GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יצחק קדמן: תעבור שנה שלמה.
<יצחק קדמן: אי אפשר שהליך כזה יימשך חודשים.
<יצחק קדמן: בינתיים יש לנו ילד שזועק לעזרה.
<בלה רדונסקי: לזה אני מסכימה אבל לא לכך שבית ספר אומר לקחת ריטלין.
מאיר כהן: אני חושב ש-45 ימים זה בסדר ואנחנו צריכים להסתפק בזה.
<נורית גרינולד: מה שעומד בבסיס העניין, זה נכון שהטריגר לדיון היה ריטלין אבל הדברים בהקשר הזה הם הרבה יותר מורכבים.
<נורית גרינולד: מדובר במצבים בהם יש מחלוקת לגבי הטיפול בילד.
<נורית גרינולד: נכון שאנחנו מדברים על מצבים בהם דברים מגובים כמובן במסמכים רפואיים אבל כל הרעיון שעומד בבסיס האומנה זה לנסות – וזאת רוח הדברים כאן – ולמנוע מצבים בהם אנחנו צריכים להתדיין ולנקוט בצעדים – בהקשר הזה בדרך כלל הסירוב הוא של ההורים הביולוגיים – מול הורים ביולוגיים ולנסות להגיע לדברים בהסכמה.
<נורית גרינולד: לכן עדיין היום קיימים הליכים משפטיים אחרים בהם אפשר לכפות טיפול, אפשר לבקש הוראות בית משפט לטיפול בניגוד להסכמת הורה.
<נורית גרינולד: זה לא פוגע בדבר הזה.
<נורית גרינולד: כל מה שזה אומר זה החיבור.
<נורית גרינולד: להפך, זה אמור לקצר את הטווח ושמענו כאן שדברים נמרחים הרבה מאוד זמן ולא מובאים לאיזושהי צומת.
מאיר כהן: לכן יש 45 ימים.
<נורית גרינולד: כן.
<נורית גרינולד: אנחנו עושים חיבור.
<נורית גרינולד: לא חייבים להמתין את 45 הימים האלה.
<נורית גרינולד: זה לא מינימום של 45 ימים אלא שהרעיון הוא שצריך לפעול להביא את העניין.
<נורית גרינולד: כאן יש חיבור בין מנחה האומנה למחלקה לשירותים חברתיים כדי שזה לא ייפול בין הכיסאות.
<נורית גרינולד: הרעיון הוא ליצור את הצומת הזאת ולא למנוע מצבים בהם צריך לפעול יותר מהר.
מאיר כהן: נועה
<נעה בן שבת: סעיף 44.
<נעה בן שבת: הוועדה הצביעה עליו.
מאיר כהן: סעיף 44 אושר?
מאיר כהן: אני חושב שאנחנו אישרנו רק את סעיף 46 אבל לא את 44 ו-45.
<יצחק קדמן: סעיף 44 אושר.
<יצחק קדמן: היו לנו עליו הרבה דיונים והוא אושר.
מאיר כהן: גם סעיף 46 אושר.
מאיר כהן: אני מבקש לעבור לסעיף 47.
<נעה בן שבת: סעיף 47(ב).
<נעה בן שבת: היה כאן מיעוט של אומנת חירום כאמור בסעיף ח' ואנחנו אומרים לתקופה שלא תעלה על 14 ימים.
מאיר כהן: את סעיף 48 אישרתם?
<נעה בן שבת: את סעיף 48 אישרנו.
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב), מה שמסומן בצבע, בלי לגרוע מזכות הורי הילד לפי כל דין לקבלת מידע, זה היה בהמשך להערה שהושמעה כאן והתקבלה בדיון.
<נעה בן שבת: אנחנו בסעיף 49(א)(2).
מאיר כהן: זה ברביזיה.
<נעה בן שבת: זה בין הסעיפים שכבר הוצבעו.
<נעה בן שבת: יש כאן התייחסות לתנאים של הגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: פסקה (2) דיברה על מצב שהוכרז כפושט רגל ואנחנו מדברים עכשיו על נושא התאגיד - "התאגיד לא החליט על פירוקו מרצון".
קארין אלהרר: למה מחקתם את הרישה?
<נעה בן שבת: מחקנו את הרישה כי הגוף המפעיל הוא התאגיד.
<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו צריכים להתייחס גם למנהל הגוף המפעיל שהוא לא הוכרז כפושט רגל.
קארין אלהרר: אבל זה תמיד מתאגד.
קארין אלהרר: זה אף פעם לא מנהל שעומד בפני עצמו.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהתאגיד עצמו לא פושט רגל אבל המנהל שעומד בראשו הוא כן פושט רגל.
קארין אלהרר: אבל התאגיד הוא זה שעומד מול הילדים.
<נעה בן שבת: התאגיד עומד מול הילדים.
מאיר כהן: לא המנהל עומד בפני הילדים.
<נעה בן שבת: אנחנו נוריד כאן את הרישה הזאת, "התאגיד לא החליט על פירוקו מרצון".
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (3), חשש לניגוד עניינים.
<נעה בן שבת: הוא כן מתייחס לגוף המפעיל, לתפקידי הגוף המפעיל, אבל גם לתפקיד אחר של מנהל התאגיד או בעל שליטה בו בהתייחס לשני המצבים, גם למנהל וגם לבעל השליטה בו.
