GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: אני כמעט סגרתי את הישיבה הזאת.
אלי אלאלוף: זה לא מקובל עלי.
אלי אלאלוף: אם יש מערכת של הפחדות, אני בחוץ, אני אעשה הכל כדי שהמערכות האלו לא יתקיימו.
אלי אלאלוף: כל מי שמרגיש שהוא לא מתבטא חופשי, שמערכות מסוימות מכבידות על הביטוי החופשי שלו, אני רוצה לדעת מזה אישית כדי להתמודד איתו.
אלי אלאלוף: לא יהיו בוועדה הזאת דיונים שאנשים לא ירגישו חופשי להתבטא.
אלי אלאלוף: אני בטוח שגם המערכות השונות ייקחו את זה בחשבון.
אלי אלאלוף: החוק הזה רוצה להיות מאוזן, שקול וענייני.
אלי אלאלוף: אם תתחילו לשאול עכשיו מי אמר מה, לא תצליחו.
אלי אלאלוף: אני מבקש מכל הגורמים להתחשב בהערה הזאת, לשנות את האווירה.
אלי אלאלוף: החוק הזה גלוי לגמרי, כולל השיחות שאני מקיים בפרוזדורים של הכנסת.
אלי אלאלוף: תתחשבו בהערה הזאת.
אלי אלאלוף: תדעו שאנחנו רוצים להיות פתוחים לכולם, לייצר חוק שמקובל על כולם, לא מוכתב על אף אחד.
מיקי לוי: אני רוצה לפתוח ולומר בצורה חדה וברורה, אדוני - שלא יתקבל רושם אחר - שאני בעד השירות הלאומי-אזרחי.
מיקי לוי: מדובר בשירות חשוב מאוד למדינת ישראל.
מיקי לוי: זה לא אומר שאנחנו חייבים לקבל את ההתנהלות הבלתי נסבלת של חלק מהעמותות.
מיקי לוי: אני הבעתי מספר הסתייגויות ענייניות - חלקן באו לפתחך - שתפקידן לשפר את מערך השירות האזרחי.
מיקי לוי: פתאום אני מגלה, בהמשך למה שאתה אומר, שבבית היהודי נערכה ישיבה פוליטית סיעתית עם ראשי העמותות, כדי להפיל בצורה מסודרת חלק מההסתייגויות או את כל ההסתייגויות מתוך אינטרסים פוליטיים שמחפים על התנהלות שבעיני היא פשוט מושחתת.
מיקי לוי: אני כחבר כנסת הייתי על שולחן הניתוחים באותה ישיבה פוליטית סיעתית.
מיקי לוי: לא ירפו את ידיי.
מיקי לוי: שר שלום, אתה השתתפת בישיבה פוליטית.
מיקי לוי: אתה כראש רשות משתתף בישיבה פוליטית לא ראויה.
מיקי לוי: זה לא תפקידך, אדוני, להשתתף בישיבה פוליטית.
מיקי לוי: תפקידך לומר ליושב-ראש הוועדה את מה שאתה חושב, לא להשתתף בישיבה פוליטית.
מיקי לוי: לא תרפו את ידיי, אני מודיע לכם את זה.
מיקי לוי: אני פונה אליך, אדוני יושב-ראש הוועדה, ושואל אם ההחלטות שהתקבלו בוועדה שלך, ואני סומך עליך במאה אחוז כי אני מכיר אותך לא מהיום, זה מה שהתקבל בישיבה הפוליטית של הבית היהודי?
מיקי לוי: האם הבית היהודי מנהל את ישיבת ועדת העבודה הרווחה, את החוק הזה?
מיקי לוי: הוא עושה ישיבה איתך, אדוני?
מיקי לוי: זה לא יעלה על הדעת.
מיקי לוי: אדוני, אתה הטלת, בעקבות פנייתי אליך, על משרד המשפטים לבחון אם השירות הלאומי אמור לשכון תחת משרד ממשלתי אחד שייקבע.
מיקי לוי: לא יכול להיות שפעם הוא במשרד הזה, פעם הוא במשרד החקלאות.
מיקי לוי: שיקבעו משרד אחד, כי זה מעלה ריח לא טוב.
מיקי לוי: משרד המשפטים, אדוני, היה אמור לבדוק את זה לבקשתך.
<דרור גרנית: לעניין השאלה שהעלה חבר הכנסת לוי בדיונים קודמים ועכשיו הוא שב ומזכיר אותה, אכן חזרנו הביתה, בדקנו את השאלה הזאת.
<דרור גרנית: העמדה שלנו בפעם הקודמת וגם היום היא שאין מניעה לקבוע את הדברים כפי שהוצעו בהצעת החוק הזאת, קרי שהשר הממונה הוא ראש הממשלה או שר אחר שתמנה הממשלה.
<דרור גרנית: גם האופציה לקבוע שזה יהיה השר שתמנה הממשלה היא אופציה לגיטימית מבחינה משפטית.
<דרור גרנית: פניתי לשרת המשפטים בכובעה כיושבת-ראש ועדת שרים לחקיקה, כדי לוודא שעמדת הממשלה לא משתנה לאור ההערה שהגיע מהוועדה.
<דרור גרנית: שרת המשפטים שלחה מכתב ליושב-ראש הוועדה - אני מניח שקיבלת אותו - שאומר שעמדת הממשלה לא השתנתה, שהממשלה דבקה באופציה שאינה בעייתית מבחינה משפטית.
