GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לימור לוריא: היו בודקים כמה בן אדם משתכר, כאשר בהתאם להשכלה שלו היו קובעים אם הוא צמצם או לא צמצם 50%.
<לימור לוריא: אני מניחה שבעניין של שרון זה הסיפור.
<לימור לוריא: אתה בעצם בחוק הישן.
<חיים שרון: הכניסו אותי לחוק החדש, אמרו לי שאין מבחן.
אלי אלאלוף: לא הייתי רוצה להפוך את הדיון הזה להעלאת בעיות אישיות.
אלי אלאלוף: אנחנו נבדוק את הסיפור.
אלי אלאלוף: העוזרים שלי יבדקו.
אלי אלאלוף: אני יודע שאישרנו חוק של בודקי שכר.
<חיים שרון: נכון, אני הובלתי אותו.
אלי אלאלוף: אתה רואה, עשינו משהו טוב ליועץ מס.
<חיים שרון: הבעיה שהם לא מכירים בזה.
<רונן יצחק גיל: כבוד היושב-ראש, תודה רבה על קיום הדיון הזה.
<רונן יצחק גיל: אני חושב שהמצגת שראינו כאן
<רונן יצחק גיל: והדברים ששמענו ממחישים הלכה למעשה את מה שאנחנו כבר אמרנו כש"חוק לרון" היה בדיונים לפני 7 שנים.
<רונן יצחק גיל: עם כל הכבוד, אני חולק על הטענה שהבעיה היא במורכבות של החוק.
<רונן יצחק גיל: הבעיה היא לא במורכבות של החוק, הבעיה היא בעקרונות של החוק.
<רונן יצחק גיל: הבעיה היא בראש וראשונה בעצם העובדה שקצבת נכות כללית היא קצבת קיום או תחליף שכר.
<רונן יצחק גיל: כאן בדיוק הבעיה.
<רונן יצחק גיל: לאנשים עם מוגבלות יש הוצאות עודפות על אנשים שאינם אנשים עם מוגבלות.
<רונן יצחק גיל: זה צריך להיות המקור לקצבת הנכות.
<רונן יצחק גיל: תחליף שכר, שזה הבטחת הכנסה או השלמת הכנסה, צריך להיות בדיוק כמו לכל אזרח אחר במדינה, לא מעבר לזה.
<רונן יצחק גיל: מי שעובד עובד, מי שלא עובד זכאי להבטחת הכנסה או להשלמת הכנסה.
<רונן יצחק גיל: כך ראוי היה שיהיה גם ביחס לאנשים עם מוגבלות.
<רונן יצחק גיל: בלי שום קשר לעובד או לא עובד, מס ועבודה, לא מס ועבודה, אנשים עם מוגבלות, בשל ההוצאות שכרוכות במוגבלות והוצאות הפרטיות של צורכי הנגשה, צריכים להיות זכאים לקצבת נכות.
<רונן יצחק גיל: ככה זה במקומות מתוקנים בעולם.
<רונן יצחק גיל: הגיע הזמן שבמקום לתקן ולעשות חוק קצת יותר פשוט, פשוט נשנה את העיקרון הזה.
<רונית דודאי: אני רוצה לברך על האומץ והגישה שהביטוח הלאומי מביא פה בפנינו.
<רונית דודאי: אני בהחלט חושבת שזה לא מובן מאליו.
<רונית דודאי: יש הרבה מאוד תיקונים שהם מאוד משמעותיים, במיוחד לאוכלוסייה שאני מייצגת אותה.
<רונית דודאי: יש הרבה מאוד דברים שפגעו מאוד ביכולת ההשתכרות שלהם בשנים האחרונות.
<רונית דודאי: אני רוצה לדבר משהו לגבי הנושא של הגישה.
<רונית דודאי: אני מאמינה שזה רק צעד ראשון בדרך שצריכה להיות אחרת במהותה.
<רונית דודאי: כאן אני מצטרפת לדובר הקודם שלי.
<רונית דודאי: יש הרבה מאוד נושאים שגורמים לנכים להיות מאוד עניים ולא להשתכר.
<רונית דודאי: אני חושבת שיש כאן איזו שהיא הסרת מחסום מסוימת, אבל היא לא חזות הכל.
<רונית דודאי: אני רוצה לדבר על כך שיש חוקים נוספים, כמו שכר מינימום מותאם, שהם בגדר שערורייה במדינה מתוקנת.
<רונית דודאי: מדובר על מצב שבו אדם כבר עושה את המאמץ ויוצא לעבוד, אבל לא מסוגל להשתכר אפילו שכר מינימום.
<רונית דודאי: אני מברכת על הדיון הזה.
<רונית דודאי: אני מקווה שחברי הכנסת יראו בזה יריית פתיחה.
<רונית דודאי: אני חושבת שצריך להפריד את הזכויות של הנכים מנושא של הבטחת הכנסה.
<רונית דודאי: צריך לתמרץ עבודה.
<רונית דודאי: אנחנו מתמרצים היום ישיבה בבית.
<רונית דודאי: אני מאוד תומכת בצעד הראשון הזה, אני מקווה שיהיה לזה המשך.
אלי אלאלוף: זה דיון פתיחה, לא סיכום.
אלי אלאלוף: תמשיכו בדו-שיח עם הגברת לוריא.
אלי אלאלוף: תעבירו את ההצעות הקונקרטיות שלכם על-מנת שהיא תוכל להתייחס.
