GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם הירשזון: אנחנו אמרנו בקריאה הטרומית, כי מאחר ונפלה טעות בהדפסה, ואנו לא רוצים להחזיר זאת בחזרה להדפסה ולחכות, אנו נעשה את התיקון בין הקריאה הטרומית לקריאה הראשונה.
ג’ודי וסרמן: הכוונה של אדוני היא לא להגביל את התגמולים רק למי שהגיש את התביעה לאחר שנה, אלא ללא הגבלת זמן.
ג’ודי וסרמן: אני רוצה לומר לעו"ד מור, כי אני לא הייתי מציעה פרק זמן פרוץ לחלוטין שיכול להגיע לעשרים שנה שאז יהיה קשה להוכיח מתי נוצרה הנכות, אך אולי ניתן להציע פרק זמן אחר.
ג’ודי וסרמן: כלומר, לא שנה מיום הגשת הבקשה, אלא מפרק זמן מוקדם יותר, אך מוגדר.
אברהם הירשזון: כולנו פתוחים להצעות פרודוקטיביות, אך בתנאי שהן תתבצענה.
יאיר פרץ: אני מתרשם מחברי הוועדה ומנציגי אגף השיקום, כי המגמה היא להגיע להסכמה כדי לתת מענה.
יאיר פרץ: מדובר על אוכלוסייה קטנה מאוד ועל הוצאה קטנה מאוד למשרד הביטחון ולמשרד האוצר.
שרון גמבשו: ההתנגדות איננה נובעת מרצון לפגוע באוכלוסייה הזו.
שרון גמבשו: אגף השיקום הוא חלק מתקציב מסגרת של משרד הביטחון, ועל כן גם אם תהייה תוספת, התוספת תיספג במסגרת משרד הביטחון.
שרון גמבשו: אני לא חושש לקופת המדינה, אלא אם כן תהינה לכך השלכות רוחב.
יאיר פרץ: אני חבר ועדת תקציב הביטחון, ואני אדאג להעביר את הכסף.
שרון גמבשו: הבעיה היא עם השלכות הרוחב.
שרון גמבשו: אתה טענת כי האוכלוסייה הזו היא אוכלוסייה מאוד מיוחדת ומאוד מצומצמת ועל כן ניתן לטפל בכך ללא השלכות.
שרון גמבשו: אנו חושבים שתהיינה השלכות על הלומי קרב ופוסט-טראומטיים אחרים.
שרון גמבשו: הפיצוי הוא אינו על התקופה בה השבוי היה בשבי, מדובר על תקופה שלאחר מכן.
שרון גמבשו: אם השבוי נפדה מהשבי בשנת 1980 והגיש את התביעה בשנת 1990, כאשר יכול היה להגיש את התביעה בשנת 1980 ומבקש את הפיצוי על התקופה, מה ההבדל בינו לבין אדם שנפצע נפשית בקרב ב1980- ולא מונה לו אפוטרופוס?
שלמה ארדינסט: חבל שהדוברים פה לא קראו את הפרוטוקול של הישיבה האחרונה.
שרון גמבשו: יכול להיות שיש כאן נתק אינפורמציה.
שרון גמבשו: השאלה היא מה ההבדל בין אותו הלום קרב שנפצע באותה שנה, פציעה נפשית, ולאחר עשר שנים בא ותבע את המדינה, לבין אותו פדוי שבי?
אברהם הירשזון: האם אתה מציע כי נרחיב את הצעת החוק?
אברהם הירשזון: אני חושב כי מדינת ישראל צריכה לטפל בכולם.
אברהם הירשזון: אם היא שולחת אותם לקרב, היא צריכה גם לטפל בהם אם הם נפגעים.
שרון גמבשו: אני לא אומר שלא צריך לטפל, אני שואל מדוע צריך לשלם רטרואקטיבית, אם אותו אדם יכול היה להגיש את התביעה בעת שחרורו.
שרון גמבשו: אני נכה צה"ל.
שרון גמבשו: יכולתי להגיש את התביעה לאחר עשר שנים, אך ידעתי כי על פי חוק אני לא אהיה זכאי בעוד עשר שנים, ועל כן הגשתי את התביעה לאחר שנה.
יאיר פרץ: אני מתרשם מכל הנציגים כאן כי ישנה הבנה ואם נקבע זמן קצוב, נוכל להגיע להסכמות ברורות, כאשר המגמה היא לתת מענה לאוכלוסייה הקטנה והייחודית הזו.
