GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יעקב עמר: לגבי הסיפור של הרווחה, כל מה שקשור לאוכלוסיות המיוחדות – יש לנו תיאום מלא אתם ביחד בכל מה שקשור לנושא המקצועי ולמה שקשור למינהלתי.
אלי אלאלוף: תעשו איזה מערכת, איזה מסמך תיאום בין הפיקוחים השונים.
אלי אלאלוף: בבקשה, נמשיך.
<ענבר הרשקוביץ: "(3) להיכנס לכל דירת שירות כדי לבדוק את התאמת הדירה לכללים שנקבעו לגבי מגורי מתנדבים, וזאת בכפוף לקבלת הסכמתם של כל המתנדבים המתגוררים בדירה, במועד סביר שתואם עמם ובתיאום עם עובד הגוף המוכר או הגוף המפעיל המחזיק בדירה.
אלי אלאלוף: למה אנחנו מגדירים מראש "דירה"?
אלי אלאלוף: ואם זה יום אחד יהיו קומונות עם עשרה צעירים?
<נעה בן שבת: זה עדיין דירה, מקום מגורים.
אלי אלאלוף: אני מציע שמקום המגורים שלהם לא רק דירה, כי יש לי המלצה.
<נעה בן שבת: היא פשוט מכונה פה בחוק "דירת שירות", אבל אפשר יהיה להגדיר שזה לא חייב להיות - - -
אלי אלאלוף: אבל דירת שירות, או נקודה, או מקום מגורים שלהם.
<יואב ארבל: אנחנו מעוניינים שיהיה ברור שזאת דירה, שזה לא אוהל, שזאת דירה ממש.
אלי אלאלוף: אני לא מתחיל להעביר לאוהל.
אלי אלאלוף: יש לי איזו פנימייה שלצערי הפכה למחנה צבאי, אבסורד, ואני מת שזה יחזור לשירות הרווחה, ותקבלו שם פנינה שבפנינה ותהיו שכנים שלי בבית, זה נפלא, ושיגורו.
אלי אלאלוף: זאת לא דירה.
אלי אלאלוף: אז הנושא של מגורים גם חשוב.
אלי אלאלוף: לדעתי זה גם יוזיל את זה וזה יעשה אווירה אחרת.
מירב בן ארי: אבל לא פשוט לרשום: להיכנס לכל מקום מגורים של מתנדבים.
שולי מועלם-רפאלי: לכל דירת שירות, כי בהגדרות החוק יש את הצירוף "דירת שירות".
<נעה בן שבת: הצירוף של "דירת שירות" מופיע פה הרבה פעמים בחוק.
מירב בן ארי: כן, אבל אני אומרת: כל מקום מגורים.
<נעה בן שבת: אז אפשר אולי להגדיר אותה כמקום המגורים של השירותים, אבל שעומד בתנאים שנקבעו לעניין זה.
<נעה בן שבת: הרי אמרנו שיידרשו תנאים לעניין זה.
<דרור גרנית: זה לא כל מקום מקורים.
<דרור גרנית: יש מתנדבים שאין להם דירת שירות, לצורך הדיון, הם שוכרים.
<נעה בן שבת: זה בסדר, דרור, יכולות להיות כל מיני אפשרויות, אבל אנחנו בהקשר - -
מירב בן ארי: לא יכנסו לדירה שהוא משכיר לבד.
<נעה בן שבת: - - שמדובר פה בחוק על דירת מגורים, נבהיר שהכוונה היא: לא חייב להיות דווקא דירה, יכולה להיות וילה, יכולה להיות - - -
מירב בן ארי: שהיא בפיקוח.
<דרור גרנית: היא לדירת שירות.
אלי אלאלוף: אני לא יודע, דירה של 24 מקומות לינה מפוארת, זאת דירה?
<ציפי נחשון גליק: זאת דירת מגורים.
שולי מועלם-רפאלי: דירת שירות.
אלי אלאלוף: זאת אולי דירה למישהו מיוחד, אבל לא בשירות הנפלא שלנו.
<ארנה קוטלר: ברשותכם, אשמח אם הסדר של ההסכמה לעשות את הבקרה יהיה הפוך, כי הדירות או מקומות המגורים שייכים או לגופים המפעילים או לגופים המוכרים.
<ארנה קוטלר: המתנדבים הם אורחים שם.
<ארנה קוטלר: ולכן, ההסכמה בראש ובראשונה צריכה להיות שלנו.
<נעה בן שבת: אבל ברור לך שגם הפיקוח הוא עליכם בעצם.
<ארנה קוטלר: בוודאי.
<נעה בן שבת: לא בודקים את הבת אם סידרה את החדר בבוקר או לא.
<ארנה קוטלר: האחריות היא שלי.
<ארנה קוטלר: אני מברכת על הביקורת הזאת.
<ארנה קוטלר: אם הביקורת הזאת מותנית בהסכמת המתנדבות, הסיכוי שתתקיים ביקורת יורד.
<ארנה קוטלר: ולכן, מקובל עלי שנבקש את הסכמת המתנדבות, אני רק מבקשת את הסדר ההפוך, כי צריך לזכור אצל מי נמצאת האחריות ומה מטרת הביקורת.
שולי מועלם-רפאלי: למה היא הפכה את הסדר של המתנדבות?
