GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת ממשרד האוצר להתייחס בכובד ראש להמלצות הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רואים בהן דבר משמעותי ביותר על כל החלקים שבו.
אלי אלאלוף: היום הוא 13 ביוני 2016, ז' בסיוון התשע"ו, השעה 11:05.
אלי אלאלוף: אנחנו באים לדון בנושא הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 54) (זכויות הוריות), התשע"ו-2016, הצעת החוק של חברי הכנסת רחל עזריה, נאוה בוקר, יפעת שאשא ביטון, טלי פלוסקוב, איילת נחמיאס ורבין ואורי מקלב.
אלי אלאלוף: רחל עזריה, תפתחי בבקשה.
רחל עזריה: תודה רבה, תודה על הדיון וגם תודה על המאמץ של הוועדה, מאמץ עקבי לטובת החוק הזה.
רחל עזריה: אחת התופעות שאנחנו מתמודדים איתן היא שנשים משתכרות שכר נמוך יותר מגברים, כאשר אנחנו יודעים, אפרופו הדיון על חזקת הגיל הרך, שאחת הסיבות היא בגלל שנשים נוטות לצאת הביתה מן העבודה כדי לטפל בילדים ובעצם הטיפול בילדים הוא אחד הגורמים לפערי השכר.
רחל עזריה: במדינת ישראל היום נשים משתכרות 70% מגברים, וגם בין בני זוג ב-90% מן הזוגות נשים משתכרות פחות מהגברים, מלבד בקרב החרדים, שם הגברים פשוט לא עובדים ולכן נשים משתכרות יותר.
רחל עזריה: לכן, אחד המאמצים שאנחנו עושים הוא בעצם מן הצד של הנשים לגרום לכך שגם הנשים יוכלו לטפל בילדים אבל לא רק, וכך זה ישפיע על מעמדן בשוק העבודה, ומן הצד של הגברים התהליך הזה חשוב מאוד כי הרבה מאוד גברים – אולי זה אחד היתרונות הגדולים של כל השינויים שמתחוללים ב-100 השנים האחרונות לגבי מעמדן של נשים – אחד התהליכים החשובים הוא שגברים רוצים להיות אבות, לבלות עם הילדים, להיות איתם, להיות שותפים מלאים בגידול הילדים.
רחל עזריה: זה מהלך מאוד-מאוד חשוב עבור האבות, ועל אחת כמה וכמה עבור הילדים שבעצם מרוויחים שני הורים.
רחל עזריה: הצעת החוק הזאת מדברת על שלושה נושאים מרכזיים.
רחל עזריה: אלה בעצם שני שינויים טרמינולוגיים.
רחל עזריה: ראשית, לגבי חופשת לידה – אני חייבת לומר כאימא ל-4 ילדים שזה אף פעם לא היה חופשה.
רחל עזריה: לכן אנחנו מציעים גם להוריד את המילה "חופשה" וגם לקרוא לזה "תקופת לידה והורות" ואז זה גם יותר רלוונטי עבור הגברים.
רחל עזריה: החלק השני הוא לשנות את השם "שעת הנקה" ל"שעת הורות".
רחל עזריה: בעבר היה צריך להביא אישור מהרופא שאת אכן מניקה.
רחל עזריה: זה השתנה לפני הרבה מאוד שנים ובעצם מדובר על תקופה של 4 חודשים שלאשה יש זכות לצאת מן העבודה שעה מוקדם יותר.
רחל עזריה: לפני כמה שנים שונה החוק ואִפשר גם לגברים ליהנות מן הזכות הזו ושהם יוכלו לצאת במשך 4 חודשים כל יום שעה מוקדם יותר מן העבודה, אבל גילינו שאחוז המיצוי הוא כמעט אפסי כי מעטים הגברים שבאמת יכולים להתחייב במשך 4 חודשים לצאת בכל יום מן העבודה שעה מוקדם יותר.
רחל עזריה: לכן בהצעת החוק הזאת – וזה החלק השלישי והמשמעותי מאוד ומהותי בה – מוצע לשנות את השיטה, מכך שאחד מבני הזוג במשך 4 חודשים יוצא מן העבודה שעה מוקדם יותר ואוסף את הילדים לזה שבעצם בני הזוג יכולים לחלוק ביניהם את היציאה המוקדמת ממקום העבודה, את אותה שעת הורות.
רחל עזריה: בעצם כך יש משפחות שחיות היום, וגם כך אנחנו מעוניינים שמשפחות יחיו – לאפשר לבני זוג לחלוק ביניהם.
רחל עזריה: בטח אם יש משפחות שרוצות לנהוג באופן שוויוני יותר החקיקה צריכה לאפשר את זה.
רחל עזריה: זו הצעת החוק שמונחת על השולחן.
רחל עזריה: הרבה מאוד נושאים כבר טופלו וסודרו ויש לגביהם הסכמות.
רחל עזריה: יש כמה נושאים שעדיין צריכים לעלות לדיון, כבוד היושב-ראש.
<נאדר אלקאסם: מבחינת הרציונל של הצעת החוק כמובן שאין לנו שום התנגדות.
<נאדר אלקאסם: הנציבות היום מובילה את שירות המדינה כארגון תומך משפחה, עם גישה של איזון חיי עבודה ומשפחה.
<נאדר אלקאסם: כל ההנחיות שלנו מתחשבות בנושא הזה.