<דרור גרנית: אין מניעה משפטית לבוא ולנסח את הסעיף באופן הזה.
מיקי לוי: כנראה שזה ימשיך לשכון במשרד החקלאות.
אלי אלאלוף: אני חייב להגיד, למרות שזה כאילו משלים את השני, שלא היה תיאום ביני ובין חבר הכנסת מיקי לוי.
אלי אלאלוף: לא היה בזה שום תיאום בינינו.
אלי אלאלוף: אני מזכיר שעובדי הרשות הם תחת התקשי"ר של עובדי המדינה, אין להם שום זכות להשתתף בדיונים פוליטיים, בדיונים מפלגתיים.
<שר-שלום ג'רבי: זה לא דיון פוליטי, אדוני היושב-ראש.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שככה זה.
אלי אלאלוף: אי אפשר להיות עובד מדינה וליהנות מעולמות אחרים.
אלי אלאלוף: זה עולם מספיק מכביד, מספיק מחייב, מספיק נותן הנאות למי שעובד.
אלי אלאלוף: זה נכון שלחוק הזה יש נקודות שאנחנו היינו רוצים להימנע מהן, ולכן גם האזהרה שלי.
אלי אלאלוף: חברים, תתחשבו.
אלי אלאלוף: יש הערות על כך שזה חוק של מפלגה מסוימת.
אלי אלאלוף: זה כאילו שירות שחייב להיות תחת שר במפלגה מסוימת.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם שאני אעשה הכל כדי שזה יהיה חוק ממלכתי, שאני אעשה הכל כדי ששיקול הדעת יהיה אך ורק ממלכתי, גם אם הוא התחיל בגישה של לתת תשובות לבנות שמתגייסות מסיבות דתיות.
אלי אלאלוף: זה היה התחלת החוק.
אלי אלאלוף: תשמרו על המפעל האדיר כמפעל, כי אם הוא לא יהיה ממלכתי, הוא לא יהיה קיים.
אלי אלאלוף: היום הכוח הוא בקבוצה מסוימת, מחר הכוח יהיה בקבוצה אחרת ויסכן את החוק הזה, שיהיה ברור, שיהיה לנו בראש.
אלי אלאלוף: כולנו אחראים לזה.
אלי אלאלוף: אם רוצים לחסל מפעל אדיר, בקשה, תשחקו בפוליטיקה.
אלי אלאלוף: אני לא אתן יד בוועדה הזאת לשום מהלך פוליטי.
אלי אלאלוף: אני לא מביא דברים מהמפלגה שלי כשאני חושב שהם בניגוד לאינטרסים של האזרח.
אלי אלאלוף: עוד לא חטפתי באף אצבע מכה.
אלי אלאלוף: קחו ברצינות את ההערות שלנו, תפעלו בהתאם.
מירב בן ארי: אני רוצה להמשיך את מה שאמרת.
מירב בן ארי: התייחסת לזה שהבסיס של השירות הלאומי אלו אותן בנות דתיות שהמדינה נתנה להן אלטרנטיבה אחרת במקום השירות הצבאי, אבל במהלך השנים נוספו עוד ערכים לאומיים לשירות הלאומי, כמו אותם נערים ונערות עם צרכים מיוחדים ונוער בסיכון.
מירב בן ארי: אני כל הזמן מדברת על הנוער בסיכון.
מירב בן ארי: הסיבה שאני יושבת פה היא הנוער בסיכון.
מירב בן ארי: מי כמוך יודע כמה אני מחויבת לצעירים האלה.
אלי אלאלוף: לפחות 11 שנה.
מירב בן ארי: כולם בעד נוער בסיכון, דרך אגב, וכולם בעד נוער עם צרכים מיוחדים.
מירב בן ארי: הייתה החלטת ממשלה להוסיף.
מירב בן ארי: הגענו ל-700 בני נוער בסיכון.
מירב בן ארי: מהרגע שזה נכנס לתוך השירות הלאומי-אזרחי כמפעל, מי בעצם נותן להם את מה שהם צריכים כדי להצליח?
מירב בן ארי: אין תקני דיור.
מירב בן ארי: מתוך 700, אדוני היושב-ראש, יש 50 תקני דיור, רובם הם מתרומות פילנתרופיה, לא מהשירות.
מירב בן ארי: מה שהתייחסנו אליו בוועדה הקודמת זה הנושא של ההכשרה.
מירב בן ארי: באנו וניסינו למצוא כאן משהו להכשרה, לא ממש הצלחנו.
מירב בן ארי: שמישהו יסביר לי איך מצד אחד רואים כערך לאומי את כל הנושא של נערים ונערות חסרי עורף משפחתי או נוער במצוקה, ומצד שני אנחנו לא נותנים להם את היכולת להצליח.
מירב בן ארי: נכון, יש כאן עמותות שמסתדרות עם תרומות.
מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין למה לבחורה דתיה - נניח שלצורך העניין היא גרה באפרת - אומרים שבשביל החוויה היא תגור בחיפה כי רוצים שהיא תצא מהסביבה הטבעית שלה, אבל לאותה צעירה בסיכון שכבר לקחנו והגיעה מפנימייה אין בית?
מירב בן ארי: אם תגיד לי שהכנסתם רק בנות דתיות ולא נוער בסיכון, אני אגיד לך, "אחלה, תן להן את הפתרונות", אבל אם אתה מכניס, לא יכול להיות שלצעירים שהם חסרי עורף לא ניתן עורף.
מירב בן ארי: כל אחד אומר לי שהוא בעד.