<נעה בן שבת: סעיף 49(ב) בעמוד 31 הוקרא דאבל יש לנו כאן תיקונים לגבי הנושא של אבטחת מידע.
<נעה בן שבת: "אם יש אפשרות שבתקופת ההתקשרות ישמור התאגיד מידע שהגיע לידיו לפי חוק זה במאגר מידע כמשמעותו בחוק הגנת הפרטיות – יציג התאגיד חוות דעת של מומחה לאבטחת מידע המאשרת כי מערכות החומרה והתוכנה שישמשו את מאגר המידע מהימנות ועומדות בהוראות הדין בעניין אבטחת מידע, ובכלל זה הגנה על שלמות המידע והגנה על המידע מפני חשיפה, שימוש או העתקה, והכול ללא רשות כדין, מקנות רמה סבירה של זמינות ואמינות ומעניקות הגנה נאותה מפני חדירה, שיבוש, הפרעה או גרימת נזק למחשב או לחומר מחשב כהגדרתם בחוק המחשבים, התשנ"ה-1995".
<נעה בן שבת: בפסקה (7) יש תיקון שמוצע לפי בקשת האגודה שנשמעה בוועדה והוועדה קיבלה את הערתה: "בחמש השנים שקדמו למועד ההתקשרות לא הופסקה התקשרות של התאגיד או בעל שליטה בו או מנהלו עם משרד ממשלתי או גוף ציבורי אחר, בנסיבות שמפאת מהותן או חומרתן אין זה ראוי לדעת המפקח הארצי על האומנה כי התאגיד ישמש גוף מפעיל".
<נעה בן שבת: תצטרכו לברר האם הופסקה התקשרות ואם הופסקה ההתקשרות גם עם בעל השליטה או מנהל, לא תוכלו להתקשר עם גוף מפעיל.
מאיר כהן: גברתי, הנוסח מקובל עליך?
<נעה בן שבת: בסעיף קטן (ב), לפי בקשה של מוטי רנד, נבהיר שהגוף המפעיל הוא לא עושה תפקידי פיקוח.
<נעה בן שבת: "מינוי מנחי אומנה והדרכת אנשי הצוות המקצועי, לרבות מנחי האומנה, לפי הוראות המפקח הארצי על האומנה ובקרה על פעולתם".
<נעה בן שבת: לא מדובר על פיקוח אלא על בקרה.
<נעה בן שבת: לסעיף 49(ה) בעמוד 33.
<נעה בן שבת: הבהרנו בדיון הקודם שאנחנו מוסיפים את באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
<נעה בן שבת: למרות שזה בעצם מידע מאוד טכני אבל הנושא הזה הוסף כאן.
<נעה בן שבת: לסעיף 49(י): "על אף האמור בחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992, פורסם מכרז לפי אותו חוק להתקשרות עם גוף מפעיל לפי הוראות פרק זה, ולאחר שקלול התוצאות קיבלו שתי הצעות או יותר תוצאה משוקללת זהה שהיא התוצאה הגבוהה ביותר, ואחת מן ההצעות היא של תאגיד שהוא מוסד ללא כוונת רווח כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975, תיבחר ההצעה האמורה כזוכה במכרז".
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מצב של שקילות ורק במצב הזה של השקילות, יינתן משקל לנושא של המלכ"ר.
<נעה בן שבת: יושב ראש הוועדה סבר שלמלכ"ר יש בכל זאת ערך מוסף לצורך העניין.
<נעה בן שבת: לפסקה (יא)(1): "גוף מפעיל יודיע בכתב על כוונתו להפסיק התקשרות עם המשרד או לא לחדשה שישה חודשים לפחות לפני המועד שבו יפסיק את מתן השירותים לפי ההתקשרות".
<נעה בן שבת: זאת בקשת הוועדה, לתת הודעה מוקדמת, העברת התיקים, העברת הטיפול בילדים, נושא שצריך להיערך לו.
<נעה בן שבת: לפסקה (יא)(2): "גוף מפעיל אינו רשאי להעביר את פעילותו או להמחות את זכויותיו או חובותיו לפי חוק זה לאחר אלא בהסכמת המשרד ועד להתקשרות המשרד עם גוף מפעיל אחר ובלבד שהעברה או המחאה כאמור תהיה לתקופה שלא תעלה על 12 חודשים".
<נעה בן שבת: זה היה חשוב ליושב ראש הוועדה והוא ביקש שאם אנחנו עושים העברה כזאת, היא תהיה רק למקרה של עד העברה והיא תהיה מוגבלת בזמן.
<נעה בן שבת: לפסקה (יב): "אין בהוראות סעיף זה כדי לגרוע מזכות הנתונה למשרד לפי דין או הסכם להפסיק את ההתקשרות, לבטלה, לסייגה או להתנותה".
<נעה בן שבת: שוב, זה נובע מכך שיש לנו שתי מערכות, מערכת התקשרות ומערכת בחוק.
<נעה בן שבת: סעיף 49, הוצבע.
<נעה בן שבת: לסעיף 51(ב)(6).
<נעה בן שבת: זאת אותה הוראה שהזכרנו קודם לכן.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על תפקידי המפקח.