<נאדר אלקאסם: מה שחסר לי פה בהצעת החוק הוא, קודם כול בעניין חופשת לידה, אם יהפכו את זה ל"תקופת לידה והורות" – טרמינולוגיה לפעמים גם משפיעה על סדרי העבודה.
<נאדר אלקאסם: יש הרבה זכויות שניתנות רק בחופשת לידה.
<נאדר אלקאסם: אם אני קורא לזה "חופשת לידה והורות" –אנשים הם הורים גם עד גיל 70, גם עובד מדינה בן 65 שיש לו ילד הוא עדיין הורה.
אלי אלאלוף: מה יש לך נגד גיל 70?
רחל עזריה: התקופה נקבעת בהגדרה בחוק.
<נאדר אלקאסם: הטרמינולוגיה צריכה להיות כזאת, שאפשר לבצע ושלא תהיה ניתנת לפרשנות.
<נאדר אלקאסם: גם חסר לי כאן פירוט בעניין סוגי הילדים.
<נאדר אלקאסם: היום אנחנו מבדילים בין גילאי הילדים.
<נאדר אלקאסם: פה מדובר על ילד עד גיל שנה.
<נאדר אלקאסם: עבור הורים לילדים מעל גיל שנה נותנים זכות קיצור שעות העבודה, אבל לא של שעה, נותנים חצי שעה, נותנים 25 דקות, גם תלוי אם יש ילד אחד או יש שני ילדים ומה הגילאים שלהם, ויש גם הגדרה אם זה הורה עצמאי או שני בני זוג.
<נאדר אלקאסם: לכן ההצעה פה לדעתי טובה אבל כוללנית וצריך להיכנס יותר לפרטים.
<נאדר אלקאסם: דבר שני, בשירות המדינה לא מבקשים משרה מלאה, מבקשים פחות.
<נאדר אלקאסם: מן הבחינה הזאת הצעת החוק יכולה להרע.
<נאדר אלקאסם: אצלנו בשירות המדינה כדי לקבל את השעה מספיק לעבוד 5 שעות.
<נאדר אלקאסם: אם אדם עובד את 5 השעות אני נותן לו את האפשרות לצאת שעה קודם מהעבודה.
<נאדר אלקאסם: גם לזה צריך להתייחס.
<נאדר אלקאסם: גם כמובן לכל נושא ההצהרות, חלוקת שבוע העבודה בין ההורים.
<נאדר אלקאסם: פשוט ההצעה עדיין לא שלמה וצריך עוד לעבוד עליה ולהכין אותה.
<נאדר אלקאסם: במקרים מסוימים היא מרעה עם המצב של העובדים היום, לפחות בשירות המדינה, ובמקרים אחרים היא מרחיבה זכות שניתנת לאוכלוסייה מסוימת על כל עובדי המדינה בלי הגבלה.
<נאדר אלקאסם: לזה אנחנו כמובן לא נוכל להסכים.
<נאדר אלקאסם: צריך לדעתי עוד להיפגש עם חברת הכנסת המציעה כדי להתאים את הנוסח.
רחל עזריה: אני חושבת שחל פה איזה בלבול.
רחל עזריה: הצעת החוק מתייחסת למה שהחוק נותן עד היום.
רחל עזריה: לגבי עובדי מדינה יש זכויות יתרות ומטיבות והן לא מופיעות בהצעת החוק, הצעת החוק לא מתייחסת אליהן.
רחל עזריה: אנחנו עשינו תעתיק של החוק הקיים עם השינוי של החלוקה בין בני הזוג.
רחל עזריה: לכן מה שקיים מעל גיל שנה רלוונטי רק לעובדי מדינה שמקבלים את אותה שעה במשך שנה, מה שמי שאינו עובד מדינה מקבל במשך 4 חודשים בלבד.
רחל עזריה: לכן הסיטואציה שאתה מדבר עליה, של השינוי ב-25%, לא חלה בהצעת החוק.
<נאדר אלקאסם: מניסיון עבר, היו חוקים שחשבנו שהם לא חלים ואחרי שהם עוברים פתאום אנחנו מרגישים שמתחילים לבקש לפעול על-פיהם באופן מורחב.
<נאדר אלקאסם: את הבעיה בטרמינולוגיה הסברתי.
<נאדר אלקאסם: אם תכתבו כאן "ההסדרים הקבועים בשירות המדינה ייקבעו על-פי הנחיות", כפי שאנחנו מבקשים תמיד, אלה דברים שמקובלים בשירות המדינה.
<נאדר אלקאסם: חוק כזה כוללני, אני חושש שהוא יכול להשפיע לרעה.
אלי אלאלוף: נציגת משרד הכלכלה והתעשייה, בבקשה.
<מאיה טאוסיג: אני מהלשכה המשפטית במשרד הכלכלה והתעשייה.
<מאיה טאוסיג: בשירות המדינה יש הסדר מיטיב.
<מאיה טאוסיג: אני לא חושבת שהשינוי פה יפגע בהסדר המיטיב.
<נאדר אלקאסם: אני רוצה לוודא שהכוונה נכונה, ולא שאחרי שיעבור החוק נבין שהכוונה היא לא בדיוק מה שרשום.
<נאדר אלקאסם: אנחנו מכירים את זה, עברנו את זה כבר.
<נאדר אלקאסם: אין בעיה שנשב, ננסח עם משרד הכלכלה ואתכם, נסביר את המצב.
<נאדר אלקאסם: אנחנו לא נהווה חסם.
<מאיה טאוסיג: מה שקורה היום בשירות המדינה יכול להמשיך לקרות.