מירב בן ארי: אי אפשר להגיד שלוקחים נוער בסיכון, נערות במצוקה ונערים מנותקים, ואז לבוא ולהגיד שכל עמותה תסתדר לבד עם פילנתרופיה ותמצא פתרון.
מירב בן ארי: זה לא עובד ככה.
מירב בן ארי: איך זה שמשרד הביטחון לא לוקח נערים עם צרכים מיוחדים ונוער בסיכון?
מירב בן ארי: לפי מה שהגיע לידיעתי, הם לוקחים רק כוח אדם "זול".
<שר-שלום ג'רבי: אני מסכים עם כל מילה שאת אומרת, חברת הכנסת בן-ארי.
מירב בן ארי: הבעיה שכולם מסכימים איתי.
<שר-שלום ג'רבי: זו לא בעיה, זה דווקא דבר טוב.
<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין מה היה ב-6 השנים האלו.
<שר-שלום ג'רבי: ב-6 שנים האלו היה מהפך אדיר בכל האוכלוסיות שאת מדברת עליהן והן קרובות לליבנו.
<שר-שלום ג'רבי: יש מגבלה תקציבית.
<שר-שלום ג'רבי: אני כמנכ"ל הרשות צריך לקבל החלטה יחד עם חבריי.
<שר-שלום ג'רבי: קראתי גם לנציגי משרד הרווחה לבוא ולומר האם במשאבים שיש לנו אנחנו פותחים את זה לכולם.
<שר-שלום ג'רבי: צריך להבין, רק לפני 3,4 שנים היו 84 מתנדבים עם צרכים מיוחדים, היום יש 1500.
<שר-שלום ג'רבי: היו 100,200 בני נוער בסיכון, היום יש 700, כאשר אנחנו רוצים להגדיל את זה.
<שר-שלום ג'רבי: בואו נבין כמה המספרים גדלו.
מירב בן ארי: הייתי רוצה שתבדוק כמה מתוך 700 בני נוער בסיכון התחילו וסיימו את השירות הלאומי.
<שר-שלום ג'רבי: צריכים להבין שזו מגבלה.
<שר-שלום ג'רבי: צריך להבין שעלות של תקן כזה היא עלות יותר גבוהה.
<שר-שלום ג'רבי: צריך להגיד תודה לאוצר.
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו תוקפים את האוצר.
מירב בן ארי: אני לא תוקפת.
<שר-שלום ג'רבי: אני תוקף את אגף התקציבים, את החשב הכללי.
<שר-שלום ג'רבי: צריך לתקוף מתי שצריך לתקוף, צריך להגיד תודה מתי שצריך להגיד תודה.
אלי אלאלוף: כעובד מדינה אתה יכול לתקוף?
<שר-שלום ג'רבי: כן, לעובד מדינה מותר לתקוף.
<שר-שלום ג'רבי: מה, בדיונים פה עובדי מדינה לא תוקפים עובדי מדינה?
מיקי לוי: לבקר.
<שר-שלום ג'רבי: אני תוקף.
<שר-שלום ג'רבי: כל אחד שיקרא לזה איך שהוא רוצה.
<שר-שלום ג'רבי: זה הסגנון שלי.
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו שינינו כאן את פני הדברים ואת פני החברה הישראלית.
<שר-שלום ג'רבי: בלי מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי החברה הישראלית הייתה מתמוטטת.
אלי אלאלוף: לא, היא הייתה אחרת.
<שר-שלום ג'רבי: אני חוזר בי, היא הייתה אחרת, המצב היה יותר קשה.
<שר-שלום ג'רבי: הוספנו לנוער בסיכון ונוער עם צרכים מיוחדים מאות תקנים, מעל 1000 תקנים.
<שר-שלום ג'רבי: נכון, אין את הכל.
<שר-שלום ג'רבי: אם אני צריך לקבל החלטה אם לממן תקנים עם בתים, שזה רק 100, או לקחת 300 בלי בתים, אני מביא 300, מתוך נקודת הנחה שיגיעו פילנתרופים.
<שר-שלום ג'רבי: אם המדינה הייתה לוקחת אחריות, לא היה צריך עמותות.
מירב בן ארי: למנכ"ל קרן רש"י לשעבר?
<שר-שלום ג'רבי: אני אומר את זה, כי נוח להגיד את זה כאן.
מירב בן ארי: אנחנו אנשים שבאנו מעמותות, לא באנו ממקום אחר.
מירב בן ארי: פילנתרופיה זה טוב, אבל זאת תוספת.
מירב בן ארי: תגיד לי כמה תקנים נותן שירות לאומי-אזרחי לנוער בסיכון, כי לי יש מידע על 50 שאתם נותנים ועל 50 מפילנתרופיה.
<שר-שלום ג'רבי: ישבנו עם משרד הרווחה על-מנת לבדוק.
<שר-שלום ג'רבי: הם אנשים מקצועיים יותר ממני.
<שר-שלום ג'רבי: הם אמרו שאני צודק, שקיבלנו החלטה טובה.
<שר-שלום ג'רבי: אם את שואלת אותי אם אני רוצה עוד תקנים עם דירות, חד-משמעית כן, אבל זה מה שיש.
<שר-שלום ג'רבי: אחת מהבקשות התקציביות שאנחנו מגישים לאוצר היא תקני חוץ לטובת נוער בסיכון.
<שר-שלום ג'רבי: זה חלק מהמו"מ שנעשה בדיוני התקציב.
