GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עבדאללה אבו מערוף: המילה "מידית" – כן.
עבדאללה אבו מערוף: להוסיף את המילה "מידית" – כן.
עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה שנודע למפקח, זה יכול גם להיות ההודעה של המשטרה.
אלי אלאלוף: מידית, כן.
<איילת לוי: המשטרה לא יכולה להתחייב שזה יהיה מידי.
<איילת לוי: מה זה מידי?
<איילת לוי: תוך שניה?
<ענת מימון: לא תוך שניה.
<ענת מימון: אבל זה אם אחרי שבוע זה לא מידי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מידי – אחרי שהיא הגיעה לאתר ומצאה שיש בן-אדם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיעה לאירוע.
עבדאללה אבו מערוף: מה, מידית זה און-ליין?
עבדאללה אבו מערוף: לא עוד שבוע ולא עוד יומיים.
<ענת מימון: לא להתעכב במסירה.
אמנון כהן: בהרבה חוקים קבעו לכם מידית בחוק.
<קריאות: איזה חוקים כתוב מידית?
אמנון כהן: אם חלילה יש פיגוע תלכו לפיגוע, אבל אם אין פיגוע תבואו לאתר.
אמנון כהן: האם מישהו שם לכם שעון?
<ענת מימון: אדוני, אנחנו מוסיפים דיווח של משרד הכלכלה לרשם הקבלנים.
<ענת מימון: אני מוסיפה - - -
<איילת לוי: עיסוקי הליבה של המשטרה זה ביטחון פנים ומניעת פשיעה, לא לסגור - - - .
<איילת לוי: היא מגיעה רק כשנודע לה - - -
<ורדה אדוארדס: אנחנו מבקשים שתודיעו.
<קריאה: אנחנו נודיע, אבל אנחנו לא יכולים - - -
אמנון כהן: מישהו נפטר שם.
אמנון כהן: אפילו קשיש שנפטר בבית אתם שולחים שוטר וזה = = =
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם בכל מקרה מגיעים ואז מוודאים שיש פגיעה פלילית או לא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם לא במשרדים שלכם קובעים שזה לא פלילי.
<איילת לוי: אנחנו מגיעים, - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אתם מגיעים, אז ברגע שהגעתם וראיתם שיש פצוע, ראיתם שיש מת, מודיעים למשרד הכלכלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ברגע שהגעתם.
<איילת לוי: בפקס?
<איילת לוי: בנייד?
<איילת לוי: איך?
<איילת לוי: איך? - - -
אמנון כהן: איך הם באים היום, ורדה?
<ורדה אדוארדס: הם מגיעים מיד והם מודיעים לנו מיד.
<ורדה אדוארדס: אני ממש לא מבינה את ההסתייגות.
<דפנה רומן: כל עוד זה עובד כך, בסדר.
<דפנה רומן: אבל שזה לא יהיה כתוב בחוק.
אמנון כהן: ממה אתם פוחדים?
<גדיר ניקולא: כי היו מקרים שלא - - -
אמנון כהן: תבואו כשהודיעו לכם.
אמנון כהן: אם יש סדר עדיפויות תלכו - - -
<איילת לוי: זה לא היה הנוסח.
<ענת מימון: זה שזה לא היה הנוסח, מותר לוועדה להוסיף דברים.
<איילת לוי: - - - לחייב את המשטרה להודיע במידיות דברים למפקח על העבודה - זה נתון לפרשנות.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שבסוף מי שמצביע זה חברי הכנסת, ומי שקובע זה אנחנו.
אלי אלאלוף: אם המשטרה לא רוצה זה אז היא תחויב.
אלי אלאלוף: מותר לפעמים גם למשטרה לעשות מה שהיא לא.
<איילת לוי: נכון מאוד, אדוני.
<איילת לוי: אבל המשטרה – באמת התפקיד שלה הוא למנוע פשיעה ותפקיד הליבה שלה הוא לשמור על ביטחון הפנים.
<איילת לוי: היא מגיעה לאתר ועושה את מה שהיא צריכה לעשות ומדווחת למפקח על העבודה.
אלי אלאלוף: אם היא רואה חור בכביש היא לא מודיעה לרשות?
<איילת לוי: כן, היא מודיעה - בוודאי.
<איילת לוי: הדברים האלה נעשים.
<איילת לוי: אבל יש הבדל בין שזה כתוב בחוק לבין שזה נעשה בפועל.
אלי אלאלוף: בואו ננסה לבנות לעצמנו, המשטרה היא לא גוף בפני עצמו, והוא אמור לשרת את המדינה.
<איילת לוי: היא עושה את כל מה שצריך לעשות על מנת למלא את תפקידיה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להגיד את דבריי בלי שיפריעו לי.
אלי אלאלוף: אני שומע את כולם בשמחה.
אלי אלאלוף: אז אני חוזר ואומר, על המשטרה לדווח מידית.
אלי אלאלוף: אנחנו נכתוב מידית.
<דפנה רומן: אז אולי שיירשם ככל הניתן לפחות או משהו ש- - -?
<דפנה רומן: לא תמיד אפשר מידית, וזה גם נתון לפרשנות.
<דפנה רומן: אולי ככל הניתן או - - -
אלי אלאלוף: מה זה "ככל הניתן"?
אלי אלאלוף: שישה חודשים?
