GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: לשמוע את הילד, לקבל את התלונות של הילד, זה נפלא ואני מברך על הגישה, אבל מצד שני כדאי שיראו גם את התלונות האחרות שיכול להיות נוגעות באותו ילד ועל גבו.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שצריך להיזהר מתלונות של ההורים או של האומנים.
אלי אלאלוף: שיהיה דין אחד לכולם.
אלי אלאלוף: זאת מערכת אחת.
אלי אלאלוף: נשמע עוד דעות.
<עדי חן: אני נציגת הפורום הארצי של דיני משפחה בראשות עורך דין רונן בניהו, לשכת עורכי הדין.
<עדי חן: יש שתי ועדות ולכן חשוב להבחין בין השתיים.
אלי אלאלוף: אני לא מאמין שבלשכת עורכי הדין יש שתי ועדות שמטפלות באותו נושא.
<יצחק קדמן: ועדה אחת מייצגת את האימא והשנייה את האבא.
<עדי חן: יש שני פורומים.
<עדי חן: אנחנו סבורים שצריך לרכז את התלונות וכי יש יתרון בריכוזיות במקום.
<עדי חן: אנחנו מצטרפים לעמדה של האגודה לזכויות האזרח.
<מוטי רנד: גם אנחנו מצטרפים לקריאה הזאת ואני רוצה לחזק את הנקודה מהיבט אחר.
<מוטי רנד: אני חושב שלפחות חצי מהילדים שנמצאים באומנה או בפנימיות, הם מתחת לגיל שבע.
<מוטי רנד: הערכה.
<מוטי רנד: לא משנה המספר, אולי אני טועה בהערכה, אבל יש בוודאי הרבה ילדים מתחת לגיל שבע והם לא יכולים להגיש תלונה.
<מוטי רנד: לילד בגיל 7 אין את הכלים להגיש תלונה.
<מוטי רנד: חייב שזה יהיה דרך ההורים שלו.
קארין אלהרר: מי מבטיח שההורים לא יתכתשו ביניהם אצל הנציב?
אלי אלאלוף: היופי היא התלונה של הילד.
אלי אלאלוף: זה הדבר המדהים והחשוב כדי לחזק אותו ולתת לו את כל הכלים לעשות ולא לזלזל בו רק בגלל גילו.
אלי אלאלוף: אנחנו יודעים שמגיל שבע יש כאלה שכבר סובלים משני הצדדים לפעמים.
אלי אלאלוף: תחזקו את הילד.
אלי אלאלוף: תנו לילד זכות ביטוי ואם יש טעויות, החוקרים ידעו למצוא אותן.
אלי אלאלוף: אני לא הייתי נוגע כך על חשבון ילד.
אלי אלאלוף: קודם כל הילד.
<רינת וייגלר: אחד הדברים הייחודיים להצעת החוק הזאת שאנחנו חשבנו שהיא באה לחדש זה מנגנון תלונה לילדים.
<רינת וייגלר: אנחנו בדקנו את הנושאים.
<רינת וייגלר: ראינו דברים כאלה גם בחוץ לארץ.
<רינת וייגלר: מדובר במשהו אחר שיהיה מונגש לילדים עם אוריינטציה של ילדים.
<רינת וייגלר: משהו מעולם אחר ולא המנגנונים שכבר קיימים היום במשרדים.
<רינת וייגלר: אפשר לחשוב שהיום אין איך להתלונן במשרדי ממשלה.
<רינת וייגלר: יש איך להתלונן.
<רינת וייגלר: יש פניות ציבור, יש מבקר המדינה, יש מפקחים והתלונות היום נבדקות.
<רינת וייגלר: נראה לי, ואני חושבת שאני מבקשת מהוועדה לא למשוך את השטיח מתחת לדבר היפה הזה, שאני מקווה שנצליח ליצור אותו והוא אכן יהיה יפה ומיוחד.
קארין אלהרר: אנחנו עוד שנייה שם.
<רינת וייגלר: התכוונתי לומר שהוועדה תעזור לנו לא למשוך את השטיח סביב המנגנון הזה ולא תעמיס על המנגנון הזה דברים שבהקשר הזה זה נכון שזה יכול להיות סביב אותו ילד, זה נכון שמשפחות האומנה וההורים הביולוגיים הם חלק מהסיפור ואני חושבת שהבאנו את הדברים האלה לידי ביטוי בצורה מאוד ברורה בתוך החוק הזה, אבל יש מנגנונים אחרים ואם צריך לשפר אותם, הם ישפרו, אבל לא במחיר שאותו מנגנון שאנחנו רוצים ליצור כאן.
<רינת וייגלר: אני חושבת שהשקענו חשיבה מרובה בעקבות ההערות שהיו בדיונים הקודמים וניסינו להביא לוועדה משהו שהוא יהיה אחר וחדש ואני מקווה שאתם תקבלו את העמדה שלנו.
אלי אלאלוף: יש תקדים במדינות אחרות למנגנון כזה?
<רינת וייגלר: בוודאי.
<רינת וייגלר: ראינו באנגליה דוגמה כזאת.
<יצחק קדמן: בסקנדינביה.