אלי אלאלוף: גם אם הן לא יתקבלו תדעו למה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני אדבר על עקרונות ולא על ירידה לרזולוציות, מכיוון שמה שגברת לוריא הציגה זה לא ממעוף הציפור, זה ממעוף המטוס כרגע.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני רוצה להסב את תשומת הלב לכך שבגובה מסוים של הכנסה מאבדים את קצבת הנכות, שזה דבר מרתיע.
<נתי ביאליסטוק כהן: אם הגובה של השכר הזה הוא נמוך מידי או נמוך בצורה מסוימת, זה גוזר על אנשים להישאר באותו מקום בחיים, לא להתקדם אף פעם.
<נתי ביאליסטוק כהן: הדבר הזה מוכר לנו מהרבה מאוד מקומות.
<נתי ביאליסטוק כהן: אנשים עם יכולות לא מעוניינים לעבוד בשכר הזה.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה גוזר עליהם להישאר תקועים במקום מסוים.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה מקשה עליהם מציאת עבודה, משום שזה גוזר חלקיות משרה שמעבידים לא רוצים והיעדרויות מחלקיות משרה נוספת.
<נתי ביאליסטוק כהן: הפישוט הוא נורא קל: לא מאבדים את הזכאות, לא מאבדים את הקצבה עד רמת שכר מסוימת, שהיא כמובן צריכה להיות גבוהה באופן משמעותי, על מנת לעודד אנשים לצמוח ולהתפתח בחיים.
<איתן עמרם: בלשכת עורכי הדין אנחנו מבצעים חשיבה בנושא.
<איתן עמרם: אני מברך על הדיון ועל מה שנאמר כאן מביטוח לאומי בנוגע לעצם ההכרה.
<איתן עמרם: במהלך המצגת תהיתי אם זה באמת ביטוח לאומי, כי בין מה שנשמע כאן לבין מה שקורה בפועל יש שמיים וארץ.
<איתן עמרם: אירחנו את השר לא מזמן.
<איתן עמרם: אני רואה את הפתיחות והשינוי.
<איתן עמרם: יפה שהדברים נאמרים, אבל עכשיו הדברים צריכים גם להיעשות.
<איתן עמרם: אנחנו בלשכת עורכי הדין חושבים שזאת ההזדמנות לתת קצבת שוויון שתיתן פתרון לאוכלוסיות של אנשים עם מוגבלות שאינן עובדות.
<איתן עמרם: עצם מתן קצבת שוויון בסיסית לאדם עם מוגבלות, לא משנה אם הוא עובד או לא עובד, יעלה אותו מעל רף השכר של העוני.
<איתן עמרם: אז נצליח לתפוס 2 ציפורים במכה.
<איתן עמרם: אנחנו מגבשים את הקונספט הזה.
<איתן עמרם: אני חושב שזאת ההזדמנות לפתור את שני הדברים בו-זמנית.
<איתן עמרם: כמו שנאמר כאן, לאדם עם מוגבלות יש הוצאות שאין אותן לאנשים רגילים.
<איתן עמרם: השכבה הזאת כבר תרים אותו ברף.
<איתן עמרם: אם הוא עובד - לעילא ולעילא.
<איתן עמרם: אם הוא יצא לעבוד, בבקשה, שייהנה, שירוויח.
אלי אלאלוף: תגבשו מהר.
<איתן עמרם: אנחנו עובדים מהר.
אלי אלאלוף: אנחנו מנסים לעשות שינויים לקראת תקציב 2017,2018.
<אביעזר גרואר: ביום חמישי שעבר, כ"ב בסיון, 28 לחודש, מלאו 10 שנים לפטירתו של השופט לרון.
<אביעזר גרואר: אני חושב שראוי לציין את התרומה הגדולה של השופט ושל הוועדה בתחום לעומת מה שהיה קודם.
<אביעזר גרואר: הוועדה הייתה אמורה לסיים את עבודתה בתוך 4 חודשים.
<אביעזר גרואר: השופט ראה את המורכבות של העניין, את החשיבות שבקבלת ההסכמות של כולם, כולל של האוצר, כאשר העבודה של הוועדה נמשכה למעלה משנתיים וחצי.
<אביעזר גרואר: זכינו לדוח כל כך מקיף וחשוב.
<אביעזר גרואר: אני חושב ש"חוק לרון" הוא אחד הביטויים החשובים.
<איתן עמרם: ראינו את הביצוע.
<נתי ביאליסטוק כהן: הוא לא עשה שינוי.
<אביעזר גרואר: הדוח עשה שינוי מאוד מאוד משמעותי לעומת המצב שקדם לחוק.
<אביעזר גרואר: נאלצתי להגיש בג"ץ בנושא הזה לפני כן.
<אביעזר גרואר: המצב היום שונה מבחינת החוק, גם אם מדובר על כך שהשיפור הוא אחוז לשנה.
<אביעזר גרואר: אם נתייחס ל-7 שנים, אנחנו מדברים על סדר גודל שעולה על 10 אלפים איש.
<אביעזר גרואר: אם נגזור מתוכם 5000 אנשים שמוכנים להגיע לקצבת העידוד ולסכן את הקצבה שלהם, לא הייתי מזלזל בזה ברמת הפרט.
<אביעזר גרואר: כולנו שואפים להרבה יותר, כולנו שואפים לניתוק בין קצבה לבין השתכרות, אבל בסך הכל יש שינוי מאוד מאוד משמעותי לעומת המצב הקודם.
