GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר כהן: אל תציירי איזה תמונה כאילו מרביצים ואף אחד לא – ותעשי קצת כבוד למשפחות האומנה, כי רובן הגדול הן משפחות נהדרות.
<נחמה דראב ברקוביץ: זה קיים.
<נחמה דראב ברקוביץ: יש לי כבוד למשפחות אומנה.
מאיר כהן: תודה, אני מפסיק את השיחה אתך.
<עודד סושרד: - - -
קארין אלהרר: אדוני, אתה לא ברשות דיבור.
קארין אלהרר: אני לא מבינה את זה.
קארין אלהרר: היושב-ראש ממש מנומס.
<נעה בן שבת: החוק הזה לא גורע מסמכויות אחרות לפי חוקים אחרים, בוודאי לא מחובות דיווח אחרות.
<נעה בן שבת: אם יש חובת דיווח ואתה מדבר על מכות, התעללות בחסר ישע, יש לנו חובת דיווח על הדבר הזה.
<נעה בן שבת: יש פניות למשטרה.
<נעה בן שבת: זה חוץ מהמנגנונים שיש בתוך החוק הזה שנוגעים למפקח.
מאיר כהן: נעה, אנחנו ממשיכים הלאה.
מאיר כהן: לפני זה, אני רוצה להצביע, חוץ מסעיף (א), שאנחנו משאירים אותו פתוח.
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על (ב), (ג) - - -
קארין אלהרר: רגע, היא רוצה לעדכן על סיכום.
<נעה בן שבת: הסעיף שמשרד הרווחה ביקש לחזור אלינו עם הנושא של השמה חוץ ביתית, סעיף קטן (ו).
מאיר כהן: איפה.
<יצחק קדמן: רשאי או יקבע.
קארין אלהרר: רשאי או יקבע.
קארין אלהרר: רגע, אבל למשרד המשפטים יש עדכון.
<נעה בן שבת: אדוני, אתה רוצה להשאיר את הסעיף הזה כולו פתוח?
מאיר כהן: אני אשאיר את כל הסעיף הזה פתוח, בסדר.
מאיר כהן: משרד המשפטים, רצית להגיד משהו?
<תהילה רוט: יחד עם עוזר שרת המשפטים, הגענו להסכמה בנוגע לסעיף 51 בהצעתנו.
קארין אלהרר: לגבי האזור?
<תהילה רוט: לגבי האזור.
<תהילה רוט: בסעיף 51(א) יושמט "בישראל ובאזור", ואילו בסעיף 2 להצעת החוק, בהגדרת תושב ישראל, אחרי "המתגורר בישראל" יוספו המילים "או באזור".
<נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה להוסיף, ההגדרה פה של תושב ישראל היא מאוד דומה להגדרה שקיימת בחוק האימוץ.
<נעה בן שבת: שם מדובר על מי שמתגורר בישראל.
<נעה בן שבת: ולכן ההוראה הזאת היא לא הייתה נדרשת כשלעצמה, אבל אם רצו – כיוון שהנושא הזה היה מאוד חשוב והיו התחייבויות בקשר לזה, וזה נושא שעלה, אז אנחנו מציעים את הפתרון הזה, להוסיף את המילים "או באזור".
<נעה בן שבת: כמובן, זה לא גורע מחוקים אחרים.
מאיר כהן: עוד פעם, איזה סעיף?
<נעה בן שבת: בהגדרת "תושב ישראל" בעמ' 4.
<תהילה רוט: חשוב לי להגיד שהתוספת הזאת לא יוצרת הסדר שלילי ביחס לחוקים אחרים, שהמונח תושב ישראל לא כולל את תושב האזור.
<תהילה רוט: זה דבר אחד, ודבר שני, שכמובן, תידרש עבודה ביחד עם משרד הרווחה על-ידנו ויועמ"ש איו"ש להחלת צווי אלוף כדי להסדיר את הנושא הזה.
<תהילה רוט: נעשה מאמץ שזה יהיה בתקופת עד תחילת החודש.
מאיר כהן: אם ככה, אז אני מבקש להצביע על סעיף 51(א), אם הגעתם להסכמה.
מאיר כהן: בעד אישור סעיף 51(א) – 1
<משכית בנדל: כבודו, אני מבקשת, אם יורשה לי להגיד מילה אחרונה בנושא מנגנון התלונות.
<משכית בנדל: חלק גדול מההוראות של החוק הזה מתבססות על הצעת חוק שכתבה תת הוועדה בנושא השמה חוץ ביתית, וכחלק מוועדת רוטלוי – שאף אחד לא חושד בה שהילד לא היה במרכז העניינים – שם תת הוועדה הציעה הצעת חוק שבמסגרתה יוקם מנגנון תלונות להורים, למשפחותיהם, ולאומנים.
מאיר כהן: זה לא כאן.
מאיר כהן: זה לא כאן, חבל.
מאיר כהן: אני מכיר את ההמלצות של הגברת רוטלוי.
<משכית בנדל: זה בהצעת החוק.
מאיר כהן: הגיעו ההורים.
מאיר כהן: אדוני, התבקשתי לתת לך את זכות הדיבור על-ידי אלי אלאלוף כי הוזמנת על-ידו.
<ז': קודם כל, תודה על ההזמנה, ואני שמח על ההזדמנות להציג את הנושא האישי שלנו.