<דפנה רומן: המטרה היתה - - -
אלי אלאלוף: אני אומר מידית.
אלי אלאלוף: אני חוזר, זה נשאר.
אלי אלאלוף: המשטרה עושה הרבה מאוד פעולות מידיות ואני מעריך את זה ומעריץ את היכולת.
<איילת לוי: אדוני, אבל זה לא כתוב בחוק.
<ענת מימון: אני רק מזכירה שאנחנו מוסיפים סעיף - - -
אלי אלאלוף: אני יכול לגמור משפט מבלי שאף אחד לא יפריע לי?
אלי אלאלוף: אני מבקש, רק בגלל גילי.
אלי אלאלוף: לא בגלל הסמכות שיש לי.
<ענת מימון: סליחה.
אלי אלאלוף: אני חוזר ואומר, אנחנו מאוד מעריכים את המשטרה - האמינות שלה והיכולת שלה לדווח ולעשות הרבה פעולות בבת אחת.
אלי אלאלוף: אני חוזר, היא צריכה לדווח מידית על כל תאונה שיש בה, כולל הודעה לרשם הקבלנים, כולל אם היא מזהה - - -
<איילת לוי: המשטרה לרשם הקבלנים, אדוני?
אלי אלאלוף: לא, סליחה – משרד הכלכלה.
אלי אלאלוף: משרד הכלכלה חייב לדווח לרשם הקבלנים על כל תאונה שלפי ההגדרה שיש לנו בחוק שיש בה מוות או פציעה קשה.
אלי אלאלוף: אנחנו נתבקשנו, ואני אומר את זה.
אלי אלאלוף: לא במקרה אמרתי את מה שאמרתי על המשטרה.
<איילת לוי: אדוני, ישנם - - -
אלי אלאלוף: אל תפריעי לי באמצע הדברים.
אלי אלאלוף: אף אחד לא מפריע.
אלי אלאלוף: אני רוצה לסיים את המשפט.
אלי אלאלוף: יש פה בקשה מהגוף שלנו שעשה עבודה אדירה, מרכז המחקר והמידע, כדי לקדם את החוק הזה.
אלי אלאלוף: הוא מבקש שאם יש אירוע בטיחות שגרם לתאונה ולפציעה או להריגה, שהמשטרה תדווח.
אלי אלאלוף: אני אומר, זה דווקא לא תפקיד המשטרה.
אלי אלאלוף: המשטרה צריכה רק לבוא ולחקור לפי הכללים שלה.
אלי אלאלוף: הדיווח יבוא רק דרך משרד הכלכלה.
<ורדה אדוארדס: הדיווח לרשם הקבלנים?
אלי אלאלוף: וגם בכלל אם יש שם אירוע בטיחותי.
אלי אלאלוף: היות ואתם חוקרים את העניין הזה תודיעו לכל הגופים הרלוונטיים שיש פה בעיה בטיחותית במקום.
<ורדה אדוארדס: את החקירה מנהלת המשטרה, ואנחנו מסייעים לה בבירור של נסיבות האירוע.
<ורדה אדוארדס: אנחנו התחייבנו להעביר לרשם הקבלנים.
<ורדה אדוארדס: אם על זה מדובר, אז אין בעיה.
<ורדה אדוארדס: אני לא יודעת מה זה ההרחבה.
אלי אלאלוף: אוקי, אז אנחנו לא נתייחס.
אמנון כהן: למה אדוני?
אמנון כהן: שיירשם כי לא קיבלנו את זה כבר שלוש שנים.
אמנון כהן: חבל, שיירשם.
אמנון כהן: זו הזדמנות.
אלי אלאלוף: - - - לך שזה יהיה חלק מהחוק, מה אתה רוצה?
אלי אלאלוף: אה, בפרוטוקול אמרת אז זה נרשם – כן.
<גדעון זעירא: גדעון זעירא, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<גדעון זעירא: אני רק רוצה להבהיר את הכוונה שלי.
<גדעון זעירא: בדיווח של מינהל הבטיחות במשרד הכלכלה בדצמבר 2015 נמסר לנו שיש תת-דיווח על נפגעים בתאונות עבודה שאין בהם הרוגים.
<גדעון זעירא: השאלה שלי היתה האם יש מניעה שהמשטרה תדווח למשרד הכלכלה, למינהל הבטיחות, על תאונות עבודה או אירועי בטיחות כשנודע להם?
אלי אלאלוף: אבל המשטרה מגיעה לכל תאונת עבודה?
<גדעון זעירא: ברגע שנודע למשטרה ואם נודע לה, ולא רק על תאונות עבודה שיש בהן מוות או פציעה קשה.
אלי אלאלוף: המשטרה רוצה להתייחס לזה?
<גדעון זעירא: השאלה היא האם יש מניעה שהמשטרה כשנודע לה על אירוע בטיחות או על תאונת עבודה כלשהי, האם יש מניעה שהיא תדווח למינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית במשרד הכלכלה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אם הגעתם לשטח, תודיעו למשרד הכלכלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואז הם יטפלו בזה איך שצריך, ויפיצו את זה.
<איילת לוי: - - - נוהלי עבודה בין המשטרה למשרד הכלכלה - - -
אלי אלאלוף: היות ואני לא מקבל תשובה מספקת, אני במקביל אכתוב אכן פנייה ישירה למפכ"ל ואני אדון אתו בעניין הזה.
