GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: אני למדתי בבית ספר דתי, ובגיל 12, היה לנו טקס בת-מצווה.
מירב בן ארי: מגיל 12, אני לא שוכחת את המשפט שהדבר שהיחיד שנתנו לי להקריא, זה היה בת-מצווה.
מירב בן ארי: לקחו תלמידות של בית-ספר כמו שהיה פעם ונתנו לי להקריא את המשפט: "מאחורי כל גבר עומדת אשה", ולפעמים היא נמצאת מאחורי מסך - - - עד היום אני זוכרת את זה למה?
מירב בן ארי: כי אני הילדה הראשונה המפוחדת שעולה על הבמה וכולם מוחאים לי כפיים כי פעם ראשונה אמרו גבר בבת-מצווה – מה שנקרא פוסט טראומה עד היום.
מירב בן ארי: בכל מקרה, אני מודה לכולכם.
מירב בן ארי: אנחנו נעבור להצבעה.
מירב בן ארי: אנחנו מצביעים על חודשיים, לאחר שחברות הכנסת המציעות הסכימו לתיקון והשתכנעו.
<שמרית שקד גיטלין: אני אקריא את הסעיף המתוקן – "תחילתו של חוק ב-1 בחודש שלאחר חודשיים מיום פרסומו".
<שמרית שקד גיטלין: (להלן – יום התחילה), הוא יחול לגבי לידה שאירעה ביום תחילתו.
מירב בן ארי: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון - חישוב דמי לידה לפי חצי שנה שקדמה ליום הקובע), התשע"ו-2016, נתקבלה.
מירב בן ארי: ההצבעה עברה ברוב קולות.
מירב בן ארי: אני מצרפת את קולה של חברת הכנסת רחל עזריה.
מירב בן ארי: ההצבעה עברה ברוב קולות בשמחה רבה.
אלי אלאלוף: היום ה-18 ליולי 2016, י"ב בתמוז תשע"ו.
אלי אלאלוף: הנושא: "הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות)(תיקון מס' 59)(צמצום תחולת הסדר קצבה ומשכורת מקופה ציבורית), התשע"ו-2016", הצעת חוק של ידידי היקר, חבר כנסת דוד אמסלם.
אלי אלאלוף: נתחיל בקריאת הצעת החוק.
<נעה בן שבת: למעשה הנוסח שמופיע פה זה הנוסח הנ"ל, הוא מתקן את סעיף 35 וסעיפים שכרוכים בתיקון הזה, והוא נוגע לעובדים בשירות המדינה שהם אותם אלה שהם לא בכוחות הביטחון, לא במשטרה ושב"ס, וכמובן לפי חוק שירות המדינה, אנחנו לא מדברים על חיילי צה"ל.
<נעה בן שבת: חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 59), התשע"ו–2016 תיקון סעיף 32 1.
<נעה בן שבת: "בחוק שירות המדינה (גמלאות) [נוסח משולב], התש"ל–1970‏ (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 32 – (1) בסעיף קטן (א)(4), במקום "שנקבעה לעניין סעיף 35" יבוא "שקבעה הממשלה לעניין סעיף זה"; (2) בסעיף קטן (ה), במקום "לעניין סעיף 35" יבוא "לעניין סעיף זה".
<נעה בן שבת: זה סעיף אחר שעוסק בגמלאות משנה מקורות, ושם יש קופה ציבורית, וקופה ציבורית תיקבע לאותו סעיף בנפרד.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 35 2.
<נעה בן שבת: בסעיף 35 לחוק העיקרי – (1) במקום סעיף קטן (א) יבוא: "(א) זכאי לקצבת פרישה שחזר לשירות" – פה יש תיקון מהנוסח של הקריאה הראשונה – "שחזר לשרות כעובד בשרות המדינה, והכנסתו הכוללת עלתה על המשכורת הקובעת, תשולם לו קצבה בשיעור שני שלישים מקצבתו הרגילה או בשיעור הקצבה הרגילה בניכוי שליש מהסכום שבו עודפת ההכנסה הכוללת על משכורתו הקובעת, והכול לפי הסכום הגבוה יותר; לא עלתה ההכנסה הכוללת על משכורתו הקובעת, לא תופחת קצבתו מכוח סעיף קטן זה.
<נעה בן שבת: השינוי לעומת הנוסח שהיה בקריאה הראשונה אומר, בעוד בנוסח בקריאה ראשונה - - - ואמרנו במקום העבודה שממנו פרש משרות המדינה, התכוונו להגיד באותו משרד, אם הוא היה במשרד החינוך, ועבר למשרד החקלאות, אז הוא לא ייחשב כמי שחזר, רק אם הוא חזר לאותו מקום עבודה.
<נעה בן שבת: כפי שדיברנו על זה לקראת הקריאה הראשונה, הבנו שלחבר הכנסת המציע זה לא משנה הנושא הזה של בתוך שירות המדינה, מעברים בתוך שירות המדינה.
<נעה בן שבת: לאחר מכן, התקיימה פגישה, והועלו נימוקים לנושא הזה של התייחסות - - - הכולל.
דוד אמסלם: עובד עכשיו יצא לפנסיה ממשרד התחבורה, חזר לעבוד במשרד הרווחה, אז הוא לא כלול בעניין?
<נעה בן שבת: עליו כן יחול ההסדר של קופה ציבורית במובן הזה שיפחיתו לו את הפנסיה.