רחל עזריה: זה פשוט לא נוגע לזה בכלל.
רחל עזריה: אם אתה רוצה שנכתוב בחוק- - -
<ורד וייץ: זה כבר קיים, תנוח דעתך.
<ורד וייץ: יש את סעיף 23 לחוק הקיים, שאומר: "חוק זה אינו בא למעט מכל זכות הנתונה לעובד לפי חוק הסכם קולקטיבי (חוזה עבודה)".
<ורד וייץ: כך שאין עם זה בעיה.
<ורד וייץ: זה אומר שכבר על-פי החוק הקיים היום, חוק עבודת נשים, הוא לא בא למעט מכל זכות שנתונה לעובד מכוח חוזה עבודה אישי או חוזה קולקטיבי, הסכם קיבוצי או נוהג.
<ורד וייץ: כלומר, אין חשש שהתיקון המוצע יגרע מזכויות קיימות.
<נאדר אלקאסם: יש חשש שזה ירחיב את הזכויות.
<ורד וייץ: אמרת קודם שהוא עלול להרע את הזכויות.
<נאדר אלקאסם: אל תגידי לי מה אמרתי כי אני יודע מה אמרתי.
<ורד וייץ: ואמרת שמצד שני הוא נותן זכות לציבור רחב יותר.
<ורד וייץ: אז אני באה להניח את דעתך בעניין גריעה מזכויות, זה הכול.
<מאיה טאוסיג: אבל איזו זכות הוא יכול להרחיב?
<נאדר אלקאסם: יש פה הגבלות, כל הכללים בעניין גיל הילד.
<נאדר אלקאסם: אלו הרחבות שאמורות להשפיע על שוק העבודה.
רחל עזריה: אבל אין פה שום שינוי בגיל הילד.
<נאדר אלקאסם: לכן אני מציע שניפגש ותגידו לי את הכוונה.
רחל עזריה: אנחנו מסבירים, אין פה שום שינוי בגיל הילד.
רחל עזריה: זה כל מה שהיה עד היום.
רחל עזריה: השינוי היחיד הוא שבשבוע עבודה, את השעה שבה יוצאים מוקדם יכולים לחלוק האב והאם.
רחל עזריה: זה הכול.
רחל עזריה: לחלוק – 3 ימים ייקח האבא ויומיים תיקח האימא.
<מאיה טאוסיג: רק למשך 4 חודשים.
רחל עזריה: במשך 4 חודשים.
<נאדר אלקאסם: אם זה מה שקובעת הצעת החוק אז תרשמו את שני המשפטים האלה.
<נאדר אלקאסם: יושב-ראש הוועדה יודע מחוקים קודמים שכאשר נכנסנו לעומק הוא ראה שלחוק יש גם השפעות שלא התכוון אליהן.
<נאדר אלקאסם: אנחנו מבקשים בסך הכול, בואו ניפגש ונבין כדי שתנוח דעתנו שבאמת אין פה השפעות והשלכות מעבר לכוונה.
אלי אלאלוף: למשרד המשפטים יש מה להגיד בנושא הזה?
<איילת הוכמן: זה לא עלה עד עכשיו.
<איילת הוכמן: אני לא מבינה אם אנחנו מדברים על גריעה.
<איילת הוכמן: זה לא אמור לגרוע מעובד המדינה.
<קריאה: הוא חושש מהרחבה.
רחל עזריה: איזו הרחבה?
אלי אלאלוף: תתייחסו להצעת החוק כפי שהציגה חברת הכנסת רחל עזריה.
<מאיה טאוסיג: על-פי מה שאני מכירה, הזכות יותר רחבה ממה שיש פה.
<מאיה טאוסיג: הזכות ניתנת עד שנה מיום הלידה.
<מאיה טאוסיג: כאן מדברים על 4 חודשים.
<נאדר אלקאסם: אבל יש הגבלות.
<ענת מימון: ההגבלות לא ישתנו.
<ענת מימון: לא נגענו בהגבלות.
<נאדר אלקאסם: לא נגענו או כן נגענו, זה הצהרות.
טלי פלוסקוב: אבל הצעת החוק מונחת.
טלי פלוסקוב: איפה אתה רואה שינוי?
<נאדר אלקאסם: אנחנו רוצים להבין יותר לעומק אם יש פגיעה בסדרי העבודה.
רחל עזריה: אנחנו בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.
רחל עזריה: בהכנה לקריאה הראשונה היו בינינו דיונים.
<ענת מימון: ערכנו ישיבות ארוכות.
רחל עזריה: ערכנו ישיבות ארוכות בנושא, דנו בכול.
רחל עזריה: אם תגיד הערה ספציפית נוכל להתייחס.
רחל עזריה: תקרא את מה שכתוב בהצעת החוק.
רחל עזריה: זה מאוד ברור ובהיר.
אלי אלאלוף: אתייעץ עם חברת הכנסת רחל עזריה.
אלי אלאלוף: נציג המעסיקים, יש לך מה להגיד בנושא הזה?
<מרדכי עזרן: קודם כול, אנחנו שמחים שחלק מן ההערות שלנו בדיון הקודם באו לידי ביטוי בהרחבת ההודעה למעסיק.
<מרדכי עזרן: ראינו שהתייחסו להחרגה שמוציא שר הכלכלה.
<מרדכי עזרן: פה אנחנו מבקשים לשים דגש.