<שר-שלום ג'רבי: אני מקווה ומאמין שנצליח.
מירב בן ארי: אם לא תצליח באוצר, תישאר - - ?
<שר-שלום ג'רבי: לא, אני אבוא אלייך ואל יושב-ראש הוועדה ואבקש שתעזרו לי.
<שר-שלום ג'רבי: אני גם אבוא לשר האוצר שאני יודע שאתם קרובים אליו ושכל הנושא הזה קרוב לליבו.
<שר-שלום ג'רבי: אגב , אני קרוב אליו.
<שר-שלום ג'רבי: הוא לא מהבית היהודי.
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מסמסים אחד לשני.
<שר-שלום ג'רבי: לא היה דיון פוליטי בישיבת הסיעה בבית היהודי, היה דיון מקצועי שהשר ביקש שאני אבוא.
<שר-שלום ג'רבי: תקראו את התקנון של עובדי מדינה.
<שר-שלום ג'רבי: אסור לי להגיע למקומות שיש בהם הצהרות פומביות.
<שר-שלום ג'רבי: אגב, גם הייתי בישיבת הסיעה של ש"ס.
מיקי לוי: בישיבת הסיעה השתתפו כולם?
<שר-שלום ג'רבי: מי זה "כולם"?
מיקי לוי: כל חברי הכנסת?
<שר-שלום ג'רבי: השר שלי הזמין אותי.
<שר-שלום ג'רבי: אני אשמח לבוא לישיבת הסיעה אצלכם.
<שר-שלום ג'רבי: אני אבוא לכל מקום שאני יכול לומר את משנתי בנושא השירות הלאומי-אזרחי ולכל מקום שאני יכול להצטרף לחברי כנסת ושרים.
מיקי לוי: זה היה בחדר סיעה?
מיקי לוי: אחלה מקצועי.
<שר-שלום ג'רבי: מקצועי ביותר.
<שר-שלום ג'רבי: זה בסדר גמור.
<שר-שלום ג'רבי: אתם יכולים לבקש את הפרוטוקול של סיעת הבית היהודי, תראו מה נאמר שם.
מיקי לוי: אם היית הולך לחדר ישיבות אצל השר הייתי סותם את הפה, אבל לבוא לחדר הסיעה של הבית היהודי עם כל אלה זה אומר דרשני.
<שר-שלום ג'רבי: אני לא יודע למי זה אומר דרשני.
<שר-שלום ג'רבי: לי זה לא אומר דרשני.
<שר-שלום ג'רבי: השר הזמין אותי, לכן הגעתי.
<שר-שלום ג'רבי: אם הוא יזמין אותי עוד פעם, אני גם אגיע.
<שר-שלום ג'רבי: יש לי שר שאני מגיע אליו.
<שר-שלום ג'רבי: לא הגעתי למרכז כינוס הבית היהודי.
מיקי לוי: אם הייתם לוקחים את האזמל ניתוחים ולא מבתרים את גופתי לחלקי חלקים – ניחא.
<שר-שלום ג'רבי: חבר הכנסת לוי, יושבים כאן עמותות מהציונות הדתית.
<שר-שלום ג'רבי: כשאני יושב איתם, הם מתקיפים אותי.
<שר-שלום ג'רבי: כשאני יושב עם אחרים, הם מתקיפים אותי שאני מהציונות הדתית.
<שר-שלום ג'רבי: אני עובד אצל מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי, אני לא עובד אצל העמותות או אצל חברי הכנסת.
<שר-שלום ג'רבי: אני עובד אך ורק לטובת מתנדבי השירות הלאומי-אזרחי.
<שר-שלום ג'רבי: המעשים שלי יוכיחו את מה שאני עובד ב-6 השנים האלו.
<שר-שלום ג'רבי: כל אחד יכול לבקר אותי.
<שר-שלום ג'רבי: היה לי יושב-ראש מועצה ציבורית, האלוף דוד עברי, שאני עפר לרגליו בכל תחום.
<שר-שלום ג'רבי: כשנכנסתי לתפקידי לפני כ-6 שנים כמנכ"ל הרשות, הוא בא ותקף אותי על העניין הפוליטי.
<שר-שלום ג'רבי: תשאל אותו מה הוא חשב עלי אחרי 3,4 חודשים.
<שר-שלום ג'רבי: אין לי עניין בכהוא זה בכל מה שקשור לפוליטיקה, לא מעניינת אותי הפוליטיקה, לא מעניין אותי גם מה הם חושבים.
<שר-שלום ג'רבי: לי חשוב השירות הלאומי-אזרחי, לכן קיבלנו החלטה לטובת המתנדבים.
<ידעיה לוין: אנחנו נשמח שסיעת יש עתיד וסיעת כולנו גם יזמינו אותנו.
<ידעיה לוין: השירות הלאומי הוא ממלכתי, הוא גדול, הוא רחב הרבה מעבר לבנות הציונות הדתית.
<ידעיה לוין: לכל סיעה שתזמין אותנו נשמח לבוא.
אלי אלאלוף: זה מתחיל להיות לי מוזר.
אלי אלאלוף: פנינו למנכ"ל הרשות.
אלי אלאלוף: למה עמותת בת עמי מתערבת?
<ידעיה לוין: הוא אמר שהעמותות הגיעו לשם.
אלי אלאלוף: הוא לא דיבר על העמותות.
אלי אלאלוף: תישארו מחוץ לתמונה.
מירב בן ארי: מה לגבי העניין של משרד הביטחון?