<קריאה: בקנדה.
<רינת וייגלר: הקושי אליו הפנו את תשומת לבנו מדינות אחרות הוא באמת הנושא של התלות של הילדים האלה במערכות וכי קשה להתלונן.
<רינת וייגלר: צריך להשקיע הרבה חשיבה במערכת הזאת.
אלי אלאלוף: יש הערכה מה גודל מנגנון כזה?
אלי אלאלוף: כמה תקנים יהיו בו?
<רינת וייגלר: מבחינתנו כרגע זה מתוקצב לתקן, לפי מה שאני זוכרת.
<רינת וייגלר: תקן אחד.
<רינת וייגלר: בעיני הרעיון יהיה פחות התקן ויותר ההנגשה.
<רינת וייגלר: ככל שנצטרך להרחיב, נרחיב.
אלי אלאלוף: כשחוק המזון בא, הוא בא יחד עם התקציב שנדרש להקמתו.
אלי אלאלוף: אני לא מאמין שמה שאת אומרת כאן, שיהיה תקן אחד.
<רינת וייגלר: זה תוקצב.
אלי אלאלוף: אני מציע שבמקביל תכינו לעצמכם תכנית כדי שנבין.
אלי אלאלוף: אני אשמח להכיר אותה לראות אם זה מנגנון רציני או לא.
<נורית גרינולד: אני מנהלת את שירות האומנה, מט"ב, בצפון.
<נורית גרינולד: אני רוצה לומר מילה אחת על מנגנון האכיפה והבדיקה של הפיקוח.
<נורית גרינולד: הפיקוח המחוזי הוא לא חלק מאתנו, כל חודש הוא מחויב לבדוק את תיקי הילדים, את חלק מתיקי הילדים, והוא מאוד מחמיר אתנו.
<נורית גרינולד: מאוד מאוד.
<נורית גרינולד: אני לא יודעת אם אתם סומכים עלי או לא, אבל כל התלונות שמגיעות נבדקות.
<נורית גרינולד: משפחות מתקשרות, ילדים מתקשרים, המפקח של האומנה בודק כל חודש כמה משפחות.
<נורית גרינולד: הוא מצלצל למשפחות והוא בודק שאכן השירות נעשה, כמה פעמים ביקרו, האם ראו את הילד, האם דיברו עם הילד.
קארין אלהרר: אל תיקחי את זה אישית.
קארין אלהרר: זה לא שלא סומכים עליכם.
אלי אלאלוף: חברת הכנסת קארין אלהרר, כמציעת החוק תסכמי בבקשה את הנקודה הזאת.
קארין אלהרר: זה לא עניין אישי נגד אף אחד.
קארין אלהרר: כולם אנשים טובים.
קארין אלהרר: ובכל זאת שמענו לאורך השנים על מקרים פחות טובים שהתרחשו והתפספסו.
קארין אלהרר: המטרה אדוני הייתה לתת מנגנון, ליצור מנגנון שיהיה מרכז בו יוכלו להתלונן הילדים.
קארין אלהרר: הורי אומנה והורים ביולוגיים, הם בקונפליקט מעצם היותם כאלה.
קארין אלהרר: מה שיקרה זה שאנחנו נייצר מנגנון – ואני יודעת שמושקעת חשיבה גדולה לעשות אותו מנגנון שמתאים לילדים – ואם אנחנו נעמיס עליו את כל ההתכתשויות, ויש כאלה כי למרבה הצער לא כל הורי האומנה וההורים הביולוגיים רואים עין בעין.
קארין אלהרר: יש כאלה שכן, אבל יש כאלה שלא.
קארין אלהרר: ואז מה נעשה?
קארין אלהרר: הבורר הזה, הנציב הזה יצטרך לשבת ולנהל את התיקים במקום שיתנהלו במקום אחר רלוונטי יותר.
קארין אלהרר: הוא ינהל את התיקים האלה במקום לשמוע את הילדים.
קארין אלהרר: אני רוצה שהנציב יהיה אקטיבי, אני רוצה שהתלונות יגיעו אליו ואני רוצה שהוא יוכל לברר אותן.
אלי אלאלוף: אנחנו נשארים בעמדה המקורית שהוצגה כאן.
<נעה בן שבת: התיקון הבא עליו אנחנו מדברים הוא בסעיף קטן (ב).
<נעה בן שבת: אנחנו מבהירים עוד פעם שזה מנגנון המאפשר לילדים המושמים באומנה או במסגרת השמה חוץ ביתית אחרת.
<נעה בן שבת: זה יכול להיות כמובן שאמצעי ההנגשה יהיו שונים כאשר מדובר בילד באומנה או בילד במוסד או במסגרת השמה חוץ ביתית אחרת, בל המנגנון יותאם לשני המקרים והוא גם יכלול את ההתאמות הנדרשות להגשת תלונה בהתחשב להגשת תלונה בהתחשב בשפה המובנת לילד - זאת הייתה הערה שקיבלנו – גם בגיל הילדים, במידת בגרותם, בהתחשב במוגבלותם במידה שמדובר בילד עם מוגבלות.