שלמה ארדינסט: אני יו"ר של פדויי השבי.
שלמה ארדינסט: עו"ד אלן טענה כי לא שלא מגיע לפדויי השבי פיצוי, אלא שהם חוששים מהשלכות הרוחב.
שלמה ארדינסט: היא גם לא אמרה כי לאוכלוסיות האחרות הנפגעות לא מגיע פיצוי.
שלמה ארדינסט: אנו הופענו באותה ועדה בראשותו של האלוף יורם יאיר.
שלמה ארדינסט: ד"ר מרק אמר כי הוא ערך מחקרים וגילה כי פדויי השבי הגישו תביעות, ומשרד הביטחון במודע דחה וזרק אותם, מתוך התפיסה שאם הם ידחקו אותנו ולא יתנו לנו פיצוי, אז אולי הנושא ייעלם.
שלמה ארדינסט: עו"ד פרנקל, סגן ראש אגף, הסכים כי הם טעו.
שלמה ארדינסט: פדויי השבי ניסו כבר בהתחלה לפנות לקבלת עזרה, אך הופעל עליהם לחץ שלא להמשיך בהליך התביעה.
שלמה ארדינסט: בעקבות הלחץ שלנו, משרד הביטחון ערך מחקרים שדרכם הגיע למסקנה כי התביעות שלנו צודקות והם אלה אשר טעו בדרך הטיפול של דחייה או אשפוז.
שלמה ארדינסט: בעקבות כך הוקמה הוועדה של משרד הביטחון, ולא מיוזמתו האישית.
שלמה ארדינסט: ברור עכשיו מדוע מצב הפדויים שונה ממצבו של כל נכה צה"ל אחר שיכול להגיש את התביעה מייד עם שחרורו.
שלמה ארדינסט: אנו דאגנו לכך שמשרד הביטחון יפנה אלינו, ויתחיל לטפל באנשים.
שלמה ארדינסט: העובדה היא שכמעט כל מי שפנה הוכר על ידי משרד הביטחון באחוזים גבוהים.
שלמה ארדינסט: מה שמבדיל אותנו מהלומי הקרב, הוא שאנחנו עברנו את הקרב ולא נפגענו רק מטראומה של פגז שנפל לידינו, אלא מכך שראינו את הלבן בעיניים למי שנלחמנו איתו.
שלמה ארדינסט: אחר כך אנו ראינו עוד מספר חודשים את הלבן בעיניים של אלה אשר חקרו אותנו ועינו אותנו, או חקרו ועינו את האחרים והעמידו אותנו לצפות בכך.
שלמה ארדינסט: את זה אף אחד לא עבר וזה מה שמייחד אותנו.
שלמה ארדינסט: אף קבוצת רוחב אחרת לא עברה את הטראומה הזו.
שלמה ארדינסט: שניים מחברי ואני התרשמנו כי חברי הוועדה בראשותו של האלוף יורם יאיר, הבינו את הדבר הזה, ועל כן הם רוצים לתגמל אותנו על הטראומה והזוועות שעברנו בתקופת השבי, כך שזה יהיה ייחודי רק לקבוצה שלנו ולא תתעורר בעיה של השלכות רוחב.
שלמה ארדינסט: לנו אין בעיה כי התגמול יהיה על הטראומה שנוצרה מהשבי, ולא על הטראומה שנוצרה כתוצאה מהקרב.
ג’ודי וסרמן: אם כך, מהו הפתרון?
שלמה ארדינסט: אנחנו התרשמנו מהוועדה, כי מאחר והמדינה הכירה בכך שזו אשמת המדינה שדחתה את פדויי השבי במשך השנים, הפיצוי יינתן על הטראומה ועל הסבל מתקופת השבי.
ג’ודי וסרמן: האם הם דיברו על פיצוי חד-פעמי?
שלמה ארדינסט: הם לא דיברו על פיצוי חד-פעמי, הם דיברו על כך שיימצאו את הדרך לפצות אותנו.
שלמה ארדינסט: אני מציע כי נתחום פרק זמן של שלושים יום בהם הוועדה תניח את המלצותיה.
אברהם הירשזון: מתפקידם של חברי כנסת לתקן עוולות שהם מוצאים, ועל כן הם צריכים לחוקק חוקים שיתקנו עוולות אלו.
אברהם הירשזון: הטענה כי הצעת החוק הזו פוגעת בחוק אחר, איננה טענה מוצדקת, כיוון שתפקידה של הכנסת היא לחוקק ולתקן את הדברים.