<ז': אני רוצה להגיד במשפט אחד לגבי הדיון הקודם – הילדה שאצלנו מאז גיל חודש וחצי, "אור שלום" מקיימים את העניין לפגוש אותה בלעדינו מגיל חודש וחצי.
<ז': להיות אתה בלעדינו בחדר נפרד ולשוחח אתה.
<ז': היום היא בת חמש וחצי.
<ז': הילדה שאצלנו היא נטולת מעמד.
<ז': היא ילדה של פליטים.
<ז': אולי, לא ברור לגמרי עד הסוף, ברור מי האימא.
<ז': בחוק הזה לא לגמרי נותנים פתרונות לכמה שאלות, שמבחינתנו הן עוברות מקשיים בירוקרטיים שאנחנו מתמודדים אתם יום-יום, עד למצבים מסכני חיים במובן הכי פשוט של העניין.
<ז': אין לה אפוטרופוס, כמובן.
<ז': זה נובע מהמצב.
<ז': אנחנו לא אפוטרופוס.
<ז': אני לא בטוח שאחרי שהחוק הזה יתקבל נהפוך להיות אפוטרופוס בנושא הזה.
<ז': הילדה אצלנו – אנחנו עברנו את התהליך של "אור שלום", המתנו בתור, קיבלנו טלפון שהילדה ננטשה בבית החולים.
<ז': היא יצאה מבית החולים אלינו הביתה.
<ז': יש לנו ארבעה ילדים שלנו, ביולוגיים, ויש לנו ילדה חמישית שלנו, דרך האומנה.
<ז': ההשלכות של המצב שאין לה מעמד הן רבות.
<ז': אני אנסה להגיד חמש, ואני מקווה שאני לא חורג.
<ז': אחת, זה הנושא של ביטחון רפואי.
<ז': לילדה קרתה תאונה.
<ז': אנחנו משלמים פעם בשלושה חודשים ביטוח בעצמנו, ואנחנו צריכים להגיש קבלות אחר-כך על הביטוח הרפואי, כי היא לא זכאית לביטוח רפואי בשום שיטה בישראל, מהסיבה הפשוטה שאין לה מספר זהות ואין איך לרשום אותה.
<ז': אז יש פה בעיות בירוקרטיות אדירות.
<ז': בכל פעם שאנחנו צריכים לשלם את הביטוח הרפואי, זה שעתיים בקופת חולים, ואחרי זה לקבל החזר.
<ז': אני רוצה לספר שקרתה לה תאונה במעון והגענו אתה לבית החולים, ולא יכלו לקבל אותה.
<ז': כי כשמתרחשת תאונה במעון, בבית החולים, במיון, חייבים לפתוח תיק.
<ז': מי אנחנו, שהבאנו את הילדה שלנו מהמעון אחרי תאונה במעון עם שבר לבית חולים?
<ז': אז אנחנו עומדים במיון, והיא צורחת מכאבים, ואי-אפשר לקבל אותה, כי מי אנחנו?
<ז': גם "אור שלום" לא עוזרים במקרה הזה – התקשרנו, הם באו מיד, אבל גם הם לא האפוטרופוס.
<ז': אז במקרה שלנו זה היה שבר ביד, אבל יכולים להיות מצבים יותר חמורים.
<ז': לשמחתנו, היום היא בריאה.
<ז': הרשמה למערכת החינוך – לא מכירים אותנו.
<ז': אני לא יכול לרשום אותה לגן, אני לא יכול לרשום אותה לבית ספר.
<ז': והכול מסת
<ז': מך על זה שאני יושב עוד ועוד ימי עבודה שלי, ושבסוף אחד מהפקידים – וכולם רוצים לעזור, אין לי פה תלונה לאף אחד, ההיפך.
<ז': כולם רוצים לעזור, אבל הם צריכים למצוא את המנגנון שבו הם עוקפים את מה שהם לא יכולים לעשות, והם מוצאים את המנגנונים כי הם כולם רוצים לעזור.
<ז': אבל הוא בלתי נסבל.
<ז': הרשמה לחוגים – אנחנו לוקחים את הילדה שלנו לחוג לכינור, והיא בנבחרת העיר בהתעמלות.
<ז': היא בנבחרת העיר של ילדות יותר גדולות, היא באמת מוכשרת מאוד.
<ז': אין לנו איך לשלם את הביטוח שדורשים בנבחרת העיר להתעמלות.
<ז': אז שוב, אנחנו ממציאים עיקופים, ואני מביא ביטוח פרטי שאני משלם כתחליף לביטוח שאנחנו לא יכולים לספק.
<ז': לנסוע לחו"ל – אי-אפשר לנסוע עם הילדה לחו"ל.
<ז': אנחנו צריכים להחליט אם כמשפחה עם חמישה ילדים – ארבעה ואחת – לא נוסעים לחו"ל כי אסור לנסוע לחו"ל לחופשה של שלושה ימים ביוון, או למקצועי.
<ז': לא יכולים לנסוע אתה.
<ז': במקרה שלנו, ההורים הביולוגיים נעדרים.
<ז': בכל מקרה שכזה, שאנחנו מתמודדים מול הרשויות, אין אף אחד שיש לו אפוטרופסות.
<ז': זה כמובן מגביל את היכולת שלנו לעשות את הכי טוב לטובת הילדה, כמו שאנחנו רוצים, ובשביל זה הלכנו לתהליך של אומנה.