<איתן עמרם: אנחנו לא חיים באותה מדינה.
<אביעזר גרואר: אני חושב שהאמירות כאן שאומרות ש"חוק לרון" לא הגשים, ש"חוק לרון" הוא שגוי, או דברים מהסוג הזה, הן שגויות מבחינה עובדתית.
<אביעזר גרואר: זה ודאי לא המקום להיכנס לנושא ולהשוואה במה החוק תרם.
<אביעזר גרואר: אני חושש שהנזק המרכזי באמירות כאלו זה שבאמת אנחנו מגבירים אצל החבר'ה הנכים שרוצים לצאת לעבודה את אותם פחדים ואת אותן בעיות שקיימות ממילא.
<אביעזר גרואר: אני מברך מאוד על העבודה של לימור בכל הנושא הזה, אבל צריך לציין שאנחנו במגמת שיפור ועלייה, לא לומר דברים אחרים שגורמים לאותם חששות ופחדים שלא יתוארו.
<אביעזר גרואר: עוד דבר אחד לגבי דבריו של חבר הכנסת גילאון שיצר את המשוואה בין המסים והניתוק.
<אביעזר גרואר: אני רוצה להחזיר את החברים לשבוע לפני קבלת החוק בקריאה שנייה ושלישית.
<אביעזר גרואר: דוח לרון קבע רמה של 3% תקרה לפטור ממס הכנסה.
<אביעזר גרואר: הייתה פה מלחמת עולם עם האוצר שעמד על כך שהנושא הזה יהיה חלק מכל המכלול של דוח לרון.
<אביעזר גרואר: השר הרצוג הצליח ברגע האחרון להוריד את זה לצורך דיון נפרד.
<אביעזר גרואר: בכל הקשר הזה עם המסים יש גם סיכונים מסוימים.
<אביעזר גרואר: אני חושב שהחיבור הזה קצת בעייתי, אם נתייחס לנושא של נכי צה"ל וגורמים אחרים במרחב הכללי.
<אביעזר גרואר: כמו שאמרתי, אני מברך על הדברים שלימור הציגה פה לפנינו.
<אביעזר גרואר: בעיה קונקרטית הייתה לאדם שלא הסכים לתת לי את מספר הטלפון שלו כי הוא אמר שהוא מפחד מרשת הביטחון של 3 שנים.
<אביעזר גרואר: אמרתי שאני אתן לו חוות דעת משפטית כך שהוא יוכל להפסיק ביום האחרון, לקחת שנה של הפסקה, להרוויח קצת פחות, רק אז לחזור לכך.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה מעודד לצאת לעבודה?
<נתי ביאליסטוק כהן: מעביד יסכים להעסיק בן אדם בתנאים כאלה?
<נתי ביאליסטוק כהן: הוא יסכים להחזיר אותו לעבודה, להוריד לו את חלקיות המשרה?
<נתי ביאליסטוק כהן: איפה אתה חי?
<אביעזר גרואר: ראינו את רשת הביטחון כדבר מאוד מעודד.
<אביעזר גרואר: אני שמח שהביטוח הלאומי מבין עכשיו שצריך לעשות יותר.
<איתן עמרם: אם הכל טוב, למה הכל רע?
<ערן טמיר: אני רוצה להתייחס לסוגיה בשני טקטים נפרדים.
<ערן טמיר: טקט אחד זו ההצעה שהציגה לימור שבעינינו היא הצעה טובה שצריך להריץ אותה.
<ערן טמיר: הטקט השני, וזה כנראה לא יקרה בזמן הקרוב, זה לחשוב על מבנה הקצבה, על הרציונל של הקצבה, האם הקצבה היא באמת קצבת קיום וגם קצבה שנועדה לקדם שוויון, מה המשמעות של זה.
<ערן טמיר: גם אם נגיע למספרים של ה-OECD, 60%, 65% מהאנשים יצטרכו לחיות רק מהקצבה.
<ערן טמיר: השאלה איך מוציאים אותם מהעוני.
<ערן טמיר: צריך לחשוב על מבנה הקצבה ומה היא עושה.
<ערן טמיר: ההצעות הן הצעות מצוינות, השאלה מה משרד האוצר חושב על זה.
<ערן טמיר: רוב הדברים האלה נבעו מעמדות של האוצר.
<ערן טמיר: אנחנו נשמח לשמוע שזה משתנה.
<ערן טמיר: אם האוצר אומר שהוא חותם על זה, אפשר להריץ את זה.
<ערן טמיר: את זה אפשר להשיג בתקופה הקרובה, בתקציב הקרוב.
<ערן טמיר: השאלה הגדולה היא מה האוצר אומר.
<טליה דוד: הדברים שאמר האדון הנכבד נשמעים כאילו מארץ זרה.
<טליה דוד: מקרב חברי ועדת לרון היה נציג אחד מהנכים.
אלי אלאלוף: בואו לא נשפוט את ועדת לרון, זה לא התפקיד שלנו.
<טליה דוד: אני לא שופטת, אני מתארת מציאות שהייתי חלק ממנה.
<טליה דוד: היה נציג אחד של אנשים עם מוגבלות.
<טליה דוד: אני הייתי שם למעלה מחודשיים.
<טליה דוד: אווירת הוועדה ורוח הוועדה הייתה אנטי נכים.
