GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: אולי ננסה לברר כי אנחנו לא הבנו את המחלוקת בין התקנים בשאלה כמה אנשים עם מוגבלות מיוצגים או משרתים.
<נעה בן שבת: את דיברת על כך שיש 1,300 תקנים.
שלום ג'רבי: הערה לסדר, אם מותר.
שלום ג'רבי: אדוני היושב ראש, אני מציע, לגבי כל המספרים, כל אחד כאן עושה סדר לפי מה שהוא יודע.
שלום ג'רבי: אני מציע שכל מה שקשור למספרים או דברים עובדתיים, בואו נשאל את הרשות.
שלום ג'רבי: היום יש כ-16 אלף או 16,500 משרתים בשירות הלאומי האזרחי.
שלום ג'רבי: בעלי צרכים מיוחדים יש היום כ-1,500 תקנים.
שלום ג'רבי: לא כל 1,500 התקנים מאוישים כי התחלנו אתם בתחילת השנה.
שלום ג'רבי: אני מאמין שבעזרת השם ב-1 לספטמבר התקנים האלה יהיו מאוישים.
שלום ג'רבי: צריך לקחת בחשבון דבר מאוד בסיסי.
שלום ג'רבי: אסור בשום פנים ואופן לבוא ולקחת עכשיו תקנים לבעלי צרכים מיוחדים על חשבון תקנים של משרתים רגילים שקיבלו פטור.
שלום ג'רבי: חס וחלילה.
שלום ג'רבי: אני לא חושב שפחות או יותר.
שלום ג'רבי: אני רק חושב שצריך להוסיף, שזה לא יהיה במקום.
שלום ג'רבי: צריך להוסיף ואנחנו עושים את זה ברוך השם וגדלנו בשש השנים האלה מ-10,000 תקנים ל-16 אלף תקנים.
שלום ג'רבי: אנחנו עושים את זה כל הזמן, אבל למען הסדר הטוב סביב השולחן הזה, בשום פנים ואופן לא לקחת מהתקנים האלה עבור התקנים האלה ואז יהיה מחסור של תקנים שרוצים לבוא לשרת ואנחנו רוצים שכל מי שקיבל פטור מצה"ל, כל אזרח במדינת ישראל שקיבל פטור מצה"ל, ישרת בשירות לאומי אזרחי או יתנדב בשירות, כל אחד לפי מה שהיושב ראש רוצה להציע בהמשך.
שלום ג'רבי: רק שלא נבלבל כאן את העניין הזה.
שלום ג'רבי: להערת משרד המשפטים, של עורך דין דרור.
שלום ג'רבי: אנחנו כאן באים ואומרים לגבי גוף מפעיל, וצריך להבין שאי אפשר לחייב גופים מפעילים שאינם ממשלתיים ולקחת תקנים לבעלי צרכים מיוחדים, או בכל אופן לא על כל מספר.
שלום ג'רבי: אי אפשר לקחת גוף מפעיל שאומר שהוא רוצה לקחת שני תקנים, שלושה תקנים, ארבעה תקנים ולהגיד לו שהוא חייב בכך שאחד מהם יהיה תקן לאדם עם צרכים מיוחדים.
שלום ג'רבי: מה שיקרה כאן, מכיוון הם מממנים ומשלמים את זה, הם לא ייקחו כאן שירות לאומי.
שלום ג'רבי: לכן צריך להיזהר בהחלטות אנחנו מקבלים כאן כדי לא לשפוך את התינוק עם המים.
אלי אלאלוף: כשאתה מפעיל חוק, גם אם זה בכסף שגייסת למטרה הזאת, תחייב אותו באחוזים מסוימים.
שלום ג'רבי: אני אסביר.
שלום ג'רבי: גוף פרטי כמו יד שרה.
אלי אלאלוף: זה פרטי?
אלי אלאלוף: מי אמר שזה פרטי?
שלום ג'רבי: הוא לא ממשלתי.
אלי אלאלוף: זה גוף ציבורי.
שלום ג'רבי: לא ממשלתי.
אלי אלאלוף: אי אפשר לחייב גוף ציבורי למלא צו של המדינה?
<יואב ארבל: אפשר לחייב אבל כתבנו שהשר יקבע לפי סוגים של גופים מפעילים.
<יואב ארבל: יתכן שהשר יקבע שגופים קטנים שיש להם מספר מתנדבים בודדים, עליהם לא נחיל את זה.
<אוריאנה אלמסי: מרכז המחקר והמידע.
<אוריאנה אלמסי: לגבי המספרים.
<אוריאנה אלמסי: בשנת הלימודים הקודמת, צרכים מיוחדים היו 647 מתנדבים מאוישים ונוער בסיכון, 489.
<אוריאנה אלמסי: ביחד הם מהווים שבעה אחוזים.
<נעה בן שבת: את מדברת על משרתים בפועל.
<אוריאנה אלמסי: בפועל.
<אוריאנה אלמסי: מתוך 15,200.
<אוריאנה אלמסי: שבעה אחוזים של אנשים עם מוגבלות וגם נוער בסיכון.
<נעה בן שבת: מתוך התקנים הממשלתיים?
<אוריאנה אלמסי: מכלל המתנדבים בפועל.
שלום ג'רבי: יש 1,500 תקנים.
שלום ג'רבי: אוישו כ-700 תקנים.