<נעה בן שבת: בין השאר "מתן הנחיות לתיקון ליקויים שנמצאו בעקבות תלונות הורי הילדים או משפחת האומנה לעניין הפרת ההוראות לפי חוק זה או בעקבות תלונות שהתקבלו ממנגנון בירור התלונות ופיקוח ובקרה על תיקון הליקויים שנמצאו".
<נעה בן שבת: המפקח הוא הכתובת לתלונות האלה של הורי הילדים ושל משפחות האומנה.
<נעה בן שבת: סעיף 56.
<נעה בן שבת: הקראנו את הנושא הזה של מנגנון בירור התלונה.
<נעה בן שבת: נושא אחד שנשאר פתוח זה הנושא של אופן מינוי הממונה על התלונות.
<נעה בן שבת: לא הצבענו על הסעיף.
<נעה בן שבת: בסעיף 56, יש לנו שני סעיפים קטנים.
<נעה בן שבת: יש תיקון בסעיף קטן (א) וסעיפים חדשים (א1) ו-(ה1).
<נעה בן שבת: למעשה כבר הקראנו את הסעיף והמחלוקת שנשארה כאן היא לגבי איך ממנים את הממונה על התלונות.
<נעה בן שבת: כרגע מדובר על כך שהשר הוא זה שממנה את הממונה על התלונות.
<נעה בן שבת: הצעה אחת שעלתה כאן
<נעה בן שבת: מהסיוע המשפטי היא שזה יהיה באישור הוועדה הזאת.
<נעה בן שבת: הצבענו על הקשיים.
<נעה בן שבת: מצד אחד מצדנו תקדימים למינויים באישור ועדה אבל אני לא בטוחה שאלה אותם מקרים.
<נורית גרינולד: עשינו כרגע שוב בירור.
<נורית גרינולד: אולי בישארה יתייחס.
<בישארה פראן: אנחנו כן רוצים להגיב, גם על זה וגם על התנאים.
מאיר כהן: אתה רוצה להגיב או אתה רוצה להציע?
<בישארה פראן: שני דברים.
<בישארה פראן: האחד, הערה לנוסח שלא הצלחתי לומר אותה קודם לגבי הנושא של שופט בדימוס.
<בישארה פראן: בחקיקות שבדקתי, זאת בדרך כלל כשירות של שופט ולא רק שופט בדימוס כי זה יותר גמיש וזה גם יכלול שופט בדימוס.
<בישארה פראן: זה לשיקולכם.
<נעה בן שבת: הרעיון של שופט בדימוס שהיה שופט נוער.
<נעה בן שבת: מי שהיה שופט נוער, זה היה הרעיון של המועצה לשלום הילד.
<נעה בן שבת: אנחנו לא כללנו משפטן בין הכישורים הדרושים.
<נעה בן שבת: כללנו עובד סוציאלי, פסיכולוג ופסיכיאטר.
מאיר כהן: המועצה לשלום הילד, אתם בעצם מפקיעים את זה שהשר ימנה?
<יצחק קדמן: אנחנו מדברים על מי רשאי להתמנות או מי כשיר להתמנות.
מאיר כהן: השר ממנה באישור הוועדה?
<בישארה פראן: השר ממנה לפי חוק שירות המדינה (מינויים).
מאיר כהן: אתם מציעים שופט נוער בדימוס.
<יצחק קדמן: או שופט נוער בדימוס.
<קריאה: כשיר להתמנות.
<בישארה פראן: אני מציע את זה כנקודה אחת כי זה יותר גמיש - כשירות של שופט נוער – וזה גם כולל בתוכו שופט בדימוס.
<בישארה פראן: זה לשיקולכם ואני לא מתערב אלא שאנחנו מציעים כמה שיותר להיות גמישים מבחינת תנאי הסף ולא תמיד להקשיח אותם.
<בישארה פראן: אני מבין את השיקולים שלכם.
<בישארה פראן: באשר למינוי לגופו.
<בישארה פראן: כפי שאמרתי טרם כניסת יושב הראש המחליף, אמרתי שחוק שירות המדינה (מינוים), הוא המנגנון לקליטת עובדי מדינה בשירות.
<בישארה פראן: זה גם בא למנוע פוליטיזציה ולשמור על שירות ציבורי מאוד מקצועי ולעמוד מאחורי זה.
<בישארה פראן: הפיקוח שמבקשים – ועולה תוך כדי הדיון – לא מוסיף ולא גורע מבחינת השגת המטרה.
<בישארה פראן: צריך להבחין מה המטרה אותה אנחנו רוצים להשיג.
<בישארה פראן: גם חברי הכנסת, גם יושב ראש הוועדה, אמרו שהם רוצים עצמאות.
<בישארה פראן: עצמאות אפשר להשיג בחוק עצמו על ידי קביעה, שהמרות של הממונה תהיה רק לחוק ורק למטרות שהוצגו.
<בישארה פראן: לקבוע כל מיני הוראות נוספות מבחינת המעטפת של מינוי, לא מינוי וסיום תלונה, זה לא בהכרח יוסיף או יגרע מהעצמאות שלו.
<בישארה פראן: תמיד יש בקרות בין מנהלים לבין עובדים אבל כל המנגנונים האלה, לא בהכרח משיגים את המטרה של העצמאות כשלעצמה.
<בישארה פראן: יש לו את העצמאות, יש לו את החוק, הוא פועל לפי החוק, הוא לא כפוף מבחינת שיקול דעת והוא מקצועי לכל דבר ועניין.