אברהם הירשזון: כאשר אני טיפלתי בנפגעי הקישון, אמרה המדינה כי אן שום קשר למחלות שבהם חלו אלו ששירתו בקישון, לצלילה בקישון.
אברהם הירשזון: כאשר הגשתי את הצעת החוק, קמה ועדה ממלכתית שהחלה לבדוק את העניין.
אברהם הירשזון: היום מכירים בכך שנעשה שם עוול גדול.
אברהם הירשזון: נתנו לוועדה להגיש את מסקנותיה עד פתיחת מושב הקיץ, ואמרנו כי אם לא ייעשה כך אנו נגיש את הצעת החוק.
אברהם הירשזון: ממסקנות הביניים של הוועדה ניתן כבר לראות כי לא חיל הים, חיל הרפואה והמדינה יכולים לנקות עצמם מהעניין.
אברהם הירשזון: כל הנושא של מחלות נפש הוא נושא מאוד פרוץ.
אברהם הירשזון: כאשר אני טיפלתי בנפגעי שואה, ראיתי כי קבעו להם אחוזי נכות על פי הנכות הפיזית שיש להם.
אברהם הירשזון: לנכות הנפשית אף אחד לא התייחס במשך שנים רבות.
אברהם הירשזון: טענו כי אותם אנשים עובדים ומתפקדים.
אברהם הירשזון: אף אחד לא ידע כי אותם אנשים אשר הולכים לעבודה ביום, אוטמים את החדר בלילה בעיתונים, כדי שהגז לא יחדור.
אברהם הירשזון: בנוסף טענו כי הם לא הגישו את התביעה מייד בהתחלה.
אברהם הירשזון: בסופו של דבר בזכות פועלה של הכנסת הכירו בדבר הזה.
אברהם הירשזון: אדם צריך קודם כל להכיר בכלל כי הוא נמצא בתהליך של בעיה נפשית.
אברהם הירשזון: בנוסף הוא חש תחילה בושה ועל כן הוא מתלבט אם לפנות לעזרה או לא.
אברהם הירשזון: כל העניין הזה לוקח זמן, ועל כן השאלה, מדוע הם לא פנו מייד, איננה שאלה נכונה.
אברהם הירשזון: אני חושב כי אנו צריכים לסכם כי אנו מעלים את הצעת החוק הזו לקריאה ראשונה ב07.06.2002-.
אברהם הירשזון: אם עד אז משרד הביטחון יגיש הצעה, אנו נדון בה ואני אשמח להסיר את הצעת החוק שלי מסדר היום.
משה שימריך: אני מנכ"ל העמותה ואני מטפל בפדויי השבי מול אגף השיקום.
משה שימריך: מר פרנקל יודע היטב כי השבויים שחזרו מהשבי, עברו טראומה מהמלחמה בה חבריהם נהרגו, ומהמחדל בו הפקירו אותם בשטח ולא סייעו להם, ובנוסף נפלו בשבי ועברו סבל שהוא בהשוואה להלום קרב גדול.
משה שימריך: יש פדויי שבי שעברו אונס בשבי.
משה שימריך: אותם פדויי שבי עברו חקירות במשך שנה וחצי לאחר שחרורם, וכמעט נחשבו לבוגדי מדינה.
משה שימריך: לאחר ההליך הזה, הרגישו רבים כי הם מעונינים לברוח מהמערכת, ועל כן לא הגישו תביעות.
משה שימריך: אני מכיר את התיקים האלה טוב יותר ממר פרנקל.
משה שימריך: אני חמש שנים כבר לא עובד, ומתעסק רק בנושא של פדויי שבי.
משה שימריך: משפחות שלמות סובלות ממצבם של פדויי שבי שחלקם כבר בני 65-70.
משה שימריך: אנו מטפלים בהם ומחזיקים אותם כדי שלא יתפרצו בגלל יחסה של המדינה.
משה שימריך: בפרוטוקול הקודם נכתב כי מר נחום פרנקל אמר כי אין להם יד בכל הוועדות הרפואיות.
משה שימריך: ישנן הוכחות רבות לכך שהם היו מעורבים בוועדות.
משה שימריך: אנו ערכנו פגישה עם אפריים סנה, ושם אמר לו יו"ר אגף השיקום דאז צידוק כי הם ידעו על הבעיה, אך כיוון שהם ראו שפדויי השבי לא תובעים, הם לא פנו אליהם חזרה.