<אוריאנה אלמסי: אולי הסוגיה הזאת מחייבת את משרדי הממשלה לבדוק כמה אצלם יש נוער בסיכון או אנשים עם מוגבלויות.
<קריאה: השאלה אם יש כאן קושי באיוש.
<ישראל הבר: אני רוצה להעיר לגבי כמה עולה תקן של אדם עם מוגבלות.
<ישראל הבר: על פי הידוע לי, תקן רגיל עולה – ומר ג'רבי יתקן אותי אם אני טועה – 19 אלף שקלים לשנה ותקן של אדם עם מוגבלות עולה 21 אלף שקלים.
<ישראל הבר: לפי החישוב שלי, אם אתה לוקח את זה ל-1,500 תקנים, אנחנו מדברים על שלושה מיליון שקלים.
שלום ג'רבי: הפער הוא יותר גדול.
שלום ג'רבי: הפער הוא 23 אלף שקלים, אבל זה בסדר גמור.
שלום ג'רבי: אם אתה שואל אותי, זה לא עניין של כסף.
<ישראל הבר: לא הפער.
<ישראל הבר: הסך הכול.
שלום ג'רבי: העלות היא 23 אלף שקלים.
<ישראל הבר: מה שמעניין זה הפער.
<קריאה: הפער הוא 4,000 שקלים.
שלום ג'רבי: מה שמעניין זה גם היכן התקן ועל חשבון מה התקן.
שלום ג'רבי: ברור לכולם, ובטח ליושב ראש, שצריכים להגדיל את התקנים האלה אבל צריך להבהיר מהיכן מביאים את התקציב הזה.
שלום ג'רבי: זה כל העניין.
שלום ג'רבי: אף אחד לא אומר שלא צריך.
אלי אלאלוף: אולי בהערות שלנו נאמר שהשר יקבל החלטות בהתאם למקורות התקציביים שמממנים את התקנים.
<נעה בן שבת: אני דווקא חוששת מהגדרה הזאת.
<נעה בן שבת: למה צריך לכבול את ידי השר?
אלי אלאלוף: הוא לא יכול להתקין תקנות בלי שיש לו מקורות תקציביים.
<נעה בן שבת: ברור, אבל כל תקנה ותקנה שאנחנו קובעים צריכה לעבור תהליכים בתוך הממשלה, של ראייה, של בדיקת התקציבים ומשרד האוצר לא נותן להעביר תקנות שהוא לא מאשר אותן בתוך הממשלה.
<נעה בן שבת: אלה תהליכים פנים-ממשלתיים שקיימים באופן כללי.
אלי אלאלוף: אבל אם מחר אני לא רואה את התמיכה של הבית היהודי.
אלי אלאלוף: הבית היהודי היום מממן תקנים במיוחד לאוכלוסיות מיוחדות.
<נעה בן שבת: השאלה אם זה נכון שזה יהיה במימון מכספי הסכמים קואליציוניים או שזה צריך להיות בדרך המלך.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על שירות שמיועד לאנשים שקיבלו פטור מצבא, בין השאר על רקע היותם אנשים עם מוגבלות, זה סוג האנשים שיוצא לשירות לאומי, ולכן צריך להסדיר את הקצאת התקנים.
<נעה בן שבת: זה לא צריך להיות מכספים מיוחדים.
<נעה בן שבת: אם אנחנו מטילים רק על התקנות האלה את המשקולת המיוחדת של מציאת מקור תקציבי מיוחד, אנחנו מגבילים את האפשרות.
אלי אלאלוף: מיכל, אני עמדתי בהתחייבות.
אלי אלאלוף: לא התחלנו בנושא שלך.
מיקי לוי: אני באמת לא מבין – האוצר, אני פונה אליכם – למה הבית היהודי צריך לתת את התקציב הזה.
מיקי לוי: אני עכשיו מבין גם למה.
מיקי לוי: אותם אנשים עכשיו מחויבים לבית היהודי ועוד הפעם אנחנו עושים את זה מפלגתי ועוד הפעם אנחנו עושים את זה פוליטי כאשר אני מדבר על ממלכתי.
מיקי לוי: אני אישית מתנגד לכך.
מיקי לוי: זה לא יכול להיות במדינה מתוקנת.
מיקי לוי: זה יכול להיות חד פעמי כשהיה חסר כסף אבל באופן סיסטמתי שמפלגה מסוימת תיתן.
מיקי לוי: השירות הלאומי מתוקף השם שלו, אני מבין שהוא לאומי והוא לא מפלגתי.
מיקי לוי: לכן אני מתקומם על העניין הזה.
מיקי לוי: אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה לנתק את כל המפעל הזה ממפלגה כזו או אחרת.
אלי אלאלוף: אורי, עם מי הלכת להתייעץ?
<אורי שיינין: אמרתי בוועדה שיש בעיה עם הניסוח הזה בגלל הנומרטור.
<אורי שיינין: אני בודק ויכול להיות שיש חלק מההוצאות החד פעמיות שניתנו ככספים קואליציוניים שכן נכנסו לבסיס התקציב ואם זה כך, זה יהיה יותר פשוט.
<אורי שיינין: אבל אם לא, זה קצת בעייתי מבחינת הנומרטור.
<אורי שיינין: זה מה שבדקנו.
<אורי שיינין: לגבי מה שחבר הכנסת מיקי לוי אמר, אני אזכיר שהממשלה לא החליטה שזה יבוא מכספים קואליציוניים.