מאיר כהן: אין לי אלא להגיד לך שכל שאלת הסדרת הפליטים במדינת ישראל היא אחד מהפרקים העצובים של המדינה הזאת.
מאיר כהן: זה בגדול.
מאיר כהן: כי זה זורם, וזה זרם לשולחני, גם כשהייתי ראש עיר – בדימונה יש קהילה גדולה של קהילת העבריים, שאחרי השירות הצבאי שלהם הם נתקלים בשאלות האלה.
מאיר כהן: אחרי שירות צבאי.
מאיר כהן: אבל שוב, אני מציע שבמקרה הזה תהיה פנייה לשר הפנים.
מאיר כהן: פנייה אישית נקודתית לשר הפנים, כי זה בלתי נסבל, מה שאתה מספר.
מאיר כהן: בלתי נסבל.
<ז': אבל יש עוד ילדים כאלה.
מאיר כהן: לכן אני אומר.
קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אם אפשר, את משרד הרווחה, אילו מענים אתם מסוגלים לתת בנקודה הזאת?
מאיר כהן: אני יודע שהמשרד נותן את המענים, אבל אם שמת לב למה שז' אמר, זה לא מול המשרד.
מאיר כהן: המשרד נותן מענים, חבריא.
קארין אלהרר: אדוני, אין לי תלונה.
קארין אלהרר: אין לי תלונה.
מאיר כהן: אז אני אומר זה כשאתה מגיע למיון, כשאתה מגיע לשדה התעופה, כשאתה מגיע לגוף שלא מכיר.
מאיר כהן: לילדה המקסימה אין תעודת זיהוי, וההורים עומדים בפני שוקת שבורה.
קארין אלהרר: אבל במקרה כזה אין – אני פשוט שואלת כי הרי "אור שלום" הפנו, אמרו הילדה הזאת, המדינה רוצה לדאוג לה.
קארין אלהרר: זה כאילו משרד אחד לא מדבר עם המשרד השני.
מאיר כהן: חבריא, יש לנו במוסדות שלנו ילדים בדיוק באותו מעמד.
מאיר כהן: אנחנו נותנים את כל הטיפול, וברגע שהילדים יוצאים מהמוסדות, אפילו עם המלווים, ומגיעים לבית החולים, כי ילד מרגיש לא טוב, אנחנו עוברים בדיוק את מה שז' עובר, שבעת מדורי גיהינום.
מאיר כהן: זו צריכה להיות הסדרה של משרד - - -
<יצחק קדמן: היה צריך לקבוע שילד אומנה יקבל מעמד של תושב ארעי.
<יצחק קדמן: תושב ארעי לא עולה למדינה כסף.
מאיר כהן: אמרת את מה שאנחנו הצענו, ומשרד הפנים התנגד.
מאיר כהן: אני באתי עם ההצעה הזאת למשרד הפנים ואמרתי לפחות ילדי אומנה וילדים שנמצאים במסגרות שלנו ואין להם שום עורף משפחתי, תנו לנו – זו חריגה – לרשום אותם בחוק.
מאיר כהן: התשובה הייתה לא.
מאיר כהן: אני זוכר, ואני לא אצטט את שמו – הוא אמר לי "אפקט המצלתיים".
מאיר כהן: ברגע שפה נגיד כן, אנחנו נגיד ל-60,000 פליטים כן.
מאיר כהן: קשה, איום ונורא, לא מתאים למדינה היהודית שלנו.
מאיר כהן: זה מביש, זה המצב, מה את מציעה?
קארין אלהרר: קודם כל, אני מתכוונת לפנות.
קארין אלהרר: יש שר פנים חדש, שאני מקווה שישמע את הדברים בנפש חפצה, וגם ימצא פתרון.
קארין אלהרר: אני חושבת שלדיון הבא, אדוני, כדאי שנזמן את נציג משרד הפנים על מנת לבחון ביחד אתו להכניס לחוק האומנה – מדובר בהסדר מצומצם, הוא לא יהיה גורף.
מאיר כהן: אני מציע, בכדי שלא נבזבז את זמננו לריק – סליחה שאני חולק עליך – ניגש אני ואת, ואלי לשר הפנים.
מאיר כהן: חבל, אנחנו נביא לכאן עוד פקיד ממשרד הפנים, נביך אותו, לא יהיו לו תשובות.
קארין אלהרר: אז אנחנו נעשה את זה.
מאיר כהן: בואי נלך שלושתנו.
מאיר כהן: אם יש כאן מישהו שרוצה להצטרף אלינו – אני אשמח מאוד שהשר ישמע את הסיפור שלך.
מאיר כהן: אנחנו ניקח אותך לשר.
מאיר כהן: אני מקווה שנוכל לארגן את הפגישה כמה שיותר מהר.
מאיר כהן: בואו נשמע את השר.
מאיר כהן: חבל להביא לכאן פקידים ולהביך אותם.
מאיר כהן: אני רוצה לשמוע את א'.
<ז': א' היא אשתי.
<ז': אנחנו ביחד.
מאיר כהן: אמרו לי שני הורים.
מאיר כהן: א', את מסכימה לכל מה שהוא אמר.
<א': אני מסכימה.
<מוטי רנד: אפשר הערה?
מאיר כהן: לא, זהו.