משה שימריך: כאשר משווים אותנו להלומי קרב אחרים, הופכים אותנו לשבויים של נכים אחרים, או של אגף השיקום.
משה שימריך: כאשר תביעות מגיעות לבית המשפט, בהם נטען כי האדם חולה סוכרת כתוצאה מהשבי, מייד תוקפים אותו וטוענים כי זה לא כתוצאה מהשבי.
משה שימריך: לא מבינים, כי עקב הבעיה הנפשית הוא לא מצליח לאזן את הסכרת.
משה שימריך: הם עדיין נלחמים איתנו, ורק בזכות הלחץ שלנו אגף השיקום החל לפנות לפדויי השבי.
אורי ארנפלד: אגף השיקום מימן בעבר מחקר של ד"ר יובל נרייה.
אורי ארנפלד: הוגשו מסקנות של אגף השיקום, ואלמלא הלחץ שלנו המחקר היה ממשיך להעלות אבק עוד חמש שנים.
אורי ארנפלד: מאז תום המחקר, אנו הפעלו לחץ על משרד הביטחון על מנת לממש את מסקנותיו של המחקר.
אורי ארנפלד: כל המחקרים כולל מחקרו של ד"ר יובל נרייה, שערך מחקר בו אנו השתתפנו בהשוואה לאוכלוסיות אחרות, וכולל מחקרו של ד"ר יורם יובל, מוכיחים כי אין סיטואציה היכולה להיות מקבילה סיטואציה של השבי.
אורי ארנפלד: ההקבלה היחידה שנמצאה, היא לסיטואציה של השואה.
אורי ארנפלד: אני הייתי מציע שתקראו את הפרוטוקול הקודם, וכן את המחקרים הללו, על מנת שתראו כי אין דומה בין אוכלוסיית פדויי שבי, שהיא אוכלוסייה ייחודית מאוד, לבין אוכלוסייה של הלומי קרב.
נחום פרנקל: אני רוצה להודות לחה"כ הירשזון אשר ידוע ברגישות הסוציאלית שלו.
נחום פרנקל: אני רוצה לומר כי היוזמה היתה שלנו בטיפול בנושא של פדויי השבי.
נחום פרנקל: אגף השיקום החליט לפנות לכל אוכלוסיית פדויי השבי.
נחום פרנקל: קיבלנו מאגף כח אדם בצה"ל את שמות פדויי השבי, ופנינו אליהם בבקשה שיפנו אלינו במידה ויש להם בעיה.
נחום פרנקל: מתוך 300 איש, פנו אלינו 200 איש לערך.
נחום פרנקל: האוכלוסייה הזו מוכרת על ידי אגף השיקום ומקבלת מאיתנו טיפול רפואי ורווחתי.
נחום פרנקל: חלק גדול מהאנשים קיבל סכום גדול של כסף לצורך כיסוי חובות שנבעו כתוצאה מהבעיה הנפשית אליה נקלעו.
נחום פרנקל: אנו מדברים על בעיה תקדימית, שאנו חושבים שזה לא המקום לפרוץ אותה.
נחום פרנקל: חה"כ הירשזון אומר בואו ניקח אוכלוסייה מסוימת שסבלה, נייחד אותה על פני כל אוכלוסיית הנכים, ונשפה אותם על התקופה שבין 1974, חזרתם מהשבי, ל1994- שזה המועד שבו החלה ההכרה ברוב האוכלוסייה הזו.
נחום פרנקל: אנו טוענים כי כל מי שפנה אלינו וטען כי יש לו מצוקה כלכלית, סייענו לו.
נחום פרנקל: בבעיות הרפואיות של האוכלוסייה הזו טיפלנו גם כן.
נחום פרנקל: אני לא מוסמך לקבוע האם יש קשר בין מצב הנפשי, למחלת הסוכרת, כפי שציין מר שימריך, זו תפקידה של הוועדה הרפואית.
נחום פרנקל: מדובר באנשים שסבלו מטראומה וחלקם סובלים עוד היום מסיוטים כתוצאה מהשבי.
יאיר פרץ: הבעיות הללו משליכות על התפקוד שלהם.
נחום פרנקל: זה נכון, ועל כן הם מקבלים תגמולים, טיפול רפואי, סיוע כספי, רכב רפואי וסיוע בדיור.
אורי ארנפלד: בשנת 1974 המדיניות היתה לא לטפל בפדויי השבי.