<יצחק קדמן: באיזה מדינה אתה חי?
<בישארה פראן: כדוגמה, נציבת תלונות על הפרקליטים.
<בישארה פראן: זה עוד לא עוגן בחוק.
קארין אלהרר: אני אפנה אותך למכתב של שי ניצן.
<בישארה פראן: כל המערכות הן דינמיות.
מאיר כהן: עד היום זה לא עובד.
<בישארה פראן: אלה מערכות דינמיות וזה גם מקרה טוב שמעלה את האפשרויות שגם אם זה מעוגן בחוק או לא מעוגן בחוק, על סיום העסקה של הבן אדם או על הלחצים שמופעלים עליו.
<נורית גרינולד: אני רוצה להזכיר.
<נורית גרינולד: בדיון האחרון בו אדוני היה יושב הראש, אנחנו עשינו שיעורי בית והצענו כאן מנגנון שלדעתנו עונה על האיזונים הנדרשים.
<נורית גרינולד: בעקבות הצעת המועצה לשלום הילד הוכנס כאן שופט בדימוס ולא אדם שכשיר להיות שופט כי מבחינת הפרסונה הרעיון היה שזה יהיה אדם ששימש כשופט.
מאיר כהן: אני לגמרי מסכים.
מאיר כהן: מותר להביע את דעתי כיושב ראש הוועדה?
מאיר כהן: אני מסכים עם המועצה לשלום הילד.
מאיר כהן: אני מסכים עם הדרישה הזאת, מהניסיון הטוב שהיה לי עם שופטים בדימוס.
<נורית גרינולד: לגבי הנושא השני.
<נורית גרינולד: הרעיון השני שעלה כאן בתחילת הדיון היום היה פיקוח של הכנסת על הליך המינוי.
<נורית גרינולד: בבדיקה שעשינו עם האנשים הרלוונטיים במשרד המשפטים, הדבר הזה הוא סופר חריג.
<נורית גרינולד: זה לא שיש מקרים כאלה.
מאיר כהן: אני חושב שדי בזה שהשר יחליט.
<משכית בנדל: אם הדיון נפתח מחדש, אני רוצה להצביע לגבי הנושא של מי יכול להיות נציב הקבילות.
<משכית בנדל: יש כאן איזשהו חוסר איזון.
<משכית בנדל: מצד אחד יכול להיות שופט נוער בדימוס, מצד שני אין כאן משפטן ברשימה.
<נעה בן שבת: בכוונה.
<משכית בנדל: אבל יש למשל עובד סוציאלי, מבלי לזלזל כלל בעובדים סוציאליים, או אפילו בעל תואר אקדמי בחינוך ובלבד שהוא בעל ניסיון משמעותי עם ילדים.
<משכית בנדל: יש פשוט חוסר איזון מובהק בין הדרישות של מהו שופט בדימוס או כל מי שיכול להיות אם לא מוצאים שופט בדימוס.
<משכית בנדל: לטעמי זה מאוד בעייתי.
<עדי חן: אני הייתי מציעה להוסיף גם שופט משפחה ולא רק שופט נוער.
<עדי חן: שופטי משפחה עוסקים אך ורק בענייני המשפחה והם ערים לענייני הנוער וחלקם אפילו מכהנים בבתי משפט לנוער.
מאיר כהן: תקראי בבקשה את הניסוח הסופי.
<נעה בן שבת: הניסוח כרגע מדבר על כך שכשיר לכהן כממונה על התלונות שופט בדימוס שכיהן כשופט נוער כהגדרתו בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) התשל"א-1971 או שהוא בעל השכלה והכשרה בתחומים רלוונטיים לרבות רופא מומחה בפסיכיאטריה של הילד, עובד סוציאלי, פסיכולוג או בעל תואר אקדמי בחינוך, ובעל ניסיון משמעותי בעבודה עם ילדים ועומד בתנאי כשירות נוספים ככל שנקבעו לעניין זה לפי חוק שירות המדינה (מינויים) ולא הורשע בעבירת מין או אלימות או עבירה".
קארין אלהרר: זה או?
מאיר כהן: זה ו.
<נעה בן שבת: השופט בדימוס עומד בפני עצמו.
<נעה בן שבת: שופט בדימוס לא כפוף לכל שאר התנאים.
<נעה בן שבת: אחרים צריכים להיות גם בעלי מומחיות.
<נעה בן שבת: זה נכון שיש רופא מומחה, פסיכיאטר ילדים, עובד סוציאלי, פסיכולוג.
מאיר כהן: הנציב יכול להיות או שופט בדימוס.
קארין אלהרר: למה או?
קארין אלהרר: למה לא שופט בדימוס?
<נעה בן שבת: רק שופט בדימוס?
<יצחק קדמן: זאת הייתה ההצעה המקורית.
מאיר כהן: קארין, אני חייב להגיד לך שכשאני חיפשתי שופט בדימוס לנציב ובלי לפגוע בכבודם, אני חסיד גדול שלהם, פניתי לעשרות והם אמרו, לא.
מאיר כהן: זה לא ברור מאליו שאפשר להשיג שופט בדימוס.
מאיר כהן: אני חושב ששופט בדימוס - כן.
מאיר כהן: אפשר להוסיף רופא פסיכיאטר, משפטן – כן.