<אורי שיינין: הממשלה החליטה ב-2014 להקצות לזה משאבים על חשבון התייעלות.
<אורי שיינין: מה שקרה זה שמשיקולים כאלה ואחרים הממשלה החליטה בסוף להקים צוות נוסף שיושב – אני חבר בו ואני יכול לומר שהוא מאוד קרוב לשלב הגשת המסקנות - כדי שיבחן דרכים להתייעלות.
<אורי שיינין: בכל אופן אמרו שכיוון שלא נמתין להמלצות הצוות, באה סיעת הבית היהודי ושמה 15 מיליון שקלים מהכספים הקואליציוניים.
<אורי שיינין: ה-15 מיליון שקלים אלה ייגמרו בסוף שנה הבאה.
<אורי שיינין: לכן אם אנחנו כותבים שזה בבסיס, אנחנו בעצם מייצרים כאן עלות תקציבית בבסיס ואם אנחנו לא כותבים מהיכן היא תגיע, אנחנו עלולים ליצור בעיה.
<אורי שיינין: שוב אני אומר את זה בהסתייגות כי אני רוצה לוודא לפני כן שאכן זה לא בבסיס.
<אורי שיינין: יכול להיות שזה בבסיס ואז הסעיף כמו שנעה קראה, אין לו בעיה תקציבית.
אלי אלאלוף: אני מציע שנאשר את הנוסח שנעה קראה ואם יש הסתייגויות, תתקנו בחוק התקציב ולא כאן.
<אורי שיינין: אז הצעת החוק עצמה תקציבית.
אלי אלאלוף: לפי גודל התקציב שאושר.
אלי אלאלוף: אני לא מבין, אין חוק שמצמצם תקציבים קיימים?
מיקי לוי: זה לא ייכנס לבסיס התקציב של 2017-2018?
מיקי לוי: הרי הולכים לתקציב דו שנתי.
מירב בן ארי: הוא לא יודע אם יש בבסיס תקציב של 2016.
אלי אלאלוף: אני מציע שנאמץ את הנוסחה שקראה היועצת המשפטית שלנו ונמשיך.
אלי אלאלוף: אם תמשיך לעשות בירורים, נשמח לקבל את התוצאות.
<דפנה מאור: אחרי כל הדיונים, אפשר לשמוע מה הסעיף כדי שנבין אותו?
<נעה בן שבת: הסעיף עליו דיברנו, נתחיל בסעיף 22, בתיקונים שלו, בעמוד 33.
<נעה בן שבת: נוסף כאן סעיף (ג1) שאומר: (ג1) הממשלה תקבע, אחת לחמש שנים, את סדרי העדיפויות הממלכתיים של השירות הלאומי והשירות הקהילתי.
<נעה בן שבת: (ד) בסעיף זה, "סדרי עדיפויות ממלכתיים" – לרבות שילוב אוכלוסיות בשירות הלאומי ובשירות הקהילתי לרבות אנשים עם מוגבלות וצעירים בסיכון – אני רוצה להוסיף את המילה שיעור - ייעוד תקני שירת המוקצים על ידי הממשלה לאוכלוסיות כאמור, מכסות להקצאת תקנים להפעלת מתנדבים בתחומי השירות השונים ואזורים מועדפים לשירות.
<נעה בן שבת: נחזור לסעיף 16 בעמוד 19.
<נעה בן שבת: קראנו אותו ולמעשה מה שמוצע מעבר לקריאה זה להבהיר שהקביעה של השר לא תפחית משיעור הייצוג ההולם הקיים ערב קביעת תקנות כאמור.
<נעה בן שבת: בסעיפים שנוגעים להוראות המעבר, נקבע שתקנות ראשונות לפי סעיף 16 ייקבעו תוך שישים ימים מיום התחילה ושיעור הייצוג לפיהן לא יפחת - וכאן הייתה איזושהי הבהרה האם שיעור הייצוג לגבי כלל המשרתים ואולי צריך לכן להגיד לגבי כלל המשרתים בשירות לאומי לא יפחת - מהשיעור הקיים ערב תחילתו של החוק, או ממש לנקוב בשיעור כפי שנאמר לנו על ידי שר שלום שמדובר על תשעה אחוזים.
אלי אלאלוף: אני מציע שנגיד לפי הקיים.
שלום ג'רבי: הבעיה היא שאנחנו לא יודעים בוודאות.
<נעה בן שבת: צריך לקבוע.
<נעה בן שבת: אם לא יודעים, צריך לקבוע.
<נעה בן שבת: לא יפחת מתשעה אחוזים.
שלום ג'רבי: צילום המצב היום.
<נעה בן שבת: לא מספר.
<נעה בן שבת: זה היה המצב עד לכניסת תקנות.
<נעה בן שבת: התקנות ייקבעו עוד עשר שנים ובעשר השנים האלה המספר יישאר אלף אנשים או 900 אנשים או 1,500 אנשים.
<נעה בן שבת: לא יתכן שאותו מספר יישאר.
<דוד פלבר: אם תהיה מגמה, כל מי שיושב סביב השולחן הזה הוא באוריינטציה חברתית.
<דוד פלבר: אם המספרים רק יעלו, אבל שיעור הוא דבר שהרבה יותר קשה לשפיטה.
אלי אלאלוף: אם זה נכנס ב-31 בדצמבר ויש שם 18 אנשים בשירות הלאומי ומתוכם 1,900 הם עם מוגבלות, ברור מה זה השיעור.
