GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אלאלוף: ואז ברגע הזה, לפי הצעת החוק, אנחנו לא נתקן את הקצבאות בכסף?
אלי אלאלוף: לא תתוקן?
<שלומי מור: היא תתוקן אדוני, זה נכון מאד.
<שלומי מור: מי שמקבל את הגמלה בעין לא יפגע כי אם זה היה לי היום 50 ומחר זה עולה לי 55, הביטוח הלאומי יספוג את זה, הבן אדם לא יפגע אבל מי שמקבל את זה בכסף, החישוב זכאות שלו מבוסס על ממוצע מה אני משלם לחברות.
<שמרית שקד-גיטלין: לא הממוצע שלומי, התעריף.
<שמרית שקד-גיטלין: רק אם יהיו כמה תעריפים שונים אז נלך על הממוצע, אז אנחנו מדברים על הממוצע כי זה אותו תעריף שהמוסד ישלם לחברות, הוא ישלם לזכאי לגמלה בכסף.
<שמרית שקד-גיטלין: אבל אולי, אני חושבת שכדי לענות על השאלה של היושב ראש אתה צריך להסביר איך מתעדכן התעריף הזה ומתי.
<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, כל שינוי בעלויות ההעסקה במשק אוטומטית יתבטא בהעלאה של התעריף?
<שלומי מור: כך – קודם כל, באופן עקרוני, אמרתי שמדובר במכרז.
<שלומי מור: אז באופן עקרוני התעריפים האלה נקבעים במכרזים מדי ארבע שנים או לפעמים יש הליכים משפטיים וזה יכול אפילו לקחת יותר אבל באופן עקרוני התעריף נקבע במכרז.
<שלומי מור: התעריף עצמו נקבע על ידי ועדה, נכון?
<רבקה רוזנברג בושם: ועדת עריקים.
<שלומי מור: ועדת עריקים שיושבת, והיא מביאה לידי ביטוי את כל רכיבי השכר הרלוונטיים.
<שלומי מור: כמובן ששכר המינימום, כל התוספות, הטבות וכולי.
<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, אחרי כל העלאה או שינוי בשכר העבודה, היא יושבת ומתעדכנת אחרי כל העלאה.
<שלומי מור: הביטוח הלאומי לא יביא למצב שבו חלילה עובד - -
<רבקה רוזנברג בושם: אני מנהלת תחום סיעוד.
<רבקה רוזנברג בושם: לדוגמה, אם יש העלאה בתעריפי נסיעה, אז הוועדה מעלה את התשלום ששולם לחברות הסיעוד.
<רבקה רוזנברג בושם: כמובן שאם יש העלאה בשכר מינימום, התעריף עולה.
<שמרית שקד-גיטלין: אם רבקה כבר הזכירה את זה, אני חייבת לציין גם את הצד השני: המשמעות היא שאנחנו מצמידים את זה לתעריף של החברות, פשוט נתנו דוגמה של התחבורה הציבורית אז זה הזכיר לי.
<שמרית שקד-גיטלין: המשמעות היא שגם אם התעריף לחברות יורד, שלדוגמה הבנתי שלאחרונה היתה ירידה של התעריף הזה בגלל שהיה שינוי בעלויות של התחבורה הציבורית, אז המשמעות שגם הגמלה בכסף, השיעור שלה יורד כי התעריף יורד, הסכום יורד.
<שמרית שקד-גיטלין: אז העובדה שזה מוצמד לתעריף שמשולם לחברות, צריך לקחת בחשבון שזה גם יכול לעלות וזה גם יכול לרדת.
<שלומי מור: אוקי, אבל בואי ניקח בחשבון ששכר המינימום עלה מ-4,300 שקלים ל-5,000 שקלים, שזה שינוי דרמטי ועצום ואנחנו רוצים לעגן אותו ולצערנו, במדינה רוב התעריפים אינם יורדים אלא לרוב הם עולים, ועולים בהתמדה.
<שלומי מור: אז זה נכון שזה תיאורטית קיים - -
<שמרית שקד-גיטלין: לא רק תיאורטית.
<שמרית שקד-גיטלין: לאחרונה, באמת התכוונתי שהתעריף ירד - -
<קריאה: בחודש הבא התעריף יהיה יותר גבוה.
<רבקה רוזנברג בושם: זה פעם אחת בהרבה שנים.