<מוטי רנד: הערה בונה הפעם.
<מוטי רנד: סעיף (ו) שדיברנו עליו, שהשר ייקבע הוראות – אני נותן דווקא קרדיט לוועדה – שההוראות האלה צריכות לעבור אישור של ועדת העבודה והרווחה כדי לוודא שהמנגנון אכן נותן כלים יעילים.
<נעה בן שבת: אני חושבת - - -
מאיר כהן: הנה, אמרת משהו בונה.
<ש': אני רוצה להוסיף ולתת לכם קצת רקע.
<ש': לנו יש ארבעה ילדים ביולוגיים, והחמישי, שהיה באומנה שש שנים ועכשיו הוא אומץ.
<ש': אין פה אינטרסים כלכליים.
<ש': שני דברים שאני חושב שהחוק לא מכסה, שמאוד חשוב באופן כללי.
<ש': ברגע שילד נכנס למסלול של דיון על הכרזה כבר אימוץ – היום יש מצב אפור, והחוק הזה לא עוזר.
<ש': למשל, מרכזי הקשר מפסיקים לתת שירות לילד ברגע שהוא התחיל תהליך של בר אימוץ.
<ש': הילד שלנו נפגש עם ההורים לאיזו תקופה קצרה.
<ש': ברגע שהתחיל דיון של בר אימוץ, מרכז הקשר הודיע לנו שהוא יותר לא משתף פעולה ואצלו אי-אפשר להיפגש.
<ש': נאלצנו להגיע למפקחים מחוזיים ולהמון מקומות כדי למצוא בסוף איזה אילוץ שאיזו לשכה הסכימה שיפגשו אצלה, כי אחרת לא היו פגישות עם ההורים יותר.
<ש': זה לא היה קורה.
<ש': אז כל הנושא הזה הוא לא מוסדר מספיק טוב.
<ש': עוד נושא שלא מוסדר טוב - - -
<נעה בן שבת: איך היית רוצה שהוא יהיה מוסדר?
<נעה בן שבת: מה היית רוצה שיהיה?
<ש': כל עוד המדינה החליטה שהילד צריך להיפגש עם ההורים הביולוגיים שלו, הוא צריך להיפגש, ומרכזי הקשר צריכים לתמוך בזה.
<נעה בן שבת: למרות שהצעת החוק מדברת על מצב של אומנה, אנחנו אומרים אומנה לא לפי חוק האימוץ.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, תקופת המבחן של האימוץ לא נחשבת אומנה.
קארין אלהרר: אבל מה קורה בתפר?
<ש': אבל זו תקופה של שנים.
<ש': לפעמים זו תקופה של שנים.
<ש': אנחנו היינו צריכים להילחם במערכת כדי שהוא ייפגש עם ההורים הביולוגיים שלו, כי אחרת הוא היה מפסיק.
<ש': זה לא הגיוני לדעתי.
<ש': דבר שני, יש את הנושא של ההורים - - -
מאיר כהן: חבריא, אי-אפשר לבקש דקה ו - - -
<ש': אמרתי שני דברים.
<ש': אני לא אחזור על שום דבר שהוא אמר.
מאיר כהן: לא, לא, אתה עכשיו מפסיק.
<ש': אוקיי.
<ש': יש לי משהו מאוד עקרוני על החוק.
מאיר כהן: לכולם יש עקרונות, אבל צריך להתקדם.
מאיר כהן: אני חושב שאנחנו יכולים להצביע.
מאיר כהן: או שנשאיר את כל הסעיף?
<נעה בן שבת: סעיף 56, דווקא אמרנו שנשאיר.
מאיר כהן: כי אני חושב שפתרנו את (ב) ו-(ג), נשאר רק (א).
<נעה בן שבת: נשאר (א) ו-(ו).
מאיר כהן: (א) ו-(ו).
מאיר כהן: אז אפשר למעט.
מאיר כהן: אני מבקש להצביע על סעיף 56, למעט סעיף קטן (א) וסעיף קטן (ו).
מאיר כהן: בעד אישור סעיפים 56 (ב)-(ה), (ז) – 1
מאיר כהן: זה רק אני.
מאיר כהן: אנחנו עוברים לאיסור הפרעה להגשת תלונה.
<רותם יוסף: "איסור הפרעה להגשת תלונה – 56א.
<רותם יוסף: לא יפריע אדם או ימנע מילד להגיש תלונה לפי סימן זה, או יגרום לו לבטל תלונה שהוגשה כאמור, בכל אמצעי שהוא, לרבות שכנוע או מתן תמורה".
<נעה בן שבת: אדוני, ההוראה הזאת שקבועה פה, מוצע גם לכלול בצדה גם סנקציה פלילית על הפרעה להגשת תלונה, זה מופיע בהמשך.
מאיר כהן: אפשר להצביע על הסעיף הזה.
מאיר כהן: אני חושב שאם יש לו גם סנקציה פלילית, זה בכלל מצוין.
מאיר כהן: בעד אישור סעיף 56א – 1
מאיר כהן: אין נגד.
קארין אלהרר: אין לנו עוד קול בוועדה.
קארין אלהרר: אין ליש עתיד.
מאיר כהן: לא, את לא תוכלי להצביע.
מאיר כהן: אנחנו עוברים לסימן ג': תיעוד מידע והנמקת החלטות הנוגעים לילד שהושם באומנה.