<נעה בן שבת: תיקון נוסף שמוצע כאן מופיע כאן כסעיף קטן (ה1) בעמוד 37: "הסמכויות הנתונות לנציב תלונות הציבור בסעיפים 41 ו-43 לחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב), יהיו נתונות, בשינויים המחויבים ובהתאמות הנדרשות לשמירה על פרטיות הילד ומניעת פגיעה בו, לממונה על התלונות, והוראות סעיף 45 לאותו חוק יחולו לעניין החלטותיו".
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על הסמכויות שיש לנציב תלונות הציבור שמקבל את התמונה, הוא מפנה אותה, הוא מקבל מידע מכל אדם לצורך בירור התלונה וגם ההוראות לגבי ההחלטות שלו שהן לא מונעות מימוש זכות אחרת שנובעת מזה ואין בהן כדי למנוע מהמתלונן או מאדם אחר להשתמש בזכות או לבקש סעד שהוא זכאי להן.
<נעה בן שבת: זאת למשל אחת ההשלכות של ההחלטה.
<נעה בן שבת: מהצד השני זה לא מעניק בפני עצמו זכות לסעד בבית משפט ובית משפט לא נותן סעד מול ההחלטות של אותו ממונה על תלונות.
<נעה בן שבת: התוצאות של הבירור, יש הוראות בסעיף 43 שאנחנו מכינים אותו לגבי ההודעה על ממצאי התלונה.
<נעה בן שבת: במקרה שזאת עבירה פלילית, נמצא שנעברה עבירה פלילית, להעביר את המידע הזה ליועץ המשפטי לממשלה וכמו שאמרנו, הסמכויות לעצם בירור התלונה לקבל את המידע ולברר את המידע בכל דרך שהוא רואה לנכון בלי להיות מחויב לסדר דין או לדיני ראיות.
<נעה בן שבת: גם העניין של שמיעה, גם זה עניין חשוב.
<נעה בן שבת: הוראה תהיה בשינויים המחויבים ונציב תלונות הציבו רשאי לשמוע את המתלונן או מי שהמתלונן פנה בעניינו.
<נעה בן שבת: זה נועד לאפשר שבמקרים המתאימים צריך יהיה לשמוע את הילד ויהיה ברור שצריך לעשות את זה.
<נעה בן שבת: דובר כאן על התאמות של שמירה על הפרטיות ומניעת פגיעה בילד כי דובר על כך שמדובר במנגנון רגיש ויכול להיות שהילד אפילו ייפגע עקב בירור התלונה אם היא לא תיעשה בזהירות הנדרשת.
<נעה בן שבת: פסקה (2) מדברת על כך ש"הממונה על התלונות רשאי להמליץ למנהל הכללי של המשרד, לממונה על רישוי אומנה או למפקח הארצי על האומנה (ולעניין ילד במסגרת השמה חוץ ביתית שאינה אומנה - למנהל המסגרת ולמפקח על המסגרות) לנקוט אמצעים מתאימים נגד הנילון, אמצעים הנדרשים למניעת פגעיה בילד או בילדים אחרים, או אמצעים לתיקון הליקויים שעלו מבירור התלונה".
<נעה בן שבת: מוצע להוסיף כאן את המועד לנקיטת אותם אמצעים.
<נעה בן שבת: אז אנחנו מדברים על כל המגוון, אם משהו שצריך לתקן, משהו שהיה לא בסדר וצריך לתקן אותו, גם אמצעים למניעת פגיעה בין אם כתוצאה מהתלונה ובין אם לא.
<נעה בן שבת: פסקה (3) אומרת ש"אין על הממונה על התלונות מרות בענייני מילוי תפקידו לפי סימן זה זולת מרותו של דין".
<נעה בן שבת: מוצעים עוד שני תיקונים.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ו) – "תוצאות בירור התלונה יימסרו למתלונן והעתקן יימסר למפקח לשם מעקב אחר תיקון הליקויים".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, המפקח הוא לא בהכרח זה שמבצע את תיקון הליקויים.
<נעה בן שבת: יתכן שהליקוי נפל אפילו בעבודת הגוף המפעיל, בעבודת מנחה האומנה או בגורם אחר והליקוי צריך להיות מתוקן על ידי גורם אחר.
<נעה בן שבת: בסעיף הסמכה של השר לקבוע הוראות לעניין מנגנון התלונה, מוצע להוסיף את הנושא של יידוע הילד לגבי הדרכים להגשת התלונות כדי לחזק את המידע שנמסר לילד ולחזק את האפשרות שלו לפעול ולדעת על האפשרות לפנות למנגנון התלונה.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ח) שנוגע לדיווח לוועדה, "באופן השומר על פרטיות הילדים ומשפחות האומנה ומונע את זיהויין".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, הדיווח צריך להיות אנונימי ולא אמורים למסור פרטים.
<יצחק קדמן: צריך להוסיף גם הפרטיות של ההורים.
<נעה בן שבת: וההורים.
אלי אלאלוף: כל עוד אתם לא מרימים יד, סימן שאנחנו ממשיכים הלאה.
<נעה בן שבת: לעניין עליו דיברנו קודם.
<נעה בן שבת: אישור המינוי בוועדה.