<טליה דוד: עם כל הכבוד לנציגי האוצר, לנציגי הרווחה, לנציגי משרד הבריאות, לנציגי ביטוח לאומי ולאנשי עסקים שייצגו את בעלי העסקים בארץ, איש מהם או רובם ככולם לא הביעו את שופר הנכים ואת הבעייתיות שבהעסקה.
קארין אלהרר: לא היו נציגים של אנשים עם מוגבלות?
<ערן טמיר: היו 2 נציגים בעלי זכות הצבעה.
<טליה דוד: רוח הדוח והתוכן שלו לא מעודדים נכים לצאת לאקדמיה.
<טליה דוד: הנכים צריכים להתחיל לחשוב קודם כל על עמל יומם, כאשר האקדמיה היא מחוץ לתחום של הנכים.
<טליה דוד: זו פריבילגיה של השמנה והסולתה של האוכלוסייה.
<טליה דוד: אני חושבת שהתפישה הזאת מבטאת את רוח הדברים של איך רואים את הנכים.
<טליה דוד: צריך לשים את הנכים באקדמיה, צריך לעודד אותם ללכת ללמוד.
אלי אלאלוף: אמנם הנתונים הם פחותים מאשר באוכלוסייה הרגילה, אבל הופתעתי לטובה ממספר הנכים בוגרי אקדמיה.
אלי אלאלוף: יש מה לשפר.
<טליה דוד: אני אומר למה אני מכוונת.
<טליה דוד: אדם עם מוגבלות בעל תואר ראשון לא יכול לבוא לביטוח לאומי ולהגיד: אני רוצה להתקדם בסולם הדרגות ולהיות עם תואר שני ותואר שלישי.
אלי אלאלוף: אומרים לי פה שזה לא בדיוק ככה.
<איתן עמרם: אנחנו מכירים את הנתונים.
אלי אלאלוף: אנשי הביטוח הלאומי יגיבו על הטענה הזאת.
אלי אלאלוף: אני מבטיח להפיץ את התשובה שאני אקבל.
<טליה דוד: "חוק לרון" הוריד את האפשרות של קצבת נכות לאנשים עם תואר שני.
<נעמי מורביה: לנשים בעלות מוגבלות שמשתלבות בשוק העבודה יש בעיה מאוד קשה עם הנושא של דמי לידה.
<נעמי מורביה: במידה והן יוצאות לחופשת לידה, הן לא מקבלות את דמי הלידה.
<נעמי מורביה: אם הן יוצאות לשמירת היריון, וזה משהו שבדקתי רק לאחרונה, בעקבות אותה מחלה או אותו ליקוי שמוכר כנכות, הן לא תהיינה זכאיות לדמי שמירת ההיריון באותו זמן.
<נעמי מורביה: טיפלתי רק לפני 3 שבועות במקרה של מישהי עם תסמונת אשר, שזו תסמונת עם ליקוי ראייה ובעיות בלב, שנכנסה לשמירת היריון.
<נעמי מורביה: היא קיבלה תשובה שלילית, לא אישרו לה את דמי הלידה.
קארין אלהרר: כי אלו שתי קצבאות מקבילות?
<נעמי מורביה: כן, זה כפל גמלה.
<נעמי מורביה: אנחנו מדברים על לעודד יציאה ללימודים.
<נעמי מורביה: אני רוצה לספר על מקרה של בחורה עיוורת מלידה שיצאה ללימודי עריכת דין.
<נעמי מורביה: היא הלכה לעשות את ההתמחות שלה בפרקליטות מחוז דרום.
<נעמי מורביה: לא היו לה אחוזים בעקבות המוגבלות.
<נעמי מורביה: כעבור פרק זמן היא הרתה וילדה.
<נעמי מורביה: כשהיא הגישה את הבקשה לדמי לידה, אמרו לה: יש לך חובות לביטוח לאומי.
<נעמי מורביה: אני מקווה שעכשיו זה ייסגר.
<נעמי מורביה: חשוב לספר את זה כדי שתבינו לאן זה מגיע.
<נעמי מורביה: היא לא הבינה איזה חובות יש לה לביטוח לאומי, היא הרי קיבלה משכורת מהמדינה.
<נעמי מורביה: אמרו לה שהיא חייבת 33 אלף שקל למדינת ישראל.
<נעמי מורביה: מדובר בבחורה שהשתכרה שכר מינימום.
אלי אלאלוף: זה מקרה מיוחד, ספציפי.
<נתי ביאליסטוק כהן: אדוני, זה לא מקרה מיוחד.
<נתי ביאליסטוק כהן: יש חוסר התאמה בין המערכות.
<נתי ביאליסטוק כהן: מערכת אחת משלמת ביטוח לאומי, מערכת אחת גובה.
<נתי ביאליסטוק כהן: הן לא מכירות אחת את השנייה.
<נעמי מורביה: אני מביאה את הדוגמה הזאת, כי זאת דוגמה לכך שהחוק, כפי שהוא היום, לא מעודד בשום דרך אנשים עם מוגבלות לא רק לא לצאת לעבודה, גם לא לצאת ולהשקיע בלימודים גבוהים.
<נעמי מורביה: ברגע שהוא מקבל את התואר הראשון יש לו בעיה.
<נעמי מורביה: כשהוא רוצה לצאת לעבוד, הוא צריך למצוא את עצמו מתאים את השעות כדי לא לאבד את כל מה שניתן.
<נעמי מורביה: אם לפני 6,7,8 שנים לימור הייתה בתפקידה, לא הייתי מגיעה למצב שהגעתי במטה למאבק הנכים שרצו לסלק אותי.