דוד אמסלם: מי תיקן את זה?
<נעה בן שבת: מי ביקש את זה.
<נעה בן שבת: דבר ראשון, דיברנו על זה לקראת הקריאה הראשונה.
<נעה בן שבת: הבנתי שעמדתך הייתה לא - - - את הדבר הזה.
דוד אמסלם: לא, למה?
דוד אמסלם: דרך אגב, מה ההבדל בין עובד כזה לבין עובד משרד הביטחון?
דוד אמסלם: בגלל שהוא בצבא שם – המשרד לביטחון פנים.
<נעה בן שבת: בין שירות בתי הסוהר לבין המשטרה יש הוראה כזאת שאומרת, שאם הוא חוזר לעבוד בשירות האחר, אז עליו חלה - - -
דוד אמסלם: נעה, לא זו השאלה.
דוד אמסלם: השאלה שלי היא כזו.
דוד אמסלם: הרי יש משרדי ממשלה, אני לא יודע כמה יש, 20 משרדים, לא יודע, אחד מהם זה משרד הביטחון, השני זה משרד לביטחון פנים.
דוד אמסלם: מה ההבדל אם מישהו עבר בין משרד הביטחון, למשל, למשרד התחבורה, למישהו שעבר ממשרד הרווחה למשרד הביטחון?
<נעה בן שבת: זה לא משנה.
<נעה בן שבת: משרד הביטחון הוא בשירות המדינה כמו כל משרד אחר בשירות המדינה.
דוד אמסלם: אז מה התיקון שיעשו?
<נעה בן שבת: התיקון שאנחנו עשינו זה אומר שאנחנו מתייחסים לשרות המדינה כאל מסגרת על.
<נעה בן שבת: הבקשה הזאת באה מצד האוצר, וגם משרד המשפטים ביקש - - -
דוד אמסלם: את האוצר, את המשפטים אני מבין תמיד.
דוד אמסלם: הם לא רוצים כלום, זה ברור לי, לא השאלה שלי.
דוד אמסלם: השאלה, אני שואל, מה ההבדל, תסבירי לי את, בין משרד הביטחון למשרד הרווחה, אם שניהם עברו למשרד התחבורה?
<נעה בן שבת: אין הבדל, ולא יהיה הבדל.
<נעה בן שבת: יש הבדל, למשל, אם מישהו עבר מהמשטרה שהוא לא תחת שירות המדינה, אמנם חוק שירות המדינה (גמלאות) חל עליהם, אבל הם לא מתמנים לפי חוק שירות המדינה מילואים.
דוד אמסלם: שאלתי מה ההבדל בין שוטר לבין פקיד במשרד התחבורה?
<איילת לוי: שוטר פורש בגיל 57.
דוד אמסלם: לא נכנסתי לזה, אני שואל ברמת המהות.
דוד אמסלם: – בגלל שהוא יש לו כובע, וזה אין לו כובע?
<נעה בן שבת: הקופה שממנה משולמים הכספים היא קופה אחרת, בעוד שרות המדינה - - - משולמים מאוצר המדינה.
דוד אמסלם: המשרד לביטחון פנים מאיזה קופה הוא משלם, מה, האוצר יש לו איזה קופה שלהם?
<נעה בן שבת: כשמדובר על משרד לביטחון פנים כמשרד - - - אתה מדבר על משטרה, זה גוף נפרד, המינויים שלהם נעשים בצורה נפרדת.
דוד אמסלם: מה הקשר אבל?
דוד אמסלם: הם מקבלים כסף ממקור אחר לא מקופת המדינה, מה, יש להם כסף צבוע אחר?
דוד אמסלם: הם מקבלים דרגות, לא קשור למדינה?
דוד אמסלם: גם לעובדים סוציאליים יש הסדר אחר, מה הקשר?
דוד אמסלם: אני רוצה להבין במהות.
דוד אמסלם: בעיקרון, אם עובד - - -
<נעה בן שבת: אני יכולה לומר שמשרד האוצר יסביר.
<נעה בן שבת: עמדתנו - - -
דוד אמסלם: תסביר לי למה אתה כל הזמן מביא אותי עם הטענה הזאת לפה?
<ציון לוי: שמי ציון לוי, אני מנציבות שרות המדינה.
<ציון לוי: אני מסביר שבין משרדי הממשלה שאנחנו מגדירים אותם כשרות המדינה, יש חוק המינויים שהוא חל על כולם, וכולל משרד הביטחון, מה שאתה אומר משרד הביטחון האזרחי לא הביטחוניים, שאנשים יכולים לעבור ממקום למקום או מיחידה ליחידה בהתאם לאותו חוק ולאותו מכרז, ואנחנו רואים את זה כמקשה.
<ציון לוי: והם יוצאים מאותו חוק, מאותו משלם גמלאות, זה לא משהו נפרד.
<ציון לוי: עדיין המשטרה מקבלת גמלאות בנפרד מאשר עובדי המדינה שאתה מגדיר אותם כעובדי מדינה, וגם הצבא מקבל נפרד.
<ציון לוי: אז לכן אנחנו רואים את זה כמקשה אחת.
<ציון לוי: מה עוד, שבתוך משרדי ממשלה, ואני אמרתי את זה - - -
דוד אמסלם: אתה עונה לשאלה שלי?
דוד אמסלם: תסביר לי, אתה עכשיו עוסק בפרוצדורה שאין לה שום דבר.