<נעה בן שבת: כיוון שהמטרה של הפיקוח הזה הוא לבדוק שהעמותה, שהגוף המוכר נותן להם את התנאים הנדרשים, אז אם הכול ייעשה בהסכמה שלכם, יכול להיות שההסכמה לא תינתן וממילא יסוכל הפיקוח.
<נעה בן שבת: לכן, רק נדרש תיאום עם עובד הגוף המוכר.
מירב בן ארי: כן, תיאום, אבל למה צריך הסכמה?
<נעה בן שבת: אין לי בעיה שזה יהיה תיאום, אבל מה שחשוב לי להגיד זה שצריך לזכור שאת הסכמת המתנדבים צריך לשים בפרופורציה.
<דרור גרנית: לא, ממש לא.
שולי מועלם-רפאלי: זאת הפרופורציה, גברתי.
שולי מועלם-רפאלי: זאת הפרופורציה.
שולי מועלם-רפאלי: הפרופורציה היא שאנחנו רוצים לוודא את מה שאת רוצה שיקרה, שהם יקבלו את התנאים הכי טובים.
<ארנה קוטלר: בדיוק.
<ארנה קוטלר: אני מבקשת להבהיר את זה, כי בסוף חשוב שהחוק יהיה פרקטי.
<ארנה קוטלר: כמו שזה מנוסח כרגע, לתאם ולקבל הסכמה של שמונה או תשע בנות או בנים - -
מירב בן ארי: כן, של כל המתנדבים?
<ארנה קוטלר: - - לעשות בקרה בדירה, זה מסרבל את העניין.
<ארנה קוטלר: כל מה שאני אומרת זה, ש-א', אני מברכת על הבקרה הזו; ב', אני רוצה שזה יהיה בתוך החוק; ג', אני רק מבקשת שהמנגנון שמקבלים יהיה מנגנון פרקטי.
<ארנה קוטלר: זאת ההערה שלי.
<נעה בן שבת: אולי נגיד גם פה הנוכחים בדירה?
מירב בן ארי: וגם למה "כל"?
מירב בן ארי: מה, עכשיו תבקשי מכל השמונה-תשע?
<נעה בן שבת: אז נגיד שהמתנדבים שמתגוררים בדירה הנוכחים במקום.
מירב בן ארי: כן, לא צריך את כל המתנדבים.
מירב בן ארי: ואם לא כולם גרים באותו זמן, אם הם לא נמצאים?
<ציפי נחשון גליק: כי אם יש אחד שמסרב זה מונע כניסה.
<ארנה קוטלר: אני רוצה לתת דוגמה.
<נעה בן שבת: ברור למה הרציונל.
<ארנה קוטלר: אתן לך דוגמה אמיתית מלפני שבוע.
<ארנה קוטלר: רכז הדירות של העמותה שלי עשה ביקורת לפני שבוע בדירה של תשעה בנים בירושלים – בנים לעילא ולעילא לתפארת מדינת ישראל – ומצא שם חגיגה, נרגילות, סמים, אלכוהול, וכן הלאה.
<ארנה קוטלר: אם באה בקרה חיצונית ורוצה לבוא לבקר בדירה הזו, אין סיכוי שהצעירים האלה ייתנו להם את הסכמתם ואת הרשאתם שהם יכנסו לביקורת.
<ארנה קוטלר: וצריך לחשוב גם על האלמנטים האלה.
<ארנה קוטלר: אני לוקחת את הביקורת הזאת ככלי עזר בשבילי, לצד הביקורות הפנימיות שאני עושה.
<ארנה קוטלר: ולכן, אני מבקשת שרוח החוק תהיה גם ברוח המציאות שבתוכה אנחנו מתנהלים.
<יואב ארבל: אני מסכים.
<יואב ארבל: מנכ"לית עמותת "שלומית" ארנה קוטלר העלתה נקודה חשובה, ואני מציע לחשוב אולי להמיר את ההסכמה ביידוע, שהם יודעים שבא פיקוח, שלא מתנדב בודד אחד יוכל לסכל את כל הפיקוח על הדירה בגלל שיש לו סיבות משלו.
מירב בן ארי: ובכלל, אם הדירה - - -
אלי אלאלוף: אני חושב שההצעה של היועץ המשפטי מאוד הגיונית, הייתי מצטרף אליה.
אלי אלאלוף: אבל אני רוצה להגיד, חברים, הפיקוח או הביקורים במקומות האלה זאת שיטה – ללכת לקצה השירות וממנו להבין מה שקורה בראש השירות.
אלי אלאלוף: ולכן, לא הייתי מבקש כל הזמן מלמעלה לקבל אישור כי אז זה פשוט - - - ושתיים, מה זה פרופורציה?
אלי אלאלוף: הפרופורציה האמיתית זה הילד, זה הפוקוס, זה לא אתם.
אלי אלאלוף: אתם כמו כולנו, רק משרתים אותם.
אלי אלאלוף: זה מה שנגיד.
מיקי לוי: אני מקבל את הגישה שלך, כי בהודעה מראש יש איזושהי לקונה.
מיקי לוי: אתן דוגמה, ואם הושכרו דירות של בנות השירות לשבת חתן לכמה ימים ואני מודיע, אז ממילא יש הסדר.
אלי אלאלוף: כמה שבת חתן יש?
מיקי לוי: ואללה, מה, אתה רוצה מספרי טלפון?
שולי מועלם-רפאלי: לפי מיקי כל שבת מושכרות הדירות לשבת חתן, ברור שזה לא קורה, אבל - - -
מיקי לוי: תקבלי טלפון של מי ששכר את זה בקריית-משה, והבנות הוצאו החוצה, ומירב יודעת על בנות בתל-אביב שישנו בחוף הים.