<רותם יוסף: "תיק אישי – 57.
<רותם יוסף: הגוף המפעיל ינהל לגבי כל ילד שהושם באומנה תיק אישי ובו כל המידע הנוגע לילד, לרבות מידע שהתקבל מאת המחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד, תכנית הטיפול של הילד, אבחונים פסיכולוגים וסיכומי טיפול, מידע רפואי ומידע ממסגרות השמה קודמות, אם ישנו וכן תיעוד התלונות ממנגנון בירור התלונות".
מאיר כהן: 58, בבקשה.
<רותם יוסף: "תיעוד והנמקה – 58.
<רותם יוסף: (א) כל החלטה עקרונית או מיוחדת שנתקבלה ביחס לילד באומנה, תנומק בכתב, תוך פירוט השיקולים שביסודה ותתויק בתיקו האישי של הילד; היו להחלטה השלכות על תכנית הטיפול, יועבר דיווח על ההחלטה בצירוף הנימוקים שביסודה למחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד.
<רותם יוסף: (ב) השר, באישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, יקבע הוראות לעניין שמירת תיקו האישי של הילד ובכלל זה לעניין אופן שמירתו, תקופת השמירה ולעניין מקרים של הפסקת פעילות הגוף המפעיל ורשאי הוא לקבוע הוראות לעניין הפרטים שישמרו בתיק האישי".
<נעה בן שבת: בנושא הזה של שמירת המסמכים אנחנו התחלנו לברר את הנושא הזה של תיעוד ושמירה של המסמכים בעיקר במקרים של הפסקת פעילות הגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: כאן מוצע שהנושא הזה יוסדר במסגרת תקנות הסדרת פעילות.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה יכול להספיק, אבל הבנו ממשרד המשפטים שיש להם הצעות יותר מתקדמות.
<ליאת יעקובוביץ: הן עוד לא בשלות.
<ליאת יעקובוביץ: מבחינתנו, עוד צריך להמשיך לבחון את הדברים, לכן אנחנו מציעים להשאיר את זה כרגע ללא הצבעה, לפחות על הסיכום של איך להסדיר - - -
<מוטי רנד: לא שומעים.
מאיר כהן: את מדברת על סעיף 57.
<ליאת יעקובוביץ: יש את 57, ויש גם את 58 עם עניין שבתקנות כתבנו.
מאיר כהן: למה לא באתם עם הצעות סגורות?
<נעה בן שבת: לא הספקנו את הנושא הזה כי אנחנו - - -
<ליאת יעקובוביץ: - - - החוק הזה.
<נעה בן שבת: זה נושא מאוד חשוב, אנחנו רוצים לוודא שאפשר לעיין במידע, שהמידע יישמר לאורך שנים כדי שאפשר יהיה לחזור ולבדוק.
<נעה בן שבת: במקרים של מעבר, שלא יהיה מצב שגוף מפעיל מפסיק לפעול בתחום ופתאום אי-אפשר לאתר את התיקים, או שהתיקים לא נשמרים.
<נעה בן שבת: זה נושא מאוד חשוב.
מאיר כהן: יש גם הגדרות מי רשאי לראות את המידע?
<נעה בן שבת: גם השאלות מי רשאי לעיין במידע ובאילו נסיבות.
<נעה בן שבת: התיק נמצא אצל הגוף המפעיל, ואנחנו לא רוצים שיהיה איזשהו מחסום לגורמים אחרים לעיין במידע הזה.
מאיר כהן: פרק ח': אומנת חירום.
מאיר כהן: 59, בבקשה.
<רותם יוסף: "אומנת חירום – 59.
<רותם יוסף: (א) בפרק זה, "אומנת חירום" – אומנה לילדים הנתונים בשעת משבר ונדרש להם סידור מגורים חלופי מידי, בהתראה קצרה ולתקופה קצובה, בשל חשש לשלומם.
<רותם יוסף: (ב) ברישיון האומנה של אומנים באומנת חירום יצוין כי אושרו לשמש אומנים באומנת חירום".
מאיר כהן: 59 מקובל על כולם?
<נעה בן שבת: רק נבהיר שאומנת חירום זה לילדים שהוצאו – יש הסדר שונה שנקרא הסדר קלט קהילתי.
<נעה בן שבת: אולי משרד הרווחה יוכל להרחיב על ההסדר של קלט קהילתי.
מאיר כהן: משרד הרווחה, כמה משפטים על קלט קהילתי בבקשה.
<נעה בן שבת: ועל ההבדל בינו לבין אומנת חירום.
<רינת וייגלר: קלט קהילתי אלו משפחות שמתגוררות בקהילה מסוימת ונותנות מעין מענה למשברים ספציפיים שקורים בתוך משפחות, למשל איזשהו אסון במשפחה, הורה מאושפז.
<רינת וייגלר: משהו שצריך לתת לו מענה בתוך הקהילה לתקופה קצובה עד שמתקבלת החלטה ארוכת טווח לגבי הילד.
<רינת וייגלר: המשפחות האלה הן משפחות שמתנדבות אד-הוק.
<רינת וייגלר: הן לא עוברות את כל תהליך ההכשרה, הן לא מציעות את עצמן מלכתחילה להיות משפחה אומנת.
<רינת וייגלר: הם שכנים, הם מכירים של אותה המשפחה שבה אירע משבר.