<נעה בן שבת: שוב, אני אומרת את הדברים ואכן יש תקדימים לדבר הזה אבל עדיין צריך לחשוב אם לוועדה יש מה לתרום ואם זה משרת את זה שהמינוי נעשה בפורום הוועדה והאם לוועדה יש אפשרות לבחון את המינוי ולהעריך אותו.
<נעה בן שבת: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו באים אחרי שוועדת מכרזים כבר דנה במינוי, בחרה אדם והמינוי מובא לוועדה ואז אם הוועדה מאשרת או לא מאשרת, השאלה מה המידע שעומד בפניה ומה השיקולים ואם זה ראוי.
<יצחק קדמן: זה מדגיש את הייחודיות של התפקיד הזה שעשו אותו שונה.
<יצחק קדמן: זה חסר תקדים שמקימים נציב לילדים וזה פנטסטי והוא מדבר בשפה של הילדים.
<יצחק קדמן: תנו לזה גם את החותמת של הכנסת.
<יצחק קדמן: זה ייתן לזה יותר יוקרה ובהחלט כדאי לעשות את זה, מה גם שיש תקדים במשרדים אחרים.
<נורית גרינולד: בעיני הקושי בהקשר הזה הוא איך זה מתחבר לדיני המכרזים בו אתה בוחר בן אדם במכרז ואז זה מובא לאישור ועדה.
<נורית גרינולד: אני לא בטוחה שזה דבר שמסתדר.
<יצחק קדמן: עובדה שזה קיים לגבי נציב קבילות החיילים.
<קריאה: השאלה אם שם עושים מכריזם.
<בישארה פראן: מאחר והנושא הזה עולה פעם ראשונה, אנחנו נבקש לתת לנו הזדמנות לבחון את זה.
<בישארה פראן: נציב קבילות חיילים, זה שונה לגמרי.
<בישארה פראן: זאת לא אותה מטריה.
<בישארה פראן: שם יש הבחנה מול כמה מערכות – צבא, מול משרד הביטחון.
<בישארה פראן: שם זה מאוד ייחודי.
<בישארה פראן: כאן זה בין עובדי מדינה לבין עובדי מדינה.
<בישארה פראן: העובד יהיה מקרב עובדי המדינה והוא יפקח גם על הפעולות שהן באאוט סורסינג של המדינה.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שנמצא מישהו שהוא יותר אובייקטיבי?
<בישארה פראן: לא.
<בישארה פראן: מבחינת החששות שעלו על ידי חברי הכנסת, אני הצגתי שגם היום הסמכות של המינוי/הפיטורים היא בידי הנציב.
<בישארה פראן: יש אפשרות להשתמש במנגנון הקיים היום בלי להידרש להוסיף או לגרוע מהמנגנון הזה.
<בישארה פראן: המנגנון הזה עובד יפה מאוד.
אלי אלאלוף: אל תביא אותי לביטויים לא נעימים.
<בישארה פראן: אני לא מתווכח אתך.
<בישארה פראן: אני מבקש הזדמנות לבחון את זה.
אלי אלאלוף: לא היו מינויים פוליטיים באמצעות הנציבות?
קארין אלהרר: עד היום זה לא קרה.
<בישארה פראן: אתם חששתם גם מהפיטורים ולא רק מהמינוי.
קארין אלהרר: גם מהמינוי וגם מהפיטורים.
אלי אלאלוף: אני מוכן שזה יהיה לא בוועדה שלנו אלא להעביר את זה לוועדה לזכויות הילד.
<בישארה פראן: לפני שאתם מתקדמים, תנו לנו לבחון את זה.
אלי אלאלוף: תעשו את הבדיקה.
אלי אלאלוף: זכותך המלאה.
אלי אלאלוף: גם הייעוץ המשפטי שלנו יעשה בדיקה.
אלי אלאלוף: אם לא תגיעו לאיזשהו סיכום ביניכם, תבואו לוועדה ונחליט.
אלי אלאלוף: בעיקרון אנחנו רוצים מינוי שמנתק כל השפעה פוליטית גם עתידית וזה הכי חשוב.
קארין אלהרר: אני רוצה לשאול שאלה את רינת.
קארין אלהרר: בסופו של דבר הוועדה רק בודקת את המקרים האלה שמרעידים את אמות הסיפים, שאין ניגוד ענייניים, שאין עניין מיוחד בשלו אותו אדם שזכה במכרז לא יכול להתמנות.
קארין אלהרר: יכול להיות שדרישות התפקיד שנוסחו במכרז, הן מעידות שהאדם כשיר לעילא ולעילא למלא את התפקיד אבל כאשר מבינים את כל המסביב של הבן אדם, יכולים להיווצר מצבים בהם חרף העובדה שהוא התאים לד' אמותיו של המכרז, הוא לא מתאים דה פקטו.
<רינת וייגלר: אני מסכימה לגמרי.
קארין אלהרר: למה זה לא משהו שיכול לבוא לדיון בוועדה?
<רינת וייגלר: אני מסכימה.
<רינת וייגלר: אני גם אומרת שהמנגנונים הקיימים היום בהסדרים אמורים – שוב אני אומרת אמורים – למנוע את הסוגיות גם של ניגוד עניינים במינויים.