דוד אמסלם: בוא תסביר לי איך הסכמתם בכלל עד היום שהם יהיו פטורים ואלה לא? - בוא תסביר לי את זה אתה.
דוד אמסלם: שבאת לכאן כנציג הגימלאים, לא?
דוד אמסלם: הרי החוק הזה היה פה לפני כמה שנים, אתה כנראה היית או מישהו תואם לך.
דוד אמסלם: ישב כאן, בוא תסביר לי איך הוא הסביר אז - למה הצבא לא ומשרד התחבורה כן, או העירייה כן, בוא תסביר לי.
<ציון לוי: ראשית, יש בשרות הציבורי הסכמים נפרדים.
דוד אמסלם: לא קשור להסכמים, זה בא במסגרת חקיקה.
דוד אמסלם: בוא תסביר לי למה.
דוד אמסלם: בוא תסביר לי אתה למה אלוף משנה, לדעתך, לא אמור לקבל, או ניצב במשטרה אמור לא לשלם קופה ציבורית, ועובד עיריית ירושלים או אני צריך לשלם, בוא תסביר לי למה?
<ציון לוי: אם עובד עיריית ירושלים יחזור לעירייה - - - אז הוא לא ישלם.
דוד אמסלם: אני שואל אותך שאלה, למה עובד בשרות בצה"ל שעובר מהצבא למשרד הביטחון לא אמור לשלם?
<ציון לוי: לא אני יצרתי את זה, לא אגן על זה.
דוד אמסלם: אז לכן אל תתרץ לי, תגיד לי זה החוק.
<ציון לוי: אני מנסה להסביר שהיום משרד הרווחה, ואתם כממשלה, או אתה ככנסת, לפעמים מקבלים החלטות שמשרד מסוים עובר להיות משרד שני.
<ציון לוי: אז נראה לך סביר שהיום משרד בשם אל"ף, שמחר הוא יהיה בשם בי"ת, אם הוא יפרוש מאותו משרד, הוא יעבוד באותו מקום, הוא יקבל גם גמלה וגם שכר?
דוד אמסלם: אני אסביר לך מה נראה לי.
דוד אמסלם: נראה לי שיש שני מסלולים – יש עובד שיוצא לגמלאות, ואם הוא נמצא בפנסיה תקציבית, אז הוא בפנסיה תקציבית, ואחרי זה מישהו אחר רוצה לשכור את שירותיו.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתה לא חייב לקבל אותו, אל תקבל אותו.
דוד אמסלם: תגיד לו, אדוני, אני לא מקבל אותך אצלי, אבל אני אספר לך מה קורה כאן.
דוד אמסלם: אני אספר לך עוד לפני הסיפור הזה שהחברות הממשלתיות פטרו את עצמן.
דוד אמסלם: הם הקימו להם ישראבלוף של חברת כוח אדם חיצונית שמעסיקה אותם – אז תבוא למהות.
דוד אמסלם: אני חושב שכמו שקצין בצה"ל פורש וחוזר חזרה למדינה, ולא משנה אפוא, אנחנו מדינה אחת, קופה אחת אוצר אחד.
דוד אמסלם: תעזבו את הבלופים.
דוד אמסלם: אותו דבר סוהר בבית הסוהר או קצין משטרה, זה לא חשוב איפה.
דוד אמסלם: אז או שאתה לא רוצה, אל תיתן לאף אחד.
דוד אמסלם: וואנס, אל תיכנס לי עכשיו לפרוצדורה – שב"כ איפה יושב, מוסד איפה יושב, האם גם הם סידור של הצבא?
דוד אמסלם: – אז יש פה עיקרון.
<ליאור יפה: אני מהמחלקה המשפטית משרד הביטחון.
<ליאור יפה: אני אסביר לשאלתך שקיימת הבחנה מותרת.
<ליאור יפה: בעוד שפורשי צה"ל או יוצאי צה"ל פורשים בגיל 40 או 50, זה לא משנה, אבל בעוד שבשאר משרדי הממשלה הפרישה היא בגיל 67, ניתן לראות את זה גם סטטיסטית, עובדתית.
<ליאור יפה: בגיל 67 לא חוזרים חזרה לעבוד בשירות המדינה.
<ליאור יפה: בעוד שפורשי הצבא, לצורך העניין, כן חוזרים חזרה למערכת הביטחונית, או בכלל לשרות הציבורי.
<ליאור יפה: עכשיו, לנו כמדינה יש אינטרס, אנחנו רוצים את אותם פורשים בגילאים יחסית צעירים שיחזרו חזרה פנימה לתוך מעגל העבודה.
אלי אלאלוף: ברשותך, אתם לא צד בעניין, זה לא קשור אליכם.
דוד אמסלם: החוק הוא לא פונה אליכם.
דוד אמסלם: לא מדובר על זה שנוריד מכם משהו לטובת אחרים.
<ליאור יפה: חבר הכנסת העלה כאן שאלה.
אלי אלאלוף: אנחנו פה דנים באוכלוסייה אחרת שלא קשורה לא לביטחון ולא לביטחון פנים וכו'.
אלי אלאלוף: אנחנו פה דנים באוכלוסייה שהיא מועסקת על-ידי המדינה ויכולה לעבור אחרי פרישה מסוימת למשרד אחר, לא קשור אליכם.
<ליאור יפה: בסדר גמור.
<ליאור יפה: פשוט עלתה שאלה ביחס לצה"ל ולכוחות הביטחון.