<נעמי מורביה: אלה דברים שחייבים לתקן, ויפה שעה אחת קודם.
<שמחה בניטה: כשיצא דוח לרון ב-2005, יצאתי למאבק נגד הדוח.
<שמחה בניטה: הצלחנו לטרפד אותו.
<שמחה בניטה: לקח כמה שנים עד שהתחילו להפעיל אותו מחדש.
<שמחה בניטה: לפני שהיה דוח לרון נכה יכול היה להרוויח עד גובה הקצבה שלו, שזה עד 2000 שקל.
<שמחה בניטה: את זה היה צריך להשאיר.
<שמחה בניטה: כשהוא מגיע היום לאלף תשע מאות ומשהו, מתחילים להוריד לו.
<שמחה בניטה: להגיע ל-4000 הוא לא יכול.
<שמחה בניטה: את הדבר הזה לא היה צריך לקבל.
<שמחה בניטה: יש את השכר המותאם.
<שמחה בניטה: כל הנושא הזה של שכר מותאם מעודד נכים לא ללכת.
<שמחה בניטה: כשאומרים להם במקום עבודה: אנחנו יכולים לתת לכם 2000, כאשר כולם מקבלים 4000 או 5000, זה מבייש, זה מבזה.
<שמחה בניטה: זה לא מעודד נכה עם כל הכישורים וההכשרות שלו לצאת למקום עבודה.
<שמחה בניטה: מי שלמד לתואר אקדמאי קיבל 3500 שקל לפני דוח לרון.
<שמחה בניטה: התחשבו בזה שיש לו תואר אקדמאי.
<שמחה בניטה: היום הם הורידו את זה, אין עניין של אקדמיה.
<שמחה בניטה: אקדמאי ואחד שלמד 12 שנות לימוד מקבלים את אותה גמלה.
<שמחה בניטה: יש זלזול, חוסר התייחסות לאדם שהשקיע.
<שמחה בניטה: אני תמיד חשבתי שנכה, כדי להתקדם במקום עבודה, חייב להשקיע בלימודים.
<שמחה בניטה: אם אתה לא משקיע בלימודים, מראש אתה מרגיש שאתה פחות מכולם.
<שמחה בניטה: העידוד צריך להיות בתחום הזה, בטח לא לעשות שכר מותאם.
<שמחה בניטה: אני עבדתי 33 שנה בבנק ישראל.
<שמחה בניטה: התקבלתי על פי מבחני הקבלה של המקצוע שלמדתי.
<שמחה בניטה: ככה התקדמתי בעבודה.
<שמחה בניטה: לא נתנו לי 1000 שקל יותר או 1000 שקל פחות, נתנו לי בדיוק כמו כל הבנות.
<שמחה בניטה: אני יודעת איך נכה רוצה להתפרנס.
<שמחה בניטה: כשאתה מתחיל להתפרנס ולוקחים לך את הגמלה, מאוד קשה לחזור לגמלה.
<שמחה בניטה: הגמלה זה דבר שנשאר לך בפנסיה.
<שמחה בניטה: משרד הבריאות החזיק מישהי עד גיל 62, למרות שהם ידעו ששנתיים היא לא עובדת.
<שמחה בניטה: כשהיא ניגשה לביטוח לאומי, היא הפסידה את קצבת הנכות.
<שמחה בניטה: היום אין לה קצבת נכות.
<שמחה בניטה: את קצבת הנכות חייבים להשאיר כביטחון כלכלי לנכים, אחר כך כל השאר.
<שמחה בניטה: זאת דעתי.
<יעל אגמון: אנחנו כרגע בעיצומם של דיוני התקציב לשנים 2017, 2018.
<יעל אגמון: אני כן יכולה להגיד שיש כוונה של שר האוצר להקצות סכום לטובת זכאי קצבת נכות, זאת בכפוף לסדרי העדיפויות שתקבע הממשלה במסגרת דיוני התקציב.
קארין אלהרר: נשמעה איזו שהיא אמירה של האוצר שזה יהיה בעדכון "חוק לרון", או בהעלאת קצבת הנכות.
קארין אלהרר: זה נכון?
<יעל אגמון: אנחנו, משרד האוצר, לא מדברים על אלה צעדים ייכנסו.
<יעל אגמון: ביטוח לאומי ישבו איתנו על ההצעות שלהם.
<יעל אגמון: חלקן הגדול הוצג כאן.
<יעל אגמון: לאחר שייקבע הסכום הכולל במסגרת דיוני התקציב, רק אז נעבוד בשיתוף עם המוסד לביטוח לאומי כדי לקבוע את הנושאים אליהם יוקצו הכספים.
<לימור לוריא: אני מאוד מסכימה עם אדוני שאמר שיש אנומליה בקצבת הנכות.
<לימור לוריא: מצד אחד, משלמים למי שמוכיח שהוא לא יכול לעבוד, ומצד שני, אומרים לו לצאת לעבוד.
<לימור לוריא: הביטוח הלאומי מבקש לשנות את הקריטריונים שעל בסיסם משלמים קצבת נכות.
<לימור לוריא: אני קוראת למי שנמצא פה, אם יש לכם רעיונות בשבילנו, כלים שקיימים בעולם, אנחנו מאוד נשמח לשמוע, מאוד נשמח לקבל.
<לימור לוריא: לא כל הידע נתון אצלנו.