אלי אלאלוף: נוציא מכתב משותף למשרד הביטחון.
<נועה בן שבת: הגענו לסעיף 19.
<נועה בן שבת: הערה ראשונה שעולה היא שאלת ההחלה של ההוראות האלו גם על שירות לאומי-אזרחי של החרדים.
<נועה בן שבת: אני מציעה שכשנעבור על ההוראות שנוגעות לשירות הלאומי או השירות הקהילתי שאליהן מתייחסת הצעת החוק, ננסה לראות את כל ההוראות, או לפחות חלקן, באותן משקפיים של התיקונים הנדרשים בחוק שירות לאומי-אזרחי.
<נועה בן שבת: אני יודעת שגם בנושא שעת חירום עלתה שאלה בהקשר הזה.
<נועה בן שבת: אני חושבת שאולי כדאי לבחון את זה במרוכז, אלא אם כן אתם חושבים שכדאי לבחון כרגע אם זה מתאים לחוק שירות לאומי-אזרחי.
<יואב ארבל: לגבי הפרק של הרשות והפרק של המועצה, מבחינתנו שני הפרקים האלה ודאי שיחולו על כלל המתנדבים, גם על המתנדבים של חוק שירות לאומי-אזרחי.
<יואב ארבל: בסוף נעשה את ההתאמות.
<יואב ארבל: חלק מהן כבר נמצאות בהצעת החוק.
<יואב ארבל: ודאי ששני הפרקים האלה חלים גם על המתנדבים החרדים.
<נועה בן שבת: פרק ד': הרשות לשירות אזרחי סימן א': הקמת הרשות ותפקידיה הרשות לשירות 19.
<נועה בן שבת: (א) מוקמת בזה במשרדו של השר, הרשות לשירות אזרחי.
<נועה בן שבת: אזרחי (ב) הרשות תפעל בהתאם להחלטות השר ולפי מדיניות הממשלה, והכל לפי הוראות חוק זה.
אלי אלאלוף: זה אומר שהמשרד הזה צריך להיות המשרד לשירות אזרחי.
<נועה בן שבת: הרשות היא חלק מהמשרד, היא כפופה להחלטות השר.
מירב בן ארי: לא כתוב איזה משרד.
<נועה בן שבת: נכון.
<נועה בן שבת: המשרד הוא המשרד של השר.
<נועה בן שבת: כפי שאמרנו בהגדרה, השר הוא ראש הממשלה או שר אחר שתסמיך הממשלה.
אלי אלאלוף: זה אמרה לנו שרת המשפטים שהיא לא רוצה שנשנה.
אלי אלאלוף: ההחלטה הזאת של שרת המשפטים לא מורידה את ההצהרה שהשירות הופך לכלי משחק בין המפלגות מעת הקמת הממשלה.
אלי אלאלוף: אני לא מכיר שירות אחר שעובר ממשרד למשרד בהתאם להסכמים קואליציוניים.
אלי אלאלוף: זו פגיעה בעצמאות ובממלכתיות של השירות הזה.
אלי אלאלוף: זה בניגוד לכל היגיון ממלכתי שהמדינה הזאת אמורה לייצר.
אלי אלאלוף: זה פשוט בלתי נסבל.
אלי אלאלוף: לא נוח לי.
אלי אלאלוף: אני מבקש לעשות שיחה אישית עם שרת המשפטים.
אלי אלאלוף: אני אמצא את האפשרות להיפגש איתה.
<נועה בן שבת: מנהל הרשות 20.
<נועה בן שבת: (א) הממשלה תמנה, לפי הצעת השר, מנהל לרשות, שיהיה ממונה על ביצוע ועובדיה תפקידי הרשות.
<נועה בן שבת: (ב) המנהל יהיה עובד המדינה ויהיה כפוף במישרין לשר.
<נועה בן שבת: (ג) עובדי הרשות יפעלו לפי הוראות המנהל ובפיקוחו.
<נועה בן שבת: יש פה הצעה של חבר הכנסת מיקי לוי לקצוב את כהונת המנהל לתקופת כהונה שתיקבע בחוק ולאפשר הארכתה בשנתיים נוספות בלבד.
<יואב ארבל: כבר היום תפקיד מנכ"ל הרשות קצוב לתקופה של 4 שנים, עם אפשרות להאריך ל-4 שנים נוספות.
<יואב ארבל: זה קיים בהחלטת ממשלה לרשימה של בעלי תפקידים בכירים.
<יואב ארבל: גם התפקיד הזה נמצא שם.
אלי אלאלוף: אולי תשפיעו על תפקידים נוספים במדינה.
<דרור גרנית: ביחס להצעה של חבר הכנסת לוי, יש מדיניות כללית של הממשלה, היא גם תואמת את ההמלצות של נציבות שירות המדינה.
<דרור גרנית: התפישה אומרת שקציבת כהונה וכל המנגנון של קדנציות הוא מנגנון שמוסדר בהחלטה מינהלית מכוח הפררוגטיבה הניהולית של המעסיק ומכוח חוק שירות המדינה (מינויים), לא בחקיקה ראשית.
<דרור גרנית: אפשר לראות שחוק שירות מדינה (מינויים) מתיר לממשלה לעדכן את התוספת שלו.
<דרור גרנית: הדברים נקבעים במסגרת שאינה בחקיקה ראשית פרטנית פר כל תפקיד, אלא בהחלטות ממשלה.
<דרור גרנית: אנחנו לא חושבים שצריך לחרוג מהנוהג הזה גם בהקשר שלנו.