<מרדכי עזרן: עסקים קטנים, בייחוד בתעשייה שבה עובדים במשמרות, יש להם קושי מיידי.
<מרדכי עזרן: ברגע שהצעת החוק תעבור אין להם 100 ימי חסד.
<מרדכי עזרן: ברגע שיש 3 משמרות עם 3 עובדים ושניים מהם בחופשת הורות וצריכים לצאת שעה מוקדם יותר אזי בכל משמרת יש "חור" של שעה.
<מרדכי עזרן: זה רק דוגמה אחת מבין המון דוגמאות אחרות.
<מרדכי עזרן: הסברתי בדיון הקודם שבכל עסק קטן כזה יש בעל תפקיד אחד יחיד ומיוחד, אין 4 רתכים ו-5 דפסים.
<מרדכי עזרן: בדרך כלל מדובר על בעלי מקצוע ייחודיים ויחידים בעסק.
<מרדכי עזרן: לכן כל שינוי כזה, כמובן על-ידי שר הכלכלה, והחרגה מבורכת שתהיה אחרי שהחוק ייכנס לתוקף בעצם תשאיר אותנו במצב שבו החוק ירוץ וייושם בפועל ואנחנו נחכה לתקנות או הנחיות ממשרד הכלכלה, שספק אם יגיעו.
<מרדכי עזרן: רק לאחרונה ראינו ששיעור החוקים שממתינים לתקנות בכנסת מאוד-מאוד גדול, לצערנו.
<מרדכי עזרן: גם אנחנו לא רוצים להישאר פה תלויים באוויר.
<מרדכי עזרן: היינו רוצים שההוראות לגבי ההחרגות, בטח לעסקים קטנים ויצרניים, ייכנסו לתוקף עוד קודם לכניסת החוק.
<מרדכי עזרן: סעיף 7ב(6) קובע ששר הכלכלה יכול להחריג ולקבוע הוראות מיוחדות לעסקים מיוחדים ולהתאים אותן לרוח העסקים עצמם.
אלי אלאלוף: כל עוד שאין תקנות לא מיישמים את החוק.
<ענת מימון: "רשאי".
<מרדכי עזרן: הוא גם "רשאי", הוא לא חייב לעשות את זה, וגם אין לוחות זמנים.
<מרדכי עזרן: החוק יכול להיכנס לתוקף בלי שהשר התקין הוראות מיוחדות לעסקים מן הסוג הזה.
אלי אלאלוף: אם אני יכול לסכם, אתם לא מתנגדים לעיקרון של מתן החופשה לגבר ולאישה.
<מרדכי עזרן: בירכנו על המהלך כולו.
אלי אלאלוף: אתם רק חוששים שההוראות ייכנסו לתוקף לפני שהתקנות יהיו מוכנות.
<מרדכי עזרן: היינו שמחים אם זה יעבור כאן כבר בוועדה בהחרגה מסוימת.
<ענת מימון: רק אעיר שלא בהכרח יהיו תקנות שיחריגו.
<מרדכי עזרן: אם לא יהיו תקנות וזה "רשאי" אז כן היינו מעוניינים שהוועדה תיתן דעתה לעסקים קטנים יצרניים.
<מרדכי עזרן: אנחנו לא מבקשים להחריג כרגע את כל המשק.
רחל עזריה: היה לנו דין ודברים עם נציג משרד האוצר בנושא?
<דניאל סוצ'י: אני ממשרד האוצר.
<דניאל סוצ'י: דיברתי גם עם המעסיקים ואחת הבעיות היא באמת באותם מקצועות שבהם יש משמעות, שנניח צריך מפעיל CNC, מפעיל מכונה, ושם יש קושי.
<דניאל סוצ'י: לצורך העניין, בדוגמה של יום-יום זה יותר קשה למעסיק.
<דניאל סוצ'י: אחד הפתרונות שדיברנו עליהם הוא לעשות רשימה סגורה של מקצועות – נניח בתוספת השנייה לחוק – שבהם באמת יש הצדקה מסוימת לעשות שבוע-שבוע.
<דניאל סוצ'י: עוד לא "סגרנו" לגמרי את הפרטים אבל כן חושבים לעשות רשימה סגורה, ואז לא צריך לחכות לתקנות.
אלי אלאלוף: צריך להמתין לליבון הפתרון הזה.
רחל עזריה: תכינו מהר את הרשימה.
רחל עזריה: זה לא משרד האוצר.
<דניאל סוצ'י: עדכנתי את המעסיקים גם לגבי הרשימה.
<דניאל סוצ'י: זה "נסגר" לפני כחודשיים.
<מרדכי עזרן: לא היינו בעניין הזה בכלל בשום קשר.
<מאיה טאוסיג: גם אנחנו לא.
<מרדכי עזרן: כמעסיקים קטנים העניין הזה הרבה יותר רלוונטי אלינו.
<מרדכי עזרן: אולי למפעל מתכת גדול יש 4 כרסמים ו-20 רתכים, אבל למפעל קטן של 10 עובדים במסגרייה אין שני כרסמים או שני מפעילי CNC.
<מרדכי עזרן: פה צריך לתת את הדעת.
<מרדכי עזרן: אנחנו לא מבקשים להחריג לגמרי.
רחל עזריה: ואם הרתך חולה אז מה עושה בעל העסק?
<מרדכי עזרן: נכון, אבל למה להוסיף עוד קושי?
<מרדכי עזרן: אם הוא חולה אז הוא חולה.
רחל עזריה: ואם הרתכת ילדה?