מיקי לוי: את רוצה לטמון את הראש בחול, זה בסדר.
שולי מועלם-רפאלי: חס וחלילה, אני האחרונה שטומנת את הראש בחול, רק לא הייתי חוזרת לזה כל הזמן.
מיקי לוי: לכן אני מקבל את מה שיושב-הראש אמר, זה עושה הרבה שכל מלמטה למעלה.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שכתוב פה.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שכתוב בחוק.
מירב בן ארי: מה אם הם עושים בלגן בדירה, אז מה?
מירב בן ארי: תבקש מהם שוב, זה גם בעייתי.
<נעה בן שבת: אני רק רוצה לבקש לבדוק, בכל זאת זה מקום שמשמש למגורים, זה גם בעייתי.
מירב בן ארי: לא, אני לא אומרת, שני הצדדים בעייתיים.
שולי מועלם-רפאלי: הצד השני הוא לא פחות בעייתי, כמו שהציגה ארנה לפני רגע.
<דרור גרנית: אדוני, אני פשוט מבקש.
אלי אלאלוף: אם תצליח תקבל פרס נובל.
<דרור גרנית: אם יותר לי, ברשות יושב-ראש הוועדה.
<דרור גרנית: אני רוצה רגע להזכיר מה היה הרעיון מאחורי הסעיף הזה, ומה להבנתי לו לא היה פה כל הסעיף הזה.
<דרור גרנית: הרעיון מאחורי הסעיף הזה הוא לאפשר פיקוח ובקרה על שני שחקנים במערכת: הגופים המוכרים שצריכים לספק את דירת השירות ו / או הגופים המפעילים שלפעמים הם גם אלה שמספקים את דירת השירות.
<דרור גרנית: מה שהוא לא נועד לעשות זה לתת סמכויות שיטור ביחס למתנדבים.
<דרור גרנית: הווה אומר, לדוגמה, נניח שמתנדב פלוני מחזיק בדירה סמים כאלה או אחרים, המפקח הזה לא שם בתור שוטר עליו, ביחס למתנדב הפרט.
<דרור גרנית: לזה יש סמכויות של המשטרה שעומדות להם בנפרד ללא שום קשר לחקיקה הזאת.
<דרור גרנית: המפקח הזה נועד לוודא שהגוף המוכר והגוף המפעיל מספקים את התנאים שבהם הם מחויבים.
<דרור גרנית: זה דבר ראשון שצריך להגיד.
<דרור גרנית: והדבר השני שצריך להגיד זה שאלה של פרטיות שנגזרת מהעובדה שמדובר במקומות מגורים.
<דרור גרנית: בכל הכבוד – ופה אני קצת מתקשה להסכים עם העמדה שהציגה מנכ"לית "שלומית" – כאשר אנחנו מדברים על כניסה למקום מגורים, האינטרס שאנחנו כמחויבים לשמור עליו הוא בראש ובראשונה הוא אינטרס הפרטיות של מי שגר בדירה.
<דרור גרנית: הסמכויות של בעל הדירה מכוח הקניין שלו עומדות לו כשלעצמו, וזה בנפרד לצורך הדיון עם הבקר דירות שמחזיקה העמותה, אבל המדינה קודם כול צריכה לשמור על זכות לפרטיות שהיא זכות חוקתית.
<דרור גרנית: ולכן, זה חוזר ומחזיר אותי לנקודה הראשונה שהעליתי, אלה לא סמכויות שיטור.
<דרור גרנית: אנחנו לא שם כדי לתפוס את המתנדב שמשתמש בסמים בשעות הפנאי, זאת לא המטרה.
אלי אלאלוף: לאור הנימוקים, בלי שפיטה מצדי חס ושלום, אני האחרון שינסה לשפוט, היועצת המשפטית שלנו תנסה להביא ניסוח מעובד יותר ליום ראשון הבא, בסדר?
מיקי לוי: אני מבקש לשאול את הרשות אם יש מפתח לכמה מפקחים, איך זה עובד, אם תוכלו להסביר לנו.
<מוטי אלמליח: יש תקינה.
אלי אלאלוף: אתם רואים את הקשר בין פיקוח לתקציב?
אלי אלאלוף: תתנהג יפה, יהיה תקציב.
שולי מועלם-רפאלי: ציבורי, יש לומר.
<מוטי אלמליח: בכל דירה יש מפרט, סל סטנדרטים של שירותים שמוגדר מה צריך להיות בדירה, כמה בנות צריכות להיות בדירה, מה צריך להיות הגודל של הדירה פחות או יותר, והדברים האלה נבדקים.
<מוטי אלמליח: כמו שדרור אמר, הבקר שאמור להגיע לדירה בודק את מפרט השירותים.
מיקי לוי: מוטי, לא שאלתי את זה.
אלי אלאלוף: כמה מפקחים יש על כמה?
מיקי לוי: כמה מפקחים על כמה דירות?
מיקי לוי: יש מפתח?
<מוטי אלמליח: יש מפתח של איש אחזקה לכמה דירות.
אלי אלאלוף: אנחנו בשאלה על פיקוח.
<מוטי אלמליח: לגבי מפקחים, אין הגדרה של כמה מפקחים על דירות.
<מוטי אלמליח: יש לנו בסך הכול 800 דירות שירות, ויש לנו חברת בקרה שהרשות מעסיקה ב-outsourcing.