<רינת וייגלר: ולכן, ככל שזה מענה ספציפי לאותו אירוע, הם בכלל לא בתוך התפיסה הזאת של החוק, ולכן קודם כל זה קצוב בזמן, שכן אחרי חודש אמורים להביא את הדברים לוועדת תכנון וטיפול.
<רינת וייגלר: ולכן ביקשנו שהחוק לא יחול.
מאיר כהן: אפשר להצביע על 59(א) ו-(ב).
מאיר כהן: בעד אישור סעיפים 59(א) ו-(ב) – 1
מאיר כהן: סעיף 60, בבקשה.
<רותם יוסף: "השמה באומנת חירום – 60.
<רותם יוסף: (א) הוצא ילד מבית הוריו או ממסגרת אחרת שבה שהה, לפי החלטה של עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) לפי סעיף 11 לחוק הנוער או בהחלטת בית משפט לפי סעיף 12 לחוק הנוער, ונקבע כי יושם באומנת חירום לפי אותו חוק עד לקבלת החלטה בדבר מקום ההשמה המתאים לו ותכנון תכנית טיפול עבורו, יבקר מנחה אומנה שמונה לילד את הילד בתוך עשרים וארבע שעות ממועד השמתו באומנת החירום.
<רותם יוסף: (ב) הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם לעניין נקיטת אמצעי חירום בידי עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) והחלטת בית משפט לפי הוראות סעיף 16 לחוק האמור".
מאיר כהן: כן, דוקטור קדמן.
<יצחק קדמן: הערתי גם בסעיף אחר שעברנו עליו שהמילה הוצא היא מילה מאוד מאוד קשה, ולכן אני מציע שגם פה נתקן את זה להועבר או כל מילה אחרת.
קארין אלהרר: הושם באומנה.
<יצחק קדמן: הושם, או משהו כזה, אבל לא - - -
<נעה בן שבת: למרות שפה אין השמה, זה ממש סמכויות חירום של העובדים הסוציאליים.
מאיר כהן: זה הוצא מביתו.
מאיר כהן: רבותי, זו סמכות חירום.
מאיר כהן: הוא הוצא מביתו.
מאיר כהן: זה חירום.
מאיר כהן: הוצא.
<יצחק קדמן: חירום – העבירו אותו מהבית.
<יצחק קדמן: לא צריך לשים סטיגמות על ההורים הביולוגיים, הוצאנו לכם.
קארין אלהרר: אבל איך תנסח את זה?
<יצחק קדמן: הועבר.
קארין אלהרר: הועבר?
<יצחק קדמן: כן, כי אחר-כך זה גם ממסגרת אחרת.
קארין אלהרר: אוקיי, גם הועבר זה בסדר.
מאיר כהן: מסכימים על הועבר?
מאיר כהן: אנחנו נצביע על הסעיף עם הועבר.
מאיר כהן: בעד אישור סעיף 60 – 1
מאיר כהן: 61 בבקשה.
<רותם יוסף: "הסכם אומנת חירום – 61.
<רותם יוסף: (א) אומן באומנת חירום יחתום מראש על הסכם בהתאם להוראות סעיף 47, המתייחס באופן כללי לכל ילד שעתיד להיות מושם אצלו; בעת השמת ילד באומנת חירום, יוודא עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) כי השמת הילד באומנת החירום עומדת בתנאי רישיון האומנה וההסכם.
<רותם יוסף: (ב) המפקח הארצי על האומנה רשאי לאשר השמת ילד באומנת חירום, גם אם מספר הילדים שיהיו באומנה אצל האומן לאחר ההשמה יעלה על חמישה".
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אותו הסכם.
<נעה בן שבת: ההסכם, כמובן, יחול בשינויים מחויבים כי הסכם עם האומן מתייחסים גם לצרכים המיוחדים של הילד, וכאן זה כמובן כללי, אז זה יהיה אותו הסכם בשינויים המחויבים.
<נעה בן שבת: הנושא הזה של מספר הילדים שיהיו באומנה – חמישה זו הגבלה שחלה על מספר הילדים שנמצאים באומנה במשפחת האומנה.
<נעה בן שבת: יכול להיות שמספר הילדים במשפחה הוא יותר גדול.
מאיר כהן: יש איזו הערה רק לזה, לא לספר חוויות מהצבא, לזה?
מאיר כהן: אדוני, יש לך איזו הערה לסעיפים האלה?
מאיר כהן: למישהו יש הערה לסעיפים האלה?
<ש': יש לי שאלה, אולי זה בתקנות, אבל בהתחלת החוק מוגדר מי יכול להיות הורה אומנה.
<ש': הורה אומנת חירום, להבנתי, יש לו עוד כמה מגבלות, כמו שאחד מבני הזוג לא עובד וכולי.
<ש': זה לא מוגדר למשפחת אומנה רגילה.
<ש': זה יוגדר בתקנות?
<ש': זה צריך להיות בחוק?
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה הוראות בהסכמים אתו.
<נעה בן שבת: זה אחד מהתנאים בהסכם אתו, שהוא אמור להיות הורה אומנה כזה.
<נעה בן שבת: אנחנו כמובן לא יכולים להכניס את זה בהוראות שמחייבות את כלל משפחות האומנה.
<זכי חרוב: אלה התנאים לקבלה שלו.