<ציון לוי: סליחה אני רוצה להוסיף שכן יש עובדי מדינה שפורשים פרישה מוקדמת זה לא מדויק.
<ציון לוי: אני חושב שזה לא בסדר.
דוד אמסלם: שום דבר פה לא מדויק.
אלי אלאלוף: אני רוצה לדון בהצעת חוק שלנו בלבד.
<ציון לוי: אני מסביר את הרציונל של העמדה שלנו, של - - - של הנציבות.
<ציון לוי: אני חושב זה לא בסדר שיהיה מצב שבו עובד מדינה בפרישה מוקדמת זה קיים, זה לא כזה מקרי, זה קיים במאות, יפרוש ממשרד הרווחה או משרד התחבורה, ולא משנה האזרחי, ותוך פרק זמן קצר ימצא לו תפקיד, או ימצאו לו תפקיד במשרד ממשלתי אחר ולא ישלם את הקופה הציבורית - זו דעתי האזרחית אפילו לא המקצועית.
<ציון לוי: אני חושב שזה לא בסדר, ואנחנו רוצים למנוע את זה, לא יותר מזה.
<ציון לוי: אם הוא פורש והולך לעבוד בעירייה מסוימת או בגוף ציבורי אחר הוא לא ישלם, אין שום בעיה.
<ציון לוי: אבל אם הוא בעיקרון חוזר לשירות המדינה, שזה שירות המדינה שאנחנו רואים אותו כמקשה אחת, יש לנו בעיה עם החוק הזה.
דוד אמסלם: אבל אתה לא עונה איך אתה רואה את ההבדל בין איש צבא קבע שפורש מצה"ל ובא לעבוד במשרד ממשלתי - למה אתה לא רואה אותו כחלק מעובדי המדינה, למה הוא שונה?
דוד אמסלם: בגלל שהוא בצבא, יש לו הסכם סחר אחר, יש לו מדים, יש לו דרגות, יש לו אוטו - לא הבנתי?
דוד אמסלם: למה הוא שונה?
דוד אמסלם: - בגלל שהוא חשוב והוא פורש בגיל 45 ואנחנו צריכים אותו, ואת האחרים אנחנו לא צריכים?
<ציון לוי: אני הצגתי את העמדה שלנו, אני חושב, מה שנקבע בצה"ל, שירותי הביטחון, זה לא המקום, זה לא עכשיו, גם אם זה לא בסדר, לא צריך לדון בזה עכשיו.
<נעה בן שבת: השאלה היא לאו דווקא לגבי שב"כ ומוסד.
דוד אמסלם: אני לא מקבל את מה שהוא אומר, אין לזה שום הגיון בסופו של עניין, מילא הוא היה עושה את כל עובדי הרשויות לבד, עובדי המדינה לבד, אז הייתי מבין אולי, גם לא מחבר, אבל מבין את ההיגיון, אבל גם בתוך המדינה עושים דיפרנסציה שהיא מוזרה ולא הגיונית בכלל.
דוד אמסלם: לכן אנחנו רצינו להסדיר את זה לכולם, כולם בעצם יהיו פטורים מהקופה הציבורית.
דוד אמסלם: כולם יעברו לעבוד איפה שהם רוצים, כולם עם כולם.
דוד אמסלם: דרך אגב, אתה לא חייב להעסיק אותם, לא חייב.
דוד אמסלם: דרך אגב, זו קבוצה שהולכת ונכחדת, אין כמעט.
דוד אמסלם: צריך להבין, אנחנו הולכים ונכחדים, הרי הסיפור הזה זה רק פנסיה תקציבית שכמו שאמרתי קודם, זה היום נמצאים מגיל המינימום, הבן-אדם הכי צעיר שיכול לשבת כאן זה גיל 50, כבר זה הפסיק בשנת 97', לדעתי, 98'.
<נעה בן שבת: ב-2001.
דוד אמסלם: 2001, לא חשוב.
דוד אמסלם: אז בוא נגיד, אלה כמעט אנשים שמתקרבים לגיל 50.
דוד אמסלם: היום כמעט אין פנסיות תקציביות במדינה חוץ מגיל 50 צפונה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שנחזור לנוסח הקודם?
דוד אמסלם: כן, בוודאי, לנוסח הקודם.
דוד אמסלם: אני חושב שכל מי שפורש - - -
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים – "זכאי לקצבת פרישה שחזר לשרות במקום העבודה שממנו פרש".
<נעה בן שבת: אני רוצה להזכיר, בהנחה לקריאה הראשונה, אנחנו הצענו גם להגדיר מה זה מקום העבודה, ולהבהיר שמדובר במשרד הממשלתי, יחידת הסמך, שירותי הביטחון, משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר, או גוף אחר שהוראות חוק זה חלות עליו ויוחלו עליו, הכול לפי העניין.
<נעה בן שבת: אז משטרה ושירות בתי-הסוהר לא נוגע אלינו, גם שירותי הביטחון לא נוגע אלינו, כי יש את התיקונים, ההוראות שנוגעות אליהן.
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים המשרד הממשלתי, יחידת הסמך או גוף אחר שהוראות חוק זה חלות עליו או יוחלו עליו, הכול לפי העניין.
<איציק דניאל: אנחנו כרגע לנוסח הזה שהצעתם פה ובדיוק ניסחתם אותו בדקות האחרונות מתנגדים אליו.
