GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילן גילאון: ילדים הם קודמים, כמובן משום שכשהם עולים במעלה הגבעה הם גם יותר נמוכים מהמבוגרים, אבל גם יותר איטיים במקרה הזה.
אילן גילאון: וזאת הסולידריות האמתית שהיא באמת הדרך הטובה ביותר לביטוי האישי של כל אחד.
אילן גילאון: אנחנו חברה של אנשים בסופו של דבר בודדים שיודעים שבסוף נפילתם הם ייפלו לבדם.
אילן גילאון: אם אני צריך לומר מה הבעיה המרכזית של החברה הישראלית היא נמצאת במקום הזה.
אילן גילאון: היא נמצאת במקום הכי מרוחק בקווי המתאר שהיו לה.
אילן גילאון: לכן יש פה צעד בכיוון הנכון.
אילן גילאון: אני חולם שהוועדה שלנו תצליח והמדינה שלי תצליח יום אחד להעלים את המילה "מאבק".
אילן גילאון: אין מקום למאבק במקרה כזה.
אילן גילאון: המאבק האמתי הוא עם הבעיות היומיומיות.
אילן גילאון: דיברנו עם פיני שהוא חבר טוב שלי ודיברנו על העניין הזה.
אילן גילאון: בסופו של דבר צריך להתקדם למקום של ערסול הבעיות האלה להרבה מאוד נדיבות, עם פחות גרידיות ועם חלוקה יותר הוגנת.
אילן גילאון: כאן נעשה קצת מן הצדק, ואני מברך את כל מי שצריך לברך: את חיים כץ, את הוועדה, את לימור – תמיד – ואת הביטוח הלאומי וכולם.
אילן גילאון: אבל הדרך צריכה להיות בבת אחת לעשות את הצדק בכל המקומות.
אילן גילאון: אדם יצטרך לקבל את התמיכה לפי רמת המקפצה שהוא זקוק לה ולא השם הבירוקרטי של המחלה שלו, אם הוא כזה או אחר כדי ליפול בין הכיסאות.
אילן גילאון: עד כה בגדול השיטה שלנו הייתה אחרת; הייתה לתת כמה שפחות תמיכה - - -
אלי אלאלוף: שים לב שיש שר אוצר אחר.
אלי אלאלוף: יש עוד מפלגה חדשה.
אילן גילאון: תאמין לי, אדוני, אף אחד לא עושה פה טובה לאף אחד.
אילן גילאון: זאת מדינה של האנשים.
אילן גילאון: ומדינה, חוץ מחברת ביטוח היא כלום, היא שום דבר.
אילן גילאון: אני תמיד מספר על אמא שלי שהייתה אורזת תפוזים בבית אריזה באשדוד.
אילן גילאון: היא הייתה בטוחה שאדון לוי אשכול הוא שמביא לי את הארוחה לבית הספר.
אילן גילאון: היא הייתה בטוחה שאם היא תיפול יבוא אדון לוי אשכול וירים אותה.
אילן גילאון: זאת התחושה שצריכה לחזור למדינה, זה צעד לא מבוטל בכיוון, אבל יש לנו עוד הרבה דרך לעשות.
יפעת שאשא ביטון: זה המפתח – האנשים שמפעילים - - -
אלי אלאלוף: נציגי המשפחות, דברו לפי הסדר שתחליטו ביניכם.
<משה בניטה: שמי משה בניטה מעמותת "יקיר לי".
<משה בניטה: אני גם אבא של נועם שנפטר לפני שנה אחרי מלחמה בסרטן.
<משה בניטה: קודם כול אני רוצה להצטרף לכל הברכות.
<משה בניטה: אני לא זכיתי לכל מה שנאמר, וזה באמת צעד חשוב מאוד.
<משה בניטה: מאז שאני יושב בישיבות האלה התקדמו פה הרבה דברים, ואני מברך על העשייה.
<משה בניטה: זה מאוד חשוב.
<משה בניטה: יש לי שאלה לביטוח לאומי.
<משה בניטה: לימור ציינה פה, בצדק, שכשילד מבריא הוא ממשיך לקבל את הקצבה כחצי שנה לאחר הבראתו.
<משה בניטה: כשילד נפטר המצוקה של המשפחה קשה פי כמה.
<משה בניטה: לדעתי, גם במקרה הזה הקצבה צריכה להישלם במשך חצי שנה ולא רק כשהוא מבריא.
<רויטל לן כהן: העברנו עכשיו לשלושה חודשים.