<נעה בן שבת: נמסרו לנו עכשיו מספרים ממנהל הרשות.
<נעה בן שבת: הוא אמר 1,500 תקנים מתוך 16 אלף תקנים.
שלום ג'רבי: רק לבעלי צרכים מיוחדים, ועוד 700 נוער בסיכון.
<נעה בן שבת: אנחנו כרגע מדברים על אנשים עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: 9.3.
אלי אלאלוף: מספר המשרתים באותו יום שהחוק נכנס לתוקפו.
אלי אלאלוף: זה כולל את כל מי שיש לו מימון כזה או אחר למערכת.
<נעה בן שבת: אדוני, עוד דבר אחד.
<נעה בן שבת: אם אנחנו כבר קובעים מועד להוראות מעבר, צריך שיהיה מועד ראשוני לקביעת סדרי עדיפויות של הממשלה.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, התהליך הזה של סדרי עדיפויות צריך להיעשות פעם בחמש שנים.
<נעה בן שבת: מתי המועד הראשון שבו הוא יבוצע.
אלי אלאלוף: שנתיים אחרי כניסת החוק לתוקף.
אלי אלאלוף: תהיה אפשרות לתקן את זה גם אחרי שנתיים-שלוש.
<יואב ארבל: אנחנו רוצים לעמוד בהוראות החוק.
<יואב ארבל: שישים ימים לא כל כך מקובל.
<יואב ארבל: מקובל אצלנו קצת יותר זמן.
<יואב ארבל: החוק הזה מייצר לנו סדרות מאוד מאוד גדולות של תקנות שנצטרך להכין.
<יואב ארבל: אנחנו נרצה לעמוד בהוראות שייקבעו בחקיקה.
אלי אלאלוף: טוב שלא באת לחוק המזון.
אלי אלאלוף: אלה לא הכנות אלא תקנה אחת.
אלי אלאלוף: קצת יותר זריזות בבירוקרטיה, לא יזיק לכולנו.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת מירב בן ארי הגיעה ונשמח לדון בנושא של שילוב ילדים בסיכון במערכת.
מירב בן ארי: אני מאוד מעריכה שחיכית לי.
מירב בן ארי: העבודה שלנו עשר שנים ביחד בנושא של נוער בסיכון, באמת היה לי חשוב לומר כמה דברים.
מירב בן ארי: ראשית, אני רוצה להתייחס לזה שעשינו מחקר של מרכז המחקר והמידע לפני הדיון.
מירב בן ארי: אוריאנה ממרכז המחקר עשתה את המחקר וזה מחקר מצוין.
מירב בן ארי: כמובן העלינו בו את הנושא של משרד הביטחון שהוא היחיד שלא ענה כאן למחקר למרות שהוא מחויב.
מירב בן ארי: כמובן אותה עמותה שכבר דיברנו עליה, אבל זה פחות חשוב.
מירב בן ארי: בעיני יש נושאים מרכזיים שצריך לדון בהם כמו הגדלת התקנים כי מבחינתנו הנערים והנערות האלה, יש להם כאן הזדמנות, יש להם קרש קפיצה לחזור לחברה הישראלית ולקבל מה שהם לא קיבלו בצבא כי בדרך כלל הם קבלו פטור משירות ביטחון.
מירב בן ארי: אם אנחנו לא מקבלים אותם לשירות לאומי, די סגרנו להם את כל האפשרות לתרום לחברה הישראלית.
מירב בן ארי: דבר שני, להתייחס לתקני הדיור כאשר תשעים אחוזים מתקני הדיור של נוער בסיכון הם בהתנדבות.
מירב בן ארי: דווקא אותם נערים ונערות, ושמענו כאן על אותה אחת שגרה בחוף הים, רוב הדירות שלהם, תקני הדיור, העמותות מארגנות בדרך לא דרך, בפילנתרופיה ולא מדינת ישראל.
מירב בן ארי: מה ההיגיון לשים בחורה דתיה שבאה מבית טוב, מבית עשיר, להתעקש שהיא תשרת רחוק מהבית אבל תהיה בדירה שהיא מקבלת מהשירות הלאומי, לעומת אותו נער או נערה בסיכון שבדרך כלל גם אין לה בית לחזור אליו ולהם דווקא לא לתת תקן דיור מטעם המדינה.
מירב בן ארי: זה דבר שחשוב להתייחס אליו.
מירב בן ארי: הדבר שבעיני חשוב, ודיברנו עליו בפעם הקודמת, אלה הן ההכשרות.
מירב בן ארי: אי אפשר להביא נער או נערה בסיכון ומי כמוך יודע את זה כי הגעת מקרן רש"י ואתה יודע כמה חשוב הצוות וההכשרה של הצוות.
מירב בן ארי: זה מה שעשינו גם בעבודתי הקודמת.
מירב בן ארי: הדבר הכי חשוב היה הצוות.
מירב בן ארי: צוות טוב מכשיר את הנערים והנערות ומביא אותם להצלחה.
מירב בן ארי: לכן אדוני, גם חשוב להתייחס לתקני דיור, גם להכשרה וכמובן יש כאן את החבר'ה שהגיעו מהשטח.