אלי אלאלוף: בסדר, מקובל?
עבדאללה אבו מערוף: כן, מקובל.
<ענת מימון: יש שתי הבהרות.
<ענת מימון: אנחנו מוסיפים סעיף, אין לי כרגע את הנוסח שלו, אבל דיווח של משרד הכלכלה לרשם הקבלנים על האירועים האלה של פציעה קשה או מוות באתר בנייה.
אלי אלאלוף: שיטתי.
<ורדה אדוארדס: אני ארצה רק לראות.
<ענת מימון: אנחנו נראה, בוודאי.
<ענת מימון: אבל כרגע להצביע.
<ענת מימון: דבר נוסף, העבירה כרגע מנוסחת כעבירה רגילה.
<ענת מימון: משרד הכלכלה עכשיו אומרים לי שהם מבקשים שזו תהיה עבירה אחריות קפידה.
<ענת מימון: משרד המשפטים אמר לי שהוא מתנגד לזה.
<ענת מימון: אני לא שמעתי.
<סיגל מרד אברג'יל: לא, לא.
<סיגל מרד אברג'יל: המשמעות של החזקה היא שאת לא צריכה להוכיח מודעות לקיום הבנייה.
<ענת מימון: נכון, זה מה שחשבתי שהוסכם.
<סיגל מרד אברג'יל: ומעבר לזה, - - -
<סיגל מרד אברג'יל: לא, זו עבירת של אחריות קפידה שאת לא צריכה להוכיח מודעות.
<ענת מימון: אז החזקה כמו שזה מנוסח היום, זה בסדר.
<סיגל מרד אברג'יל: זה שני דברים שונים מאחר וצריך לציין באופן מפורש כשאנחנו מדברים על סנקציות פליליות חדשות את העובדה שהעבירה מסווגת כעבירת אחריות קפידה.
<סיגל מרד אברג'יל: כל העבירות בחוק ארגון, וב- - -, זה עניין ניסוחי פרופר.
<סיגל מרד אברג'יל: זה סוכם ותואם גם בדיון המקדמי.
<אוסנת חיטרון: זה עניין של נוסח.
<סיגל מרד אברג'יל: אז אם צריך, נוסיף.
אלי אלאלוף: אוקי, אז אם זה עניין של נוסח אנחנו משאירים.
אלי אלאלוף: סומכים עליכם שתמצאו את הניסוח המתאים.
אלי אלאלוף: עוד הערה מהותית או לא?
אלי אלאלוף: אנחנו מאשרים את הניסוח הזה לעבור בקריאה שנייה ושלישית במליאה.
<ענת מימון: עם כל השינויים שהקראנו.
אלי אלאלוף: עם כל השינויים.
עבדאללה אבו מערוף: עם המילה "מידית".
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל אני מצביע במקום חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
אלי אלאלוף: זה ברור, זה אנחנו יודעים.
אלי אלאלוף: תודה לכולם, הישיבה נעולה.
מירב בן ארי: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
מירב בן ארי: אני חברת הכנסת מירב בן ארי אחליף את חבר הכנסת אלי אלאלוף, יושב ראש הוועדה.
מירב בן ארי: היום 20 ליולי 2016, י"ד בתמוז תשע"ו.
מירב בן ארי: הנושא: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - חישוב דמי לידה לפי חצי שנה שקדמה ליום הקובע), התשע"ו-2016, פ/2844/2 של חברת הכנסת טלי פלוסקוב וחברת הכנסת תמר זנדברג.
מירב בן ארי: נתחיל בהצגת החוק.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, גברתי היושבת ראש, בטח עכשיו תצטרף גם חברתי תמר זנדברג.
טלי פלוסקוב: אני אתחיל מזה שלפני כמה חודשים בודדים אנחנו העברנו כאן הצעת חוק שינוי שיטת חישוב דמי לידה לעצמאיות, שם באמת היה עיוות מאוד גדול.
טלי פלוסקוב: כאן בוועדה דנו, גברתי היושבת ראש, ועלו כאן מספר ארגונים שמאוד נגעו לליבי.
טלי פלוסקוב: אמרו לי, בסדר, אז אתם מסדרים את המצב של העצמאיות, מה קורה עם השעתיות שהבעיה הכי גדולה דווקא שם - הבטחתי להם שאני אנסה לטפל גם בזה.
טלי פלוסקוב: כשנכנסתי לעומק של הנושא, באמת ראיתי שמה שקורה שם שהחישוב נעשה נכון להיום על בסיס שלושה חודשים האחרונים של עבודתם של נשים בהריון - אנחנו מדברים על חודש שביעי, שמיני ותשיעי.
טלי פלוסקוב: מי אם לא אנחנו נשים מבינות עד כמה קשה כבר לעבוד בחודשים האלה, ואז הרבה פעמים יוצא שאשה, דווקא בשלושה חודשים האחרונים עובדת מהפחות של הרגיל שלה, וזה מה שמהווה בסיס לחישוב דמי לידה.
טלי פלוסקוב: לכן חשבנו ביחד, עם חברת הכנסת תמר זנדברג, וכשלב ראשון - אני עוד פעם אומרת, בוודאי יש לנו עוד הרבה רפורמות בנושא הזה.