<נועה בן שבת: אם מבקש חבר כנסת להגיד שבתפקיד מסוים יש לו חשש שהכהונה היא לתקופה ארוכה מידי, מדוע לא לאפשר לו לקצוב כהונה כזאת בחקיקה?
<דרור גרנית: בשורה מאוד ארוכה של תפקידים אנחנו מייצרים קציבה של כהונות.
<דרור גרנית: אם נציץ רגע בתוספת של חוק שירות המדינה (מינויים), יש שם רשימה של כ-100 תפקידים בכירים, קודקודים של הרבה ארגונים ממשלתיים, לרבות גופי ביטחון.
<דרור גרנית: בכולם התפישה היא שאנחנו לא קובעים בחקיקה פרטנית לכל תפקיד ותפקיד, אלא זה נקבע מכוח חוק שירות המדינה (מינויים), מכוח הפררוגטיבה הניהולית של המדינה כמעסיק.
<דרור גרנית: זו תפישה כללית שלנו בכל רוחב החזית של ארגונים ממשלתיים.
<דרור גרנית: זאת התפישה שלנו גם בהקשר הזה.
<דרור גרנית: אנחנו לא חושבים שיש סיבה לחרוג דווקא בהקשר הזה מהמדיניות הכללית הזאת.
<נועה בן שבת: יכולה להיות מדיניות כללית, אבל מכיוון שיש קציבות כהונה לגבי תפקידים אחרים אז אפשרי לקצוב כהונה גם כאן.
<נועה בן שבת: אם הוועדה רואה בזה ערך, אני חושבת שזה אפשרי.
<דרור גרנית: לא אמרתי שיש מניעה משפטית.
<דרור גרנית: כתפישה כללית שלנו אנחנו סבורים שזה צריך להיות בהחלטת ממשלה.
אלי אלאלוף: אני מזכיר פעם שלישית השבוע, המחוקקים הם חברי הכנסת.
<ענבר הרשקוביץ: תפקידי הרשות 21.
<ענבר הרשקוביץ: אלה תפקידי הרשות: וסמכויותיה לווסת את חלוקת המשאבים, ובכלל זה להקצות את תקני השירות האזרחי, בהתאם לסדרי העדיפויות הממלכתיים שקבעה הממשלה, מזמן לזמן, לפי הוראות סעיף 22, ככל שקבעה;
<נועה בן שבת: סדרי העדיפויות וגם ויסות חלוקת המשאבים נקבעים על ידי הממשלה.
<נועה בן שבת: למרות שכתוב שזה תפקיד הרשות, הרשות רק ממליצה, היא רק מכינה הצעה.
<נועה בן שבת: ההצעה הזאת עוברת להתייעצות במועצה, אחר כך היא מעבירה אותה לשר.
<נועה בן שבת: לא ברור עד כמה הוויסות של חלוקת המשאבים זה התפקיד של הרשות.
<דוד פלבר: הרשות היא הרגולטור שצריך להיות אחראי על הראייה הכוללת של השירות הלאומי, מי כן ומי לא רשאי לשרת מבחינת המשרת ומבחינת הגוף שמקבל.
<דוד פלבר: במצב הקיים משרד החינוך משמש פלטפורמה להרבה מאוד פרויקטים שלא נוגעים ישירות אליו, כמו זהירות בדרכים או מניעת אלימות.
<דוד פלבר: לפני שנתיים היה פרויקט גדול.
<דוד פלבר: ברגע שהוסיפו את גילאי 3,4 בחוק לגנים, המשרד הקצה כסף כי הוא חשב שחשוב שתהיה סייעת נוספת בגנים מטעם השירות הלאומי.
<דוד פלבר: זה באמת ראוי שלרשות תהיה איזו שהיא ראייה מתכללת, אבל עדיין צריך למצוא דרך שלמשרדי הממשלה תיוותר איזו שהיא אוטונומיה לקבוע את סדרי העדיפויות בנוגע לתקציבם.
<דוד פלבר: יכול להיות ששנה אחת שר החינוך יגיד שבמקום ארוחה חמה, במקום הזנה, במקום הסעות או במקום עוד כיתות הוא מעדיף שתהיינה עוד בנות שירות בכלל המערכת.
<דוד פלבר: אני חושב שצריך לתת את הדעת על האופן שבו למשרדי הממשלה נותרת איזו שהיא יכולת לווסת ולקבוע בעצמם ומתוך תקציבם מה הם העדיפויות שלהם, לא בתוך איזה ים גדול של 20 אלף תקנים שיתחילו לחלק.
<דוד פלבר: אני אומר את זה כמי ש-40% מהתקנים נמצאים אצלו.
<דוד פלבר: אנחנו משמשים פלטפורמה למשרדים אחרים בהמון נושאים, בעיקר במגזר הערבי.
<דוד פלבר: לגבי הנושא של בעלי צרכים מיוחדים ואוכלוסיות מיוחדות, טוב שיש גורם רגולטיבי שמתכלל.
<דוד פלבר: זה ראוי, זה נכון שיעשו קידום של אוכלוסיות מיוחדות - בעלי צרכים מיוחדים, נוער בסיכון, מגזרים שאולי מקופחים או לא מיוצגים כמו שצריך, אבל צריך להשאיר לנו איזו שהיא אוטונומיה.
<יואב ארבל: רק להסב את תשומת ליבכם לסעיף 22 על המנגנון שדיברה היועצת המשפטית.