<שמרית שקד-גיטלין: בסדר, לא משנה, אבל הוועדה צריכה להבין שהמשמעות שאנחנו מצמידים את זה לתעריף, זה אומר שהגמלה גם יכולה לרדת - -
אלי אלאלוף: וכל תנודה תהיה למעלה או למטה.
<שמרית שקד-גיטלין: - - וזה בשונה מהמצב היום, כפי שהועבר גם על ידי אליעזר ממרכז המחקר והמידע שלנו, שכיום הגמלה התעדכנה רק בעליות ולא בירידות.
אלי אלאלוף: אנחנו לא מתנגדים שזה לא ישתנה אלא כשזה יורד.
אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים את טובת האזרח.
<שלומי מור: טובת האזרח תמיד לנגד עינינו אבל לא יכול להיווצר מצב שבו מישהו שבכסף יקבל שווי יותר גבוה ממישהו שבעין.
<שלומי מור: הרי על מה אנחנו מבססים את הזכאות?
<שלומי מור: על מי שמקבל את זה בעין.
<שלומי מור: אז ייווצר מצב שמישהו בעין מקבל פחות מאשר מישהו בכסף.
<שלומי מור: חייבים להשוות את זה, שבסופו של יום נקודת המוצא - -
אלי אלאלוף: מה השינוי?
<שלומי מור: מידית.
<שלומי מור: נכון אדוני, היתה לנו באמת בעיה ולקח לנו תקופה לא מבוטלת כדי להגיע להצעה הזאת.
<שלומי מור: אנחנו בהתחלה חשבנו לעשות את זה בהתבסס על ממוצע של התשלומים שבוצעו בפועל וכולי וכולי אבל בסופו של יום הוחלט שזה מורכב מדי, יעכב את תשלום הגמלה, יעשה סרבול רב ולכן, מה שסוכם גם עם הייעוץ המשפטי ובעזרה רבה של הייעוץ המשפטי של הוועדה זה שאנחנו נעשה ממוצע.
<שלומי מור: אם יהיה ממוצע תעריפים בהסכמים אז יהיה לפי הממוצע אבל אם יהיה תעריף אחד, זה פשוט יהיה על פי התעריף שאני משלם לחברות.
<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, אם בחודש יולי החברות כבר יקבלו תעריף גבוה יותר בגלל העלייה בשכר המינימום, אוטומטית הגמלה שתשולם ב-20 לאותו חודש לזכאים לגמלה בכסף תהיה גבוהה יותר.
<קריאות: נכון, יפה.
יגאל גואטה: ומה הבעיה שאלה שמקבלים בכסף יקבלו קצת יותר?
<שמרית שקד-גיטלין: להיפך, הוא מיטיב אתם.
אלי אלאלוף: גם ככה יש להם הטבה מסוימת, הם יכולים לתת לך בחישובים.
אלי אלאלוף: זה לא ירד בסוף ל-805, זה הגיע לכמעט 87% אמרתם לי אתמול?
אלי אלאלוף: זאת אומרת, יש פה רצון ללכת לשירותים אישיים.
אלי אלאלוף: לדעתי זה מהלך נכון למרות שבינתיים המעבר מעין לכסף זה עוד איטי.
אלי אלאלוף: אני המלצתי שיעשו פרסום כי הניתוח אומר שזה יותר טוב לקבל כסף גם אם יש איזה שאמרו: כן, אבל הבן ייקח בשביל סיגריות ושטויות כאלה.
אלי אלאלוף: זה לא הרוב, זה מקרים בודדים וזה לא צריך - -
יגאל גואטה: אז מה הבעיה עדין שיש ירידה בנושא של הכסף, שלא יורידו את הכסף?
אלי אלאלוף: החוק מחייב.
אלי אלאלוף: אתה הצמדת את זה לסכומים מסוימים ולשירותים מסוימים.
אלי אלאלוף: אתה לא יכול, אם יש אבל מתי זה קרה?
אלי אלאלוף: פעם במאה שנה וגם ההשפעה היא בגרושים.
אלי אלאלוף: היא לא בסכומים מטורפים.
אלי אלאלוף: הם ידעו שזה במקום כי אחד הדברים המאד יפים כאן, בחוק הזה, אתה יכול להחליט ולחזור.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אתה מתחיל בכסף, אם לא מסתדר אני רוצה לחזור לקבל שירות.