טלי פלוסקוב: חשבנו שיהיה נכון לעשות שינוי חקיקה ולקחת כבסיס לא את שלושה החודשים האחרונים, אלא חצי שנה של ההיריון כך שלפחות – אגב, אנחנו גם בהצעת החוק רצינו לציין שכמו שזה היה גם בהצעת חוק של עצמאיות, הבסיס יהיה הגבוה מבניהם.
טלי פלוסקוב: זאת אומרת, מה שאנחנו אומרים היום, לקחת כבסיס לחישוב דמי הלידה לא את שלושה החודשים, אלא שישה חודשים.
טלי פלוסקוב: אז באמת בחודש הרביעי, חמישי, שישי, הוא בסיס יותר אמתי למצבה של האשה בתקופה הרגילה.
טלי פלוסקוב: זאת ההצעה, היא מאוד פשוטה.
טלי פלוסקוב: היא מתואמת עם כולם.
טלי פלוסקוב: אני מקווה מאוד שאנחנו נעשה את זה גם מהר.
טלי פלוסקוב: ובטח היועצת המשפטית תסיים לנו את זה.
טלי פלוסקוב: התוספת להצעת החוק המקורית שלנו תהיה, בכך שאנחנו נבחר כדי שאף אחד לא ייפגע, כי יש מצב גם להיפגע, אז אנחנו גם חישבנו שנבחר את הגבוה מבניהם, זה מה שאנחנו נבקש שגם יצוין בהצעת החוק.
טלי פלוסקוב: תודה רבה, גברתי.
טלי פלוסקוב: וכמובן תודה לכל השותפים.
טלי פלוסקוב: אבל את זה אנחנו נעשה בקריאה שנייה ושלישית.
מירב בן ארי: תודה רבה חברת הכנסת פלוסקוב.
מירב בן ארי: חברת הכנסת תמי זנדברג.
תמר זנדברג: תודה רבה מירב, תודה לוועדה, תודה רבה לחברת הכנסת טלי פלוסקוב, שככה לקחה את הצעת החוק הזו, והרימה אותה, ומינפה אותה, ודחפה אותה קדימה - אני גאה להיות שותפה, ולהיות בעצם היוזמת הראשונה של החוק הזה.
תמר זנדברג: החוק הזה הוא מאוד פשוט ומאוד עוזר.
תמר זנדברג: היום דמי הלידה מחושבים על-ידי שלושת החודשים האחרונים לעבודה, מי שעובדת שכירה, או מי שעובדת קבוע והמשכורת שלה היא קבועה לאורך השנה, זה לא מעלה ולא מוריד, היא לא נפגעת, הכול בסדר, היא ממשיכה כרגיל, זה לא חשוב לה כמה חודשים אחורה, כי המשכורת היא קבועה.
תמר זנדברג: אבל דווקא העובדות המוחלשות יותר, שהן בעיקר עובדות שעתיות ועובדות קבלן, שגם כך הן מועדות לשינויים כאלה ולאחרים ולחוסר יציבות בעבודה שלהן שנפגע באופן מיוחד, או עלול להיפגע, בסיכון להיפגע, אנחנו מקוות ומקווים שלא, אבל הוא רגיש במיוחד בתקופת ההיריון, ודווקא הן אלה שמועדות להפחית את שעות העבודה שלהן עלולות להיפגע פעמיים, גם פעם אחת בגלל חוסר היציבות הרגיל, וכאשר הן פגיעות יותר, וזה בזמן ההיריון, הן עלולות להיפגע ולמעשה לסבול מדמי לידה מופחתים.
תמר זנדברג: הצעת חוק הזו באה לתקן באמת קטן, להציע התחלה של תיקון לעיוות הפוגעני הזה שיכול להיות פוגעני ברמה של מאות או אלפי שקלים לאותה עובדת על פני כלל תקופת הלידה המשולמת.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר עוד שהתיקון הזה הוא חלק מהתבוננות די אינטנסיבית שקיימת בכנסת הזו שאני גאה להיות חלק ממנה על כל נושא ההיריון והלידה, לפניו, במהלכו ואחריו – יושבת כאן גם חברת הכנסת רחל עזריה, ששלשום הצבענו על חוק.
תמר זנדברג: באמת, הרבה חברות כנסת בעיקר, וגם חברי כנסת בכנסת הזו, מסתכלים על כל מיני מקומות קטנים, על כל מיני נקודות של עוול ושל עיוות.
תמר זנדברג: לפעמים זה תיקונים מאוד קטנים שיכולים להביא צדק מאוד גדול, במיוחד למי שהכי זקוקה לו.
תמר זנדברג: לכן אני באמת חושב שממש כדאי להתקדם עם זה בשיא הזריזות, ולעשות את זה.
רחל עזריה: קודם כל אני מצטרפת לברכות ולמחמאות, זו באמת הצעת חוק מאוד חשובה.
רחל עזריה: שוק העבודה – ב-20 השנים האחרונות קרתה מהפכה בקרב עבודת נשים.
רחל עזריה: יש גידול דרמטי באחוז הנשים המועסקות, בעיקר באחוז הנשים המועסקות אימהות לילדים קטנים.