<רינת וייגלר: יש לזה הסדרים וכבר יש לזה הוראות.
<רינת וייגלר: יחד עם זאת, אני מבינה מה שאת אומרת.
<רינת וייגלר: אני יודעת שהדברים האלה הם לא סוגרים את האפשרות.
<רינת וייגלר: יחד עם זאת, אנחנו חיים בתוך עולם חוק האומנה וצריך להתחבר לתוך עולם חיצוני יותר.
<רינת וייגלר: לכן אני חושבת שנכון לעשות בחינה ככל שניתן ולעשות משהו.
<רינת וייגלר: אנחנו שומעים את החששות.
<רינת וייגלר: הצענו לעשות משהו שקוהרנטי למכלול ההסדרים הקיימים כך שזאת לא התנגדות ספציפית.
<רינת וייגלר: אני חושבת שאם יש לנו שהות לבדוק את זה, זה ייבדק.
אלי אלאלוף: שוב אני חוזר להצעה בהתחשב בכל ההערות.
אלי אלאלוף: הלשכה המשפטית, היועצת המשפטית שלנו יחד אתכם תבדוק את זה ותחזרו אלינו עם תשובה.
אלי אלאלוף: אם לא תגיעו לסיכום בכיוון ששני חברי הכנסת שיושבים כאן מבקשים, תביאו את זה להחלטתנו ואנחנו נחליט כפי שאנחנו מבינים, אם לא תשכנעו אותנו אחרת.
<עדי חן: ברשותך אדוני, הערה.
אלי אלאלוף: תעירי אותה עת חבר הכנסת מאיר כהן ינהל את הישיבה.
אלי אלאלוף: קיבלתי ממישהו פנייה.
אלי אלאלוף: מי שפתח את הנושא, זה באמת לא נושא לדיון כרגע.
אלי אלאלוף: אני מוכן ללמוד את הנושא ונתייחס אליו באופן אישי.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן יחליף אותי בניהול הישיבה.
<נעה בן שבת: רק לעדכן.
<נעה בן שבת: אנחנו חוזרים לכל מיני סעיפים שנשארו פתוחים או נושאים שרוצים בהם רוצים כל מיני שינויים לקראת סיום הדיונים בהצעת החוק.
<נעה בן שבת: כרגע עברנו על סעיף 56 ועל ההערות שהיו.
<עדי חן: הייתי מבקשת לחזור לסעיף 56(ג).
<עדי חן: לגבי זהות הזכאים להגיש את התלונה, הייתי מציעה להרחיב.
<עדי חן: ידיד קרוב, אפוטרופוס לדין, עורך דין שמונה בידי בית משפט, זה לא מספיק.
<עדי חן: מהפרקטיקה אנחנו למדים שדווקא אנשים שיכולים לדווח, הם אנשים רחוקים.
<עדי חן: אני אתן דוגמה מלפני חודש אז התוודע לי מנהג מונית שמסיע ילד מוגבל שהושם בתוך משפחת אומנה על התעללות מאוד מאוד קשה.
<עדי חן: צריך להרחיב ולתת הזדמנות לכל אדם טוב שמבקש לדווח על קטין, על התעללות שהוא יודע עליה.
<יצחק קדמן: יש חובת דיווח וכתוב למי צריך לדווח.
<יצחק קדמן: זה לא קשור לעניין הזה.
<עדי חן: אבל התלונה עצמה.
<עדי חן: התלונה.
<עדי חן: התלונה תוגש על ידי הילד או ידיד קרוב.
קארין אלהרר: ידיד קרוב מכניס לתוך ההגדרה גם את נהג המונית.
<נעה בן שבת: זאת אומרת, תוגש על ידי ידיד קרוב?
קארין אלהרר: כתוב ידיד קרוב.
<קריאה: תלונה אפשר להגיש גם במשטרה.
<נעה בן שבת: סעיף 39 בעמוד 21 הוא סעיף שעדיין לא הוצבע.
<נעה בן שבת: הסעיף נוגע למנחה האומנה.
<נעה בן שבת: נקרא אותו שוב.
<רותם יוסף: 39.
<רותם יוסף: מנחה אומנה מנחה האומנה שמונה לילד ישמש המלווה האישי של הילד ואיש הקשר הקבוע שלו בתקופת השמתו באומנה, לרבות בעת מעבר בין משפחות אומנה.
<רותם יוסף: ככל האפשר יתקיים רצף טיפולי בליווי האישי.
<עדי חן: אולי כדאי להגדיר מנחה אומנה.
<עדי חן: בחוק אין הגדרה.
מאיר כהן: את לא מדברת ברשות.
<רותם יוסף: מנחה אומנה שמונה לילד - ייפגש עם הילד סמוך ככל האפשר למועד מינויו, יסביר לו את תפקידיו כמנחה אומנה ויידע אותו בדבר הדרכים שבהן יוכל הילד ליצור עמו קשר, וכן מי הם הגורמים הנוספים שאליהם יוכל הילד לפנות אם מתעוררת בעיה הקשורה בהשמתו, לרבות זכותו להתלונן בכל עת ודרכי הגשת תלונה.