<מוטי אלמליח: יש לנו שם עשרה בקרים או 11 בקרים, שחלק מהבקרים עושים גם בקרה בדירות השירות.
<נעה בן שבת: אבל ברגע שתעבור החקיקה לא יהיו בקרים, צריכות להיות סמכויות פיקוח לפי החוק שיפעלו על-ידי עובדי הרשות.
<מוטי אלמליח: יש לנו גם מפקחים, אבל אנחנו נעזרים בבקרים לביצוע הרישום בשטח והבקרה בשטח.
אלי אלאלוף: זה בעיקר בקרה טכנית.
<מוטי אלמליח: כן, בקרה טכנית.
שולי מועלם-רפאלי: טכנית, על מבנה הדירה וכו'?
אלי אלאלוף: כמה מפקחים יש ברשות?
<מוטי אלמליח: יש לנו שישה מפקחים ברשות ועוד כעשרה.
אלי אלאלוף: זה לא תפקידם לפקח על הדירות בעצמם.
<מוטי אלמליח: לפקח על הדירות, לפקח על השירות.
מאיר כהן: מה ההבדל בין מפקח לבקר?
מאיר כהן: תסביר לנו.
<מוטי אלמליח: למפקח יש סמכויות סטטוטוריות.
<מוטי אלמליח: בקר, תפקידו ללכת לשטח - - -
שולי מועלם-רפאלי: רק להציג נתונים בעצם.
<מוטי אלמליח: למצוא ממצאים, לרשום, לראיין את הבנות, לראיין את הגוף המפעיל.
מאיר כהן: זה קבלן שמחזיק שישה בקרים והוא הולך ורואה את הדברים.
<מוטי אלמליח: רואה את הדברים, רושם, מעביר לנו, אנחנו שולחים לדוחות, מקבלים חזרה.
מאיר כהן: עד כמה עובד קשה המפקח שהוא לא יכול לעשות את זה?
<מוטי אלמליח: יש לנו 18,000 מתנדבים, יש לנו כ-10,000 מקומות שירות.
<מוטי אלמליח: שישה מפקחים לא יכולים להגיע לכל המקומות, לכן אנחנו נעזרים בבקרה.
<נעה בן שבת: לא תהיה הגדלה של כוח-האדם?
<מוטי אלמליח: הייתי שמח אם כולם היו, אבל כמו שאתה מכיר בתור שר הרווחה כדי לקבל תקנים של פיקוח –לא נותנים תקנים של פיקוח, נותנים לך outsourcing ועם זה אתה - - -
מאיר כהן: כמה בקרים יש לכם?
<מוטי אלמליח: יש לנו 11 בקרים ב- .
<מוטי אלמליח: outsourcing
מאיר כהן: נניח, אם תחבר את כל השכר, זה יוסיף לך ארבעה מפקחים?
מאיר כהן: אם במקום 11 בקרים יהיו ארבעה מפקחים טובים?
<מוטי אלמליח: אם יוסיפו לי ארבעה במקום ה-11?
<מוטי אלמליח: זאת שאלה טובה.
מאיר כהן: תעשה את זה.
אלי אלאלוף: תנצל, מאיר, איש האוצר יצא.
<מוטי אלמליח: אתה מסבך אותי.
מאיר כהן: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, יש בעיה גדולה עם כל הבקרים האלה שב- outsourcing ומי מול משרד הרווחה לא מצולק – כל הבקרים האלה שהולכים לבתי אבות ולבתי קשישים זאת ברכה לבטלה.
<מוטי אלמליח: אצלנו זה לא.
מאיר כהן: עדיף ארבעה מפקחים טובים שעובדים, אחראים, מאשר חצאי משרות של סטודנטים שבגללם במשך שנים קשישים קיבלו היתר - - - , תאמין לי.
<מוטי אלמליח: הצבנו סטנדרטים טיפה יותר גבוהים מבקרים שהם סטודנטים.
<מוטי אלמליח: הבקרים מסתובבים עם רכב צמוד, במדינה - - -
מאיר כהן: זה אחלה סטנדרט.
<מוטי אלמליח: רכב צמוד ומגיעים לכל מקום, יש להם הגדרה לכל המקומות - - -
אלי אלאלוף: אתה לא יכול להעביר קצת לפיקוח על הבנייה?
<מוטי אלמליח: אנחנו לא מממנים את מה שנקרא "הדלת המסתובבת בשירות המדינה", אלא הבקרים מקבלים פר שירות, פר בקרה, לא פר בקר, מה שהיה בעבר.
<מוטי אלמליח: אני מכיר במשרד הרווחה את מה שהיה.
מאיר כהן: זה טוב.
מאיר כהן: מה שאמרת מצוין.
<מוטי אלמליח: בגלל זה שינינו.
<מוטי אלמליח: חמש שנים פעלנו פר בקר.
<מוטי אלמליח: בקר היה עושה, לא עושה.
<מוטי אלמליח: היום אנחנו פועלים פר בקרה, והוא מחויב להגיע לפחות חמש מקומות ביום, לדווח לנו, יש לנו מנהל לפרויקט.
מאיר כהן: זה נשמע טוב.
שולי מועלם-רפאלי: יופי.
<מוטי אלמליח: זה עובד לא רע.
אלי אלאלוף: אפשר להמשיך, בבקשה?
אלי אלאלוף: כמעט הוספנו לך תקציב.