<מרדכי עזרן: הלוואי ותהיה רתכת.
רחל עזריה: אבל זה בדיוק הסיפור.
רחל עזריה: אי אפשר לומר: הלוואי ותהיה.
<מרדכי עזרן: במצב הקיים אין הרבה נשים בתעשייה הזו.
רחל עזריה: אולי אין נשים בתעשייה בגלל התהליך הזה.
רחל עזריה: תחשוב שאתה תפתח את ההזדמנות, גם עבורך כמעסיק, שעוד 50% מן האוכלוסייה ילמדו את המקצועות האלה ויבואו לעבוד.
רחל עזריה: כלומר, יש פה תהליך.
רחל עזריה: אי אפשר כל הזמן לומר: יש אדם אחד שבלעדיו העסק נופל.
רחל עזריה: אני גם ניהלתי ארגון שהיו בו עובדת סוציאלית ועורכת-דין וכולי וכולי, וכאשר היא לא יכלה לבוא היה לנו סידור פנימי כדי להתמודד עם הסיטואציה.
רחל עזריה: כשמקבלים פתאום התרעה מבית-הדין הרבני או מבית-המשפט לענייני משפחה וצריך מייד לתת מענה והיא לא נמצאת כי הילד חולה או כי פה ושם, צריך לדעת להתמודד עם זה.
<מרדכי עזרן: אולי עורך-דין אפשר להחליף בדרך של הודעה לבית-הדין, אבל ברגע שאין לך צבעי עץ המטבח לא ייצא החוצה.
רחל עזריה: אי אפשר להודיע הודעה לבית-הדין.
אלי אלאלוף: הצגת את זה יפה מאוד.
אלי אלאלוף: בבקשה, נציג התאחדות התעשיינים.
<דורון קמפלר: ההצהרה צריכה להיות כזו שהמעסיק לא יהיה בלש, שהמעסיק האחד יידע מה קורה אצל השני, ושהמחויבות של שני בני הזוג תהיה מעוגנת בכתובים.
<דורון קמפלר: לזה צריך לתת פתרון כי אחרת לא נוכל להתנהל וזה יהיה "חגיגה".
<ענת מימון: כתוב.
<ענת מימון: הוא מצהיר באופן מפורש שהוא לא ייעדר באותם ימים.
יוליה מלינובסקי: אני רק מבקשת מחברי הכנסת לא להתעצבן עלי עכשיו.
יוליה מלינובסקי: כאן מדובר על זוג קונבנציונלי נשוי.
יוליה מלינובסקי: ומה קורה עם זוג גרוש?
יוליה מלינובסקי: מה קורה עם חזקת הגיל הרך עד גיל 6 כשהילד נמצא עם האימא?
יוליה מלינובסקי: גם המקרה הזה צריך להיות דומה.
יוליה מלינובסקי: אי אפשר להיות עם ולהרגיש בלי.
יוליה מלינובסקי: או שאנחנו מוסיפים לפה משמורת משותפת כי קורה שמתגרשים, גם כשילד הוא עד גיל 4 חודשים, ויש זוגות חד-הוריים, ויש את הידועים בציבור.
יוליה מלינובסקי: אם את כבר הולכת על מהלך כזה, וזה מהלך מבורך, שהגברים גם כן יבינו קצת מה קורה עם ילדים קטנים, תרחיבי את זה לכל ההיבטים.
יוליה מלינובסקי: פה מדובר אך ורק על זוג נשוי.
רחל עזריה: אלה הסדרים ביניהם, אם הם מחליטים שכן.
רחל עזריה: כמו זוג נשוי כך גם זוג גרוש.
יוליה מלינובסקי: ומה עם ידועים בציבור?
רחל עזריה: מה שהם מחליטים ביניהם.
יוליה מלינובסקי: ומה עם משפחה חד-הורית?
רחל עזריה: אז אין לה עם מי לחלוק, אבל אם היא רוצה לחלוק עם מישהו?
יוליה מלינובסקי: אם את כבר הולכת על זה אז יכול להיות שהאם החד-הורית יכולה להיעזר בסבתא.
רחל עזריה: את זה לא יתנו.
יוליה מלינובסקי: אני שוב חוזרת ואומרת, הרעיון מצוין אבל החברה היום השתנתה, יש כל מיני משפחות.
יוליה מלינובסקי: ומה אם מדובר על משפחה חד-הורית, מה יהיה איתם?
<קריאה: גם קודם זה לא היה.
<קריאה: מה אפשר לעשות.
יוליה מלינובסקי: אז אנחנו מוסיפים.
יוליה מלינובסקי: הרבה דברים לא היו ואנחנו מתקדמים ויש את ההליכים.
יוליה מלינובסקי: אני חוזרת על השאלה על הגיל הרך.
יוליה מלינובסקי: אם היום אנחנו יוצאים מתוך הנחה שעד גיל 6 ילד נמצא אצל אימא שלו- - -
רחל עזריה: מדובר ב-4 חודשים מרגע שחוזרים מחופשת הלידה שבהם יש את הזכות הזאת.
רחל עזריה: החוק הזה לדעתי בסופו של דבר בטווח הארוך מקדם את השינוי בחזקת הגיל הרך כי הוא גורם לכך שהציבור היום, עוד לפני הגירושים, יתנהג בצורה שוויונית יותר.
רחל עזריה: אנחנו בעצם מאפשרים בהליכי חקיקה את האופן שבו אנשים רבים רוצים לחיות את החיים, מה שהיום הם לא יכולים.