אלי אלאלוף: זה ממש שירות כבקשתך לדעתי.
אלי אלאלוף: יש לי רק שאלה - -
יגאל גואטה: עושה חשק להיות סיעודי...
<קריאות: חס ושלום.
אלי אלאלוף: המספר הוא מדהים – להצליח להגיע ל-160,000 איש או אישה שזקוקים לזה, זה אדיר.
אלי אלאלוף: אין הרבה מדינות שמסוגלות לזה.
אלי אלאלוף: יש לי רק שאלה, לאור מה שדיווחתם על כמות החברות, מספר החברות שנותנו שירות - 120.
אלי אלאלוף: זה המספר האחרון שציינתם: מה קורה כשאחת מהן מסיבות כאלה ואחרות מהיום למחר סוגרת את הבסטה?
<רבקה רוזנברג בושם: אם אחת מפסיקה לעבוד אתנו אנחנו נעביר את כל התקנים לחברה אחרת מידית.
אלי אלאלוף: לא הולכים על מכרזים וזה?
<רבקה רוזנברג בושם: לחברה אחרת.
יגאל גואטה: שאלה: מישהו פנה אלי ביום חמישי שעבר, לא קשור קצת לעניין הזה, אבל הוא סיפר לי שאמא שלו נפטרה, והיתה לה מישהי שסועדת אותה.
יגאל גואטה: היא היתה צריכה להיות בבית חולים לפני שהיא נפטרה, והיא הודיעה להם שהיא לא צריכה ללכת לבית חולים.
מירב בן ארי: המבוגרת כאילו?
יגאל גואטה: המטפלת הודיעה שעל פי חוק היא לא צריכה לסעוד אותה בבית חולים.
יגאל גואטה: רגע.
יגאל גואטה: ואז הם התקשרו לחברה.
יגאל גואטה: אמרו להם בחברה שאכן היא צודקת שהיא לא צריכה להיות שם, ואנחנו נדאג לכם למישהי אחרת, משהו כזה.
יגאל גואטה: עד שהגיעה מישהי אחרת עברו כמה ימים והאישה נפטרה.
יגאל גואטה: כך אמרו לי בשיחת טלפון ואמרתי שאני ממש לא מתמצא בזה אבל אני אבדוק את זה.
<רבקה רוזנברג בושם: החברה, על פי החוק מגיע למי שנמצא בבית חולים, 14 ימים ראשונים שהוא נמצא בבית חולים שירותי סיעוד.
<רבקה רוזנברג בושם: יכול להיות שאולי דווקא המטפלת הזאת גרה במקום רחוק והיא לא יכולה אבל החברה צריכה לתת לבית החולים מטפלת אחרת.
<רבקה רוזנברג בושם: עכשיו, אם יש בעיה נקודתית - -
יגאל גואטה: אחרי 14 יום?
<רבקה רוזנברג בושם: לא, לא, ב-14 יום.
<שמרית שקד-גיטלין: אחרי 14 יום אין בכלל זכאות.
<שלומי מור: אנחנו עובדים על תיקון.
<רבקה רוזנברג בושם: בשלב זה.
<רבקה רוזנברג בושם: אבל נכון להיום, ב-14 יום הראשונים שהיא מאושפזת מגיעים לה שירותי סיעוד.
יגאל גואטה: עם אותה מטפלת?
<רבקה רוזנברג בושם: זה לא חשוב.
<רבקה רוזנברג בושם: יכולים לשלוח לה מטפלת אחרת.
יגאל גואטה: לא, כי אמרו לה שהיא צודקת, אנחנו נמצא לך מישהי אחרת.
יגאל גואטה: עד שמצאו... עד שהשבע יהיה רעב, הרעב ימות.
<רבקה רוזנברג בושם: מאד חשוב לי אם הייתי מקבלת את המקרה והייתי מבררת עם חברת הסיעוד כי חברת הסיעוד היתה מאד לא בסדר פה, וחשוב לנו לדעת.
<שמרית שקד-גיטלין: השאלה היא רק מבחינת הנוסח, אני משלימה לחבר הכנסת גואטה, אנחנו כתבנו: שעה אחת של טיפול אישי עם המבוטח בביתו.
<שמרית שקד-גיטלין: כרגע זה לא היה מעודכן בנוסח כל הטיפול, אם היה בבית או לא בבית.