מאיר כהן: לגבי איש חינוך עם תואר ראשון, אני הייתי משאיר את העובדים הסוציאליים.
קארין אלהרר: לא, אבל צריכה להיות איזו מומחיות מסוימת.
<קריאה: בעל ניסיון משמעותי בעבודה עם ילדים.
<יצחק קדמן: צריך להיות איש עם לפחות תואר שני.
מאיר כהן: איד עם תואר בחינוך, עם ניסיון בעבודה עם ילדים שלא מוגדרת, אני חושב שזה יוצר את התמונה הזאת ולכן אני חושב שבמקום שיש שופט בדימוס, אנחנו צריכים לייצר פיגורות כי אני חושב שזה תפקיד מאוד מאוד מאוד חשוב.
<נעה בן שבת: אנחנו מורידים את בעל תואר אקדמי בחינוך.
<נעה בן שבת: לגבי העובד הסוציאלי, יש דרישה נוספת?
מאיר כהן: לטעמי, אני חושב לפחות תואר שני.
קארין אלהרר: והניסיון.
מאיר כהן: ניסיון מצטבר של עשר שנים.
<עדי חן: לא יכול להיות כל פסיכולוג שימונה כממונה.
מאיר כהן: אני משאיר את זה.
מאיר כהן: אני חושב שנישאר בהגדרה הזאת.
<יצחק קדמן: הוספת תואר שני לכל המקצועות.
קארין אלהרר: כמה שנים ניסיון?
מאיר כהן: עשר שנים.
מאיר כהן: רבותיי, זה תפקיד חשוב.
<נעה בן שבת: אנחנו משאירים את זה כמינוי של השר?
מאיר כהן: של השר.
<יצחק קדמן: באישור הוועדה.
<נועם פליק: אנחנו חוששים שלא נמצא אנשים שייגשו למכרז.
<נורית גרינולד: אדוני, לבוא לעבוד במדינה, זה לא דבר כל כך.
מאיר כהן: למה אני צריך להתפשר על בריאותם של הילדים, כי אני חושב על לבוא לעבוד במדינה?
מאיר כהן: מה זה מעניין?
<נורית גרינולד: אני אומרת הפוך.
<נורית גרינולד: אני אומרת שאנחנו רוצים למצוא אנשי מקצוע טובים.
<נורית גרינולד: אני לא בטוחה שאם אנחנו הופכים את זה מחמש שנים לעשר שנים, זה מה שיביא לנו את האנשים האלה.
<נורית גרינולד: עם התואר השני אין לי בעיה.
קארין אלהרר: היום כל ילד עושה תואר שני.
מאיר כהן: אני חושב שיש משמעות גדולה מאוד לניסיון בעבודה.
<נורית גרינולד: אני מסכימה.
<נורית גרינולד: אני רק חוששת לגבי עשר השנים.
מאיר כהן: לא דיברנו על עשרים שנים ואני חושב שעשר שנים, זה ראוי.
קארין אלהרר: מה עם שבע שנים?
קארין אלהרר: אדוני, גם שבע שנים זה משמעותי.
<בישארה פראן: אני יכול להגיב מבחינה מקצועית.
<בישארה פראן: ?
מאיר כהן: אני מציע לכם להישאר בעשר, אבל אני אקבל את פסיקתכם.
מאיר כהן: מהניסיון הגדול שלי, אני מציע כן לקחת בחשבון ניסיון של אנשים בעבודה במשך עשר שנים.
קארין אלהרר: אני חוששת שלא יבואו אנשים.
מאיר כהן: יבואו.
מאיר כהן: אין לך מושג כמה יבואו.
<יצחק קדמן: שמונה שנים.
קארין אלהרר: שבע שנים.
<יצחק קדמן: שבע שנים אבל באישור הוועדה.
<נורית גרינולד: אין אישור ועדה.
מאיר כהן: זה סגור.
מאיר כהן: אין אישור ועדה.
מאיר כהן: שבע שנים.
מאיר כהן: תואר שני.
מאיר כהן: השר ממנה.
<נעה בן שבת: סעיף 57.
<נעה בן שבת: בדיון הקודם דיברנו עליו ויש בו תיקון.
מאיר כהן: אני מבקש להצביע עכשיו על סעיף 56.
מאיר כהן: מי בעד סעיף 56 על כל תתי סעיפיו?
מאיר כהן: סעיף 56 אושר.
<נעה בן שבת: העירה לי רותם שסעיף קטן (ב) למשל כבר אושר.
<נעה בן שבת: זה במסגרת הרביזיה.
<נעה בן שבת: 57.
<נעה בן שבת: תיק אישי הגוף המפעיל ינהל לגבי כל ילד שהושם באומנה תיק אישי ובו כל המידע הנוגע לילד, לרבות החלטות הגורם המוסמך במהלך תקופת האומנה, כל ההחלטות וההסכם עם ההורים, מידע שהתקבל מהמחלקה לשירותים חברתיים ברשות המקומית שבה מתגוררים הורי הילד, תכניות הטיפול של הילד, אבחונים פסיכולוגיים וסיכומי טיפול, מידע רפואי ומידע ממסגרות השמה קודמות, אם ישנו, וכן תיעוד תלונות שטופלו במנגנון בירור התלונות בעניינו של הילד.