רחל עזריה: היום על-פי החוק אי אפשר שבחלק מן הימים האישה תצא מוקדם ובחלק מן הימים הגבר יצא מוקדם.
רחל עזריה: זה דומה יותר למציאות שאליה את חותרת.
רחל עזריה: לכן החוק הזה הוא עוד צעד בכיוון הזה.
רחל עזריה: לא מדובר עד גיל שש.
רחל עזריה: מדובר בסך הכול ב-4 חודשים ומדובר בדרך לאפשר לגברים – יוליה מלינובסקי, תסתכלי עם כמה התנגדויות אני מתמודדת.
רחל עזריה: לא פשוט לעשות את התהליך הזה, ואת שומעת גם מה אומרים לי: אין רתכות נשים, יש רתכים גברים.
רחל עזריה: אנחנו צריכות לפעול ביחד.
אלי אלאלוף: זה לא נכון.
אלי אלאלוף: יש לי אחות שהיא רתכת.
יוליה מלינובסקי: אבל בואו נכניס לכאן את כל סוגי המשפחה שקיימים היום.
רחל עזריה: אין בעיה, הם בפנים.
יוליה מלינובסקי: את בטוחה בזה?
רחל עזריה: אני בטוחה לגמרי.
רחל עזריה: אלה הסדרים בין שני ההורים.
רחל עזריה: אבל זה רק הורים, נכון, זה לא סבתא ודודה.
רחל עזריה: אם הם יתנו לי – בשמחה, אבל אני לא רואה מישהו נותן לי לעשות הסדר עם הסבתא.
אלי אלאלוף: יש לי הצעה, ברשותכם נקרא את הצעת החוק אבל אודיע מראש שהיום לא נצביע עליה.
אלי אלאלוף: נחזור לאשר, לדחות או לתקן.
אלי אלאלוף: תוך יום-יומיים אנסה להשלים כמה הבהרות.
אלי אלאלוף: בואו נשמע את הצעת החוק.
<ענת מימון: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 54), התשע"ו-2016 בפסקה (3) הורדנו את הסיפה כי זה ייגזר מסוג הטופס שיצורף.
<ענת מימון: עכשיו אנחנו מגיעים לתוספת, שזה הטופס שבני הזוג צריכים למסור למעסיקים.
<ענת מימון: יש פה שתי אופציות.
<ענת מימון: בעמוד הראשון יש את האופציה הראשונה, שזה טופס שכולל הצהרה של שני בני הזוג שחותמים על טופס אחד, שכל אחד מבני הזוג מפרט את הימים ומצהיר שהוא לא ייעדר בימים שבן הזוג שלו נעדר ומוסר את פרטי המעסיק.
<ענת מימון: כנ"ל, בתחתית הדף, בן הזוג עושה את זה.
<ענת מימון: הטופס הזה נמסר במקביל לשני המעסיקים.
<ענת מימון: האופציה השנייה נמצאת בעמוד הבא ושם יש טופס שכל אחד מבני הזוג מוסר באופן אישי למעסיק שלו.
<ענת מימון: לא מדובר על אותו טופס.
<ענת מימון: כלומר, האישה מוסרת למעסיק שלה טופס שבו היא מצהירה באילו ימים היא תיעדר, והגבר במקביל מוסר טופס אחר למעסיק שלו ומצהיר באילו ימים הוא ייעדר.
<ענת מימון: אתם רוצים להכריע עכשיו לגבי סוג הטפסים?
<ענת מימון: יש את שתי האופציות של הטפסים, כפי שהצגתי.
<ענת מימון: לגבי הטופס הראשון, הפרטים של המעסיקים מופיעים, כלומר כל מעסיק חשוף לפרטי המעסיק של בן הזוג ומקבל את הפרטים שלו, אם הוא רוצה, לצורך התקשרות, כדי לבדוק איך ממומשת זכות לשעת הורות על-ידי בן הזוג.
<ענת מימון: הטופס השני באמת לא חושף את פרטי המעסיק ובן הזוג רק מצהיר באופן אישי מול המעסיק שלו.
<ענת מימון: יש לכל אחד מסוגי הטפסים התנגדות.
אלי אלאלוף: לדעתי פה צריך לקבוע משרד המשפטים.
<איילת הוכמן: אנחנו מבינים כמובן את החששות של המעסיקים וגם ישבנו בישיבות ודנו וליבנו את הדברים.
<איילת הוכמן: אנחנו פשוט חוששים שהבעיה במסירת כל הפרטים של המעסיקים ופתיחת פתח להידברות בין המעסיקים איפה היה העובד היום, האם הוא יצא מוקדם, זה פתח לפגיעה חזקה מאוד בפרטיות.
<איילת הוכמן: זה ברמה מעבר למסירת הפרטים בלבד על איפה אני עובדת, שגם בזה יש אלמנטים של פגיעה בפרטיות.
אלי אלאלוף: אנחנו נלך על מה שתחליטו, זה הכי טוב.
אלי אלאלוף: אתם תשמרו על הפרטיות של האזרח.
אלי אלאלוף: זה נראה לי הכי הגיוני.
אלי אלאלוף: לא צריך להתווכח, זה לא רמה של ויכוח על פרט כזה או אחר.
אלי אלאלוף: אני חושב שעל משרד המשפטים לקבוע על הכללים והוא יודע לשמור על האינטרס של הפרט.