יגאל גואטה: למה באמת מפסיקים את הסיעוד כשהוא בבית החולים, לא הבנתי.
<רבקה רוזנברג בושם: החוק קובע שמי שנמצא בבית חולים או במוסד סיעודי - -
יגאל גואטה: לא סיעודי.
יגאל גואטה: באשפוז רגיל.
<רבקה רוזנברג בושם: בית חולים זה מוסד סיעודי.
<רבקה רוזנברג בושם: החוק קובע שמי שנמצא במוסד סיעודי לא רשאי לשירותי סיעוד, רק ב-14 יום ראשונים.
<רבקה רוזנברג בושם: היום יש הצעה להאריך את זה ל-30 יום.
יגאל גואטה: אבל למה?
יגאל גואטה: כאילו הבית חולים מטפל בו?
אלי אלאלוף: מי שבבית חולים מקבל את השירות.
יגאל גואטה: בבית חולים יש מי שיטפל בו באמת?
אלי אלאלוף: אומרים לך שהולכים לשנות את החוק ל-30.
אלי אלאלוף: כשיגיע אלינו, ל-30, נעשה אין-סופי.
אלי אלאלוף: כשתגיע הצעת החוק.
אלי אלאלוף: מתי תגיע הצעת החוק?
אלי אלאלוף: בבתי חולים, אתם יודעים את העומס.
יגאל גואטה: זה עוד יותר גרוע גם.
<מרים שמלצר: עכשיו אנחנו מאפשרים ולכן העלינו ל-14 יום ועכשיו רוצים ל-30 יום אבל בעיקרון, בית חולים מטפל.
יגאל גואטה: מתי זה אמור להגיע, החוק הזה?
<שלומי מור: לדעתי זה כבר בשלב הטיוטה.
אלי אלאלוף: לאור ההתעניינות הרבה של חבר הכנסת יגאל גואטה, אני מבקש שתקדימו את זה כמה שיותר מהר.
יגאל גואטה: שאני לא אהיה סיעודי עד אז.
מירב בן ארי: מה יש לך אתה, היום?
מירב בן ארי: כל היום אתה עם הסיעודי.
<שמרית שקד-גיטלין: היום ההגדרה לשירותי סיעוד אומרת: שירותים המיועדים לסייע בפעולות יום יום או בהשגחה או - -
אלי אלאלוף: הומור שחור.
יגאל גואטה: תלוי באיזה גילאים מדברים על זה.
אלי אלאלוף: ההערה של שמרית, בואו נחזור לחלק החשוב.
<שלומי מור: הבסיס של הגמלה והעיקרון וה-99.
<שלומי מור: 99% מדבר על הקשיש בביתו.
<שלומי מור: כל התכלית היתה שהקשיש יוכל להישאר בביתו - -
אלי אלאלוף: או בביתו או במקום בהתאם לחוק.
אלי אלאלוף: ואם החוק אומר ש-14 יום בבית חולים מותר, אז תתקני את זה.
אלי אלאלוף: שמרית, את יודעת למצוא את המילה הנוספת הנדרשת פה.
אלי אלאלוף: נתקדם?
<שלומי מור: נבדוק אם יש צורך למרות שעד היום מעולם זה לא מנע - -
<שמרית שקד-גיטלין: לא, אבל עד היום לא כתבת בחוק שזה רק בביתו.
<שלומי מור: ההגדרה של שירותי סיעוד נגעה - -
<שמרית שקד-גיטלין: לא, היא לא אומרת "בביתו".
<שמרית שקד-גיטלין: הנה, זה מה שקראתי: שירותים המיועדים לסייע בביצוע פעולות יום או בהשגחה או בניהול משק בית.
<שלומי מור: "משק בית" זה "בביתו" כמובן.
<שמרית שקד-גיטלין: אבל זה או, זו האופציה השלישית.
אלי אלאלוף: זה חשוב לכם שיישאר "בביתו" או "בביתה"?
<שלומי מור: התכלית של הסיעוד היא שוב, לסייע לקשיש בביתו.
<שלומי מור: החריג שקבוע בחוק הוא אכן סייג ואכן הוא מקוים אבל זה החריג שלא מעיד על הכלל, נהפוך הוא.
אלי אלאלוף: נגיד אפילו לא בית חולים או בית חולים סיעודי.