<נעה בן שבת: בכל מקרה של הפסקת פעילות של גוף מפעיל או הפסקת ההתקשרות עמו, יעבור הגוף המפעיל את התיקים האישיים שניהל למשרד או למי שיורה המשרד, ובהתאם להוראות שייתן המשרד.
<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על כך שהתלונות שטופלו במנגנון בירור התלונות, יכול להיות שזה מול הגוף המפעיל ואנחנו לא רוצים לחשוף את הגוף המפעיל הזה או שלא יכול להיות מצב כזה?
<נעה בן שבת: האם זה תמיד יהיה בתיק האישי?
<נעה בן שבת: התלונות שטופלו ומנגנון בירור התלונות תמיד נמצאות בתיק האישי?
<שלוה ליבוביץ: הן קשורות לילד עצמו.
<נעה בן שבת: ונמצאות בתיק האישי.
<שלוה ליבוביץ: הן קשורות לילד ולא קשורות לגוף.
<קריאה: אם הוא מתלונן על הגוף המפעיל.
<נעה בן שבת: אמרנו שמתעדים את התלונות שהתקבלו ממנגנון התלונות.
<נעה בן שבת: אולי צריך להגיד לא שטופלו במנגנון בירור התלונות.
<נעה בן שבת: יכול להיות שלא רוצים לחשוף את הגוף המפעיל לתלונות האלה.
<נעה בן שבת: אולי צריך להגיד שהתקבלו.
<נעה בן שבת: השאלה אם נוצרת כאן איזושהי בעיה שאנחנו חושפים את הגוף המפעיל, באמצעות זה שזה נמצא בתיק האישי של הילד, למידע שבמנגנון התלונות או שעדיף שזה יהיה בתוך התיק האישי כדי שתמיד המידע כולו יהיה לגבי הילד.
<נעה בן שבת: אני שואלת אם נוצרת כאן בעיה.
<שלוה ליבוביץ: אני חושבת שיכולה להיות בעיה.
מאיר כהן: מה הפתרון?
<שלוה ליבוביץ: אני חושבת שמה שקשור לילד כדי לדעת מה הוא עבר, אם זה עובר לגוף אחר שילווה אותו, הוא צריך לדעת מה הילד עבר.
<שלוה ליבוביץ: התלונות כלפי מנחת אומנה או הגוף המפעיל, זה לא צריך לעבור.
<שלוה ליבוביץ: צריכות לעבור העובדות, מה הילד חווה.
<נעה בן שבת: אנחנו לא מדברים על תלונות אלא על התוצאות.
מאיר כהן: התלונות מספרות אישזהו סיפור.
<משכית בנדל: אני רוצה להציע פתרון.
<משכית בנדל: יהיה כתוב לשיקול דעתו של נציב הקבילות איזו תלונה להעביר לתיק האישי ואיזו לא.
מאיר כהן: נשמע לי רעיון טוב.
מאיר כהן: גברתי, היה שווה לעלות לירושלים.
מאיר כהן: תודה רבה שבאת.
<משכית בנדל: תמיד.
<משכית בנדל: אגב, אני ירושלמית.
<נעה בן שבת: סעיף 58(א).
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שכל החלטה עקרונית תתויק בתיקו האישי והשר, באישור הוועדה, קובע הוראות לעניין שמירת תיקו האישי ובכלל זה תקופת השמירה והפרטים שיישמרו, כיוון שהסדרנו את הנושא של הפסקת פעילות.
מאיר כהן: את מוסיפה את התוספת שהציעה נציגת האגודה?
<נעה בן שבת: בסעיף 57(א).
<נעה בן שבת: היה הנושא של עיון בתיק האישי.
<נעה בן שבת: מצאנו שהנושא הזה מוסדר כבר בחקיקה הקיימת.
<נעה בן שבת: יש אפשרות לעיין בתיק האישי בחוק העובדים הסוציאליים ו יש הוראות לעניין הזה כך שכל המעטפת נמצאת שם ואנחנו לא צריכים לקבוע כאן הוראות מיוחדות בנושא הזה.
<נעה בן שבת: אדוני, אם אתה רוצה, אפשר להצביע על הסעיפים.
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיפים 57 ו-58 על תתי הסעיפים שבהם.
מאיר כהן: בעד הסעיפים– פה אחד
מאיר כהן: סעיפים 57 ו-58 אושרו.
<נעה בן שבת: לסעיף 60, השמה באומנת חירום.
<נעה בן שבת: אני אקרא את הסעיף כי הוא באמת עבר הרבה תיקונים.
<נעה בן שבת: דובר על כך שאולי נשנה את המילה "הוצא" אבל זה מחייב שינוי לכל רוחב החוק ולא מצאנו מינוח שיהיה מאוד מאוד טוב ויעזור לנו לכל רוחב החוק.
<נעה בן שבת: השמה באומנת חירום הוצא ילד מבית הוריו או ממסגרת אחרת שבה שהה ונקבע על ידי מי שהוסמך כדין לקבוע את מקום הימצאו כי יושם באומנת חירום עד לקבלת החלטת גורם מוסמך בדבר מקום השמה המתאים לו והכנת תכנית טיפול עבורו, יבקר מנחה אומנה את הילד בתוך 24 שעות ממועד השמתו באומנת החירום.
<נעה בן שבת: יכולות להיות מגוון של נסיבות בהן יש גורם שמוסמך כדין לקבוע את מקום הימצאו ובכל המקרים האלה הילד עובר לאמנת חירום.
