צוק.
אלי אלאלוף: בבקשה מיכל.
<מיכל צוק: אז אנחנו בהחלט מצד אחד מקפידים שיהיה את שעות הטיפול, אנחנו דורשים שינתנו היחס הנדרש, שעות הטיפול הנדרשות, שלא יהיו לקויי בטיחות ותוספת אפילו של שעות הדרכה.
<מיכל צוק: כל זה כדי להבטיח שכשאם אנחנו מאפשרים יותר ילדים במעון, אנחנו עדיין שומרים על הסטנדרט.
<מיכל צוק: זה האיזון.
<מיכל צוק: אני מודה ואני אומרת בצורה גלויה - - -
איציק שמולי: מיכל, רק שאלת הבהרה.
איציק שמולי: מנקודת המבט שלך, לפי מה שאני שומע, סלע המחלוקת נותר כשהיה והסוגיה שדיברת עליה מההתחלה, זה כאילו החול מסביב.
איציק שמולי: אז מה הבסיס לדרישה שלך או לבקשה שלך מהן, שלא ללכת לקראת השבתה?
איציק שמולי: כי את אומרת להן - - -
<מיכל צוק: אני מיד אענה גם על זה.
<מיכל צוק: רק בנושא הזה, וכאן יש פער בינינו לבין הארגונים.
<מיכל צוק: אני מבינה אותם ומהצד השני אני שומעת את הקולות שלכם שגם אנחנו מציפים.
<מיכל צוק: זה האיזון שאנחנו יכולים לעשות.
<מיכל צוק: כלומר, מעבר לזה - והארגונים אומרים מי יממן את הארגונים האלה – אני אומרת בצורה ברורה: אם לא יעמדו בדרישות האלה - - -
קארין אלהרר: האוצר.
<מיכל צוק: אם לא יעמדו בדרישות האלה, אנחנו לא נוכל לאפשר 77 ילדים אלא 64.
<מיכל צוק: אנחנו כן יכולים לסייע כאן בכל מה שנדרש.
<מיכל צוק: אני חושבת שהמענה התקציבי, שתיכף מורן יעדכן בדיוק כמה אמור לתמוך בדיוק בזה, בעמידה ב-77 ובגיבוש העלויות הנוספות, כתוצאה מ - - -
אלי אלאלוף: רגע, יש לי הצעה.
<מיכל צוק: לגבי ההצעה של חבר הכנסת איציק שמולי.
אלי אלאלוף: אמרתי לכם, בערבית המרוקאית שלי אני לא יכול לספור אתכם - - - ככה אומרים, במשפחות גדולות - תמיד אמא שלי הייתה אומרת – כמה ילדים יש לך, אז הייתה אומרת בשקט - - - יכון - - - ואחר כך הייתה אומרת ימותו מי שסופר אתכם.
אלי אלאלוף: אני מבקש ברשות
אלי אלאלוף: כם להעביר את זכות השאלות וההבהרות לחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: הראשון הוא איציק, אחר כך קארין אלהרר ובהמשך נורית קורן.
אלי אלאלוף: לפי הסדר.
איציק שמולי: תודה רבה אדוני יושב הראש וגם לגברתי יושבת הראש, על הדיון הזה, החשוב מאד.
איציק שמולי: צריך לברך את יושב הראש, כי באמת היה דיון ראשון בתוך הפגרה ואתה לא חיכית והבנת את החשיבות של העניין הזה.
איציק שמולי: אני רוצה להזכיר לכולם על מה אנחנו מדברים.
איציק שמולי: כי היו פה הרבה הרבה פרטים, אבל בואו, אנחנו צריכים להסתכל גם על התמונה הגדולה.
איציק שמולי: והתמונה הגדולה היא שהארגונים, ואני מצדיע לכם – גליה ונשיאת ויצ"ו ואמונה, וכל מי שנושא את המאבק הזה, שהוא לא רק עבורכם.
איציק שמולי: המאבק הזה הוא על דברים מאד מאד בסיסיים.
איציק שמולי: א', שיהיה הרבה יותר מקום במעונות; ב', שהשכר והתנאים יהיו הולמים ולזה לא שמעתי כמעט התייחסות.
איציק שמולי: חינוך והשגחה על פעוטות שלנו, שהם כל כך חשובים, במדינת ישראל זה מתוגמל באופן הפוך לגודל האחריות שיש לך על הכתפיים.
איציק שמולי: וזה עוול שזועק לשמיים.
איציק שמולי: אז א' חינוך והשגחה על פעוטות במדינת ישראל, צריך להיות משהו שהוא קצת יותר מכבד מהשכר והתנאים הנוכחיים.
איציק שמולי: ב', בואו נזכור שבסופו של דבר, למרות כל האמירות בחדר על ילדי ישראל וזה, בסוף רוב הילדים שלנו לא נמצאים במעונות היום, כי אין להם מקום שם, והן נלחמות עבור הממלכה, לא רק עבור עצמן.
איציק שמולי: הן באות ואומרות אנחנו רוצות להגדיל את מספר המעונות; ואני מכיר, וגם חברי כנסת אחרים שהם בקשר עם הארגונים, את כל הניסיונות של השנים האחרונות מצידן לבוא בהידברות, וכל פעם שיש הידברות, יש עוד רגולציה על הראש, שבסופה לא רק שלא נותנים להם להרחיב את הפעילות, אלא יש גורמים אחרים שנכנסים לתחום.