<זכי חרוב: אלה התנאים.
<נעה בן שבת: אתם רוצים להוסיף את - - - הזה?
מאיר כהן: בתנאים הבסיסיים לא צריך.
מאיר כהן: כן, מוטי.
<מוטי רנד: הערה כללית.
<מוטי רנד: היו כל מיני מגבלות משפטיות מה הסמכויות של הורה באומנה רגילה.
<מוטי רנד: אין לזה התייחסות פה, מה המעמד שלו?
<נעה בן שבת: זו הערה נכונה לגבי סעיף 63.
<נעה בן שבת: אחת ההוראות, 63(א), אומרת על אומנת חירום לא יחולו הוראות סעיף 44.
<נעה בן שבת: אני רק אציין שבנוסח שבפניכם יש כל מיני תיקוני ניסוח יחסית לתיקונים לנוסחים הקודמים.
<נעה בן שבת: סעיף 44 הוא סעיף השמיעה של ההורים.
<נעה בן שבת: הורה באומנת חירום – לא צריך לשמוע אותו באותה מידה שאת ההורה באומנה רגילה.
<נעה בן שבת: וגם ההוראות ב-43(א) שנוגעות לגבי הסמכויות לבצע פעולות יום-יום, גם בכך הוא מוגבל.
<נעה בן שבת: שוב, כי אנחנו לא מדברים על אומנה ארוכה, זו אומנה מאוד קצרה ולאותו זמן.
מאיר כהן: אני רוצה לעבור להצבעה על סעיף 61.
<ש': לא קצרה.
<נעה בן שבת: אמור להיות שלושה חודשים.
<נעה בן שבת: היא מוגבלת בשלושה חודשים.
<ש': אבל זו לא המציאות.
<נעה בן שבת: אלא?
<ש': לי היה ילד שבעה חודשים.
מאיר כהן: יכול מאוד להיות שיש חריגות.
מאיר כהן: רבותי, החוק לא אמור – לא בנוסח שלו, יש עוד מנגנונים שאמורים לטפל בזה שזה שלושה חודשים וילד נשאר ארבעה-חמישה חודשים.
מאיר כהן: יש מנגנונים שמטפלים בזה, עוד פעם.
<ש': הייתי בודק כמה כאלה יש, כי אני חושב שזה הכלל ולא המיעוט.
<רינת וייגלר: פה יש שלושה חודשים עם אפשרות להאריך.
מאיר כהן: יש אפשרויות הארכה.
מאיר כהן: אני לא מסכים אתך על מה שאתה אומר.
מאיר כהן: אנחנו נצביע על סעיף 61.
מאיר כהן: בעד אישור סעיף 61 – 1
מאיר כהן: סעיף 62 בבקשה.
<רותם יוסף: "תקופת שהייה באומנת חירום – 62.
<רותם יוסף: תקופת שהייתו של ילד באומנת חירום לא תעלה על שלושה חודשים; המפקח הארצי על האומנה, בהתייעצות עם עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה), רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך תקופה זו לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים נוספים".
<זכי חרוב: זו התשובה.
<נעה בן שבת: זו תקופה אחת, נכון?
<נעה בן שבת: אין תקופה נוספת?
מאיר כהן: הערות?
מאיר כהן: מוטי, אין לך מה להגיד?
<מוטי רנד: כשיהיה לי, אני אצביע.
מאיר כהן: אפשר להצביע על זה?
מאיר כהן: אין הערות?
מאיר כהן: סעיף 62, מי בעד?
מאיר כהן: בעד אישור סעיף 62 – 1
<רותם יוסף: "סייגים לתחולה על אומנת חירום – 63.
<רותם יוסף: (א) על אומנת חירום לא יחולו הוראות סעיף 44.
<רותם יוסף: (ב) על אומנת חירום לא יחולו הוראות סעיף 43(א), ו-(ג) עד (ה), אלא אם כן החליט הגורם המוסמך אחרת".
מאיר כהן: הערות בבקשה.
<נעה בן שבת: זו אותה הערה שציין קודם מוטי רנד לגבי הסמכויות שנתונות להורה באומנה.
מאיר כהן: אפשר להצביע על הסעיף?
מאיר כהן: אנחנו מצביעים.
מאיר כהן: בעד אישור סעיף 63 – 1
<ש': סליחה, אני חושב שחסר סעיף בחוק של החירום, של חיסיון.
<ש': יש בעיה קשה היום, שאולי מה שקשור למדינה מסודר, אבל כל מה שקשור לעיריות – משפחה חסויה אמורה להיות - - -
מאיר כהן: נדמה לי שלא הצבענו בסעיף הקודם.
<נעה בן שבת: יש סעיף שנוגע לאומנה חסויה.
מאיר כהן: הוא מדבר על הרשויות.
<ש': באומנה חסויה.
<ש': נושא אומנת חירום – סליחה.
<נעה בן שבת: אומנת חירום, אני מניחה שברוב המקרים בכל מקרה היא תהיה חסויה.
<ש': אז אולי ההערה יכולה לבוא גם פה, אבל יש בעיה עם החיסיון בעיריות, זה לא עובד.
מאיר כהן: פרק ט': הוראות – אני חושב שאתה צודק.
<ש': בעיריות ובקופות חולים אין חיסיון.