מאיר כהן: אני רוצה לפתוח סוגריים.
מאיר כהן: משרד הרווחה, זה מתקיים תמיד ובכל מקרה?
מאיר כהן: תוך 24 שעות מבקרים אותו?
<שלוה ליבוביץ: הבעיה היא סוף שבוע.
<שלוה ליבוביץ: אם ילד נקלט ביום שישי או בשבת, שם אני לא יודעת אם יהיו לנו 24 שעות.
מאיר כהן: אני מכיר את הבעיה הזאת, אבל בשאר הימים את יכולה להגיד בוודאות?
<שלוה ליבוביץ: אני חושבת שזה נכון מה שהחוק מחייב וזה בסדר.
<אורית עמיאל: אני ממכון סמט.
<אורית עמיאל: הנכון הוא 72 שעות.
<אורית עמיאל: עד 72 שעות.
<אורית עמיאל: כי אנחנו מדברים על לפעמים קליטה ביום חמישי ואז המנחים לא עובדים.
מאיר כהן: אני דווקא הייתי משאיר 24 שעות ומסייג, אם זה נניח בסוף שבוע.
<אורית עמיאל: או סוף שבוע או חגים.
מאיר כהן: 48 שעות אבל לא הייתי הולך על 72 שעות.
<אורית עמיאל: אם כך, הרבה עברו על החוק.
<אורית עמיאל: כי זה מאוד קשה.
<אורית עמיאל: זה בלתי אפשרי.
<אורית עמיאל: אנחנו עובדים במערכת חירומית אבל - - -
מאיר כהן: אנחנו לא מרגישים שזה חירום.
מאיר כהן: את אומרת שאתם מערכת חירומית אבל לא מרגישים שזה חירום.
<אורית עמיאל: לא, לא אמרתי את זה.
<אורית עמיאל: אמרתי שלוקח זמן להגיע.
מאיר כהן: גברתי, תוך 24 שעות, זאת בעיה שלכם, אתם צריכים לבקר את הילד.
מאיר כהן: אין דבר כזה שתהיה שעה אחת יותר.
מאיר כהן: בסוף השבוע, אנחנו באמת נחריג אבל אם אתם לא עושים את זה, זה לא ראוי וזה לא טוב.
מאיר כהן: אם את אומרת – ושמעתי את מה שאמרת – שאם כך הרבה יעברו על החוק, זה לא טוב.
מאיר כהן: כולנו יודעים מה הכלל, יוצאים מן הכלל, אלה חגים וסופי שבוע, אבל אני שואל האם בכלל הזה אנחנו עומדים וצר לי לשמוע שאנחנו לא עומדים.
<נעה בן שבת: אפשר לסייג את המקרים, למעט בסופי שבוע וחגים.
מאיר כהן: אני לא הייתי מסייג שום דבר.
מאיר כהן: ברגע שאתה מסייג, יש פתח.
מאיר כהן: לא הייתי מסייג.
מאיר כהן: אני למוד ניסיון.
מאיר כהן: אנחנו נשאיר את זה כך ומשרד הרווחה יצטרך לפקח.
<נעה בן שבת: יש מקרים בהם למשל העברת טופסי 17 או כל מיני מקרים כאלה, יש התייחסות לסופי שבוע וחגים.
מאיר כהן: סדר.
מאיר כהן: סוף שבוע הוא סוף שבוע, אבל בשאר הימים, אני מפחד מהחרגות כי אין לזה גבול.
<נעה בן שבת: סעיף 66(ג).
<נעה בן שבת: אלה הוראות עונשיות.
<נעה בן שבת: "המפריע לילד להגיש תלונה או מונע ממנו להגיש תלונה או גורם לו לבטל תלונה שהוגשה, בניגוד להוראות סעיף 56(ד), דינו – מאסר שנה".
<נעה בן שבת: בניסוח קודם הוספנו את המלים "או למי מטעמו" אבל אמרו לנו שבכך אנחנו יכולים להביא להרשעת יתר.
<נעה בן שבת: מי מטעמו, אם זה אדם אחר, הוא בוגר וכאן אנחנו צריכים להגן על זכותו של הילד להגיש תלונה.
<נעה בן שבת: סעיף 67 אושר.
<נעה בן שבת: סעיף 68 הוא סעיף שאומר שהשר ממונה.
<נעה בן שבת: הייתה בקשה לחייב אישור הוועדה על כל דבר.
<נעה בן שבת: בדיון הקודם עברנו על כל הסעיפים.
מאיר כהן: אני רוצה להצביע על סעיף 68: "השר ממונה על ביצועו של חוק זה והוא רשאי להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו".
<נעה בן שבת: במקומות בהם נדרש אישור ועדה, הכנסנו את אישור הוועדה.
מאיר כהן: מי בעד אישור סעיף 68?
מאיר כהן: סעיף 68 אושר.
<נעה בן שבת: סעיף 73.
<נעה בן שבת: תיקון חוק הפיקוח על מעונות.
<נעה בן שבת: היו הבהרות ואני רוצה שהנוסח יהיה ברור.
<נעה בן שבת: 73.
<נעה בן שבת: בחוק הפיקוח על מעונות, התשכ"ה-1965, אחרי סעיף 9ג יבוא: "9ד.