רחל עזריה: בעבר היה מקובל שלמשך התקופה שבה יש ילדים קטנים או שעובדים בחצי משרה, או שלא עובדים, היום אי אפשר להתפרנס ממשרה אחת, ולכן יש גידול דרמטי, והיום, שזה בעיניי נתון מדהים, שיעור התעסוקה של גברים הורים לילדים קטנים ונשים אימהות לילדים קטנים, הוא כמעט זהה – זה 75% ו-76% אין בעצם פער.
רחל עזריה: מה שאנחנו עושים עכשיו, כל מהלכי החקיקה האלה זה להתמודד עם כל השינוי הזה שהתרחש בשוק העבודה, שבעצם, אם בעבר הרבה נשים עצמאיות פשוט לא עבדו בתקופה הזו, ורק אחר הלכו ופתחו את העסק, זה מה שהיה מקובל, היום כולם צריכות לפרנס ולהתפרנס כדי להחזיק את משק הבית.
רחל עזריה: לכן הנושא הזה של באמת כמה זמן יש חופשת לידה, איך מחשבים אותה, מה קורה אחר-כך, מי אוסף את הילדים, איך אנחנו דואגים ששני בני הזוג יכולים להתאזן, ובאמת לפרנס את המשפחה כששניהם עובדים – זה נושא שהוא קריטי בכנסת הזאת, וספציפית פה זה מאוד נכון שבאמת לקראת לידה הרבה פעמים היכולת – כמו שיודעים, יש שמונה חודשים של היריון, ויש את החודש התשיעי שהוא כמו שנה שלמה, זה הביטוי המוכר.
רחל עזריה: יש גם ביטויים אחרים, אבל נחסוך פה.
רחל עזריה: אבל באמת החודש הזה הוא חודש קריטי שבאמת היכולת לעבוד בצורה אינטנסיבית יורדת גם פיזית, וגם הרבה פעמים את לא יודעת מתי תלדי – הרי זה יכול להיות מהשבוע ה-38 עד 42, בטח כעצמאית, את לוקחת על עצמך פחות עבודות כי את לא יודעת אם תספיקי ותצליחי, אז את מעצמך מורידה את נפח העבודה שלך, ואז בוודאי שאם זה מחושב לפי שלושת החודשים האחרונים, זה ממש קריטי ומשפיע עליך לרעה, ומשפיע על המשפחה לרעה.
רחל עזריה: לכן החישוב הזה הוא פשוט לאפשר לאשה ולמשפחה לקבל את אותה הכנסה שהיא באמת ההכנסה הקבועה.
רחל עזריה: אין פה איזה טובה שעושים, זו הכנסה הקבועה לאורך כל התקופה, בחודש האחרון, בחודשיים האחרונים קשה לדעת בגלל שלא יודעים מתי יולדים אז בדרך כלל מורידים את נפח הפעילות, ובעצם כך אנחנו מאפשרים להמשיך את אותה הכנסה קבועה גם בתקופת הלידה וההורות כפי שהצבענו לפני יומיים בכנסת.
רחל עזריה: אני ממש מברכת על המהלך הזה.
מירב בן ארי: תודה רבה חברת הכנסת עזריה.
מירב בן ארי: הביטוח הלאומי, בבקשה.
<יוסף פולסקי: בוקר טוב, אני מהביטוח הלאומי.
<יוסף פולסקי: שני דברים חשוב לציין בהקשר הזה של התיקון.
<יוסף פולסקי: ראשית, אנחנו ודאי מברכים על התיקון, אבל חשוב לציין שבתקנות הביטוח הלאומי אימהות, מה שמכונה אצלנו תקנות הצמצום, כבר ניתן מענה לאלו שקרוב ליום לידתן הפסיקו את עבודתן בגלל הלידה, או הפחיתו ממשכורתן בגלל ההיריון, וניתן לזה כבר מענה, אמנם לא בחקיקה ראשית, בחקיקת משנה, בתקנות הצמצום, למעשה, העיקרון הוא שאנחנו מעבירים את זה מהתקנות לחקיקה ראשית, אבל למעשה זה אותו דבר, כאשר כמובן תקנות הצמצום גם יישארו, מי שתפחית את עבודתה גם מעבר לחצי השנה הזאת, גם כן תהיה התחשבות.
<יוסף פולסקי: הדבר השני, אני מתחבר לדברים של חברת הכנסת זנדברג, באמת, הוועדה עשתה פה כמה שינויים מיטיבים עם ציבור המבוטחות והמבוטחים, כי זה חל גם על נשים גם על גברים.
<יוסף פולסקי: אבל לאור המעמסה על הענף בעניין הזה, אנחנו מבקשים לשנות את מועד התחילה - אנחנו רצינו חצי שנה, אבל אני מבין שזה יהיה מרחיק לכת, אז אנחנו מבקשים שלושה חודשים של התחילה במקום חודש אחד, פשוט יהיה כמעט בלתי אפשרי מבחינת המערכות של המוסד.
<שמרית גיטלין שקד: עכשיו זה 1 בחודש שלאחר יום פרסומו.
מירב בן ארי: שלושה חודשים במקום שישה חודשים.
<יוסף פולסקי: חצי מהתביעות שלנו הן אוטומטיות, אנחנו צריכים לבנות גם ממשקים - - -
מירב בן ארי: למה אתה צריך כל כך הרבה זמן אם גם ככה זה קיים בתקנות החוק הזה?
<יוסף פולסקי: לא, התקנות קיימות כבר היום.