<ש': אם ההורה הביולוגי הולך לקופת חולים ובודק את תעודת הזהות של הילד, הוא יכול לראות את הכתובת של ההורים.
<ש': אם הוא הולך לעירייה, הוא בודק את גן הילדים, הוא יודע איפה ההורים גרים.
<ש': כל הנושא של חיסיון הוא מלאכותי לחלוטין.
קארין אלהרר: אבל בקופת חולים הילדים עדיין רשומים על ההורים הביולוגיים לדעתי.
קארין אלהרר: בקופת חולים הילדים עדיין רשומים על ההורים הביולוגיים.
<ש': לא, גם בחירום וגם בחסויה הם לא.
<ש': זה עובר, ואין שום בעיה למצוא.
<ש': זאת אומרת, הורה שירצה למצוא את הילד שלו, אין לו שום בעיה.
<ש': ואם המדינה החליטה שזה צריך להיות חסוי, צריך לעזור לממש את זה.
<ש': דרך אגב, אנחנו אחרי אימוץ כבר, ועדיין, בעירייה מופיעה תעודת הזהות הישנה של הילד.
<ש': אני כבר חודשים – אני חושב שחשוב להתייחס לזה.
מאיר כהן: שמענו את ההערה שלך, צריכים להתייחס לזה.
מאיר כהן: היא לא רלוונטית לכאן.
<נעה בן שבת: זה סעיף 34, אולי צריך לקבוע את האמצעים.
מאיר כהן: פרק ט': הוראות שונות.
<רותם יוסף: "אומנה בדיעבד – 64.
<רותם יוסף: (א) לא יחזיק אדם ילד עם מוגבלות בביתו, אם אינו הורהו או אפוטרופסו, ולא יחזיק כאמור ילד שאינו ילד עם מוגבלות לתקופה העולה על שלושה חודשים, אלא אם כן התקבלה החלטת הגורם המוסמך על השמת הילד אצלו.
<רותם יוסף: (ב) הובא לידיעת עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) כי נמצא ילד שוהה בבית אדם שאינו הורהו או אפוטרופסו כאמור בסעיף קטן (א), יבדוק העובד הסוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) את המידע שהגיע לידיו, את טיבה ואופייה של המסגרת שבה שוהה הילד, ואת התאמתה לטובת הילד.
<רותם יוסף: (ג) מצא עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) כי לנוכח המידע שהובא לידיעתו כאמור בסעיף קטן (ב) המשך שהייתו של הילד בבית אותו אדם היא לטובתו, יביא את העניין להחלטת הגורם המוסמך.
<רותם יוסף: (ד) קבע הגורם המוסמך כי על הילד להיות מושם מחוץ לביתו, וכי טובת הילד להמשיך ולחיות בבית האדם שעמו התגורר, יגיש אותו אדם בקשה לקבלת רישיון לשמש אומן על פי חוק זה; ניתן לאותו אדם רישיון אומנה לפי סעיפים 24 או 25, תהיה השמה זו בבחינת אומנה לכל דבר ועניין, ויחולו עליה כל ההוראות החלות על אומנה".
מאיר כהן: התייחסות לסעיף הזה.
<נעה בן שבת: אנחנו קיבלנו הערות לגבי הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: אחת ההערות דיברה על כך שמשת
<נעה בן שבת: מע מזה שזה מן מסלול לאישור אומנה, ולא מה שהייתה אמורה ההוראה להגיד.
<נעה בן שבת: ההוראה רצתה להגיד שאדם לא יכול להחזיק ילד שאינו ילדו בביתו, אלא אם כן זה אושר באיזשהו מסלול, מסלול של אומנה או בהסדר אחר.
<נעה בן שבת: ולכן היו הצעות לניסוח לגבי הסעיף הזה.
<נעה בן שבת: למצוא ניסוח שיבטא את זה שהדבר הזה לא אמור להיות.
<נעה בן שבת: יכול להיות שיש אומנה בדיעבד שהיא תאושר בדיעבד, אבל לא זו דרך המלך.
<נעה בן שבת: עדיין, גם הניסוח של הדבר הזה עוד לא סגור, לכן נחזור.
מאיר כהן: כלומר, סעיפים (א), (ב), (ג), (ד) בסעיף 64 – אנחנו משאירים את זה פתוח לניסוח מחדש.
<נעה בן שבת: לדיון הבא אולי.
<דנה שני עצמון: דנה שני עצמון, מפקחת אומנה מרכזית.
מאיר כהן: איזה מחוז?
<דנה שני עצמון: ירושלים.
<דנה שני עצמון: לא יחזיק אדם ילד עם מוגבלות בביתו – הסעיף הזה מתייחס - - -
מאיר כהן: באיזה סעיף את?
<דנה שני עצמון: 64.
מאיר כהן: אבל אמרנו, אנחנו עושים ניסוח מחדש, אז אם יש לך הערות, תעבירי אותן לוועדה.
מאיר כהן: אנחנו מנסחים את זה מחדש.
מאיר כהן: אנחנו עוברים לסעיף 65.
<רותם יוסף: "סודיות – 65.
<רותם יוסף: אדם שהגיע אליו מידע לפי הוראות חוק זה על ילד באומנה במסגרת תפקידו, חובה עליו לשומרו בסוד והוא אינו רשאי לגלותו אלא לצורך מילוי תפקידו ובהתאם להוראות כל דין".