<משה בניטה: זה היה מענק פטירה.
<רויטל לן כהן: הוא בגובה של שלוש קצבאות.
<לימור לוריא: זה בעצם שלוש קצבאות:
<לימור לוריא: מענק פטירה שלא היה - - -
אלי אלאלוף: נכון, תיקנו לשלושה חודשים.
<רויטל לן כהן: נכון, זה חדש.
<משה בניטה: גם הקצבה הזאת צריכה להימשך חצי שנה בדיוק כמו במקרה של ילד שמבריא.
<משה בניטה: דבר נוסף, יש הרבה דברים שקשורים למשפחות ילדים חולים ולמשפחות שאיבדו ילד בעקבות מחלה כזאת או אחרת.
<משה בניטה: אני מחזיק פה חומר אצלי ביד.
<משה בניטה: אם אחד מחברי הכנסת המכובדים שיושבים פה רוצים להרים את הכפפה, יש פה עוד הרבה נושאים שאפשר לעשות ולעזור למשפחות האלה.
<משה בניטה: יש פה עוד חוקים שצריך לקדם בתחום הזה.
אלי אלאלוף: אז אני מציע שתעבירו לוועדה לזכויות הילד.
אלי אלאלוף: יפעת מוכנה להמשיך בטיפול הזה.
אלי אלאלוף: גם היא עם הרגישות הנדרשת.
<פיני רבינוביץ: אני פיני רבינוביץ, ואני אבא של דסי.
<פיני רבינוביץ: אני תשע עשרה שנה וחצי בשכול ועוד שנתיים וחצי סטז'.
<פיני רבינוביץ: בסטז' כשהבת שלי הייתה חולה קיבלנו לפני עשרים שנה אלפיים מאתיים שקל.
<פיני רבינוביץ: עכשיו כשאני שומע שקיבלו אלפיים חמש מאות שקל במשך כל השנים – אני בדה-ז'בו שהייתי שם וגם נמצא שם, ואני רוצה להודות לכולם שעסקו בזה ולהגיד "שהחיינו".
<פיני רבינוביץ: גם בפעם שעברה כשהעברנו את חוק מענק הפטירה אמרנו "שהחיינו".
<פיני רבינוביץ: בעזרת ה' נזכה אני מקווה שכל הילדים שנפטרו על רקע רפואי, ההורים שלהם יקבלו את המינימום כמו שאחרים מקבלים.
<פיני רבינוביץ: תודה רבה לכולם, ובעזרת ה' עוד נהיה פה בוועדה.
אלי אלאלוף: למרות שיש בזה הרבה במה שאתם אומרים, בסדר.
אלי אלאלוף: אבל כדי לא לעכב את החוק אני מציע שנעביר אותו כמו שהוא ונטפל בבקשה הנוספת למסגרת נוספת.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את שלושת הדיונים שעשית היום לשלושה משפטים קצרים: קודם כול הברכות לדברים הטובים.
ישראל אייכלר: יש רגעים שבהם כדאי להיבחר ולהיות כאן, ואלה הרגעים האלה.
ישראל אייכלר: שים לב שכשמגיעים חוקים כאלה יש קונצנזוס חוצה מפלגות, ולא יספרו על זה בתקשורת כי זה לא מעניין.
ישראל אייכלר: אבל יש פה דברים נפלאים, וחשוב שאנחנו בשידור חי שיגידו את זה.
ישראל אייכלר: יש חוקים טובים ויפים שמצילים הרבה אנשים, ובעיקר אנשים עסוקים.
ישראל אייכלר: חבר הכנסת גילאון אמר היום שהילדים הם אנשים רגילים, אבל נמוכים, וילדים מיוחדים הם אנשים גם נמוכים, אבל גם איטיים.
ישראל אייכלר: כל הוויכוח שהיה אצלך היום לגבי קשירות ולמצבים במחלקות הפסיכיאטריות זה נושא מאוד כאוב שעקבתי אחריו והקשבתי.
ישראל אייכלר: למדתי שם מכל הדוברים זה מה שאמר פעם מחנך להורה שהעניש את הילד שלו.
ישראל אייכלר: הוא אמר לו, שאם הוא רוצה להעניש את הילד כי אתה רוצה להרתיע אותו מפני הסכנה שלא יכניס את הידיים לחשמל, למשל, אתה צריך להעניש לפי חומרת הסכנה ולא לפי מידת העצבנות.
ישראל אייכלר: אותו דבר לגבי הטיפול במחלקות פסיכיאטריות.