<רותם יוסף: המידע כאמור יימסר לילד בעל פה ובכתב, בשפה ובאופן המובנים לו, ובדרך המתאימה לגילו, כשריו המתפתחים ולצרכיו המיוחדים.
<רותם יוסף: יקיים קשר אישי ורציף עם הילד ויעקוב אחר מצבו בכל תקופת השמתו באומנה ובין השאר, יקיים מפגשים אישיים עם הילד בהתאם לתכנית הטיפול של הילד ולמצבו, אחת לחודש לפחות.
<רותם יוסף: מנחה האומנה יתעד את תוכן המפגשים בכתב.
<נעה בן שבת: כאן יש הערה לגבי הנושא של תכיפות המפגשים של מנחה האומנה עם הילד.
<נעה בן שבת: אולי שלוה ליבוביץ תוכל להסביר את זה טוב ממני.
מאיר כהן: אתם מתייחסים אחת לחודש.
<שלוה ליבוביץ: בהסכם שלנו עם הגופים יש הבחנה בין התקופה הראשונה לסיום לבין מצבי משבר כאשר אז התדירות צריכה להיות גדולה.
<שלוה ליבוביץ: באומנה טיפולית כל הזמן התדירות היא כפולה מאשר באומנה הרגילה.
<שלוה ליבוביץ: זאת אומרת, הדברים מוגדרים בהסכמים שלנו עם הגופים המפעילים בצורה מאוד ברורה.
<נעה בן שבת: את אומרת שכשאנחנו כותבים כאן שזה בהתאם למצבו של הילד ואחת לחודש לפחות, זה אומר את המינימום הזה.
<שלוה ליבוביץ: זה המינימום.
מאיר כהן: כבר דנתם בסעיף הזה?
<נעה בן שבת: זה סעיף שעוד לא הוצבע ולא נדון.
מאיר כהן: הוא עוד לא נדון?
<יצחק קדמן: הוא נדון אבל לא הוצבע.
<רותם יוסף: יהיה אחראי ליישום תכנית הטיפול של הילד, ישמע את הילד בכל שלב של החלטה לעניין תכנית הטיפול או לשם הליך הערכת כשירות או חוות דעת לעניין האומן ויכין דיווח במסגרת המעקב התקופתי בעניינו של הילד.
<רותם יוסף: יקיים קשר עם המחלקה לשירותים חברתיים ברשות שבה מתגוררים הורי הילד, לרבות עם העובד הסוציאלי המטפל בהוריו של הילד, בין השאר לשם הבטחת הקשר בין הילד להוריו.
<רותם יוסף: כן יקיים קשר עם עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או עם עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) שטיפל בענייניו של הילד.
<רותם יוסף: ילווה את משפחת האומנה וידריך אותה.
<רותם יוסף: יקיים קשר עם מוסד החינוך שבו לומד הילד, עם גורמי חינוך נוספים, גורמי בריאות וגורמי רווחה ועם כל גורם אחר הנוגע בדבר.
<רותם יוסף: ידווח לממונה על רישוי אומנה על כל שינוי שנודע לו עליו, שיש בו כדי להשפיע על רישיון האומנה שניתן לאומן של אותו ילד.
<רותם יוסף: ידווח על אירועים משמעותיים הנוגעים לילד, בהתאם להנחיות ונהלים שנקבעו לעניין זה.
<רותם יוסף: יקיים קשר עם המוסד לביטוח לאומי לעניין זכויות המגיעות לילד.
<רותם יוסף: (2) על אף האמור בכל דין, הושם ילד באומנה לפי צו בית משפט לפי סעיף 3(4) לחוק הנוער, או לפי החלטת גורם מוסמך בהסכמת הוריו לפי סעיף 33(ה), ימסור כל אדם העוסק בתחומי בריאות, חינוך או רווחה, למנחה האומנה, לפי דרישתו, מידע הנוגע לילד הנדרש לו לשם מילוי תפקיד.
<רותם יוסף: נודע למנחה האומנה כי הילד מעוניין לסיים את השמתו במשפחת האומנה שבה הושם או סבר כי יש מקום לבחון מחדש את תכנית הטיפול של הילד נוסף על הבחינה הנעשית במעקב התקופתי כאמור בסעיף 36, יודיע על כך בהקדם האפשרי למפקח הארצי על האומנה ולמחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד כדי להביא את העניין בפני הגורם המוסמך.
<מוטי רנד: לגבי סעיף (1), ייפגש עם הילד סמוך לכל האפשר למועד מינויו, אני חושב שחשוב להדגיש שהוא ייפגש עם הילד לפני שהוא מושם.
<מוטי רנד: נאמר בדיונים קודמים שילד מגיע לא מוכן.
<מוטי רנד: הוא חייב להיפגש אתו לפני שהוא מושם.
<שלוה ליבוביץ: מנחה האומנה נקבע ברגע שהילד מגיע לתוך המשפחה.
<שלוה ליבוביץ: יש תהליך של ההשמה ובתהליך הזה אנשים שמומחים לחיבור בין צרכיו של ילד לבין כוחותיה של משפחה, שם נעשית התייחסות לילד וגם להורים הביולוגיים.