<נעה בן שבת: לא תהיה שום הגדלת תקציב עם העברת החוק?
<נעה בן שבת: אותו שכר של כוח-אדם?
שולי מועלם-רפאלי: שר הרווחה בדימוס הציע להוסיף להם עשרה תקנים של מפקחים, הוא אמר שבאוצר ישמחו בכך.
<קריאה: מתקציב משרד הרווחה?
שולי מועלם-רפאלי: לשעבר.
אלי אלאלוף: על יתרות העבר.
שולי מועלם-רפאלי: ויש.
אלי אלאלוף: נכון שנשארו לך קצת?
מאיר כהן: כן, יש לי.
<מוטי אלמליח: המפקחים זה תקנים של משרד הרווחה לשעבר.
מאיר כהן: תשמע, הבנתי שהיו דיווחים כוזבים למשרד הרווחה אז תתקנו את זה עכשיו, תיקחו מהעמותות.
שולי מועלם-רפאלי: טוב שבאת.
מאיר כהן: אני שותק.
<מוטי אלמליח: זה עלה פה לדיון בחוק.
<ענבר הרשקוביץ: "סעיף 28 – (ב) – לא יימסר מידע לפי סעיף זה אם מסירתו אסורה לפי כל דין.
<ענבר הרשקוביץ: (ג) מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי חוק זה, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים שני אלה: (1) הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו; (2) יש בידו תעודה החתומה בידי המנהל, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על-פי דרישה.
<ענבר הרשקוביץ: סעיף 29 – תחולת סמכויות הפיקוח על המדינה – (א) מפקח רשאי להפעיל את סמכויותיו לפי חוק זה, כלפי המדינה ומוסדותיה.
<ענבר הרשקוביץ: (ב) השר, בהסכמת השר הממונה, יורה בנוהל על תנאים לשימוש בסמכויות לפי סעיף 30 כלפי מערכת הביטחון, בשים לב לטעמים של ביטחון המדינה, שלום הציבור וביטחונו; השר, בהסכמת השר הממונה, יורה על נוהל ראשון לפי סעיף קטן זה, בתוך 180 ימים מיום תחילתו של חוק זה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מודה שלמרות שיש לי תואר שני בתעשייה וניהול ואני נחשבת אישה שיודעת גם לקרוא וגם לכתוב, לא הבנתי את הסעיף הזה.
<יואב ארבל: מדובר על סעיף סטנדרטי שנמצא בעוד חוקים אחרים, שמדבר על הפעלת פיקוח כלפי גופי ביטחון.
<יואב ארבל: גופי ביטחון לא רוצים שכל מפקח יכנס אליהם, אולי רוצים שהוא יעבור איזה סיווג, בשביל לאפשר את הפיקוח גם לגופי הביטחון.
<ניר ויינר: רק יש טעות, זה צריך להיות סעיף 28 ולא 30.
אלי אלאלוף: זה ברור עכשיו?
אלי אלאלוף: זה מתאים לתואר שלך, גברתי?
שולי מועלם-רפאלי: זה כתוב ככה.
אלי אלאלוף: תמיד אמרתי שלאימהות של משפחות גדולות מגיע תואר תעשייה וניהול.
שולי מועלם-רפאלי: תואר משל עצמו.
שולי מועלם-רפאלי: שבעה ילדים זה נחשב משפחה גדולה?
אלי אלאלוף: זה פחות מאמי, אבל זה יפה מאוד.
<ענבר הרשקוביץ: "הוראות סעיף קטן (ב) יחולו גם על שינוי של הנוהל האמור באותו סעיף קטן.
<ענבר הרשקוביץ: (ד) מפקח לא יעשה שימוש בסמכויותיו לפי סעיף 28 כלפי מערכת הביטחון, אלא לאחר שעבר התאמה ביטחונית כמשמעותה בסעיף 15 לחוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב–2002.
<ענבר הרשקוביץ: (ה) בסעיף זה – "מערכת הביטחון" כל אחד מאלה: – (1) משרד הביטחון ויחידות הסמך שלו; (2) יחידות ויחידות סמך של משרד ראש הממשלה שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה; (3) משטרת ישראל ושירות בתי-הסוהר; (4) הרשות להגנה על עדים; "השר הממונה" כמפורט להלן, לפי העניין: – (1) לעניין הגופים המנויים בפסקה (1) להגדרה "מערכת הביטחון" שר הביטחון; – (2) לעניין הגופים המנויים בפסקה (2) להגדרה "מערכת הביטחון" ראש הממשלה; – (3) לעניין הגופים המנויים בפסקאות (3) ו- (4) להגדרה "מערכת הביטחון" השר לביטחון הפנים.
מירב בן ארי: אדוני, אני רוצה להזכיר לך שפעם שעברה ביקשתי לדעת האם משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים לוקחים אליהם את אותם נערים, נערות בסיכון וגם צרכים מיוחדים, זוכר שדיברנו על זה וביקשתי מהם תשובה?
אלי אלאלוף: כן, אז בואו נשאל, יש לנו פה הזדמנות.
<אפרת שפרוט: אני פשוט מנצלת את זה שמירב העלית את העניין של הצעירים בסיכון גם לשאול איפה נמצא - - -
<נעה בן שבת: הודענו שאנחנו דנים עכשיו מפרק ד' ואילך, ולנושא של צעירים בסיכון וייצוג הולם נחזור ביום ראשון.
<אפרת שפרוט: נחזור אליו?