ישראל אייכלר: צריך להקפיד מאוד שכל מה שצריך לעשות כדי למנוע סכנה מהחול ומסביבתו צריך להיעשות, אבל לא לפי העצבנות של הצוות – ואפשר להבין שיש עצבנות – אלא לפי הצרכים של הסכנה.
ישראל אייכלר: אם אתה מותח איפה עובר הגבול בין העצבנות של איש הצוות שעושה עבודת קודש לבין הצורך באנשים עצמם.
ישראל אייכלר: כאן אני מגיע לנושא השלישי שדיברת עליו היום על ארגון נט"ל שעוזר לאנשים שעברו טראומה.
ישראל אייכלר: עלה פה העניין של המגזר השלישי, וזה מאוד חשוב.
ישראל אייכלר: הייתה טענה שהמדינה מתפרקת מחובותיה כלפי אימא של אילן שאשכול דאג שאם היא טיפול שהיא תהיה בתקופה הזאת שהמדינה אומרת שהעמותות יעשו הכול באופן פרטי, לבין העברת האחריות אל העמותות לבין הסיוע שהמדינה נותנת לעמותות.
ישראל אייכלר: גם פה צריך למצוא את האיזון.
ישראל אייכלר: במקום שהמדינה צריכה להיעזר בהרבה אנשים טובים שיש להם עמותות – צריך לעזור להם.
ישראל אייכלר: המדינה צריכה לעזור להם לעזור לציבור.
ישראל אייכלר: זאת אומרת השילוב בין המגזר השלישי לבין המדינה הוא בריא וחשוב מאוד.
ישראל אייכלר: לא שהמדינה תתפרק ותגיד שיש העובדות הסוציאליות שישלחו את הפונים לבד אל העמותות - -
אילן גילאון: צריך להיות בריא.
אילן גילאון: הוא לא בריא.
ישראל אייכלר: הוא לא בריא היום.
ישראל אייכלר: אני מדבר על מה שצריך להיות.
ישראל אייכלר: צריך להיות שילוב.
אילן גילאון: - - - "שונא עמותות יחיה".
ישראל אייכלר: אם אפשר היה, בוודאי.
אילן גילאון: אבל כשאין ברירה טוב שיש עמותות.
ישראל אייכלר: טוב שיש.
ישראל אייכלר: הם מביאים מאות מיליונים, וזה מאוד חשוב, והם מביאים אנשים מאוד טובים ומתנדבים.
ישראל אייכלר: השילוב שבין שלושת הדברים שזה צריך להיות לפי הצרכים של החולה ולא לפי הצרכים של המטפל, העמותות שצריכות להיות לעזר למדינה ולא שהמדינה תתפרק מאחריות, והברכות על ההצעה הזאת.
ישראל אייכלר: אני ניצלתי את הבמה לברך על ההתקדמות בטיפול בילדים החולים.
אלי אלאלוף: ברשותכם, נעבור לקריאת החוק.
מירב בן ארי: אני רק אברך כי כבר באתי.
אלי אלאלוף: אנחנו שמחים שאת פה.
מירב בן ארי: אני פה כבר מהבוקר.
מירב בן ארי: אני רוצה לברך על התקנות האלה.
מירב בן ארי: אני באתי לתמוך בזה ולהצביע.
מירב בן ארי: אני מברכת את כולם.
מירב בן ארי: רויטל, אני מברכת אותך ואת כל ההורים כאן.
מירב בן ארי: עם כל הכבוד לחברי הכנסת, ויש לי הרבה כבוד אליהם, בסופו של דבר מי שמוביל את התהליכים האלה – ומהיכרות אתך, הייתי אומרת – באובססיביות, אבל זה נשמע לא מילה טובה, אז באמת בכוח רצון.
<רויטל לן כהן: את עוד תיתני להם רעיונות מה לעשות אתי במוסדות סגורים.
מירב בן ארי: את לא רוצה להיות.
מירב בן ארי: זה היה דיון קשה בפני עצמו.
מירב בן ארי: תאמיני לי, זה לא היה קל הדיון הזה.
<רויטל לן כהן: מאוד קשה.
<רויטל לן כהן: הייתי גם שם.
מירב בן ארי: מרוב אנשים לא ראינו.
מירב בן ארי: אז ברכות ונתחיל לקרוא כדי שנוכל להצביע.
אלי אלאלוף: נעמי, את רוצה לומר דברים עכשיו או אחר כך?
אלי אלאלוף: את חלק מהבית, אני רואה.