מירב בן ארי: גם אני הייתי פיזית, הלכתי ודיברתי עם הנערים האלה ושמעתי את הנושאים שמטרידים אותם ולכן גם אחרי המסקנות מתוך השטח וגם אחרי המחקר שנעשה במרכז המחקר – שאני לא יודעת כמה מכם קראו אותו – אני חושבת שמדינת ישראל צריכה לראות בשירות הלאומי אזרחי קרש קפיצה או מנגנון הצלחה לנערים ונערות שהצבא לא נתן להם את הבית.
<ארנה קוטלר: מנכ"לית עמותת שלומית.
<ארנה קוטלר: אני רוצה להצטרף לדברי חברת הכנסת בן ארי.
<ארנה קוטלר: אני חושבת שחלק גדול מהנערים בסיכון שמגיעים אלינו, זה אחרי שהם חוו כך וכך שבועות או חודשים בצבא, לא הצליחו, מגיעים אלינו ואנחנו למעשה ההזדמנות האחרונה שיש להם לפני שהם הולכים להיות אזרחים בוגרים במדינת ישראל.
<ארנה קוטלר: זאת ממש בקשה אישית.
<ארנה קוטלר: דרך החוק הזה חייבים לשנות את המצב ולתת להם את המענה לו הם זקוקים.
אלי אלאלוף: שאלה ואני מתנצל אם היא מהווה בורות.
אלי אלאלוף: ילד שמגיע במכסה של ילדים בסיכון, הוא מסומן?
שלום ג'רבי: קודם כל, נוער בסיכון ויש לנו הרבה כאלה, נמצא בתקנים רגילים.
אלי אלאלוף: אבל הם מסומנים?
שלום ג'רבי: יש לנו תכניות של נוער בסיכון כי שם יש מעטפת לאותו אחד.
אלי אלאלוף: ברישום שלכם היום יש סימון.
שלום ג'רבי: יש לנו היום כ-700 תקנים של נוער בסיכון ונוער מנותק.
שלום ג'רבי: יש 300 נוער מנותק ויש ר"פ, מה שהתייחסתי ואמרתי שזה חדש מאוד השנה.
שלום ג'רבי: מי שיש להם ר"פ ובסוף השנה אם הם מסיימים, זה נמחק להם.
שלום ג'רבי: יש עוד מאה נוער בסיכון ועוד מאתיים במשרד החינוך.
אלי אלאלוף: מה זה ר"פ?
שלום ג'רבי: רישום פלילי.
שלום ג'רבי: בסך הכול יש 700 כאשר המעטפת הממשלתית, כסף שאנחנו נותנים לטובת אותה אוכלוסייה, עוד 3,600 שקלים, מעטפת ציבורית, מה שהגוף נותן, זה עוד 1,800 שקלים ומקרנות, קרן הזדמנות, עוד 1,800.
שלום ג'רבי: סך הכול עלות תקן בהשוואה לתקן של בחור או בחורה רגילה שעושה שירות לאומי, זה עוד כ-7,200 שקלים.
שלום ג'רבי: לכן ה-700 האלה מסומנים.
שלום ג'רבי: אבל יש בהחלט ילדים שהם נוער בסיכון והם גם בתקנים רגילים.
שלום ג'רבי: הבעיה שחברת הכנסת בן ארי מעלה כאן לגבי דיור, הבעיה היא בעיה קשה מאוד אתה אנחנו צריכים להתמודד ובעזרת השם אותה אנחנו רוצים להעלות בדיוני התקציב, ויושב כאן נציג האוצר.
שלום ג'רבי: אנחנו בהחלט הולכים לדרוש כאן תקני חוץ, שיהיה להם מקום לגור כי אותם חבר'ה באמת נזרקים.
<נעה בן שבת: ה-7,200 שקלים, זה ללא הדיור.
שלום ג'רבי: רק המעטפת.
אלי אלאלוף: האם בחוק שלנו ילד שהוא ילד בסיכון, אנחנו קובעים מראש שהדיור שלו הוא קבוע כולל סופי שבוע וחגים.
שלום ג'רבי: היום כל התקנים לפי ההתחייבויות של הגופים המוכרים שמרב בן ארי העלתה את זה והיושב ראש הצטרף, היום אין דירות שסגורות בשבתות ולפי ההתחייבות של הגופים המוכרים.
שלום ג'רבי: אנחנו בדקנו ובאמת אכן זה כך.
שלום ג'רבי: אין מציאות שאומרים לבת או לבן שירות לאומי לצאת מביתו בסוף שבוע.
שלום ג'רבי: צריך להבין שזה גיל לא פשוט.
אלי אלאלוף: אני יודע את הנימוקים ואני בטוח שאתה יודע עוד יותר טוב.
אלי אלאלוף: טכנית כתוב בהצעת החוק שלנו שיש להתחייב לתת לילדים בסיכון דיור לכל אורך התקופה, כולל שבת וחגים.
<נעה בן שבת: למעשה נכתב שזה לא רק לגבי נוער בסיכון.
<נעה בן שבת: שהדירה משמשת לכל תקופת השירות.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שבסופי שבוע לוקחים את הדירות.
שלום ג'רבי: כבר אין דבר כזה.
שלום ג'רבי: היה אבל לא קיים.
שלום ג'רבי: אלה ההתחייבויות שלהם.
אלי אלאלוף: שמענו תלונות על כך.
מירב בן ארי: הייתה כאן ילדה שדיברה על כך.
אלי אלאלוף: לכן אני חוזר לזה.