מירב בן ארי: זה לא משנה, בגלל שבאמת משרד הביטחון ביקש כאן לדעת, ואם כאן יורשה - - -
<נעה בן שבת: שאלות מותר לשאול, אבל פשוט הודענו לאנשים גם לשאלות ששאלו אותנו שלא נדון בזה היום.
אלי אלאלוף: על הסעיף נדון בנפרד, אבל את רוצה להעביר לנו אינפורמציה?
<אפרת שפרוט: רק רציתי לשאול אם הדיון על הצעירים בסיכון יהיה ביום ראשון.
<אפרת שפרוט: נעה, לא שמעתי מה אמרת.
אלי אלאלוף: יהיה דיון על זה בהמשך.
מירב בן ארי: רק שאלת אינפורמציה כללית – האם הם לוקחים?
מירב בן ארי: זאת שאלה פשוטה.
שולי מועלם-רפאלי: זאת לא שאלה פשוטה בכלל.
אלי אלאלוף: מי יכול לענות לשאלה?
אלי אלאלוף: כן, אדוני, בבקשה.
<בן ציון: אצלנו מקבלים.
<בן ציון: אני יכול גם לבדוק לכם כמה.
<בן ציון: אני יודע שגם במשטרת ישראל מקבלים.
<בן ציון: אז זה לעניין המשרד לביטחון.
<בן ציון: משרד הביטחון זה לא אנחנו.
שולי מועלם-רפאלי: אין פה נציג של משרד הביטחון.
מירב בן ארי: משרד הביטחון בא לפה?
אלי אלאלוף: יש פה נציג של משרד הביטחון.
<קריאה: לא, זה צבא.
שולי מועלם-רפאלי: לא, הוא מצה"ל.
אלי אלאלוף: לא ידעתי שזה שייך למשרד הביטחון.
<אוריאנה אלמסי: אפשר לשאול את עמותת "בת עמי"?
אלי אלאלוף: אז אפשר לבקש מנציג משרד הביטחון להשתתף בדיון?
שולי מועלם-רפאלי: "בת עמי", אתם רוצים לענות על זה או שעדיף המפעילים?
<אברהם ישעיהו: אני לא בקיא בפרטים.
אלי אלאלוף: אז נבקש בדיון הבא שמשרד הביטחון - - -
מירב בן ארי: אם אי-פעם יבוא לפה נציג של משרד הביטחון נוכל לשאול אותו.
מירב בן ארי: כי לבוא ולאשר - - -
אלי אלאלוף: נדאג שיהיה נציג ביום ראשון.
מירב בן ארי: כל כך הרבה תקנים של שירות לאומי זה כן, אבל צריכים - - -
אלי אלאלוף: והמשטרה ושירות בתי-הסוהר, אם אתם יכולים לבוא עם נתונים זה יהיה טוב.
אלי אלאלוף: לברך שאתם עושים את זה.
<נעה בן שבת: אני רק רוצה להעיר שהנושא הזה של נוהל, בסדר, אפשר יהיה לקבוע תנאים בנוהל שיסייגו את הסמכויות של המפקח.
<נעה בן שבת: אם כי אני קצת תוהה מדוע בעצם אנחנו צריכים את זה כשמדובר בסך הכול בשירות לאומי.
<נעה בן שבת: צריך לראות את תנאי השירות של המתנדבת, צריך לראות מה היא עושה.
<נעה בן שבת: כיוון שהיא לא אמורה לעשות תפקידים של עובד בגוף אז אנחנו לא מצפים שהיא תהיה במקום עובד של מוסד כזה, אז אני לא יודעת מדוע רמת החשאיות והדברים.
<נעה בן שבת: אם כי, בסדר, שייקבעו תנאים בנוהל.
אלי אלאלוף: למה זה חשאי?
אלי אלאלוף: עוד לא שמעתי, לא הבנתי את המושג חשאיות.
<נעה בן שבת: יש פה דרישות לנוהל להפעלת הסמכויות.
<נעה בן שבת: אני לא יודעת בדיוק מה התנאים כי לא אומרים לנו.
אלי אלאלוף: בעיקרון אני לא אוהב את המילה חשאיות, חוץ מאשר לגופים מסוימים.
אלי אלאלוף: אבל לגופים אזרחיים אין שום סיבה לחשאיות.
אלי אלאלוף: זה צריך להיות שקוף לגמרי.
<נעה בן שבת: מדובר פה רק במערכת הביטחון.
<מוטי אלמליח: בגופים ביטחוניים מדובר בחשאיות.
אלי אלאלוף: אם זה ביטחון, אנחנו נתמודד בסעיף אחר.
<נעה בן שבת: בסעיף הזה, בסעיף שלנו.
אלי אלאלוף: בישיבה אחרת בחוק אחר.
אלי אלאלוף: זה שמשרד הביטחון לא מעביר אינפורמציה מספקת על כל מיני תחומים, עם זה נתמודד בסעיף אחר.
אלי אלאלוף: כרגע לא נוכל.
אלי אלאלוף: ננסה להתקדם, ברשותכם.
<ענבר הרשקוביץ: סימן ג': תקציב הרשות ועסקאות הרשות – סעיף 30 – תקציב הרשות – תקציב הרשות ייקבע בתחום פעולה נפרד בסעיף תקציב המשרד בחוק התקציב השנתי - - -
אלי אלאלוף: עוד פעם איש הכספים יצא.
מירב בן ארי: שומע תקציב, הוא יוצא.