<נעה בן שבת: סייג לתחולה הוראות חוק זה לא יחולו על משפחת אומנה כהגדרתה בחוק אומנה לילדים, התשע"ו-2016".
<נעה בן שבת: יש לנו כאן את הוראות סעיף 64 שחל וזה סיפור אחר.
<נעה בן שבת: יש כאן תיקון ואני אומר את הדברים בקיצור.
<נעה בן שבת: אני מבקשת למחוק כאן את פסקה (1).
<נעה בן שבת: היה כאן תיקון שנשקל לדבר על מצבים בהם הילד נעצר או נחקר, להודיע למשפחת האומנה.
<נעה בן שבת: על הסעיף הזה אנחנו דיברנו עם המשטרה אבל קצת באיחור.
מאיר כהן: את כל הסעיף?
<נעה בן שבת: פסקה (1) ו-(2)(א), (ב) ו-(ג).
<נעה בן שבת: אלה סעיפים שהמשטרה רוצה לחזור ולדון.
<נעה בן שבת: אם אנחנו מבקשים לאשר היום את הצעת החוק, כיוון שהם התנגדו לזה ולא הספקנו לדבר אתם, נוריד את הסעיף.
מאיר כהן: נוריד את הסעיף.
<נעה בן שבת: אני דיברתי עם המשטרה והסבירו לנו שמבחינה עקרונית הם מאוד הופתעו לשמוע שאין התייחסות להורי האומנה במצבים האלה של חקירה ומעצר.
<נעה בן שבת: הם רוצים לקבוע את זה, אין להם התנגדות עקרונית אבל הם אומרים שהם צריכים למצוא את הדרך הנכונה.
<נעה בן שבת: יש שם סעיפים בהם יש קרוב אחר אבל הקרוב האחר הוא בא אחרי ההורה.
<נעה בן שבת: באמת צריך לעשות את זה בצורה מסודרת ולבדוק איך הם יכולים לדעת האם יש משפחת אומנה או לא.
<נעה בן שבת: הם ביקשו את ההיערכות ואמרו גם שהם לא יתנגדו אם תהיה הצעת חוק שתתייחס לנושא הזה לבד, הם לא יעכבו אותה רק מאחר שיש תזכיר גדול שעומד בתיקון חוק הנוער (שפיטה וענישה).
<יצחק קדמן: לפרוטוקול.
<יצחק קדמן: בראש ובראשונה אני מצטרף לוויתור על הכנסת התיקונים האלה כדי לא לעכב את החוק כולו.
<יצחק קדמן: אבל אני חושב שאנחנו צריכים לדרוש ממשטרת ישראל שלא יאוחר מהמועד שבו החוק ייכנס לתוקף, כבר יבואו הוראות של המשטרה, בין אם זה בתיקון לחוק הנוער (שפיטה וענישה) או בכל דרך אחרת שיבהירו את העניין הזה של מעמד ההורה באומנה אל מול המשטרה כאשר היא עוצרת קטין שנמצא באומנה.
<יצחק קדמן: הדבר חשוב ואסור לוותר להם.
<נעה בן שבת: פסקה (3) סעיף 75 נשארת והיא אומרת: "בסעיף 32, במקום "משפחה אומנת שקבע לכך" יבוא "משפחת אומנה כהגדרתה בחוק אומנה לילדים, התשע"ו-2016".
<נעה בן שבת: סעיף 76.
<נעה בן שבת: היו כאן כל מיני נוסחים ואני רוצה להבהיר את התיקון בסעיף 365(ב) שמופיע כאן בפסקה (2)(ב).
<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שאחרי פסקה (3) יבוא: "(4) מסירת הקטין הייתה בהתאם להוראות חוק אומנה לילדים, התשע"ו-2016".
<נעה בן שבת: אם זאת מסירה בהתאם להוראות החוק הזה, בצורותיו השונות, היא מהווה הגנה להורים שמוסרים את הילד במקרה הזה.
<נעה בן שבת: בסעיף 77 אנחנו מדברים על הערר שמוגש.
<נעה בן שבת: זה כולל לא רק חידוש וביטול אלא גם התליה וסיוג.
מאיר כהן: זה מדהים מה שאתן עושות כאן.
מאיר כהן: אגב, זה לא שגרתי.
מאיר כהן: אני יושב בעוד ועדות.
קארין אלהרר: זה מיוחד לוועדה הזאת.
<יצחק קדמן: אפשר לחכות עם ה-מי שבירך?
מאיר כהן: הזכות שלי להגיד מי שבירך מתי שאני רוצה.
מאיר כהן: קדמן, תפרגן.
מאיר כהן: לא יזיק.
<נעה בן שבת: בסעיף 78(1) אנחנו מדברים על הגמלה לילד נטוש.
<נעה בן שבת: דיברנו על כך שאפשר לשלם אותה למשך שישה חודשים בכל זאת לאחזקת קרובי משפחה, להמשיך לקיים אותה בכפוף לאישור המחלקה לשירותים חברתיים שבה מתגורר הילד אלא אם כן אישר הגורם שהוסמך לכך במשרד הרווחה והשירותים החברתיים את המשך התשלום מעבר לתקופה האמורה.
<נעה בן שבת: סעיף 86, שמירת הדינים.
<נעה בן שבת: את סעיף קטן (א) קראנו.