אלי אלאלוף: אני הייתי שם את זה בצורה ממש עם דגש טוב יותר וחזק יותר כדי שאנשים יבינו שזה אחד הדברים החמורים בעיני הוועדה.
אלי אלאלוף: זה נראה לי מזעזע.
<ידעיה לוין: אני רוצה לענות לגבי השאלה אם מסומנים או לא מסומנים.
<ידעיה לוין: אחת הבעיות של צעירים מרקע של סיכון ומצוקה היא שהם לא מצליחים להתקבל לתקנים רגילים, בעיקר צעירים וצעירות מרקע של מצוקה.
<ידעיה לוין: הם לא מתקבלים מבחינת יכולת ההתמדה.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, הם מגיעים אבל יש נשירה.
<ידעיה לוין: התקנים הייחודיים הם הכרחיים כדי שהם יצליחו לעשות שירות לאומי.
<ידעיה לוין: זה לא שאם יהיו תקנים רגילים, נסתדר עם תקנים רגילים.
<ידעיה לוין: לא נסתדר.
<ידעיה לוין: אני אומר שוב שהם צריכים ליווי מיוחד, יש כאן ליווי כפול ואפילו ליווי משולש.
אלי אלאלוף: יש גם תקצוב מיוחד, תוספתי.
<ידעיה לוין: בוודאי.
<ידעיה לוין: זה מה שאני אומר אבל אני אומר שהמסומנים זה לא שמישהו סימן אותם אלא בפועל אם צעירה עם רקע של מצוקה תגיע לתקן רגיל, הרבה פעמים יהיה לה קשה להתקבל, ושנית, יהיה לה קשה לשרוד בשירות הלאומי ולכן היא צריכה את המעטפת הייחודית כדי להצליח לעשות שירות משמעותי.
אלי אלאלוף: השאלה שלי נבעה מזה שהסימון הזה הוא סטיגמה לכל החיים.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה שהילד יתהלך עם אות קין שהוא נוער בסיכון.
<נעה בן שבת: הוצעה כאן הגדרה.
<נעה בן שבת: הצענו שצעיר בסיכון ייקבע לפי מה שהגדיר השר או לקבוע הגדרה בתוספת.
<נעה בן שבת: בעמוד 2, צעירים שהוכרו כמצויים במצבי סיכון על ידי האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון במשרד החינוך ועל ידי שירות נוער צעירים וצעירות במשרד הרווחה והשירותים החברתיים.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, כן הם צריכים לקבל את אותה הכרה ואת אותו תג.
אלי אלאלוף: אותה הכרה.
אלי אלאלוף: לא אותו תג.
<ידעיה לוין: זה בעייתי.
<ידעיה לוין: זה נכון.
<ידעיה לוין: זאת אומרת, אני חושב שיש כל הזמן דו שיח עם משרד הרווחה בנושא הזה.
<ידעיה לוין: בעינינו יש כאן בעיה כי יש באמת צעירים שמגיעים והם לא רוצים את התווית הזאת והם לא מוכנים ולא מוכנות לעבור את אותו תהליך מול משרד הרווחה.
<ידעיה לוין: היום אנחנו מוצאים פתרון לצעירים ולצעירות האלה במשרד החינוך שמקצה תקנים לצעירים וצעירות מרקע של סיכון ומצוקה בלי שיש להם את ההכרה של משרד הרווחה.
<ידעיה לוין: זה דו שיח שקיים כל הזמן.
<ידעיה לוין: אני אתן דוגמה, כדי שתבינו.
אלי אלאלוף: זה מכביד עליהם?
<ידעיה לוין: , הם לא רוצים את ההכרה הזאת.
<נעה בן שבת: האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון נותן להם הכרה בפני עצמו בלי להזדקק להוכחה.
<דוד פלבר: אלה בוגרי מערכת שהמערכת מכירה אותם נניח כנוער שהיה על סף נשירה.
<דוד פלבר: אז הם באים בלי תיוג ממש של משרד הרווחה אבל כן אוכלוסיות שבחלקן במצב טיפה יותר טוב מאלה של משרד הרווחה כבר תייג אותן.
שלום ג'רבי: אלה האוכלוסיות הכי קלות להחזיר אותן למסלול.
<דוד פלבר: בהשקעה יחסית קטנה, אתה מצליח להרים אותם בהרבה.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר שאם הצבא לקח את החייל הבודד ונתן לו מעטפת, נתן לו את הדירה, נתן לו מש"קית ת"ש, נתן לו מעטפת, במקרה הזה לדעתי השירות הלאומי אזרחי בא ואמר שהוא רוצה לקחת את אותם חבר'ה בסיכון, אבל אני תוהה האם השכיל השירות הלאומי אזרחי לתת את המעטפת כי אותם חבר'ה שבנשירה סמויה, אותם חבר'ה שסיימו את התיכון בלי בגרות, בקושי 12 שנות לימוד, השאלה היא אם כאשר הבאנו אותם לשירות הלאומי אזרחי, אם נתנו להם את המעטפת כמו שהצבא עשה לחיילים בודדים.
מירב בן ארי: בסוף כשאני פוגשת חיילת בודדת שהיא חסרת עורף משפחתי ובסוף אני מגלה שתשעים אחוזים מהנוער בסיכון, אין להם תקן דיור.
מירב בן ארי: תשעים אחוזים ולא משהו שנע בין שלושים לארבעים אחוזים.