אלי אלאלוף: הבן לוקח את האמא הביתה שלו או - -
<רבקה רוזנברג בושם: זה עדין בביתו.
<שמרית שקד-גיטלין: אבל אם הוא מתארח שבוע או שבועיים בחג, זה לא נקרא בביתו.
יגאל גואטה: עד כמה זמן, דרך אגב?
יגאל גואטה: אבי, לפני שנפטר, היה אצלי ארבעה חודשים.
יגאל גואטה: נותנים?
<רבקה רוזנברג בושם: כן, נותנים לו.
<שלומי מור: נחשוב על הצורך בהשמטת המילה הזאת.
<מרים שמלצר: נבדוק שזה לא עושה רע.
<שמרית שקד-גיטלין: נבדוק את זה.
<שמרית שקד-גיטלין: אז אנחנו מתחילים בתיקון - -
אלי אלאלוף: אז יש התראה אבל לא סופית?
<שמרית שקד-גיטלין: תכף נראה.
<שמרית שקד-גיטלין: בואו נראה אם יש הסכמות על הכל.
<שמרית שקד-גיטלין: "תיקון סעיף 223 1.
<שמרית שקד-גיטלין: בחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 223 – (1) אחרי ההגדרה "ועדה מקומית מקצועית" יבוא: "יחידות שירות" – מתן שירותי סיעוד כאמור בטור א' ללוח ח'2, בהיקף כאמור בטור ב' ללוח ח'2;" בעצם היום שירותי הסיעוד הם לא מנויים כרגע בחוק.
<שמרית שקד-גיטלין: זאת אומרת, אין היום אזכור בחוק לכל השירותים שבפועל אפשר לקחת אותם, חלקם מוזכרים וחלקם לא.
<שמרית שקד-גיטלין: כל הפירוט הזה בעצם נמצא בנהלים של המוסד לביטוח לאומי - -
<שמרית שקד-גיטלין: יש את ההגדרה של שירותי סיעוד אבל אין את הפירוט - -
<שלומי מור: אין את הפירוט של ההמרה.
<שמרית שקד-גיטלין: לא, גם אין את הפירוט של מרכז יום, מוצרי ספיגה, מנוי חודשי.
אלי אלאלוף: למה לא להכניס את זה בנהלים?
<שמרית שקד-גיטלין: זה באמת עכשיו, בתיקון הזה, אנחנו מעגנים את הכל בתוכו.
<שמרית שקד-גיטלין: כל הנושא הזה לא היה מעוגן בחוק כרגע.
<שמרית שקד-גיטלין: עכשיו, היחס הוא בעצם כמו שמפורט בלוח שיש כאן, שאנחנו רואים אותו, זה בעצם התוספת של החוק.
<שמרית שקד-גיטלין: כל שירות, כתוב לנו מה היחס המרה שלו ליחידות שירות.
<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, שעה אחת של טיפול אישי זה יחידה אחת.
<שמרית שקד-גיטלין: אם אדם זכאי ל-18 יחידות בשבוע אז הוא זכאי ל-18 שעות טיפול אישי.
<שמרית שקד-גיטלין: יש לנו הגדרה של ימי מנוחה: "ימי מנוחה" – ימי מנוחה ושבתון, לפי לוח שיפרסם המוסד באתר האינטרנט שלו;"
יגאל גואטה: ומה קורה בימי מנוחה?
<שמרית שקד-גיטלין: המשמעות היא לעניין ימי מנוחה זה שהמוסד לביטוח לאומי, אנחנו רואים את זה בלוח, כשהשירות ניתן לאדם בימי מנוחה אז לוקחים לו שתי יחידות על כל שעה של טיפול ולא יחידה אחת.
<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, כשבן אדם מקבל טיפול אישי בשעות היום, ביום רגיל, יום חול, אז לוקחים לו יחידה אחת על כל שעה מתוך סך היחידות שיש לו.
<שמרית שקד-גיטלין: אבל כשבע
<שמרית שקד-גיטלין: צם השעות האלה ניתנות לו ביום מנוחה אז נלקחות ממנו שתי יחידות עבור כל שעה.
יגאל גואטה: 200% נו.
אלי אלאלוף: למרות ש - - - זה לא 200%.
<מרים שמלצר: בשבת זה 200%.
אלי אלאלוף: אתם משלמים 200% על עבודה בשבת?
אלי אלאלוף: החוק לא מחייב 200%.