<יוסף פולסקי: המערכות של הביטוח הלאומי, עכשיו הצטרכו לעשות חישוב של שישה חודשים ושל שלושה חודשים, לערוך את המיטיב ביניהם, בנוסף, לערוך איזה התחשבנות ככל שמעבר לשלושה חודשים, או לשישה חודשים חל צמצום משכרן, גם את זה צריך לעשות חישוב, בעצם בנייה של מערכת חדשה או התאמה.
מירב בן ארי: אדוני, דבר ראשון, יש לך כבר עכשיו זמן להיערך עד שזה יעבור בקריאה שנייה ושלישית, אתה לא צריך לחכות כי החוק הזה יעבור, יש הסכמה לו – קואליציה, אופוזיציה.
מירב בן ארי: אתה רואה, יש כאן שתי נציגות, לכן החוק יעבור.
מירב בן ארי: לפי דעתי, אתם יכולים להיערך מעכשיו.
מירב בן ארי: דבר שני, אתה אומר שסוג של סידור כזה קיים בתקנות.
<יוסף פולסקי: מה שאני אומר זה ככה.
<יוסף פולסקי: היום המערכת של הביטוח הלאומי לוקחת שלושה חודשים.
<יוסף פולסקי: אם השלושה חודשים חלה בהם ירידה בהכנסות, אז היא לוקחת עוד שלושה חודשים אחורה, או מעבר לזה אם צריך.
<יוסף פולסקי: אבל כאשר נצטרך לעשות שתי מערכות, קודם כל מערכת של שישה חודשים, מערכת של שלושה חודשים, ועל כל המערכות האלה לחשב את המיטיב, וגם כן לחשב את הצמצום בהכנסה.
<יוסף פולסקי: אני מזכיר, וכמו שחברות הכנסת דיברו כאן מקודם, רק בחודש מרץ האחרון עברו שני תיקונים, התיקון החשוב של העצמאיות, והתיקון של הלידה השקטה.
<יוסף פולסקי: כנראה יהיו עוד תיקונים בדרך, בקנה.
<יוסף פולסקי: לכן זה מטיל עומס כבד על המערכות, על כל מערכות המיחשוב, זה בעצם אותו צוות, ואותם אנשים שעוסקים מעבר לפעילות השוטפת שלהם, לכן מאוד חשוב לנו הנקודה הזאת.
מירב בן ארי: אנחנו פה ביחד עם הייעוץ המשפטי - כמובן נדבר עם חברות הכנסת - בסעיף 3 – תחילתו של חוק זה ב-1 לחודש שלאחר חודש מיום פרסומו – יש לך מספיק זמן.
מירב בן ארי: אני נותן לך זמן מעכשיו לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<יוסף פולסקי: קשה לי קצת – זה סוג של משא ומתן.
מירב בן ארי: מה אתה רוצה?
<יוסף פולסקי: אמרנו שלושה חודשים שזה פרק זמן שהוא סביר מבחינתנו להיערכות.
תמר זנדברג: ייצא לך שלושה חודשים מעכשיו, תתחילו לעבוד.
תמר זנדברג: ייקח זמן, יש עוד קריאה שנייה ושלישית.
<אסתר נמרודי: אני מהמוסד לביטוח לאומי, אני מנהלת תחומים.
<אסתר נמרודי: אני רוצה להזכיר ולהתחבר למה שאת אמרת, וכל השינויים שאתם עשיתם, וכל השינויים זה אותו צוות צריך להפעיל וליישם.
<אסתר נמרודי: אנחנו עוסקים בשינוי של העצמאיות, הוא מאוד מורכב.
<אסתר נמרודי: יש לנו שם עבודה רבה ביישומי המחשב.
<אסתר נמרודי: זה לא מורכב, זה עניין מאוד מהותי.
<אסתר נמרודי: אנחנו מדברים על שינוי והזנה שישה חודשים במקום שלושה היום.
<אסתר נמרודי: התקנות גם אם ייושמו וגם התקנות צריך להזין, יש שם דיי הרבה עבודה, ואנחנו היינו מבקשים שלושה חודשי הארכה.
מירב בן ארי: לאחר משא ומתן, אני נותנת לכם - תחילתו של חוק זה ב-1 שלאחר חודשיים מיום פרסומו, זה כי יש לכם הרבה להיערך.
מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס לעוד משהו שאמרת.
מירב בן ארי: במה שונה החוק הזה מהתקנות הקיימות היום?
מירב בן ארי: אתן מכירות את התקנות חברות הכנסת?
תמר זנדברג: המידע שיש לי זה ממנו.
מירב בן ארי: במה הועילו חכמים בתקנתם?
מירב בן ארי: תגיד לי למה החוק הזה ובכמה הוא מרחיב את התקנות שלך.
<יוסף פולסקי: להבנתנו, הוא לא משנה בהרבה את המצב הקיים, וזה מה שניסינו לטעון בישיבות המקדימות, אבל דעתנו לא התקבלה, יש לומר.
<יוסף פולסקי: כיום בעצם זה תלוי בדיווח של המבוטחת או של המבוטח, וכן ביישום של הפקיד או הפקידה.
<יוסף פולסקי: בעצם החקיקה הראשית שוללת לגמרי את שיקול הדעת, זה לא עניין שנתון לשיקול דעת, גם זה לא נתון לדיווח או למילוי מאוד מדויק של הטופס של המבוטחת, זה בעצם עיקר ההבדל.