מירב בן ארי: אני מגלה מהפורום שחמישים תקני דיור של נוער בסיכון בוטלו.
מירב בן ארי: אז אני אומרת לעצמי שאי אפשר שביד אחת לומר שרוצים נוער בסיכון.
<נעה בן שבת: בצבא או בשירות הלאומי?
מירב בן ארי: בשירות הלאומי.
מירב בן ארי: חמישים תקני דיור לנוער בסיכון.
מירב בן ארי: אני קוראת מה שכתבו כאן.
מירב בן ארי: תגיד שזה לא נכון.
מירב בן ארי: אני תוהה האם אפשר להשוות את המעטפת שהצבא נותן לחייל בודד שהוא חסר עורף לעומת המעטפת שנותן השירות הלאומי.
שלום ג'רבי: אני רוצה לאחל שכל מה שמקבלים בצבא, יקבלו מתנדבי השירות הלאומי אזרחי.
שלום ג'רבי: גם ביטוחי חיים, גם חס וחלילה כשהם נפגעים, גם כשזה נוער בסיכון.
שלום ג'רבי: הלוואי.
שלום ג'רבי: אנחנו באופן שיטתי כל הזמן מנסים להגדיל את זה.
שלום ג'רבי: לבוא ולהגיד לך שאחד לאחד, אני אומר לך לא אבל הכול זה עניין של מקור תקציבי.
שלום ג'רבי: הלוואי שהיינו יכולים להגיע לכך שבני ובנות שירות לאומי יקבלו בדיוק כמו שמקבלים בצבא.
שלום ג'רבי: לזה אנחנו שואפים כל הזמן.
שלום ג'רבי: טוב מאוד שבצבא נותנים את זה.
מיקי לוי: האם אפשר לקבוע בתקנות חלק יחסי מהדירות, מסך כל הדירות, יהיה עבור נוער בסיכון?
<דרור גרנית: כמה נקודות אותן אני רוצה לציין.
<דרור גרנית: הראשונה, ביחס להערתה של חברת הכנסת בן ארי.
אלי אלאלוף: מישהו יכול לענות לחבר הכנסת מיקי לוי?
שלום ג'רבי: אני אענה.
שלום ג'רבי: אני חושב, ואמרתי את זה בתחילה, שאסור בשום פנים ואופן לעשות כאן שינויים ותיקונים על חשבון אוכלוסייה אחרת.
שלום ג'רבי: אני חושב שתפקידנו כאן הוא לבוא ולהוסיף לאוכלוסיות האחרות.
שלום ג'רבי: אני חושב שזה לא נכון חברתית ואנחנו צריכים כאן להתאמץ.
שלום ג'רבי: אני חושב שסביב השולחן הזה, אני לא רואה כאן אחד שחושב אחרת מכפי שאני חושב ומכפי שחושב היושב ראש וחברי הכנסת המכובדים חושבים.
שלום ג'רבי: לכן אני חושב שהתפקיד של כולנו כאן הוא לבוא ולהגדיל ולתת תקני חוץ לאותן אוכלוסיות.
שלום ג'רבי: צריך גם להיזהר לא לתת לכולם, צריך להבין שלא כל נוער בסיכון צריך להיות בדירה, צריך להבין גם מה יהיה בדירות האלה.
מירב בן ארי: אבל אי אפשר שבנות דתיות הן 66 אחוזי תקני חוץ ונוער בסיכון עשרה אחוזים.
מירב בן ארי: אין פרופורציות ולא תשכנע אותי אחרת.
מירב בן ארי: אתה אומר לי שלא אקח ואוסיף, נכון, צריך להוסיף אבל מאיפה?
מירב בן ארי: אם יש עוגה וצריך לחלק, למה שהבנות הדתיות באמת יקבלו את הדירות רחוק מהבית ואותו נער או נערה בסיכון, תשעים אחוזים לא זכאים לתקן דיור.
שלום ג'רבי: קודם כל, יש עכשיו ועדה שבודקת את כל העניין של הדיור.
<אוריאנה אלמסי: הם היו צריכים לסיים בינואר.
שלום ג'רבי: הוועדה היא ועדה רצינית.
שלום ג'רבי: לא ממסמסים את הדבר הזה.
שלום ג'רבי: עושים את זה.
אלי אלאלוף: מי יושב ראש הוועדה?
שלום ג'רבי: יושב ראש הוועדה הוא יעקב שניאור, משנה למנכ"ל משרד השיכון.
שלום ג'רבי: חברים בוועדה אורי מאגף התקציבים, החשב הכללי, מוטי אלמליח מהרשות.
שלום ג'רבי: הוועדה עובדת ובודקת.
שלום ג'רבי: לבוא ולומר שהכול מאה אחוזים בדיור טוב, אין.
שלום ג'רבי: אפשר לעשות שיפורים ותיקונים.
שלום ג'רבי: לבוא ולהגיד שכל השיפורים שם יבואו ויכסו, לא.
שלום ג'רבי: אני אתך במאה אחוזים.
שלום ג'רבי: בודקים את הדבר הזה.
שלום ג'רבי: אם יש תופעות שהן לא נכונות ובת שירות לאומי גרה באזור קרוב והיא מקבלת דירה, אז יפסיקו את זה וזה מה שעכשיו בודקים.
מיקי לוי: אני רוצה להגיד לך משהו.