<יואב ארבל: ההחלטה תהיה בסופו של דבר של הממשלה.
<יואב ארבל: אנחנו חשבנו שנכון שהממשלה תהיה זאת שתחליט איך לחלק את המשאב הזה שנקרא שירות לאומי.
<יואב ארבל: אמנם תהיה המלצה שתבוא מהרשות, אבל בסופו של דבר ההחלטה על החלוקה בין התחומים, בין המשרדים תהיה של הממשלה.
<יואב ארבל: כך נראה לנו נכון, כך זה בא לידי ביטוי בסעיף 22.
אלי אלאלוף: אתם לא מפחדים מהסרבול שזה דורש אישור ממשלה?
<יואב ארבל: נראה לנו נכון שפעם בתקופה של 5 שנים הממשלה תידרש לעניין ותיתן את החלטתה.
<נועה בן שבת: נראה שהמנגנון הוא רב שלבי.
<נועה בן שבת: יש פה איזו שהיא מערכת כוללת.
<נועה בן שבת: זה בעצם אומר שהתפקיד של הרשות הוא לא לווסת את חלוקת המשאבים, אלא לבצע את חלוקת המשאבים, הכל לפי הוראות שמקבלת הממשלה.
<נועה בן שבת: חבר הכנסת מיקי לוי שאל אם הרשות צריכה גם להקצות את התקנים.
<נועה בן שבת: אנחנו שמענו בדיון הקודם שהרשות מממנת תקנים לאוכלוסיות מיוחדות, היא פועלת בכל התחום הזה.
<שר-שלום ג'רבי: יש הבדל בין מימון להפעלה.
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו מממנים את התקנים, וטוב שאנחנו מממנים.
<שר-שלום ג'רבי: ההבדל בינינו לבין משרד החינוך הוא שאצלם מממנים וגם נושאים בפועל את המשרתים.
<שר-שלום ג'רבי: ברשות אין אנשים שמשרתים.
<שר-שלום ג'רבי: אין אף אחד שמשרת ברשות האזרחי-לאומי.
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו רק גורם מממן.
<שר-שלום ג'רבי: משרד המשפטים בחן את העניין הזה.
<שר-שלום ג'רבי: הוא הסכים איתנו שיש הבדל בין גוף מממן לגוף שאצלו משרתים.
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו גוף שנותן כסף.
<שר-שלום ג'רבי: המתנדבים אינם משרתים ברשות, הם משרתים במקומות אחרים.
<שר-שלום ג'רבי: אם אנחנו לוקחים נוער בסיכון, בעלי צרכים מיוחדים או את המגזר הלא יהודי, הם משרתים בכל המקומות.
אלי אלאלוף: אין אפשרות לחסוך כסף על ידי שירות ברשות, שהמתנדבים יעבדו ברשות עצמה?
<שר-שלום ג'רבי: התקן הוא אותו תקן.
אלי אלאלוף: יש בוודאי תפקידים שיכולים להיות מופעלים אצלך על ידי מתנדבים.
<נועה בן שבת: אסור להם למלא תפקיד של עובדים.
אלי אלאלוף: אתה היום מפעיל ברשות אנשים עם תקן ושכר, נכון?
אלי אלאלוף: האם אני יכול לחסוך את התקן ואת השכר הזה על ידי כך שאני אתן למתנדב לעשות את העבודה שמותרת לפי ההגדרות?
אלי אלאלוף: אני לא אומר לקחת את המנכ"ל ולהחליף במתנדב.
אלי אלאלוף: למה אי אפשר לחסוך כסף שילך ליותר פעילות בקרב המתנדבים האחרים?
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו הרשות.
<שר-שלום ג'רבי: אנחנו משרד קטן מאוד.
אלי אלאלוף: מה זה "קטן מאוד"?
<שר-שלום ג'רבי: סך הכל 30 עובדים.
אלי אלאלוף: זה קטן מאוד?
<שר-שלום ג'רבי: קטן מאוד.
אלי אלאלוף: ממוצע של 150 אלף שקל לעובד?
<שר-שלום ג'רבי: מה זה קשור לעובדים?
אלי אלאלוף: זה קשור לכסף, קשור לתקציב.
<שר-שלום ג'רבי: מתנדב שירות לאומי-אזרחי לא מחליף עובד.
אלי אלאלוף: אני מציע שתבדוק את זה.
<שר-שלום ג'רבי: אסור, זה חוק.
מירב בן ארי: לפי החוק זה ברור, אבל השאלה - -
אלי אלאלוף: אם ברשות יש תפקידים שיכולים להיות - -
<שר-שלום ג'רבי: מה ההבדל בין הרשות למשרד החינוך או למשרד הבריאות?
אלי אלאלוף: אתה אומר שהוא מעסיק במערכת שלו - -
<שר-שלום ג'רבי: הוא מעסיק בבתי הספר ובגנים, לא במשרד.
<דוד פלבר: אצלנו זה רק בבתי הספר כסייעות חינוכיות.
<דוד פלבר: אנחנו לא מעסיקים במקום פקידות.
<דוד פלבר: אין בכל אגפי המשרד אף בת שירות לאומי - לא אצלי בלשכה, לא בשום מקום אחר.
<דוד פלבר: אנחנו רוצים אותן רק בבתי הספר.
אלי אלאלוף: למה היא יכולה להיות פקידה בבית החולים?
<דוד פלבר: אני חושב שזה לא כל כך ראוי, אבל לא שאלו אותי.