תמר זנדברג: זה מאוד משמעותי.
תמר זנדברג: היום, וזו הנקודה בעבודת ההכנה המקדימה, אני קיבלתי בברכה את הנכונות של הביטוח באמת לראות את המצבים האלה ולהתחשב בהם, ולנסות לאתר אותם וככה לתקן איזשהו עוול.
תמר זנדברג: העניין הוא שהיום זה באמת במסגרת רצון טוב, התחשבות, זה לא דרך המלך.
תמר זנדברג: באמת, כל הכבוד למוסד עצמו שזו המדיניות שלו, ולפקידים עצמם שעושים את המאמץ ופונים.
תמר זנדברג: אבל אנחנו רוצים שזה יהיה הכלל, שזאת תהיה דרך המלך, שזה יהיה החוק, בלי, כמו שאתה אומר, ולא שאנחנו לא סומכים על שיקול הדעת, אבל אנחנו רוצים שזה יהיה המצב.
תמר זנדברג: לגופו של עניין אנחנו גם לא יודעים, אני לא בטוחה שגם אתם יודעים מה הפער בין המציאות של אותן נשים לבין אלה שמקבלות, אנחנו לא יודעים, מעכשיו זה יהפוך להיות ידוע.
<יוסף פולסקי: חשוב לי להדגיש, שדרך המלך להבנתנו הייתה שכן נשים קיבלו את הפער שלהן, והחריגים הן אלו שלא קיבלו, וכעת בעצם הצעת החוק מסדירה גם את החריגים.
<שמרית שקד גיטלין: אני גם אומר עוד דבר שעלה מהישיבות המקדימות, שהיום אתם עושים בעצם את החישוב לפי התקנות כשיש פער של שליש בשכר, ופער של שליש בשכר הוא פער גדול.
<שמרית שקד גיטלין: גם יכול להיות שהירידה של האשה בשכר היא לא מגיעה עד כדי שליש מההכנסה שלה.
<שמרית שקד גיטלין: זאת אומרת, נניח, היא כבר לא עושה שעות נוספות, אז יש לה ירידה של 20% בהכנסה.
רחל עזריה: או שהיא לא לקחה עבודה ואז שבוע היא מחכה ללידה.
מירב בן ארי: עלות תקציבית – אגיד שהאוצר דיווח לנו במייל שאין עלות תקציבית ולכן אין נציג של האוצר.
<שמרית שקד גיטלין: ואז אני מציעה לוועדה לקבוע בהתאם להוראות התקנון שהצעת החוק איננה הצעת חוק תקציבית.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון מס' 54.
<שמרית שקד גיטלין: בחוק הביטוח הלאומי, התשנ"א 1995, בסעיף 54: - (1) בסעיף קטן (א), בסופו יבוא: "ולעניין מבוטחת כאמור בסעיף קטן (ב)(1) ו-(3) – הסכום המתקבל מחלוקת הכנסת המבוטחת ברבע השנה שקדם ליום הקובע בתשעים, או בששת החודשים שקדמו ליום הקובע, ב-180, לפי הגבוה מבניהם.
<שמרית שקד גיטלין: " קודם כל, אני אומר, כפי שאמרה גם חברת הכנסת פלוסקוב, לא מדובר פה בתיקון שחל על עצמאיות, זה חל בעצם על שכירות, וגם על מי שנמצאת בהכשרה מקצועית שבעצם החישוב שלה הוא דומה לשכירות.
<שמרית שקד גיטלין: לגבי עצמאיות, כפי שהיא אמרה, התקבל כאן תיקון בוועדה לא מזמן, והוא יחול עליהן.
<שמרית שקד גיטלין: כפי שהיא גם אמרה, בעצם יעשו חישוב של שישה חודשים, שלושה חודשים, ויתנו את החישוב ליום לפי הגבוה ביותר.
תמר זנדברג: זו הערה מאוד חשובה.
תמר זנדברג: באמת, שמענו הערות שאולי זה אפילו יפגע, כי יש כאלו שמגבירות את העבודה שלהן.
טלי פלוסקוב: זה אמרה היועצת המשפטית בישיבה, איך אנחנו עושים את זה נכון.
<שמרית שקד גיטלין: (2) בסעיף קטן (ב) – (ב) בפסקה (3), במקום "האמור" יבוא "או ששת החודשים האמורים".
<שמרית שקד גיטלין: זה סעיף טכני.
<שמרית שקד גיטלין: תיקון סעיף 55 2.
<שמרית שקד גיטלין: בסעיף 55 (3) לחוק העיקרי, אחרי "רבע השנה" יבוא "או ששת החודשים".
<שמרית שקד גיטלין: תחילה ותחולה 3.
<שמרית שקד גיטלין: תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר חודשיים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה) והוא יחול לגבי לידה שאירעה ביום תחילתו ואילך.
מירב בן ארי: חברות הכנסת המציעות טלי ותמר, מקובל עליכן החודשיים לצורך העניין?
תמר זנדברג: בצער נקבל את הכרעת –
טלי פלוסקוב: אבל ברור שצריך להתארגן לזה, ולכן אנחנו מסכימות.
תמר זנדברג: להגיד את האמת, תראו, יש כאן נשים שנפגעות בסוף הדרך.