נחום פרנקל: אנו חושבי כי אין להצעת החוק הזו מקום.
נחום פרנקל: מנכ"ל משרד הביטחון מאושפז בבית חולים במשך כמה שבועות כבר.
נחום פרנקל: המנכ"ל הקים ועדה שדנה בימים אלה על הנושא הזה.
נחום פרנקל: חלק מחברי הוועדה הם המטפלים של חלק מפדויי השבי.
נחום פרנקל: יובל נרייה היה גם כן בין חברי הוועדה, עד לפני זמן קצר.
נחום פרנקל: יו"ר הוועדה הוא אלוף יורם יאיר שהיה ראש אכ"א.
נחום פרנקל: חברים נוספים הם, ד"ר איתן דולב שהיה קרפ"ר, ד"ר רון לוי שהיה ראש ענף בריאות נפש בצבא.
נחום פרנקל: הוועדה נמצאת בשלב של סיום העבודה, ועל כן אני מבקש שלא תתקבל החלטה בשלב הזה עד אשר הוועדה תסיים את עבודתה.
אברהם הירשזון: אני מאחל למנכ"ל משרד הבריאות החלמה מהירה, אך לא ניתן לומר כי בגלל זה הוועדה לא סיימה את עבודתה.
יאיר פרץ: מונח לפני מכתב מפברואר, בו חיים ישראלי כותב כי תוך חודש וחצי הוועדה אמורה לסיים את עבודתה.
אברהם הירשזון: אני לא מקבל את דבריהם של נציגי משרד הביטחון, ואני מבקש כי הצעת החוק הזו תידון לקריאה ראשונה.
אברהם הירשזון: אני מוכן שהיא תדחה בשלושים יום.
אברהם הירשזון: אם בזמן הזה הם יגישו את ההמלצות, אני אהיה מוכן להסיר את ההצעה.
אברהם הירשזון: אם הם לא יגישו, כוונותיהם אינן טהורות.
יאיר פרץ: אני רוצה לסכם את הישיבה.
יאיר פרץ: אני מודה לחה"כ הירשזון על היוזמה לטפל באוכלוסייה ייחודית כל כך.
יאיר פרץ: בסך הכל אגף השיקום במשרד הביטחון מגלה נכונות לתת מענה לאותה אוכלוסייה.
יאיר פרץ: אני מבקש ממשרד הביטחון כי תוך שלושים יום מהיום יגיש לוועדת העבודה והרווחה את המסקנות וההמלצות של הוועדה הציבורית בהתייחס להצעת החוק.
נחום פרנקל: אני מבקש כי יינתנו 60 יום להגשת ההמלצות, כיוון שהמנכ"ל נמצא בבית חולים והוא זה שצריך לאשר את ההמלצות.
נחום פרנקל: היו”ר יאיר פרץ: אני יכול לקבוע כי הצעת החוק תעלה לקריאה ראשונה בשבוע הבא וההסתייגויות תשמענה לקראת קריאה שנייה ושלישית, אך אני לא עושה זאת.
נחום פרנקל: כיוון שאני שומע כי ישנה כאן מגמה והסכמה של העמותה ומשרד הביטחון ומציע החוק לתת מענה הולם לאנשים שעשו גדולות למען המדינה הזו, אני קובע כי הוועדה הציבורית צריכה להגיש המלצותיה תוך שלושים יום.
אלן מור: הבעיה שלנו היא שהמנכ"ל לא זמין עבורנו כעת, והוא זה שצריך לאשר את ההמלצות.
יאיר פרץ: הוועדה כבר יושבת שנה שלמה, ועל כן שלושים יום מספיקים כדי לגבש את ההמלצות.
יאיר פרץ: אני מאחל רפואה שלמה למנכ"ל, אך בטוח שישנו מי שיוכל למלא את מקומו.
יאיר פרץ: אני מניח כי כל חברי הוועדה בקיאים בחומר, ועל כן כל שנותר הוא לגבש את המסקנות ולנסות להתאים אותן להצעת המציע.
יאיר פרץ: אם נגבש המלצות מוסכמות, ייתכן ונוותר על כל העניין של החקיקה.
יאיר פרץ: אני מבקש כי ההמלצות תגענה תוך שלושים יום.
דוד טל: על סדר יומנו: גירעון אקטוארי בקרן הפנסיה של פועלי הבניין.
דוד טל: אני רוצה להקדים ולומר, אנחנו מתחילים היום בסידרה של ישיבות בנושא קרנות הפנסיה כולן.