אלי אלאלוף: בשם חברי הכנסת שפה ומי שלא פה אנחנו רוצים להודות לך, גברת לוריא, ולביטוח הלאומי על הניתוח של המצב של יישום "חוק לרון".
אלי אלאלוף: אני חושב שזה נעשה בטוב טעם, ברגישות ובהרבה חוכמה, גם מינהלית.
אלי אלאלוף: לפעמים למינהל אין חוכמה, פה אנחנו מרגישים שיש.
אלי אלאלוף: כיהודי פשוט אני אוהב לזכור את מי שתרם למדינה.
אלי אלאלוף: תודה שהזכרת לנו את מועד הפטירה של השופט לרון, יהי זכרו ברוך.
אלי אלאלוף: אנחנו מכבדים את זה.
אלי אלאלוף: כמו שאמרה נציגת האוצר, יש דיונים מאוד מאוד רחבים בנושא של הנכים במשרד האוצר.
אלי אלאלוף: זה יהיה בחוק התקציב.
אלי אלאלוף: יכול להיות שזה אפילו יהיה בחוק ההסדרים.
אלי אלאלוף: אני חושב שתפקידנו לעשות מעקב.
אלי אלאלוף: אם אני לא אעשה מעקב, קארין תזכיר לי שצריך לעשות מעקב.
אלי אלאלוף: אני מצטער שביטלו את ועדת המעקב, זה חבל.
אלי אלאלוף: אנחנו נמשיך ונעשה את זה.
אלי אלאלוף: ברור שלא כל ההמלצות נכנסות ומיושמות לפי רוח הדברים שנכתבו.
אלי אלאלוף: המעקב מאפשר לתקן.
אלי אלאלוף: יש פה צורך.
אלי אלאלוף: זה חוק מורכב, זה חוק שמתייחס לאוכלוסייה מוחלשת כלכלית, חברתית ומגדרית.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שלא תמיד יודעים להגיב מול אנשים נכים.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את המעקב.
אלי אלאלוף: אני בטוח שניפגש בתקופת חוק ההסדרים ויהיה פה דיון מעניין.
אלי אלאלוף: הוא ייגמר בסוף בשורה של מספרים.
אלי אלאלוף: אין ברירה, אנחנו יודעים שחוק בלי שיהיו לו מספרים שיאפשרו את שיפור השירות לטובת האוכלוסייה הוא לא חוק טוב.
אלי אלאלוף: אני באמת רוצה להודות לכם, לביטוח לאומי ולחברתי קארין אלהרר על הדיון הזה.
אלי אלאלוף: הוא רק חלק, כפי שאמרתי, מהמשך הדיון.
טלי פלוסקוב: שלום לממלאת מקום מנהלת הוועדה, ליועצת המשפטית, לחבר הכנסת מאיר כהן, לחבר הכנסת דב חנין, לחבר הכנסת חיים ילין, לנציגי המשרדים ולאורחים הנכבדים.
טלי פלוסקוב: אנחנו מתחילים דיון על הצעת חוק שירותי הסעד (תיקון – הגבלת מספר התיקים בטיפול עובד סוציאלי המטפל במשפחות), התשע"ה-2015, של חבר הכנסת מאיר כהן והרבה חברי כנסת טובים אחרים.
טלי פלוסקוב: אנחנו כרגע עושים דיון עיקרי.
טלי פלוסקוב: נתחיל לשמוע את יוזם ההצעה.
מאיר כהן: גברתי היושבת ראש, תודה רבה שהגעתם.
מאיר כהן: אני מראש אקדים ואומר שעדיין לא הצלחנו לשכנע את האוצר בנחיצות של השינוי הזה.
מאיר כהן: אני עדיין אומר שאפשר לעשות את התקנה הזאת, את השינוי הזה עם תקנים שממילא הוקצו ולצערי הגדול עדיין לא הגיעו לרשויות.
מאיר כהן: אני אסביר למה כוונתי.
מאיר כהן: בהיותי שר הרווחה מיניתי את חבר הכנסת דה היום, אלי אלאלוף, לכתוב את דוח העוני.
מאיר כהן: אחת מהמסקנות הבולטות ביותר של דוח העוני הייתה, ואני מקריא מתוך הדוח: "בעוד שבשנים 2000-2008 מספר התקנים לעובדים סוציאליים גדל רק ב-16%, מספר הנפשות המוכרות במחלקות לשירותים חברתיים גדל ב-29%".
מאיר כהן: היום אנחנו מדברים על גידול של כמעט 60%.
מאיר כהן: מבחינת התקינה שום דבר לא קרה.
מאיר כהן: אין לנו שום ספק שבשנים האחרונות מספר המשפחות הנזקקות לשירותים חברתיים במגמה של עלייה מתמדת.
מאיר כהן: אני רוצה לספר לכם, חברים - טלי, את מכירה את זה, היית ראשת עירית ערד - שפגשתי עובדות סוציאליות בדימונה, בבאר שבע, בירוחם, בקרית שמונה ובתל- אביב שטיפלו ב-200 תיקים אינטנסיביים.
מאיר כהן: למי שלא יודע, תיק אינטנסיבי הוא תיק שזקוק לשעה וחצי לפחות בשבוע.
מאיר כהן: המשפחה הזאת זקוקה לליווי, לייעוץ, לסנגור, להשיג מזון, תרופות.
מאיר כהן: יושבת לה עובדת סוציאלית בירושלים שצריכה לטפל ב-200 משפחות כאלו.