<רבקה רוזנברג בושם: אנחנו נותנים הוראות לחברות הסיעוד ואלה ההוראות שהם מקבלים.
<שלומי מור: 200%.
אלי אלאלוף: 200% בתנאי שזה לא גם תוספת לחופש.
מירב בן ארי: זה כמו שעות נוספות.
אלי אלאלוף: כי יש כאלה שנותנים 150% ויום חופש.
אלי אלאלוף: פה אין אזכור לחופש במקום.
<שלומי מור: לא, לא.
<שמרית שקד-גיטלין: התעריף הנוסף שיש זה כשהשעות ניתנות לאדם בשעות הלילה, אז בעצם נלקחת לו יחידה וחצי על כל שעה.
אלי אלאלוף: בלילה.
<שמרית שקד-גיטלין: כן.
<שמרית שקד-גיטלין: זה הרלוונטיות של הגדרת ימי מנוחה.
יגאל גואטה: היושב ראש לא קיבל באמת תשובה.
אלי אלאלוף: קיבלתי.
אלי אלאלוף: על שבת זה 200%.
<רבקה רוזנברג בושם: 200%.
יגאל גואטה: זה התעריף פה או שזה מה שמקובל?
<שלומי מור: זו העלות למוסד.
<שלומי מור: אם מחר, במכרז החדש שיצטרך לצאת עוד חצי שנה, שנה, התעריפים ישתנו, מטבע הדברים שזה גם יבוא לידי ביטוי - -
יגאל גואטה: רגע, אבל גם כשאתם משלמים בכסף, אם המטפלת מגיעה בשבת שזה יום מנוחה?
<שלומי מור: לא, בכסף זה אומר שהקשיש מקבל לידיו את הסכום והוא מעסיק באופן ישיר את המטפלת.
יגאל גואטה: סליחה, כשאתם משלמים לחברות כוח אדם - -
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן, בא תהנה.
אלי אלאלוף: היום נחמד, שקט.
יגאל גואטה: אתה יודע, כשיש דברים טובים לביטוח לאומי, אין נוכחות גבוהה.
יגאל גואטה: רק כשיש ביקורת.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת מאיר כהן, אנחנו שמחים לראות אותך.
יגאל גואטה: אדוני היושב ראש, כנראה שכל פעם שעושים ישיבה עם ביטוח לאומי והם עושים דברים טובים צריך גם איזה סעיף אחד של ביקורת כדי שתהיה נוכחות יותר גדולה של חברי הכנסת.
מירב בן ארי: לא, למה?
אלי אלאלוף: זה לא בכמות, זה באיכות.
יגאל גואטה: כשמשלמים לחברות כוח האדם עבור מטפלת שמגיעה ביום מנוחה, החברה מקבלת 90 שקלים לשעה במקום 45 שקלים?
<שלומי מור: החברה מקבלת כמובן תעריף שהוא כפול או הרבה יותר גבוה ממה שמקבלים עבור שעת עבודה באמצע היום.
<שלומי מור: כפול ככלל, כי זה שער ההמרה פה.
<שלומי מור: זה אומר שככלל המוסד משלם כפול - -
יגאל גואטה: דרך אגב, 45 שקלים זה פלוס מע"מ או כולל מע"מ?
<שלומי מור: ה-45 זה 51.70 זה כולל מע"מ ו-45 שקלים זה ללא מע"מ.
<שמרית שקד-גיטלין: אוקי.
<שמרית שקד-גיטלין: אז אני ממשיכה: "(2) במקום ההגדרה קצבת יחיד מלאה יבוא: שווי בכסף של יחידת שירות".
<שמרית שקד-גיטלין: אז כיום בעצם יש הגדרה בחוק של קצבת יחיד מלאה, שממנה נגזר הסכום של גמלת הסיעוד.
<שמרית שקד-גיטלין: כרגע, כמו ששלומי היטיב להסביר את זה, אנחנו מבטלים את ההגדרה של קצבת יחיד מלאה.
<שמרית שקד-גיטלין: בעצם הזכאות לגמלת סיעוד בעין כבר לא תלויה יותר בסכום של אותה קצבת יחיד אלא היא בעצם תקבע כרגע, כמו אנחנו נקרא במפורט, יקבע במפורש מה מספר היחידות שמגיע לזכאי.