אלי אלאלוף: למה היא יכולה להיות פקידה במי שבע, איפה שאני הולך לשלם מים?
<דוד פלבר: אני באמת חושב שזה לא ראוי.
אלי אלאלוף: למה לא יכולה להיות פקידה ברשות?
אלי אלאלוף: זאת לא שאלה הזויה.
<דוד פלבר: אנחנו לא רוצים שמתנדבים ייקחו עבודה של עובדים.
<דוד פלבר: אנחנו מנסים למנוע מצב שבעיירות שאין תעסוקה בנות שירות לאומי ייקחו את העבודה.
אלי אלאלוף: לא נתתי דוגמאות תיאורטיות, אני נותן דוגמאות ספציפיות שבהן נתקלתי.
אלי אלאלוף: אם תבואו איתי לקבלת פציינטים בבית חולים סורוקה, תראו מי מקבל אותי בדלפק.
אלי אלאלוף: אם תבואו איתי למחלקת המים של מי שבע, שקורעת את כל האזרחים שלה, אתם תראו כמה עובדות הן מתנדבות של השירות הלאומי.
<דוד פלבר: באופן מיוחד הרשות ואנחנו מסכימים שזה לא ראוי.
אלי אלאלוף: השאלה אם לא ניתן לעשות בדיקה כזאת.
אלי אלאלוף: אני לא מבקש לפטר אף אחד, אני רק רוצה לחסוך בהוצאות מינהל וארגון.
מירב בן ארי: זה מה שאתה רואה כשאתה מגיע לקופת חולים.
מירב בן ארי: תחשוב מה קורה במשרד הביטחון.
אלי אלאלוף: אני מבקש שתבדקו את זה.
<נועה בן שבת: אדוני, אתה מציע שיבדקו את אותם מקרים שאתה מדבר עליהם כדי למנוע מצבים כאלה?
אלי אלאלוף: זה וגם זה.
מירב בן ארי: את כל המקרים בהן הן מחליפות משרה פנויה.
אלי אלאלוף: אנחנו מחפשים דיור לכמה מתנדבים.
אלי אלאלוף: אם יורדים מ-30 עובדים ל-25, תאמינו לי שזה כבר כמה דירות.
<נועה בן שבת: אני מניחה שהרשות מקבלת תקציב נפרד או מייעדת תקציב נפרד בשביל מימון התקנים האלה, היא לא לוקחת את זה מתקציב התפעולי של הרשות.
מירב בן ארי: הוא מעדיף לקחת יותר מתנדבים על הכסף הזה מאשר לתת את תקני הדיור.
<נועה בן שבת: זה יכול להיות בכל המשרדים.
אלי אלאלוף: שר שלום, זו בדיקה שאני מבקש שתעשו ותתנו תשובה.
<יורם כמיסה: הייתי מאוד מבקש, מתוך ניסיון של עמותה חדשה בתוך השירות, שמערך הכוחות והחלוקה של התקנים מכל מיני גורמים משרדיים ממשלתיים ואחרים ירוכזו במקום אחד בתוך השירות הלאומי, כי ייתכן שעמותה אחת מקבלת דרך השירות הלאומי מעט, דרך משרד החינוך הרבה.
<יורם כמיסה: אין חלוקה צודקת כשמחלקים את התקנים של השירות הלאומי בתוך הרשות.
<יורם כמיסה: ברגע שיש את כל התקנים בתוך הפול, ברגע שיש ראייה כוללת אז תהיה גם ראייה צודקת.
<יורם כמיסה: קורית פה מציאות קשה מאוד, לדעתי.
<יורם כמיסה: יש הפליה מגמתית.
<יורם כמיסה: אני רוצה להגיד שהממסד שותף בה בצורה חמורה ביותר.
<יורם כמיסה: מדובר בתעדוף עמותות באמצעות קריטריונים שנקבעים בחלוקת המשאבים.
<נועה בן שבת: אתה מתכוון בעמותות לגופים מוכרים?
<יורם כמיסה: כן, לגופים מוכרים.
<יורם כמיסה: אני גוף מוכר.
<יורם כמיסה: אני רוצה שוויון מול כל הגופים המוכרים האחרים בקבלת המשאבים.
<יורם כמיסה: לא יכול להיות שימנעו ממני מלגשת למכרז.
<יורם כמיסה: היינו במכרז של הביטוח הלאומי לא מזמן.
<יורם כמיסה: הימרתי שם מראש מי הולך להיות הזוכה.
<יורם כמיסה: כל מה שאמרתי היה נכון.
<יורם כמיסה: למה?
<יורם כמיסה: כי הם קבעו קריטריונים של גודל, של ותק.
<יורם כמיסה: באופן אוטומטי אתה נופל כי אתה חדש.
<יורם כמיסה: אנחנו גוף מוכר.
<יורם כמיסה: כל גוף מוכר צריך להיות שווה לכל הגופים המוכרים האחרים.
<יורם כמיסה: אסור ליצור מצב שתהיה חלוקה מתעדפת עמותות.
מירב בן ארי: כמה זמן אתה קיים?
<יורם כמיסה: אנחנו קיימים כ-7 שנים.
מירב בן ארי: יש את המחקר שהמ.מ.מ עושה על השירות הלאומי-אזרחי שסירבתם לענות עליו.
מירב בן ארי: אתה יודע שלפי החוק גוף מבוקר מחויב.
מירב בן ארי: אם יש לך כאלו תלונות, שאני איתך בתלונות, נגד מכרזים תפורים, למה לא הגבת לשאלות?