אלי אלאלוף: אתן לך את הזכות אחרי ההצבעה.
<שמרית שקד גיטלין: (הקראה):
<שמרית שקד גיטלין: תקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) (תיקון מס' 2), התשע"ו - 2016 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 222(ג) ו – 400 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה – 1995 (להלן - החוק), לאחר שנועצתי במועצת המוסד לפי סעיף 12 לחוק, ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:
<שמרית שקד גיטלין: הובהר לנו מהמוסד לביטוח לאומי שהמסגרת החינוכית המקובלת בקרב בני גילו זה יכול להיות גם מעון יום שיקומי, מסגרת של חינוך מיוחד וכולי.
<שמרית שקד גיטלין: (המשך הקראה):
<שמרית שקד גיטלין: כלומר אנחנו מוסיפים את הילד שזקוק לטיפול רפואי קבוע בתוך הגדרת "ילד נכה" שקיימת היום בחוק.
<שמרית שקד גיטלין: תקנה 2 קובעת את הגמלה החודשית שיקבל אותו הורה בעד אותו ילד.
<שמרית שקד גיטלין: הקטגוריה החדשה של "ילד הזקוק לטיפול רפואי קבוע" מצטרפת ל"ילד התלוי לחלוטין בעזרת הזולת", והזכאות היא לסכום השווה ל-188% מקצבת יחיד מלאה, כלומר הרמה הגבוהה ביותר.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון מצביעה במקום טלי פלוסקוב.
אלי אלאלוף: בעד – פה-אחד
אלי אלאלוף: התקנות אושרו פה-אחד.
יפעת שאשא ביטון: שיהיה בהצלחה לכולם.
אלי אלאלוף: נעמי, בבקשה, הבטחתי שתסכמי.
<נעמי מורביה: אני רוצה לברך את אנשי הוועדה – את יושב ראש הוועדה ואת חברי הכנסת – שפתחו את לבם ועוזרים לנו בצורה שאנחנו יכולנו רק לחלום עליה.
<נעמי מורביה: לא ציפינו.
<נעמי מורביה: במיוחד אני רוצה להודות לאנשי המוסד לביטוח לאומי.
<נעמי מורביה: שום דבר לא ברור מאליו.
<נעמי מורביה: לא כך היה לפני שנים.
<נעמי מורביה: אני בדרך כלל הייתי יוצאת מישיבות כאלה כשכולי רותחת וזועמת, וסוף-סוף אני באה לישיבות בכיף ובהרגשה טובה כי נעשים דברים מדהימים.
<נעמי מורביה: לא יכולנו לקוות למשהו טוב מזה.
<נעמי מורביה: אולי בעצם אני אפילו אומר שזאת סנונית ראשונה שמבשרת על בואן של הסנוניות שבדרך.
<נעמי מורביה: אני יודעת שיש לנו עוד הרבה בקנה.
<נעמי מורביה: אני מברכת את הכנסת ואת שר האוצר שזכינו בגדול.
<נעמי מורביה: אנחנו האנשים עם המוגבלות זכינו בגדול.
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לצוות הוועדה, לשמרית, היועצת המשפטית שלנו, ולכולם, ובמיוחד אני שמח לחזור ולהודות לביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: תודה רבה לכולכם.
אלי אלאלוף: היום הוא 12 ביולי 2016, ו' בתמוז התשע"ו, השעה 12:03.
אלי אלאלוף: אנחנו הולכים לדון על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 56) (מסירת מידע מרשויות המדינה לקופות-החולים), התשע"ד-2014.
אלי אלאלוף: אני יודע שזה דיון שלא אמור "להיסגר", אז יש לי הפתעה בשבילכם – אני רוצה "לסגור" את זה היום, לסיים הכול היום למרות שיש שמועות שמסיבות כאלה של גוף זה ומסיבות אחרות של גוף אחר לא "נסגור".
אלי אלאלוף: אני מודיע לכם, בכוונתנו לסיים את הדיון בהצעת החוק של משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: אני לא רואה שום סיבה להתחמק.
אלי אלאלוף: נציגי משרד הביטחון נמצאים פה?
אלי אלאלוף: נציגי משרד הבריאות כמובן נמצאים.
אלי אלאלוף: נציגי הנכים נמצאים פה?
אלי אלאלוף: זה סימן שאפשר להתקדם מהר.
אלי אלאלוף: אני שמח שיש פה השתתפות פעילה של חבר הכנסת יגאל גואטה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מבקש מנציג משרד הבריאות לפתוח.