<איציק דניאל: אנחנו רוצים שמה שנקבע פה ומה שאמר - - -
דוד אמסלם: אין שום בעיה, למה אתה מתנגד?
<איציק דניאל: הגופים המוחרגים – אני אסביר בנוגע ספציפית לכוחות הביטחון שציינת.
<איציק דניאל: כיום נהוג גיל פרישה מוקדם למשטרה, לצבא.
דוד אמסלם: מה זה נהוג?
<איציק דניאל: בחוק נקבע גיל פרישה מוקדם יותר.
<איציק דניאל: אנחנו רוצים שאותם אנשים שיוצאי צבא, יוצאי משטרה, כן יבואו ויחזרו לשרות הציבורי על מנת להעשיר אותו ולקדם אותו.
<איציק דניאל: וכן אנחנו רואים את המצב שהם יבואו ויחזרו אל תוך השרות הציבורי.
דוד אמסלם: אני רוצה להבין מי זה אנחנו?
דוד אמסלם: מי זה משרד האוצר?
<איציק דניאל: אני מדבר כמשרד האוצר - - - שרות המדינה.
דוד אמסלם: זה עמדת שר האוצר?
<איציק דניאל: אני אסביר את עמדת אגף התקציבים.
דוד אמסלם: זה לא אנחנו.
דוד אמסלם: אגף התקציבים לא מכתיב את המדיניות ואת החוקים בכנסת.
<איציק דניאל: אגף התקציבים בא לשמור על הקופה הציבורית.
<איציק דניאל: אנחנו מדברים על המשמעויות התקציביות של החוק.
<איציק דניאל: אז עמדתנו היא כזאת – כיום מי שיבוא בתוך משרדי הממשלה, בתוך המגזר הציבורי, הקופה הציבורית צריכה להיות אחת – "לא יקבל כפל שכר וכפל פנסיה".
<איציק דניאל: אם הוא מגיע מגופים חיצוניים – משטרה, צבא, רשויות מקומיות וכו' - - -
דוד אמסלם: למה אתה מגדיר אותו גוף חיצוני?
<איציק דניאל: גוף חיצוני למגזר הציבורי.
דוד אמסלם: זה לא מגזר ציבורי?
דוד אמסלם: שאלתי, דרך אגב, גם להם היה קופה ציבורית, עד לפני ארבע שנים גם הם היו שם.
דוד אמסלם: לא הבנתי מה זה גוף חיצוני - שב"כ זה גוף חיצוני?
<איציק דניאל: בגלל הסדר הפרישה המיוחד שיש - - -
דוד אמסלם: מה זה הסדר מיוחד, תסביר לי למה עשיתם להם הסדרים מיוחדים?
<ציון לוי: כי היו שם צרכים מיוחדים.
דוד אמסלם: מה זה הסדרים מיוחדים?
דוד אמסלם: הסדרים מיוחדים לעניין הזה?
דוד אמסלם: דרך אגב, למה הוא משלם מס הכנסה, תעשה לו גם סדר מיוחד.
דוד אמסלם: לא הבנתי הסדר מיוחד - אז אני מבין קצין בצה"ל שפורש בגיל 45 והוא מקבל פנסיה תקציבית, לא אומרים לו תבוא בגיל 67, זה אני מבין.
<נור חאיך: הוא לא יכול לחזור לצה"ל.
דוד אמסלם: דרך אגב, אף עובד עירייה לא חוזר לאותה עירייה, ואף אחד לא חוזר לאותו - - -
<נור חאיך: עובד המדינה פה לפי ההצעה שנידונה הוא יוכל לחזור להיות עובד מדינה.
דוד אמסלם: מה זה צה"ל?
דוד אמסלם: צה"ל זה לא עובד מדינה?
אלי אלאלוף: אתה יודע אם לא היו מקרים שחזרו לצה"ל?
דוד אמסלם: דרך אגב, למה אתה עושה את צה"ל ועובדי מדינה?
דוד אמסלם: לא הבנתי, צה"ל זה לא עובד מדינה, מהו?
<ציון לוי: הוא במסגרת מיוחדת.
אלי אלאלוף: הבעתם את עמדותיכם, הן כתובות בפרוטוקול.
אלי אלאלוף: יש לכם אפשרות בין הדיון היום לבין - - -
<נעה בן שבת: היום זה הדיון האחרון, היום זה אישור לקריאה שנייה ושלישית.
<נעה בן שבת: היום זה המועד האחרון לכל ההסתייגויות, כל ההערות, כל הדברים.
<נור חאיך: היינו מעבירים את ההסתייגויות שלנו לפי הנוסח שנשלח לנו.
<נעה בן שבת: היום יש דיון, אם יש לשר האוצר הסתייגות, צריך להעביר אותה היום.
<נעה בן שבת: אתם צריכים להודיע עכשיו בדיון, ולא יהיו הסתייגות אחרי המועד הזה.
<נור חאיך: לגבי הנוסח שהועבר אלינו, אין לנו הסתייגות שהוא מונח על השולחן.
<נעה בן שבת: סליחה, אדוני, אנחנו עכשיו בדיון, חברי הכנסת עכשיו מחליטים על נוסח החוק.
<נעה בן שבת: זה מהלך החקיקה - אם יש הערה של משהו שלא מקובל, שר האוצר מבקש להסתייג, צריך להודיע את זה.
דוד אמסלם: להודיע בכתב משר האוצר עצמו, לא פקיד, שר האוצר צריך להביא מכתב.