מאיר כהן: זה עונה על הבקשה של מוטי?
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף 39.
<מוטי רנד: איפה זה כתוב בחוק?
מאיר כהן: אנחנו נסתפק במה שאומרת שלוה.
מאיר כהן: אני חושב שזה עונה.
מאיר כהן: אנחנו לא חייבים לשמוע את הפעולה הזאת.
מאיר כהן: שלוה אומרת שלא צריך לעשות את הפעולה הזאת בנפרד.
מאיר כהן: שלוה, את רוצה להסביר למוטי עוד פעם איך זה עונה על הצורך שלו?
מאיר כהן: לאחר מכן נעבור להצבעה.
<מוטי רנד: איפה מופיע בחוק שחייבים לעשות את הפעולה הזאת?
<שלוה ליבוביץ: אני רוצה להבהיר.
<שלוה ליבוביץ: אתה לא נכנס לכל הנושא של השמת ילד והקשר אתו לפני הכניסה לאומנה, אם זה ניתן ולא תמיד זה ניתן כי לפעמים ילדים יוצאים במצבי חירום, אבל כאשר התהליך נעשה בצור המסודרת, ויש תהליך, גם ההורים הביולוגיים, וגם הילד המועמד לאומנה, עוברים ביחד שיחות עם הגורמים שעוסקים בתהליך השמתו במשפחה אומנת.
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על כל סעיף 39.
מאיר כהן: סעיף 39(א), (ב)(1), (2), (3), (4), (5), (6), (7), (8), (9), סעיף (ג)(1) ו-(2), סעיף (ד).
מאיר כהן: מי בעד סעיף 39?
מאיר כהן: בעד הסעיף – פה אחד
מאיר כהן: סעיף 39 אושר.
מאיר כהן: אני מבקש להמשיך.
<נעה בן שבת: אדוני, יש לנו כל מיני תיקונים שמוצעים ואני קודם עוברת על סעיפים שעדיין לא נסגרו אלא הם פתוחים ואחר כך נחזור לדברים שחוזרים אליהם.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 46 שגם הוא לא הוצבע.
מאיר כהן: אני חושב שהיו כאן מספיק דיונים.
מאיר כהן: החוק הזה צריך כבר להבשיל ושאנשים שצריכים ליהנות מהשינוי הזה, אכן ייהנו ממנו.
מאיר כהן: לכן תסלחו לי אם אני קצר רוח.
<רותם יוסף: תשלומים לאומן ואפוטרופסות על רכוש הילד אומן יקבל מהמשרד תשלומים עבור הוצאות שיאפשרו לו לספק את צורכי הילד לרבות צרכיו המיוחדים, בהתאם לתכנית הטיפול.
<רותם יוסף: השר, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, יקבע את סוגי הוצאות ותנאים וכללים לתשלום, את גובה התשלומים ומנגנון לעדכון סכומיהם, וכן כללים ומועדים לעניין ביצוע התשלומים.
<רותם יוסף: לא יקבל אומן כספים מכל מקור אחר פרט לאמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ז) לשם מימון החזקתו של הילד.
<רותם יוסף: האומן אינו זכאי לקבל כספים המגיעים לילד או בעדו, למעט כספים המשתלמים לילדים ברשות המקומית שבה מתגורר האומן או המשתלמים מכוח מוסד החינוך שבו לומד הילד, ולמעט כספים שאישר המפקח הארצי על האומנה את קבלתם בידי האומן, בין דרך כלל ובין לעניין מסוים.
<רותם יוסף: לא יהיה אומן אפוטרופוס על רכושו של הילד.
<רותם יוסף: היו מגיעים לילד כספים, הטבות, תגמולים או גמלאות, מכל מקור שהוא, ייזום מנחה האומנה שמונה לילד פניה למחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד לשם בחינת הצורך בנקיטת הליכים למינוי אפוטרופוס על רכוש הילד.
מאיר כהן: אני רואה, מוטי, שהצלחת לשנות את זה.
מאיר כהן: אני זוכר שהתווכחת על הסעיף הזה.
מאיר כהן: הוא בסדר.
<מוטי רנד: כן.
<מוטי רנד: קצת.
מאיר כהן: אתה אומר שאתה לא מסתפק.
<מוטי רנד: אני אומר שהתווכחתי קצת.
<רותם יוסף: (1) הטבות ותגמולים המגיעים לילד לפי כל דין, וגמלאות שהילד זכאי להן מהמוסד לביטוח לאומי, למעט קצבת שאירים לפי סעיף 252 לחוק הביטוח הלאומי ולמעט הטבות וזכויות כאמור בסעיף קטן (ז), ישולמו לאפוטרופוס על רכוש הילד.
<רותם יוסף: (2) מונה אפוטרופוס על רכוש הילד, לא יעשה האפוטרופוס שימוש בהטבות או בכספים שקיבל לפי פסקה (1), אלא למילוי צורכי הילד שאינם ממומנים בידי גורם אחר ולהבטחת עתידו בהגיעו לגיל בגרות, ובכפוף להוראות סעיף קטן (ד).