אלי אלאלוף: הוא יודע לזהות את הרגעים.
מירב בן ארי: את המוקשים.
<קריאה: בשביל זה הוא שם.
<ענבר הרשקוביץ: "ואולם לעניין חוק יסודות התקציב יראו את המנהל כאילו הוא הממונה על סעיף תקציב לגבי אותו תחום פעולה; לעניין זה, "תחום פעולה" ו"סעיף תקציב" - - -
אלי אלאלוף: הוא לא יצא, הוא מסתתר שם.
אלי אלאלוף: האוזניים פתוחות גם מצד שמאל.
מירב בן ארי: מזל.
<ענבר הרשקוביץ: "לעניין זה, "תחום פעולה" ו"סעיף תקציב" כהגדרתם בחוק התקציב השנתי כמשמעותו בחוק יסודות התקציב.
<ענבר הרשקוביץ: סעיף 31 – עסקאות הרשות" - - -
<אורי שיינין: רגע, רגע.
אלי אלאלוף: רגע, תן לגמור את זה.
אלי אלאלוף: עכשיו כשהערנו אותך.
<אורי שיינין: יש פה תיקון קטן שפשוט יש לו משמעות שאני חושב שהוועדה לא בהכרח שמה את לבה אליו.
<אורי שיינין: סעיף 30 תוקן על-ידי הוועדה במקום "בתחום פעולה נפרד במסגרת תקציב המשרד", זה שונה ל"תחום פעולה נפרד בסעיף תקציב המשרד".
<אורי שיינין: המשמעות של זה תהיה שכל פעם שהרשות עוברת ממשרד למשרד, כמו שהורגלנו בשנים האחרונות, יצטרכו ממש להעתיק את כל הסעיפים התקציביים שלה מתקציב משרד המדע למשרד ראש הממשלה, למשרד הכלכלה, למשרד החקלאות – הדבר הזה יכול לשתק את הפעילות של הרשות לחודשים רבים.
<אורי שיינין: וזאת פעילות טכנית לחלוטין.
<אורי שיינין: מה שאנחנו מבקשים זה שיהיה כתוב: במסגרת תקציב המשרד, ואז אתה יכול להשאיר את זה באותו סעיף רק שזה במסגרת - - -
<מוטי אלמליח: ככה זה גם מתקיים היום.
<אורי שיינין: היום לצורך העניין התקציב של הרשות נמצא במסגרת סעיף 36, שזה משרד הכלכלה באופן כללי עקרוני, אבל הוא כפוף לחלוטין למשרד החקלאות.
<אורי שיינין: זאת אומרת, חשבותית והכול זה משרד החקלאות, ומשרד הכלכלה לא רואה בכלל שיש שם כסף.
<אורי שיינין: זה תיקון קל.
<אורי שיינין: לכן, עדיף להשאיר את המסגרת ולהוסיף פה את התיקון.
<נעה בן שבת: למרות שזה בעצם סממן של אותה בעיה.
<נעה בן שבת: הבעיה היא התנועה בין המשרדים.
מאיר כהן: רצוי.
מאיר כהן: כי בבית היהודי יש סבב של שרים.
שולי מועלם-רפאלי: חבל לדפוק את התקציב, נעה, אם לא - - -
<אורי שיינין: כל עוד אנחנו לא מטפלים בבעיה עצמה, כמו שהוועדה קוראת לה, אז לפחות לא ניצור עוד בעיה, לפחות נקטין את הממדים שלה.
אלי אלאלוף: היות שזה באמת טכני.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, היות שפעם שעברה נדחיתי על-ידי משרד המשפטים על האפשרות, חברי חברי הכנסת, אם כבר נעשה שינוי מהותי בשירות הלאומי, זה שנקבע שיש משרד קבוע לזה.
מאיר כהן: הגיע הזמן.
מיקי לוי: זאת הייתה הבקשה שלי.
אלי אלאלוף: אני חושב ששירות לאומי שמותנה בהרכב קואליציוני זה נראה לי מוזר מאוד.
אלי אלאלוף: אז יש לי בקשה, היות שההתנגדות הייתה של משרד המשפטים.
<דרור גרנית: חלילה, לא הייתה התנגדות, ברשות אדוני, אני רק אבהיר.
מיקי לוי: נכון, לא הייתה התנגדות.
<דרור גרנית: אנחנו לא התנגדנו.
מיקי לוי: הוא נתן חוות דעת שאין התנגדות.
שולי מועלם-רפאלי: הוא רק אמר שאין לזה משמעות.
<דרור גרנית: אמרנו שם אמירה משפטנית – אין מניעה משפטית להבנות את זה כך או כך.
<דרור גרנית: וכצעד שני שהבאנו את זה ישר לממשלה שתביע עמדתה פעם נוספת אם היא רוצה לקבוע את זה לא בפורמט המתנייד, אלא בפורמט הקבוע.
<דרור גרנית: ועמדת הממשלה הייתה שהיא רוצה להישאר בפורמט המתנייד.
מאיר כהן: אני מציע, אדוני היושב-ראש, היות שזה – סליחה שאני אומר את זה – חלק מהסכם קואליציוני אז צריך להיות – אם אכן נגלה אומץ כזה כמו שאתה אומר אני אנשק את ראשך.
מאיר כהן: אני מאוד מקווה.
מאיר כהן: באמת, אני מקווה שאם תהיה הסתייגות כזאת - - -
אלי אלאלוף: אז יש לי הצעה קונקרטית.