<נעה בן שבת: אבל הפקיד שלו צריך להודיע עכשיו בדיון.
דוד אמסלם: נכון, ולהביא מכתב משר האוצר.
אלי אלאלוף: הפרוצדורה ברורה.
אלי אלאלוף: בינתיים אנחנו לא מצביעים.
דוד אמסלם: לא, מצביעים אחרי כך הוא יגיש את ההסתייגויות.
<נעה בן שבת: הם אומרים הסתייגות, הם לא אומרים - - - אנחנו חוזרים לנוסח של הקריאה הראשונה במובן זה שאנחנו אומרים: "זכאי לקצבת פרישה שחזר לשרות במקום העבודה שממנו פרש, והכנסתו הכוללת וכו', כל מה שכתוב פה.
<נעה בן שבת: "בסוף יהיה כתוב: "לעניין סעיף קטן זה, מקום עבודה, המשרד הממשלתי, יחידת הסמך או גוף אחר שהוראות חוק זה חלות עליו ויוחלו עליו והכול לפי העניין.
<נור חאיך: אני רק אציין שמבחינה משפטית, אני מזכיר לך, שבדיונים שהיו לנו יש בעיה בהגדרה של חזרה לאותו מקום עבודה.
<נור חאיך: מה זה אותו משרד, מה זה לגבי יחידת סמך.
<נור חאיך: אני לא מבין למה זה כאילו ניסה בדקה האחרונה ולא בהתאם לנוסח שהעברתם אלינו, ועוד ביום חמישי הפצתם את זה.
<נעה בן שבת: סליחה, אני נורא מתנצלת שאני לא יכולה לחייב את חברי הכנסת להצביע על נוסח מסוים.
<נעה בן שבת: עם כל הכבוד, לכל הנוסחים שאנחנו מעבירים, והכול בכפוף להחלטה של חברי הכנסת - זהו הליך החקיקה.
<נעה בן שבת: הליך החקיקה נקבע כאן, בחדר הזה, על ידי חברי הכנסת.
<נעה בן שבת: הנוסח של החקיקה ייקבע - - -
דוד אמסלם: כל חוק שאני עושה ואתם מציעים אותו, אני משנה אותו.
<ציון לוי: השאלה מה בסופו של דבר יקרה.
אלי אלאלוף: יקרה מה שאמרתם, תביאו הסתייגות של שר האוצר וזהו.
<ציון לוי: איך השתמשו בחוק הזה לצרכים דיי פרטיים ודיי אגואיסטים - - -
דוד אמסלם: איזה אגואיסטים?
דוד אמסלם: הרי אתם אמרתם שעלות החוק היא שני מיליון שקל, שניים וחצי.
דוד אמסלם: הרי אתם יודעים שזה בטל בשישים, אתם יודעים שזה לא נכון.
דוד אמסלם: אתם יודעים שרוב העובדים לא חוזרים לאותם משרדים.
דוד אמסלם: תראה לי אחד שפרש מאותו משרד וחזר לאותו משרד – בשוליים.
<ציון לוי: אני אראה לך.
<ציון לוי: אתה מבטל את החוק הזה?
דוד אמסלם: לא, אז אם תראה לי כזה, אז תעשה לו חוזה אישי, גם ככה אתה עושה לו חוזה אישי.
דוד אמסלם: אתה מפריש אותו ומחזיר אותו על דירוג דרגה או משרה תקנית?
<ציון לוי: עם כל הכבוד, אני מתעסק עם כל נושא הפרישה בשרות המדינה, וזה לא מעט עובדים, זה הרבה מאוד עובדים.
<ציון לוי: אני יכול להגיד לך מהניסיון שלי, אנחנו עצרנו את זה דרך התקשי"ר.
<ציון לוי: בכמה מקרים אנשים הצליחו לחזור וקיצצנו להם קצת מתנאי פרישה בתקשי"רים שהנציב יוכל לעשות את זה.
<ציון לוי: מה שיקרה, אני אומר לך, אתם חברי הכנסת, ודאי זכותכם לעשות את זה.
<ציון לוי: בסופו של דבר, יהיו מקומות, וזה דווקא לא יהיה בשרות המדינה, החוק הזה הם ינצלו אותו, או שהם יוציאו אותם תוך חודש, ויחזירו אותם תוך חודשיים והם יקבלו גם קצבה.
<ציון לוי: אני השתתפתי בבתי-משפט, בתביעות משפטיות שהממונה על השכר הגיש כדי לתקן את המצב הזה למקרים שהיו בעיריות ובמועצות.
דוד אמסלם: עכשיו אתה מדבר על העיריות והמועצות?
<ציון לוי: זה יגיע לשם.
דוד אמסלם: אני לא מכיר מישהו שחזר אצלי בעירייה אחרי שהפרשנו אותו – אחד מתוך 7,000 עובדים, אז מה אתה אומר - - -
<ציון לוי: רק העירייה שלך קיימת?
<ציון לוי: תבוא לעיריית בת ים.
דוד אמסלם: לא, אבל אם אצלי לא קיים אחד זה נדיר.
דוד אמסלם: בצבא, אני שואל שאלה, אם תענה על הצבא אז אני אירגע.
דוד אמסלם: אם תסביר לי מה ההבדל בין איש צבא לעובד עירייה אז אני אצדיע לך ואני אלך.
<ציון לוי: בצבא הם חייבים לפרוש.