<רותם יוסף: על אף האמור בסעיף זה, ילד עם מוגבלות שהמשרד הכיר בו לעניין סעיף קטן זה כבעל צרכים מיוחדים עקב המוגבלות, ולא משולמת בעדו גמלה לפי סימן ו' לפרק ט' לחוק הביטוח הלאומי רק בשל השמתו במשפחת אומנה, זכאי במשפחת האומנה להטבות כמפורט להלן, ובלבד שהטבה הניתנת לעניין שבעדו זכאי אומן לתשלום לפי סעיף קטן (א) לא תינתן אלא במידה שבה עולה ההטבה על התשלום כאמור: הטבות וזכויות לפי כל דין הניתנות בעד ילד נכה שבעדו משולמת הגמלה, למעט גמלאות לפי הסימן האמור, הלוואות לדיור לפי חוק הלוואות לדיור התשנ"ב-1992, ונקודות זיכוי לפי סעיף 45 לפקודת מס הכנסה.
<רותם יוסף: הטבות הניתנות על ידי גוף ציבורי לפי הסכם או נוהג, לילד נכה שבעדו משולמת גמלה.
<רותם יוסף: תשלומים המשולמים לאומן עבור הוצאות שיאפשרו לו לספק את צורכי הילד לפי סעיף קטן (א), אינם ניתנים להעברה, לשעבוד או לעיקול בכל דרך שהיא.
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף 46, על כל תת סעיפיו.
מאיר כהן: אני לא מתכוון לפתוח את הסעיף הזה.
מאיר כהן: גמרנו לדון בו וכולם הביעו את דעתם.
מאיר כהן: אם את רוצה גברתי, חצי דקה לומר משהו, בבקשה.
<לידיה רבינוביץ: האגף לסיוע משפטי, ממונה על ייצוג ילדים.
<לידיה רבינוביץ: אנחנו נתקלים בקושי ביישום הנושא הזה של מינוי אפוטרופסים לילדים שנמצאים בהשמה חוץ ביתית.
מאיר כהן: זה לא המקום.
מאיר כהן: אני מאוד מכבד אותך, אבל זה לא לעניין.
מאיר כהן: נשמח לשמוע אותך בהזדמנות אחרת.
מאיר כהן: מי בעד אישור סעיף 46?
מאיר כהן: סעיף 46 אושר.
<נעה בן שבת: סעיף נוסף, סעיף 64, עמוד 40, שגם עליו לא הצבענו.
מאיר כהן: גברתי, אנחנו נסיים ואני לא אסגור את הישיבה, עד שלא תתייחסי.
<נעה בן שבת: סעיף 64, נושא האומנה בדיעבד.
<נעה בן שבת: היו הערות ואולי כדאי לקרוא את הסעיף בנוסח המתוקן שלו.
<נעה בן שבת: יכול להיות שבדרך יהיו עוד כמה תיקונים קטנים.
<נעה בן שבת: בפסקה (א) אנחנו מבקשים להוריד את המלים "או אפוטרופסו" כי גם במקרה שיש מינוי אפוטרופוס, נדרש אישור אומנה.
<רותם יוסף: 64.
<רותם יוסף: אומנה בדיעבד לא יחזיק אדם ילד בביתו אם אינו הורהו לתקופה העולה על שלושה חודשים אם מלאו לו 14 שנים, לתקופה העולה על שישה חודשים, ולעניין ילד עם מוגבלות – לתקופה העולה על 14 ימים, אלא אם כן התקבלה החלטת הגורם המוסמך על השמת הילד אצלו או אם סבר עובד סוציאלי כאמור בסעיף קטן (ד) כי לא נדרש להביא את העניין בפני הגורם המוסמך.
<יצחק קדמן: "ובידו רישיון אומנה" נמחק?
<נעה בן שבת: צריכה להיות החלטת הגורם המוסמך.
מאיר כהן: זה מספיק.
<רותם יוסף: המחזיק בביתו ילד והוא אינו הורהו – גם כאן
<רותם יוסף: מורידים "או אפוטרופסו" - יודיע על כך לעובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או לעובד סוציאלי לפי לחוק הסעד (טיפול במפגרים), לפי העניין, בתוך תקופה כלהלן מהמועד שבו הגיע הילד לביתו.
<רותם יוסף: לעניין ילד ש טרם מלאו לו שש שנים – בתוך חודש.
<רותם יוסף: לעניין ילד שמלאו לו שש שנים וטרם מלאו לו 14 שנים – בתוך חודשיים.
<רותם יוסף: לעניין ילד שטרם מלאו לו 14 שנים – בתוך שלושה חודשים.
<רותם יוסף: לעניין ילד עם מוגבלות – בתוך שבעה ימים.
<רותם יוסף: הובא לידיעת עובד סוציאלי על פי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) כי ילד שוהה בבית אדם שאינו הורהו כאמור בסעיף קטן (א), יבדוק בהקדם האפשרי בנסיבות העניין את המידע שהגיע לידיו, את טיבו ואופיו של המקום שבו מתגורר הילד והאם שהייתי של הילד בבית אותו אדם היא לטובת הילד.