<ענת מימון: זה בעצם האופציה השנייה, זה הטופס שמופיע בעמוד השני, טופס נפרד לכל אחד מבני הזוג.
<ענת מימון: הטופס כולל את הפרטים של העובד ואת הימים שהוא ייעדר, וכן נוסיף סעיף שקובע שמעסיק שקיבל הצהרה לפי הוראות אלה רשאי לדרוש מן העובד שלו לקבל לידיו את ההצהרה שהגיש בן הזוג של העובד למעסיקו, ובלבד שלא יהיה בכך תנאי להתחלת מימוש הזכות.
<ענת מימון: עכשיו אנחנו נכנסים לשרשרת של תיקונים עקיפים.
<מאיה טאוסיג: הייתה דרישה של מעסיקים כדי שיוכלו לסנכרן.
<מאיה טאוסיג: המעסיקים אומרים שזה פתח לניצול לרעה של הזכות.
<מאיה טאוסיג: השאלה איך מנטרלים את הסכנה הזאת.
<ענת מימון: הוא יכול לבקש את הטופס שבן הזוג מוסר.
אלי אלאלוף: הוא מקבל את הטופס.
אלי אלאלוף: לדעתי לא יהיה ניצול לרעה.
<מרדכי עזרן: אם יש אפשרות שהמעסיק יקבל את זה אז שכבר מלכתחילה יהיה אותו טופס.
<מרדכי עזרן: למה לבקש את זה?
<דורון קמפלר: מה הבעיה בכך שמעסיק יידע שזה לא ינוצל לרעה?
<דורון קמפלר: איפה הפגיעה במישהו פה?
<מאיה טאוסיג: הבעיה היא עם מסירת המידע על המעסיק של בן הזוג השני.
<מאיה טאוסיג: משרד המשפטים אומר שיש פה פגיעה בפרטיות אם מעסיק אחד ידבר עם המעסיק השני ויבדוק איפה אתה נמצא בכל יום.
<דורון קמפלר: אז יוסיפו שהמעסיק מתחייב לא לפגוע בפרטיותו של העובד.
<דורון קמפלר: זה מידע רק לצורך העניין הזה.
<דורון קמפלר: אבל אחרת אתם הופכים אותנו לשוטרים.
<דורון קמפלר: לשם מה?
<דורון קמפלר: זה מיותר לחלוטין.
<מרדכי עזרן: איזו פגיעה בפרטיות?
<מרדכי עזרן: שיידעו איפה אשתי עובדת?
<מרדכי עזרן: זו הפגיעה בפרטיות?
<איילת הוכמן: יש פה שתי פגיעות.
<איילת הוכמן: יש פה שתי רמות של פגיעה בפרטיות.
<איילת הוכמן: יש רמה אחת שלא אכנס אליה עכשיו כי זה פחות לב הדיון, בעניין של מסירה איפה עבדת.
<איילת הוכמן: מעבר לזה יש פה זכות שהיא יותר יום-יומית: בימים ראשון, שני ושלישי אני יוצאת מן העבודה שעה מוקדם יותר ובימים רביעי וחמישי בן זוגי, ואולי יש גם שינוי חד-פעמי.
<איילת הוכמן: זה עלה בישיבות שלנו על-ידי המעסיקים עצמם, שבעצם השיחה הטלפונית בפנייה למעסיק יש פגיעה בפרטיות, שאני מודיע למעסיק שבן הזוג יצא היום מוקדם ומחר הוא ייצא מוקדם.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני חושב שגם בלי פרטי המעסיק יכולים לקבל את הטופס.
אלי אלאלוף: נציגת משרד המשפטים, תעבירו אוטומטית למעסיק השני את הטופס.
אלי אלאלוף: אבל את הפרטים שיש בטופס אתם תקבעו כדי לשמור על הפרטיות של העובד.
<ענת מימון: אפשר לאמץ את האופציה הראשונה, ששני בני הזוג חותמים על טופס אחד וכל אחד מפרט את הימים, ופשוט למחוק את החלקים של פרטי המעסיק.
רחל עזריה: זה מבחינתכם פתרון?
<מרדכי עזרן: זה כמו לקחת את האופציה השנייה ולפצל אותה.
אלי אלאלוף: אבל אתה מקבל אוטומטית.
<דורון קמפלר: תהיה חתימה של המעסיק.
רחל עזריה: חתימה של המעסיק אין בכל מקרה כי אז המעסיק יכול לא לחתום ובעצם לעכב את הביצוע.
רחל עזריה: את זה אנחנו לא רוצים.
רחל עזריה: יש שתי אפשרויות שעומדות בפנינו:
רחל עזריה: אופציה אחת היא שיכתבו את פרטי המעסיק, בלי החתימה כדי שזה לא יעכב; ואופציה שנייה היא שלא כותבים את פרטי המעסיק.
<דורון קמפלר: זה ההבדל בין שתי התוספות.
רחל עזריה: אני חייבת לומר שאישית אין לי בעיה עם זה שיעבירו את פרטי המעסיק.
רחל עזריה: אם אנחנו בעצם דורשים- - -
אלי אלאלוף: אם משרד המשפטים מאשר שיועברו פרטי המעסיק, שיועברו.
אלי אלאלוף: תשאירו למשרד המשפטים לקבוע מה פוגע בפרטיות של העובד ושל בן או בת הזוג.
<דורון קמפלר: זה משהו מינימלי, זה רק שם המעסיק.
<דורון קמפלר: אין פה שום דבר מעבר לכך.