תמר זנדברג: ויש כאן נשים שבמהלך החודשיים האלה יילדו, וייפגעו בכמה מאות שקלים שעבורנו זה לא הרבה, ועבורן זה יכול להיות עולם ומלואו.
תמר זנדברג: לכן אני חושבת שהיה צריך להתאמץ ולהתכווץ בנושא הזה, זה בסך הכול לוח זמנים, זה לא מעלה ולא מוריד.
תמר זנדברג: אני חושבת, כדי שנעביר את זה, אני מקבלת את ההכרעה של היו"ר - האחריות על כתפיך.
<שמרית שקד גיטלין: בפועל זה יותר מחודשיים, כי זה חודשיים ועוד אחר כך מחדשים ל-1 לחודש.
מירב בן ארי: אני רק הצעתי ורשמתי, לא התכוונתי לאשר עד ששתי המציעות כאן יסכימו.
טלי פלוסקוב: אני הייתי כן מבקשת לצמצם את זה לפחות לחודש.
טלי פלוסקוב: מה הקושי, איפה אתם רואים את הקושי?
טלי פלוסקוב: אני מתנצלת, כנראה שאמרתם את זה, אבל לא הייתי כאן.
מירב בן ארי: יצאת לטובת משהו מקצועי, את יכולה לקבל הסבר שוב.
<אסתר נמרודי: אני ציינתי שלידות הבית עומדות על הפרק וגם את זה צריך ליישם.
<אסתר נמרודי: יש לנו את לידות שקטות שעכשיו סיימנו ליישם.
<אסתר נמרודי: יש לנו את התיקון של העצמאיות שהוא מאוד מורכב.
טלי פלוסקוב: אגב, אמרו לי שזה עדיין לא נכנס.
טלי פלוסקוב: הנשים פונות - - -
<אסתר נמרודי: בוודאי שנכנס.
<אסתר נמרודי: המשמעות היא רק בשנת 2017 שיתחילו להגיע שומות, הלא זה משמעות התיקון.
<אסתר נמרודי: לכן אנחנו בעיצומו של יישום, ואני הבאתי לכאן גם את המתכנתת שלנו שתעיד כמה זה מורכב.
<אסתר נמרודי: מלכתחילה כאשר ישבו - - -
תמר זנדברג: אתי, ברצינות, בחודשיים האלה הרי אתן אומרות שכבר עכשיו הפקידים עושים מאמץ ומאתרים וכו'.
תמר זנדברג: אז בואו, חודשיים יעשו את המאמץ במסגרת שיקול הדעת מה שנקרא שלהן, בחודשיים האלה או בחודש הזה תעבוד המערכת, ועוד חודש היא תיכנס באופן חלק, אני לא מצליחה להבין מה הבעיה.
<אסתר נמרודי: את זוכרת שאנחנו ביקשנו חצי שנה כשישבנו בישיבה.
<דפנה לוי: הפיתוח הוא לא פשוט כפי שאמרתן, הוא מורכב, זה חישוב מחדש.
<דפנה לוי: גם כרגע אנחנו עוסקים עם הפיתוח של העצמאיות, וגם הלידות השקטות שגם הם מורכבים, במיוחד החוק של העצמאיות.
<דפנה לוי: זה צוות אחד קטן שגם עוסק בתחזוקה שוטפת, והתחזוקה השוטפת היא גם משהו שגוזל מאתנו זמן.
<דפנה לוי: אל תשכחו שאנחנו גם בפתחן של חופשות, אולי זה לא מעניין, הצוות שלנו מורכב מנשים אימהות, חלקן גם בהריון, אז זה גם משפיע.
מירב בן ארי: גבירותיי, מה שאתן מוצאות לנכון.
טלי פלוסקוב: קודם כל אני מבינה שזה עומס, אנחנו נמשיך לתת לכן הרבה עבודה, אני מבטיחה לכן.
טלי פלוסקוב: אני יודעת שגם אתן מברכות על כך, כי בסך הכול באמת מדובר על משהו צודק.
טלי פלוסקוב: כעיקרון, אני בהחלט אקבל את הבקשה, כי אני מבינה את העומס, כי זה שני חוקים מאוד גדולים בנושא הזה וזה בבת אחת, לכן אנחנו נעשה.
טלי פלוסקוב: מה שאני חושבת, כשנגיע לשנייה ושלישית, אני מציעה ששוב נחזור על כך.
טלי פלוסקוב: אתן גם תבדקו האם התמודדתן עם המשימה הקודמת, ואם תהיה לכם אופציה לקצץ את זה, אנחנו מאוד נשמח.
טלי פלוסקוב: בשלב זה אני בהחלט מקבלת את מה שאתן אומרות.
טלי פלוסקוב: שוב פעם, אנחנו מתנצלות, אבל אנחנו נמשיך לשגע אתכם.
מירב בן ארי: אני שמחה שזה בחיוכים.
מירב בן ארי: לאחר שעשינו דיון בנושא - אין ספק שכאשר נשים מנהלות את הסיפור, זה פשוט נראה הרבה יותר טוב.
<יוסף פולסקי: אני אמנם גבר, אבל מאחורי עומדת אשה חזקה שהיא עיקר בבית, יש לי שישה ילדים והיא זאת שמגדלת אותם.
מירב בן ארי: קודם כל אנחנו מפרגנות לה.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך, יוסף.