מאיר כהן: בזמן האחרון אני שומע במסדרונות הכנסת כל מיני אנשים, שלא מבינים דבר וחצי דבר בעבודה סוציאלית, כולל שרים בממשלה, שבאים ואומרים לי: תשמע, רוב העובדות הסוציאליות אולי עובדות עם 10 משפחות בשבוע.
מאיר כהן: אני אומר להם שאני לא מבין באיזו עזות מצח הם אומרים כזה דבר.
מאיר כהן: לשכות הרווחה קורסות.
מאיר כהן: העובדות הסוציאליות, העו"ס למשפחה קורסות מעומס העבודה.
מאיר כהן: הקריסה הזאת מתבטאת בראש וראשונה בכך שהמשפחות שמצטרפות למעגל העוני לא זוכות לדבר המינימאלי של לשבת מול עו"ס משפחה שעה בשבוע, שעתיים בשבוע, חצי שעה בשבוע, לנהל איזה שיח בכדי לסכם על פתרונות או על איזו מוביליות מהמצב שבו הן נמצאות.
מאיר כהן: במקום זה אנחנו, לצערי, עסוקים בקואליציה ואופוזיציה.
מאיר כהן: זה חוק שאין בו לא קואליציה ולא אופוזיציה.
מאיר כהן: כל חברי ועדת העוני היו תמימי דעים בנחיצות של לבוא ולעשות שינוי אמיתי בלשכות הרווחה, במיוחד בפריפריה הגיאוגרפית ובפריפריה חברתית.
מאיר כהן: אני יכול להעיד כשר הרווחה שאין הבדל בין עו"ס בתל-אביב לעו"ס בירוחם או בקרית שמונה.
מאיר כהן: גם לזו וגם לזו יש אתגרים רבים.
מאיר כהן: לצערי, החוק הזה עבר בניגוד לעמדתה של הממשלה.
מאיר כהן: ועדת השרים לענייני חקיקה התנגדה לחוק הזה.
מאיר כהן: אנחנו העברנו אותו, כי היו חברי כנסת שבאו ואומרו שאין יותר צודק מהחוק הזה.
מאיר כהן: כמעט כל ראשי הערים שואלים אותי: מאיר, מה עם החוק הזה, החבר'ה שלנו קורסים.
מאיר כהן: עכשיו אנחנו מתחילים לטפל בחוק.
מאיר כהן: אנחנו מתחילים לטפל בגלל אילוץ, כי ניסו להכניס אותו לתוך מגירות.
מאיר כהן: אני לא אתן שיכניסו אותו למגירות.
מאיר כהן: הוא יטופל ויוכן לקריאה ראשונה.
מאיר כהן: אם הממשלה תחליט להפיל את זה, שתסתכל בעיניים של העובדים הסוציאליים.
מאיר כהן: זאת ההזדמנות שלי להגיד לעובדים הסוציאליים ולאיגודים שלהם, עפים כאן כספים קואליציוניים שהיו יכולים להכפיל את המספר שלכם ביום אחד, השאלה היא סדרי עדיפויות.
מאיר כהן: אני באמת מצפה מכם שתהיו חלק מהובלת החוק הזה, שלא נגיע עם החוק הזה לקריאה ראשונה והוא ייפול.
מאיר כהן: אני הולך לראש הממשלה עם החוק הזה, אני הולך לשר האוצר עם החוק הזה.
מאיר כהן: אני מאמין שלפחות אוזניו של שר האוצר לא תהיינה ערלות לבקשה הזאת.
<צפרא דוויק: צהריים טובים.
<צפרא דוויק: היה לי הכבוד להיות חברה בוועדת אלאלוף כשהגשנו את ההמלצות האלו.
<צפרא דוויק: בוועדה, ומאיר ציטט רק חלק מהדברים, נאמר במפורש שהעובד הסוציאלי מטפל במשפחות העניות במדינה, בין השאר במצוקות החברתיות, המשפחתיות וכו'.
<צפרא דוויק: כל עו"ס משפחה מקבל אליו את כל הפניות של כל המצוקות שישנן, בין אם זה עוני, בין אם זה מצוקות אחרות.
<צפרא דוויק: מספר הנפשות במדינת ישראל שמוגדרות כאוכלוסיית עוני הולך וגדל מיום ליום, משעה לשעה.
<צפרא דוויק: ישבתי בוועדה הזאת לפני שנתיים ואמרתי שמעמד הביניים נמחק, יש לנו רק מעמד של עניים שמגיעים אלינו וזקוקים לעזרה.
<צפרא דוויק: לא כל המפתחות שלנו הם מפתחות של הכנסות, יש לנו מפתחות של מצוקות שנובעות מעוני.
<צפרא דוויק: אם נגזר עלינו לקבל אוכלוסיות שלא היו צריכות להיות אצלנו בגלל המצב הכלכלי, אם אנחנו אמורים להציל את המדינה מהמצב החברתי שנקלענו אליו ואנחנו החיילים החברתיים של המדינה, אל תשלחו אותנו לקושש קש לתבן.
<צפרא דוויק: למדנו בספר שמות מה קרה לבני ישראל כשהיו צריכים למצוא מן היקב ומן הגורן, לבנות לבנים וקש לתבן אין.
<צפרא דוויק: זה המצב שלנו בדיוק.
<צפרא דוויק: יושבות פה עובדות סוציאליות מלשכות, יושבים פה מנהלים.