רחל עזריה: וגם אם אנחנו רוצים שמעסיקים יהיו שותפים בעניין הזה- - -
<איילת הוכמן: יש טלפון וכתובת.
רחל עזריה: אז נבקש שירשמו את שם המעסיק בלי טלפון וכתובת.
<קריאה: בלי חתימה?
רחל עזריה: בכל מקרה אין חתימה של המעסיק.
<איילת הוכמן: זה יהיה הצהרה משותפת, רק עם שם המעסיק, ובלי חתימה.
רחל עזריה: בכל מקרה זה בלי חתימה.
רחל עזריה: יש חתימה של העובדים.
רחל עזריה: יירשם רק שם המעסיק.
רחל עזריה: זה נראה לי גם הוגן כלפי המעסיקים כי אנחנו רוצים להפוך אתכם לשותפים בתהליך הזה.
<דורון קמפלר: אין לי בעיה שלא תהיה הכתובת.
אלי אלאלוף: אם יש את שם המעסיק הרי כל אחד יכול למצוא אפילו את הפרטים של הסבתא שלי.
רחל עזריה: אבל זה אומר שאתה לא יודע מי הבוס הישיר ואתה לא יודע לדבר עם צילי וגם לא עם גילי.
<איילת הוכמן: ברור שהוא יכול לברר.
רחל עזריה: אבל זה מקשה.
אלי אלאלוף: תיקחו אחריות במשרד המשפטים לשמור על הפרטיות של העובד בטופס הבקשה.
<איילת הוכמן: אברר את זה.
<ענת מימון: אני ממשיכה לקרוא.
<מרדכי עזרן: חודש.
רחל עזריה: כן, אמרנו את זה.
רחל עזריה: הגענו להסכמות?
<ענת מימון: לדעתי זה בסדר.
<ענת מימון: אנחנו הולכים על טופס האופציה הראשונה.
<ענת מימון: כל אחד מן העובדים חותם ומצהיר, ורושם רק את שם המעסיק שלו, והטופס מוגש לשני המעסיקים במקביל.
<מרדכי עזרן: עם חתימות של העובדים.
רחל עזריה: רק לגבי הרשימה.
אלי אלאלוף: לאור הבקשות שקיבלתי, ותרשו לי לא לפרט, אבקש שההצבעה תהיה מחר.
רחל עזריה: מצוין, יופי.
אלי אלאלוף: מנהלת הוועדה מזכירה, גם לגבי הצעת החוק שנצביע עליה מחר, לציין שעל משרד האוצר לתת לנו רשימה של מקצועות.
מאיר כהן: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
מאיר כהן: אנחנו נהיה כאן כ-50 דקות ולכן אנחנו נהיה ענייניים וכל אחד יקבל שתיים-שלוש דקות.
מאיר כהן: אפשר לעשות ישיבה קצרה ולהגיד בה את הדברים הכי הכי חשובים.
מאיר כהן: תודה רבה לכם שבאתם.
מאיר כהן: אנחנו מתשע בבוקר בכל ועדות הכנסת, או ברוב ועדות הכנסת, דנים בסוגיות שקשורות לחברה הישראלית, למורכבות, לשיח בין העובדים הסוציאליים לבין מדינת ישראל על כל משרדיה כמעט, ובתחושות הקשות שמלוות אותי מאז פרסום הסקר.
מאיר כהן: לא שזה חידש לי הרבה, כלומר, אם הייתה לי תקווה שאולי אני לא צודק בהנחות שלי, אז הסקר שהתפרסם הבוקר, הנתונים שלו הם נתונים שצריכים להדליק אצלנו, כקברניטי המדינה הזאת – פעם יותר ופעם פחות – להדליק אור אדום.
מאיר כהן: 85% - חברי חברי הכנסת - מהעובדים הסוציאליים מדווחים שהם נדרשים יום יום לסיוע של הפילנתרופיה בכדי לתת מענה לפונים שלהם.
מאיר כהן: 85%.
מאיר כהן: אני מת לפגוש את ה-15% שלא צריכים עזרה.
מאיר כהן: נמצאים איתנו שניים, אני חושב שמהיותר חברתיים מחברי הכנסת החברתיים של הכנסת, חבר הכנסת אילן גילאון, שבשבילי הוא מורה דרך, אני אוהב אותו מאד למרות שאני לא במפלגה שלו; וחברת הכנסת מיכל בירן, לוחמת ללא חת על זכויות עובדים.
מאיר כהן: אנחנו מיד ניגש לדיון.
מאיר כהן: אני אתן לחברי הכנסת להגיד כמה מילים כל אחד בתורו ונפנה אליכם על פי רשימת הדוברים, ונמצא מכאן עם החלטה.
מאיר כהן: הוועדות רושמות החלטות והן מעלות אותן להמשכי דיון.
מאיר כהן: היום, הדבר שייצא מהפגישה שלנו, מהיום המשותף הזה, זה שבכל ועדה יש עוד 3-4 ישיבות המשך, וחלקן מבשילות לכדי חוקים, חלקן מבשילות לכדי שאילתות, ואנחנו מייצרים שיח שאני לא רוצה להגיד שהוא לא היה, כי גם לפני עשו את זה, אבל אנחנו מנסים להפוך את זה לשיח הרבה יותר, כמעט יום יומי, בין לפחות ועדת העבודה, הבריאות והרווחה, לבין העובדים הסוציאליים.
מאיר כהן: הצטרף אלינו חבר הכנסת יעקב פרי, בבקשה אדוני.