דוד אמסלם: תשאיר אותו עד גיל 65.
דוד אמסלם: לא, אבל שיפרוש וישלם קופה ציבורית, לא לצבא, לכל מקום אחר.
אלי אלאלוף: ברשותך, נגמרה הקריאה כולה.
<איילת לוי: אז את נצמדת אליו?
<נעה בן שבת: את מדברת על הנוסח שהיה לקראת הקריאה הראשונה?
<נעה בן שבת: זה היה שם פיסקה 6, הורדנו את זה.
<נעה בן שבת: אני לא נצמדת אליו, אני מורידה את המילים – "שירותי הביטחון, המשטרה ושירות בתי-הסוהר".
<נעה בן שבת: אנחנו הרי לא עושים תיקון בניגוד לנוסח שהיה לקראת הקריאה הראשונה.
<נעה בן שבת: אנחנו לא עושים תיקון שמבטל את כל הסעיפים האחרים.
<נעה בן שבת: (2) בסעיף קטן (ב), המילים "או מקופה ציבורית" – יימחקו; (3) בסעיף קטן (ד)(1), המילים "או בגוף שנקבע כקופה ציבורית לעניין סעיף זה" – יימחקו; (4) בסעיף קטן (ה), המילים "או מקופה ציבורית" – יימחקו; (5) בסעיף קטן (ו), במקום "משהגיעו לגיל הקובע" יבוא "משהגיע לגיל הקבוע לגביו, בהתאם לחודש לידתו, בחלק ב' בתוספת השנייה"; זה לגבי מי שכבר לא יחול לגביו ההסדר.
<נעה בן שבת: בעצם אנחנו לוקחים את אותו הסדר שנערך לגבי אותם גופים שהוזכרו, וההסדר יהיה שווה להסדרים שקיימים.
<נעה בן שבת: (6) בסעיף קטן (ז) – (א) במקום "בסעיף זה," יבוא "בסעיף זה – "הכנסה כוללת" – המשכורת הקיימת בצירוף הקצבה הרגילה;"; (ב) בסופו יבוא: ""המשכורת הקיימת" – המשכורת שהזכאי לקצבת פרישה מקבל מאוצר המדינה; "קצבה רגילה" – קצבה שהיתה מגיעה אילולא הוראות סעיף זה.
<נעה בן שבת: ביטול סעיף 63ד1 3.
<נעה בן שבת: סעיף 63ד1 לחוק העיקרי – בטל.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 63ד2 4.
<נעה בן שבת: בסעיף 63ד2 לחוק העיקרי, פסקאות (2) עד (5) – יימחקו.
<נעה בן שבת: ביטול סעיף 77ב 5.
<נעה בן שבת: סעיף 77ב לחוק העיקרי – בטל.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78א 6.
<נעה בן שבת: בסעיף 78א לחוק העיקרי, פסקאות (2) עד (5) – יימחקו.
<נעה בן שבת: השאלה אם רוצים לקבוע גם מועד תחילה.
<נעה בן שבת: אני חושבת שכדאי לקבוע מועד תחילה מה-1 בחודש אחרי פרסומו כדי שיהיה ברור.
דוד אמסלם: ממועד תחולת החוק.
<נעה בן שבת: אבל אנחנו רוצים שזה יהיה מה-1 בחודש כדי שיהיה ברור באיזה קיצבה.
<נעה בן שבת: האם זה חל באופן חלקי על הקיצבה הקודמת?
דוד אמסלם: מהתקופה שהחוק נכנס לתוקפו, הם יודעים לעשות את החשבונות.
<נעה בן שבת: אבל מה קורה באמצע החודש?
דוד אמסלם: הם יעשו, הם יודעים לעשות את החשבונות, זה בסדר.
אלי אלאלוף: תעשה את זה ב-1 לחודש לאחר פרסומו.
דוד אמסלם: למרות שהם יודעים לעשות את החשבונות וזה בסדר.
דוד אמסלם: אני רק אספר לך, כשהם רוצים להתחשבן עם עובד, גם שעתיים בקצה זה בסדר, הם יודעים גם לעשות את זה במערכת, גם באוטומט, אבל אם אתם רוצים ב-1 - אין בעיה.
אלי אלאלוף: ב-1 לחודש אחרי אישור החוק.
<איציק דניאל: אפשר שאלה פרוצדורלית?
<איציק דניאל: רציתי לוודא, עכשיו אתם רוצים להצביע על הנוסח הנוכחי כמו שהקראתם אותו מקודם.
<איציק דניאל: אנחנו רוצים פרק זמן להגיש את ההסתייגות של שר האוצר.
<נעה בן שבת: הסתייגות בכתב.
<נעה בן שבת: פרק זמן אבל קצר, אדוני, אנחנו לא יכולים להמתין עם ההנחה, אנחנו צריכים אותה להיום או למחר - עד יום רביעי בבוקר.
אלי אלאלוף: מי בעד הצעת החוק.
אלי אלאלוף: הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 59) (צמצום תחולת הסדר קצבה ומשכורת מקופה ציבורית), התשע"ו-2016, נתקבלה.
אלי אלאלוף: החוק עבר.
אלי אלאלוף: היום 18 ביולי 2016, י"ב בתמוז התשע"ו, השעה 12:11.
אלי אלאלוף: אני שמח לארח אתכם בדיון הראשון והחשוב מאוד על יישום דוח העוני.