<צפרא דוויק: שאלתי אותן למה הן לא באו עם התיקים על מנת שיראו את ערימת התיקים ושאותן לא רואים.
<צפרא דוויק: מספרת עובדת סוציאלית שהגיעה מדימונה ליום עיון שעשינו בנושא, שיש לה על השולחן ערימה של 280 תיקים, כאשר אף אחד לא מאמין שיש לה כזה דבר.
<צפרא דוויק: היא מספרת שהיא רק מתפללת שהתיק מלמטה לא יצוף לה מלמעלה כדחוף.
<צפרא דוויק: היא מספרת שהיא מטפלת רק בכיבוי שריפות, היא לא עושה שום התערבות בונה, מניעתית, מתכננת, משקמת, כי היא לא מסוגלת ולא יכולה.
<צפרא דוויק: בסוף עוד באים אליה בטענות על כך שהיא מפגרת בעבודה.
<צפרא דוויק: אם מדינת ישראל נתנה לנו את המנדט הזה של לטפל בבעיות החברתיות, שמדינת ישראל תיתן לנו כלים.
<צפרא דוויק: מאיר, אנחנו לא קואליציה ולא אופוזיציה.
<צפרא דוויק: איגוד העובדים הסוציאליים וכל העובדים הסוציאליים הם א-מפלגתיים, א-פוליטיים.
<צפרא דוויק: המפלגה היחידה שלנו היא לעזור לאנשים.
<צפרא דוויק: אנחנו זקוקים לעזרה של הכנסת בחקיקת החוק הזה, כי אנחנו נמצאים כבר מעבר לקריסה מוחלטת.
<צפרא דוויק: אנחנו מתקשים היום למצוא עובדים.
<צפרא דוויק: עובדים לא רוצים לבוא אלינו יותר.
<צפרא דוויק: הם אמנם לומדים עבודה סוציאלית, אבל הם הולכים לחפש עבודה במקום אחר.
<צפרא דוויק: כשישבתי במסעדה מאוד מכובדת באזור ירושלים ביום שישי שעבר, ניגש אלי בחור צעיר ואמר לי: "שלום צפרא, מה שלומך?
<צפרא דוויק: אני הייתי פעיל באיגוד".
<צפרא דוויק: כששאלתי אותו מה הוא עושה שם, הוא אמר לי שהוא משמש כמנהל המסעדה.
<צפרא דוויק: הוא אמר לי שהוא התייאש מהעבודה, שהוא לא יכול לעבוד במצב כזה, שאין לו פתרונות, שאין לו כוח לדבר הזה, שלא לדבר על השכר העלוב.
<צפרא דוויק: היום אנחנו לא דנים על השכר, היום אנחנו דנים במעמסה.
<צפרא דוויק: לא נותר לי אלא להפציר בחברי הכנסת.
<צפרא דוויק: ישנם פה יחידי סגולה שתמיד מגיעים, חבל שאין פה אחרים.
<צפרא דוויק: הצלחנו להעביר את הצעת החוק, שזה היה הישג גדול.
<צפרא דוויק: בואו תעזרו לנו לקדם את זה הלאה, כדי שמדינת ישראל תראה רווחה.
<צפרא דוויק: במצב הנוכחי אנחנו לא ברווחה, אנחנו נחנקים.
טלי פלוסקוב: כולנו מכירים וכולנו מעריכים את העבודה של העובדים הסוציאליים, מדובר בסיפורים מאוד עצובים.
דב חנין: תודה, גברתי, על קיום הדיון הזה, וברכות לחברי מאיר כהן על המשך קידום החוק החשוב הזה.
דב חנין: גברתי יושבת הראש, אנחנו נמצאים במציאות שבה המצוקה והעוני במדינת ישראל הולכים ומתרחבים משנה לשנה.
דב חנין: אנחנו נמצאים בצמרת הליגה העולמית בשיעורי העוני.
דב חנין: אנחנו נמצאים בצמרת הליגה של ה-OECD בשיעורי אי השוויון.
דב חנין: הדברים האלה לא קורים בגלל גזירה משמיים, הם תוצאה של מדיניות אנטי חברתית שמעדיפה את העשירים, שנלחמת בעניים במקום להיאבק בעוני.
דב חנין: העובדים הסוציאליים הם האנשים והנשים שאנחנו שולחים לאותם מקומות קשים שבהם הבעיות הולכות ומצטברות, על-מנת שיעזרו להתמודד עם המצוקות הקיצוניות שיש שם.
דב חנין: כמו שנאמר בצדק על ידי חבר הכנסת כהן ועל ידי יושבת-ראש האיגוד, אנחנו עושים מעשה שלא יעשה.
דב חנין: אנחנו שולחים אנשים להתמודד עם מצוקות בלי כלים ובלי אפשרות.
דב חנין: כשאני מסתכל בהצעת החוק, שיש לי הזכות להיות אחד היוזמים עם חבר הכנסת כהן ורבים וטובים אחרים, אנחנו הולכים על המינימום.
דב חנין: מה הבקשה פה?
דב חנין: אני שומע שהאוצר אפילו את זה לא מבין.
דב חנין: אנחנו מדברים על מספר של 60 משפחות בעת ובעונה אחת לעובד סוציאלי.
דב חנין: העובדים הסוציאליים הם אנשים מופלאים, אני מכיר כמה מהם.
דב חנין: הם הרבה מעבר לרמה שלנו, חברי הכנסת.