דוד טל: נתחיל מהכבד אל הקל.
דוד טל: קרן הפנסיה שאנחנו מדברים עליה היום, קרן פועלי בניין, כבר בסוף חודש אוקטובר עלולה להיות חדלת פרעון.
דוד טל: לא יהיה יותר כסף לעמיתים, לא יהיה יותר כסף בעתודה האקטוארית של החשב הכללי ולכאורה לא יהיה מי שישלם.
דוד טל: אני חושב שהבאים בתור לאחר מכן הם הקרן לעובדים חקלאיים וכן "נתיב", "מקפת", "מבטחים" וכן הלאה, כל אחד לפי החשבון האקטוארי שלו.
דוד טל: אנחנו עתידים בזמן הקרוב לעסוק בהרבה מאוד בעיות כאלה, שהתעוררו ויתעוררו במהלך הזמן.
דוד טל: בדיון היום אין לי כוונה להצביע על אישיות כלשהי.
דוד טל: אצביע אולי על ההסתדרות כהסתדרות, אצביע על הנהלת הקרן, אצביע על משרד האוצר ועל המפקח על שוק ההון.
דוד טל: אנחנו נבדוק כאן אחד לאחד מי לא עשה את עבודתו נאמנה, מי חרג מסמכותו ומי הביא למצב שבו הקרן נמצאת היום.
דוד טל: עמיתים השקיעו בקרן הזאת אולם תיאורטית אם המדינה לא תיכנס לנעלי הנהלת הקרן לא יהיה מי שישלם את הפנסיה שלהם החל מחודש אוקטובר הקרוב.
דוד טל: אני רוצה להזכיר דבר נוסף, ובוודאי ידידי סגן שר האוצר מודע לכך משום שזה יוצא מהקופה שלו ---
יצחק כהן: זה יוצא מהכיס של כל אזרחי ישראל.
דוד טל: אנחנו נעביר בסביבות חצי מיליארד שקל כל שנה מתקציב המדינה.
דוד טל: נראה לי שתהיה לנו בעיה בשנה הבאה משום שהדבר הזה יצטרך להיכנס כסעיף בתקציב המדינה.
דוד טל: אני חושב שהדברים האלה צריכים להיאמר כאן.
דוד טל: המטרה שלי היום, כפי שאמרתי, היא להבטיח את דמי הגמולים של העמיתים בקרנות הפנסיה.
דוד טל: היות וסגן שר האוצר נמצא כאן, ואני לא יודע אם הוא יהיה בדיון הבא, אני רוצה להזכיר לסגן שר האוצר שמעבר לחבית חומר הנפץ הזאת שמתגלגלת בנושא קרנות הפנסיה הוותיקות, יש לנו בעיה חמורה מאוד - ואני חושב שזאת חבית חומר נפץ גדולה הרבה יותר, גם מבחינת המשמעות האקטוארית שלה - בנושא של הפנסיה התקציבית.
דוד טל: להווה ידוע לכבוד מעלתו שהיום, אם אני לא טועה, ויתקנו אותי האקטוארים פה, יש גירעון אקטוארי של כ-200 מיליארד שקל.
דוד טל: כוונתי להתחייבות.
דוד טל: אתה מבין בוודאי, מר דיין, מה המשמעות אם נכניס את 200 מיליארד השקלים האלה בתקציב המדינה, איך זה יבוא לידי ביטוי בכל מיני דברים.
דוד טל: אני לא רוצה להרחיב על כך את הדיבור, בגלל האחריות הרחבה והגדולה שמוטלת עלי כיושב-ראש ועדה, אבל אתה מבין מה הדברים האלה אומרים.
דוד טל: הדברים האלה יצטרכו למצוא את פתרונם.
דוד טל: כפי שאמרתי, הגענו למצב שהקרן הזאת בעצם לא יכולה למלא את תפקידה.
דוד טל: אני רוצה להתחיל דווקא עם המפקח על שוק ההון.
דוד טל: אני לא מדבר כרגע אישית-נקודתית על אדם כזה או אחר בשוק ההון, אני מדבר על אנשי שוק ההון לדורותיהם.
דוד טל: מבחינתנו יש רצף שלטוני.
דוד טל: מבחינתנו מדובר על המפקח על שוק ההון, ולא משנה באיזה נקודת זמן.
דוד טל: לאחר מכן אם נרצה לבדוק איפה נעשו הטעויות הגדולות, זה דבר שניתן להיעשות.