אלי אלאלוף: היות שזה באמת חוזר ככה בחלומותי הלא נעימים לפעמים, אני מבקש שנקיים דיון לא ביום ראשון הבא, והלשכה המשפטית תכין לנו הצעה.
אלי אלאלוף: אנחנו גם לא ניישם - - -
מיקי לוי: אלה שרוצים, תאמין לי, לא אכפת לי.
אלי אלאלוף: רגע, בואו לא נפתח את הדיון, נפתח אותו בהמשך.
אלי אלאלוף: אני גם ממליץ מראש שהיישום לא יהיה כל עוד שההסכם הקואליציוני הנוכחי פועל, לא ניגע בזה.
אלי אלאלוף: אבל נמליץ להביא לחוק את עמדתנו, כי כמה שאני עובר את כל חברי הכנסת, ולא חשוב הסיעות, ובאמת, מותר לי לציין שם אחד, לפחות שולי מועלם, כי הגישה הממלכתית שלה ידועה, הייתי רוצה שנדון בנושא הזה ונקבע עמדה סופית וברורה בנושא הזה לכאן או לכאן.
אלי אלאלוף: אבל שיהיה דיון מהותי בעניין.
אלי אלאלוף: וברשותכם, נעשה אותו לא בדיון הקרוב, אלא בדיון לאחר מכן, וכל המשרדים וכל המקושרים לשר זה או אחר, בלי חס וחלילה לנקוט עמדה, שיביאו את זה בסוף לדיון שיהיה בוועדה.
אלי אלאלוף: הוועדה תחליט לפי מצפונה איך לבחור את הדרך.
<דרור גרנית: ובלבד שאחזור רק על ההסתייגות.
אלי אלאלוף: הגברת ראשונה.
<דרור גרנית: סליחה.
<אוריאנה אלמסי: בנושא התקציב, רק רציתי להבהיר שצריך להבחין בין תקציב של הרשות עצמה שלזה הסעיף מתייחס, שזה גם כולל מימון מטה, מימון תקנים של חרדים, ערבים ומתנדבים מהאוכלוסיות המיוחדות; ויש חלק נרחב – שאם אני לא טועה, שם החלק הארי של התקציב – זה תקציב של הפעלת המתנדבים, שהגורמים המממנים הם הגופים המוכרים, העמותות, ובעיקר מקומות השירות.
<אוריאנה אלמסי: אז לגבי תקציב, זה החלק הראשון של הרשות.
<שר-שלום ג'רבי: לא, את מתבלבלת לגמרי.
<אוריאנה אלמסי: הגופים המפעילים, בסדר.
<אוריאנה אלמסי: אבל התקציב שאנחנו מדברים עליו זה התקציב של הרשות שזה לא הפעלת המתנדבים, ששם החלק הארי של התקציב.
<נעה בן שבת: יש בחלק של הפעלת מתנדבים לגבי האוכלוסיות המיוחדות.
<אוריאנה אלמסי: כשאנחנו פנינו למשרדי הממשלה להבין מה התקציב שהם מקצים נגיד להפעלת מתנדבים, זה מידע שהיה קשה לדלות אותו.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציג משרד המשפטים.
<דרור גרנית: רק לעניין הנושא הקודם של המשרד.
<דרור גרנית: שמענו ונעביר הלאה את בקשתו של אדוני.
<דרור גרנית: רק אזכיר את מה שאמרתי גם בישיבות הקודמות, שבכל מקרה כל קביעה שלא נקבע, גם אם נקבע משרד ספציפי, היא כפופה לחוק-יסוד: הממשלה, סעיף 31 כמדומני, שמאפשר לממשלה באישור הכנסת להעביר מהאחריות.
מיקי לוי: אם הוועדה תקבע משרד x, רשאית הממשלה אחר כך בהצבעה בכנסת, ושתנצח, להחליט, אין בעיה.
מיקי לוי: יהיו לזה הדים ציבוריים אחר כך.
מיקי לוי: ושלא יגדלו חסה בשטחים כמו שאמרתי.
אלי אלאלוף: מה רע בחסה?
מיקי לוי: אחלה ירק, אדוני.
מירב בן ארי: זה כמו פתגם.
אלי אלאלוף: בואו ננסה להתרכז.
<אפרת שפרוט: אני רוצה להגיד ולחזק אותך, כי אני לא חברת כנסת ואין לי אינטרס לאף אחד, ואני מחוץ לכל העניינים הקואליציוניים, ולכן אני אומרת כאזרחית המדינה שעד שהדבר הזה לא יקרה, כל הסעיפים הקטנים האלה לא יעזרו לשום דבר במעמד של שירות לאומי אזרחי בישראל, עד שלא נבין שזה מקום מקצועי ומסודר ולא נודד פוליטית.
<אפרת שפרוט: אני חושבת שזאת הזדמנות לשפר את המעמד של כל המפעל האדיר והעצום הזה שהולך ומשתפר, והוא יקבל מעמד אמיתי.
<אפרת שפרוט: כאזרחית במדינה אני אומרת את זה, בלי קשר לתפקיד – אני מנכ"לית קרן "הזדמנות", לשעבר מנכ"לית "עלם", בהקשר של האוכלוסיות בסיכון אני אומרת - - -
אלי אלאלוף: זה לא קורות חיים.
<אפרת שפרוט: אני אומרת שהעניין הזה לא קשור בכלל לתפקידי.