אלי אלאלוף: באמת תודה למנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, שהיה מן הצד השני של המתרס כאשר התחלנו לעסוק בדוח העוני, הוא היה אז במשרד האוצר ולמד את הנושא מן הצד השני ועכשיו הוא מסובך כמוני, הוא נמצא מן הצד הזה והוא אמור ליישם גם דברים שלא תמיד הסכים איתם.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין את ההגינות המיוחדת שלו בכל הדיונים שקיימנו אתו כאשר היה במשרד האוצר.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לפרופ' ורדה סוסקולני, היושבת-ראש שלנו בוועדה למלחמה בעוני, שעשתה עבודה אדירה בזמן קצר יחסית, בלי לשאול אותה אם היא מוכנה, רק התנפלנו עליה וביקשנו ממנה לרכז את אחת הוועדות המיוחדות.
אלי אלאלוף: הוועדה מיוחדת מאוד כי לצערי הנושא שסובל במיוחד ממצב העוני הוא נושא הבריאות.
אלי אלאלוף: הגישה שלה, למרות שהיא באה מעבודה סוציאלית היא הוציאה לדעתי את ההמלצות הכי מקצועיות שיכולות להיות בתחום הבריאות שהעוני סובל ממנו.
אלי אלאלוף: לצערי אנחנו יודעים שבריאות היא אחד השירותים הכי דיפרנציאליים, למרות שלא רצינו אותו כך ואף אחד לא תכנן שהשירותים יהיו שונים בהתאם למעמד המקבל.
אלי אלאלוף: לצערנו אנחנו יודעים שזה כך.
אלי אלאלוף: דוח העוני נכתב עם תקווה שניתן יהיה ליישם אותו תוך 10 שנים.
אלי אלאלוף: ברור שאי אפשר, שהזנחה של עשרות שנים בטיפול באוכלוסיות העניות לא נוכל לתקן בבת אחת בשנה אחת.
אלי אלאלוף: השנה היא השנה הראשונה של היישום שבעקבות החלטת הממשלה לאמץ את כל הדוח – ולא בפירוט שנכתב לאחר מכן באותה החלטת ממשלה, שאנחנו נתקן את זה בעזרת-השם – שאמור לטפל באוכלוסיות החלשות ביותר שהעוני שלהן הוא רב-מערכתי.
אלי אלאלוף: בדרך כלל מי שעני בהיבט הכלכלי גם סובל מחוסר שירות בתחום הדיור ובתחום הבריאות וגם בתחום החינוך, התעסוקה וכולי, לא רק בתחום אחד.
אלי אלאלוף: אבל מי שיכול לחזק את האדם זה קודם כול הבריאות.
אלי אלאלוף: אדם שצריך להתמודד עם מצבו הקשה, בלי מצב בריאות תקין ובלי השירותים הנדרשים לעצמו לא יכול להתמודד עם שאר התחומים.
אלי אלאלוף: אני גם רוצה להגיד משפט שלא בדיוק כתוב בדוח העוני אבל זה המשימה – יש חוסר ידע של שירות הבריאות על האוכלוסייה הענייה.
אלי אלאלוף: אנשים לא יודעים מה זכויותיהם, לא יודעים מה הם יכולים למצוא, איפה, מה למצוא, מה הפתרונות שמוצעים להם.
אלי אלאלוף: לא במקרה זה התחום היחיד שהמליץ על שתי מערכות כדי לשרת את הידע ולשרת את הציבור:
אלי אלאלוף: גם מערכת של מרכז מיצוי זכויות כללי בקהילה וגם בבתי-חולים.
אלי אלאלוף: אלה שתי מערכות מעניינות מאוד.
אלי אלאלוף: זה המקום היחיד – בדוח אתם תראו שתי מערכות נפרדות שממליצות על מיצוי זכויות לשני התחומים שציינתי בגלל שמערכת הבריאות, מצד אחד, היא חזקה מאוד, מקצועית מאוד, ברמות גבוהות מאוד, אבל לפעמים היא לא יודעת לדבר עם האוכלוסייה החלשה.
אלי אלאלוף: האוכלוסייה החלשה באה בדחילו ורחימו למערכת החזקה הזאת בלי להעז לבטא את הצרכים שלה.
אלי אלאלוף: עלינו להבין את זה.
אלי אלאלוף: אני מכבד, אני מאלה שכאשר רופא נכנס למקום אני קם.
אלי אלאלוף: אני לא יודע למה, אחרי 70 שנים לא שכחתי מה שלמדתי בבית: כאשר אמא שלי בפז הייתה אומרת "הרופא מגיע" היינו קמים מייד מפני שבאמת יש כבוד למערכת הזאת, כבוד לאנשים שמשרתים אותה.
אלי אלאלוף: אבל מצד שני, לא תמיד הם יודעים להחזיר.
אלי אלאלוף: לא שחס וחלילה אצדיק שום אלימות, אבל לא תמיד האיש האלים מגיע למצב כזה רק מפני שהוא לא יודע להתנהל.
אלי אלאלוף: לעתים המערכת לא יודעת להתנהל אתו.
אלי אלאלוף: הדוח הזה, כפי שאמרתי, הוא לטווח ארוך.
אלי אלאלוף: יהיו המלצות שייכנסו ונכנסות.
אלי אלאלוף: נשמח לשמוע את הדברים שמשה בר סימן טוב יציג בפנינו ואחר כך נקיים דיון.