מיקי לוי: חשיבות של הרחבת אותו נער עבריין מאותה שכונה, מהסביבה, מאותם חברים שגרמו להידרדרותו בצורה כזאת ואחרת, זה לאין ערך חשוב מאשר בת שירות לאומי שגרה בירושלים, משרתת בתל אביב ומקבלת דירה.
מיקי לוי: זה מה שאני רוצה שתבינו.
שלום ג'רבי: אנחנו מבינים.
<דרור גרנית: ברשות אדוני, אפשר להתייחס לכמה דברים?
<דרור גרנית: ראשית, לעניין הטענה שהעלתה חברת הכנסת בן ארי לעניין השחרור מצבא שזה נושא שעלה באחת הישיבות הקודמות.
<דרור גרנית: אני ערכתי שיחת בירור מאוד ארוכה עם נציגי לשכת הגיוס ומה שהוסבר לי שם שיש רבדים שהם לא ברורים.
<דרור גרנית: הם קצת שיחקו עם מבחני הכניסה כדי להכניס יותר בנות שקודם לכן לא הגיעו לרף גיוס מבחינת הקריטריונים של קב"א וכל מיני קריטריונים אחרים שהם קובעים בצבא ולכן הם הורידו לגבי הבנות האלה את הרף כדי שאפשר יהיה לגייס אותן.
<דרור גרנית: לגבי הבנים, הם שיחקו דווקא לכיוון ההפוך, כי מתוך זיהוי של אוכלוסיות הם מבחינים בין אוכלוסיות – אני עכשיו לא מדייק כי אני לא זוכר בדיוק איך הם הגדירו את זה – כאשר יש אוכלוסייה שיותר קשה לה להשתלב במסגרות האלה ויש אוכלוסיות שיותר קל להן להשתלב במסגרות אחרות.
<דרור גרנית: בקיצור, הן שיחקו עם ההגדרות אבל חד משמעית התשובה מאוד ברורה ונחרצת שקיבלתי מנציגי לשכת הגיוס הייתה שהמגמה של הצבא היא לא להתנער מהאוכלוסיות האלה.
מירב בן ארי: דווקא כן כי נגיד אוכלוסיית חג"ם שאלה חיילות גיוס מיוחד שאני מלווה גם בוועדת חוץ וביטחון, זה יורד כל שנה ואם היה דיון בוועדת החיילת, כמו שאמור להיות, היינו רואים שכל שנה באחוזים זה יורד, גם חג"ם וגם מכ"ם, למרות שכמו שאני יודעת שלגבי נוער בסיכון לא ירדו המספרים שלו במדינת ישראל.
מירב בן ארי: גם להם יש אחריות, אבל זה כבר לדיון אחר בוועדה אחרת.
מירב בן ארי: אין עלייה לא בגיוס של מכ"ם ולא בגיוס של חג"ם.
<דרור גרנית: לא אמרתי זאת.
מירב בן ארי: אנחנו יודעים שנוער בסיכון לא נעלם לצערי.
מירב בן ארי: בנושא הזה אני די בעניינים.
<דרור גרנית: ראשית, לא אמרתי שיש עלייה.
<דרור גרנית: אמרתי שמה שאמר לי נציג לשכת הגיוס זה שהם אמנם עושים שינויים בקריטריונים ויכול להיות שמבחינת המספרים על הנייר נראה שחלק מהמספרים קטנים, אבל למעשה בגלל שהם הסיטו מתגייסים מקבוצת איתור כזאת לקבוצת איתור אחרת, בקיצור, זה עניין של משחק קריטריונים שהם עושים אבל כמגמה וכמדיניות, חד משמעית התשובה המאוד ברורה שלהם הייתה שאין להם מגמה, לא כוונה ולא מדיניות להתנער מהאוכלוסייה הזאת אלא דווקא להפך.
אלי אלאלוף: כם, אני מבקש לחזור לדיון בחוק ולא להתפזר.
<דרור גרנית: ההערה השנייה לעניין נוער בסיכון.
<דרור גרנית: אנחנו כאן הכנסנו, כפי שאמרתי קודם לטעמי עשינו צעד מאוד מאוד מרחיק לכת ותקדימי במובן הזה שהגדרנו אתה קבוצה הזאת שעד היום בעצם לא מעוגנת בחקיקה ואין לה שום תשתית נורמטיבית, אנחנו מייצרים כאן איזושהי הכנסה שלהם לתוך החקיקה הראשית ואנחנו עושים את זה בצורה מסוימת.
<דרור גרנית: זאת אומרת, אנחנו קובעים את זה כהגדרה פונקציונלית ולא כהגדרה בקריטריונים מהותיים.
<דרור גרנית: ההגדרה הפונקציונלית, הכוונה היא מי שהגופים הרלוונטיים – משרד החינוך ומשרד הרווחה – מכירים בהם ולא קבענו כאן את הקריטריונים המהותיים.
<דרור גרנית: הסיבה שעשינו את זה כך היא שהקריטריונים המהותיים הם, ראשית, מאוד לא משפטיים אלא מאוד מאוד מקצועיים מתוך עולם התוכן של העבודה הסוציאלית, ושנית, בגלל שלטעמי הם גם עשויים להשתנות.
<דרור גרנית: כלומר, להערכתי הם עשויים להשתנות בהתאם לשיקול הדעת המקצועי של אנשי התוכן, כלומר, של אנשי העבודה הסוציאלית ואנשי החינוך.