איציק שמולי: אני חושב, גליה, שהדרישה הבסיסית שלכם היא שבמדינת ישראל מעונות היום יהיו יותר מבייבי סיטר להמונים, ועל זה המחלוקת ועל זה אנחנו צריכים לדבר.
אלי אלאלוף: ברשותך איציק, אני חייב להגיד.
אלי אלאלוף: כל מה שאמרת זה נכון, לצערי אפילו, אבל זה לא המטרה של הדיון היום.
אלי אלאלוף: המטרה, אם מותר לי להחזיר את זה, כדי שנהיה מעשיים ונוכל להיות גם פרודוקטיביים לטובת המצב, זה קודם כל הזעקה של הארגונים לתת להם את התשובות לבעיות המיידיות שלהם.
אלי אלאלוף: אתה מעלה בעיות מהותיות מאד, שדורשות מהפכה אמיתית וזה מטופל בפורום אחר ובוודאי בנוכחותך.
אלי אלאלוף: אנחנו עובדים על זה, אנחנו עובדים על הקמה של המועצה.
אלי אלאלוף: חברה, בואו נתמקד כרגע בהתמודדות המיידית, מה שאפשר לעשות עד ה-1 בספטמבר כדי שיהיה.
איציק שמולי: אז אני אתמקד.
איציק שמולי: אדוני יושב הראש, אני חושב שהתיאור שאמרתי קודם, ואני מאד מכבד את מיכל ואת העבודה שלה רבת השנים בממשלה, תיאור מדויק של לנקות את החול מסביב לסלע המחלוקת העיקרי.
איציק שמולי: והדבר הזה, הדרישה שלכם, מיכל, מהמעונות, שלא להיכנס להשבתה, כשכל מה שאת שמה על השולחן כרגע זה – בסדר, אנחנו נמשיך לדבר – זו דרישה שהיא לא הגונה, כי אם - - -
<מיכל צוק: אני מיד אתייחס.
איציק שמולי: כי אם את או אני או כל אחד אחר שם היה במקומן וכל מה שהיינו אומרים לו ברגע הזה, שהם כבר התחילו את המאבק והם הרימו את המאבק זה – אנחנו נדבר איתך – אני חושב שזה דבר שהוא לא הגון לבקש בכלל.
איציק שמולי: ואני אומר לכן, אני תומך במאבק.
איציק שמולי: מחר יהיה דיון גם במליאה.
איציק שמולי: אני לא איש שיוצא סתם לכל קרב, אבל אני חושב שעל הקרב הזה צריכה להיות מערכה כוללת.
איציק שמולי: ואני חושב שבהזדמנות הזאת אסור לוותר על הדרישות האמיתיות שלכן, על תנאי השכר, על הקלת הרגולציה שדיברת עליה – יש לזה קשר לנקודה השנייה שאמרתי, של הרחבת ההיצע – אבל בסופו של דבר אני חושב שלב ליבה של הבעיה זה תנאי העסקה וגם את הדבר הזה צריך לפתור אחת ולתמיד.
איציק שמולי: יש תקציב.
יפעת שאשא ביטון: הם לא יכולים - - -
איציק שמולי: יפעת, אני מבין שאני מעלה דרישה תקציבית ואת בניגוד עניינים כרגע.
יפעת שאשא ביטון: לא, לא, ממש לא.
יפעת שאשא ביטון: תתחילו להתייחס עניינית ומקצועית לנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: כי כל הזמן לדבר בפוליטיקה בשם דרישת הנושא, בלי להגיד מה אנחנו חושבים - - - המעונות - - -
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יפעת, אני מבקשת - - -
איציק שמולי: יפעת, תקשיבי, אני אגיד לך משהו.
איציק שמולי: יפעת, אין מה לעשות, אני פוליטיקאי ואת אשת כוח.
איציק שמולי: ככה זה עובד פה.
יפעת שאשא ביטון: אשת חינוך, ברשותך - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מבקשת, חברי הכנסת.
איתן ברושי: אולי נעשה משבר קואליציוני על הגיל הרך ולא על שטויות אחרות?
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני מבקשת מכולם - - -
אלי אלאלוף: סליחה, אני מזכיר, מחיאות כפיים מוציאות אתכם מהאולם.
איציק שמולי: למרות שאני לא נוגע בבעיות עצמן, כפי שנזרק פה, אני חושב שעם המילים הגדולות אי אפשר ללכת למכולת ואת המעמד ואת התנאים שלכם צריך לשפר ולהיאבק על זה.
איציק שמולי: כן, זה עולה כסף, אבל תסתכלו במדינת ישראל, שיש אינטרס פוליטי, כמה מהר מוציאים את הכסף.
עאידה תומא סלימאן: אני אתקן טעות שעשינו, שלא קבענו זמן דיבור.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו, חברי הכנסת, אנחנו ניתן לכם ונעשה את זה משולב, אבל שלוש דקות.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת קארין אלהרר.
יגאל גואטה: הרס"ר - - -