<שמרית שקד-גיטלין: אז אנחנו מבטלים את ההגדרה הזאת ואנחנו בעצם יוצרים הגדרה חדשה שנקראת "שווי בכסף של יחידת שירות".
<שמרית שקד-גיטלין: כמה שווה יחידת שירות בכסף.
<שמרית שקד-גיטלין: זה רלוונטי לשני אנשים: זה רלוונטי למי שמקבל את הגמלה בכסף כדי לדעת כמה בעצם שווה כל יחידת שירות שלו, כמה הוא יקבל בפועל בכסף.
<שמרית שקד-גיטלין: זה רלוונטי למי שמקבל יחידת שירות בעין לעניין מוצרי ספיגה ומשדר מצוקה שהוא מקבל כי המוצרים האלה, הוא מקבל אותם לפי העלות שלהם.
מאיר כהן: מה השינוי מבחינת תעריף?
<שמרית שקד-גיטלין: מה השינוי שאמור להיות מבחינת תעריף היום ומחר?
<שלומי מור: לפי המכרז החדש?
<שמרית שקד-גיטלין: לא, על פי מה שיש היום לעומת התעריף - -
<שרון אסיסקוביץ: אנחנו מקבעים את המצב היום במונחים של יחידות שירות.
<שמרית שקד-גיטלין: לא, תהיה העלאה בעקבות מה שהיושב ראש סיכם - -
מאיר כהן: אני שואל שאלה, זה כל הזמן עלה: ממה נפשנו אז?
מאיר כהן: אנחנו מתעסקים בטרמינולוגיה, נכון?
אלי אלאלוף: לא, יש פה גם...
מאיר כהן: לא אדוני.
מאיר כהן: אני שואל את השאלה: בהנחה שקצבת יחיד מלאה, יש לי הגדרה של כסף?
מאיר כהן: כמה הוא צריך לקבל שעתי?
מאיר כהן: גברתי היועצת, נכון?
<שמרית שקד-גיטלין: קצבת יחיד מלאה היא לא שעתית, היא סכום חודשי.
מאיר כהן: אני יודע, אבל מזה אנחנו גוזרים את השעה שהוא מקבל.
מאיר כהן: עכשיו, אנחנו משנים את הטרמינולוגיה, זה לא יהיה קצבת יחיד מלאה אלא זה יהיה שווי בכסף של יחידת שירות.
<שמרית שקד-גיטלין: נכון.
מאיר כהן: האם יהיה שינוי?
מאיר כהן: אם אני מגדיר את זה אחרת, האם התעריף עולה?
<שלומי מור: לגבי מי שמקבל בעין הוא לא עולה, הוא יישאר זהה, ולגבי מי שמקבל בכסף, הוא אפילו עולה קצת.
יגאל גואטה: הוא אמר את זה קודם.
מאיר כהן: להערכתי היה צריך להעלות את שניהם אבל.
אלי אלאלוף: תראה, פה יש ניסיון ללכת למי שמקבל בכסף בעלות שהביטוח לאומי מעמיד לחברות שלא ירד, זה עובר בכסף.
אלי אלאלוף: את זה הצלחנו לקבל - -
מאיר כהן: אבל גם בחומרי ספיגה הם עדין מוציאים המון כסף.
מאיר כהן: אין משפחה שלא מוציאה יותר ממה שהיא מקבלת.
<שרון אסיסקוביץ: אני מהביטוח הלאומי.
<שרון אסיסקוביץ: אם אפשר לתת לנו - -
מאיר כהן: איך צצת פתאום?
מאיר כהן: לא הכרתי אותך אף פעם.
מאיר כהן: אני מתנצל...
<מרים שמלצר: הוא מספיק שנים, הוא עובד אתי.
<שרון אסיסקוביץ: למשל, מי שהיום מקבל את הגמלה הכספית בכסף שהיא 80% מהגמלה הגבוהה ביותר, אם היום ערך התשלום הוא 2,942 שקלים אז הוא יקבל 3,201 שקלים עם הצמדה לתעריף של החברות הפרטיות.
<שרון אסיסקוביץ: כלומר, יש פה הטבה מסוימת.
מאיר כהן: טוב, יהיה קשר לשכר השעתי לשווי - -
<שמרית שקד-גיטלין: לתעריף השעתי.
<מרים שמלצר: יש קשר ישיר והדוק.
אלי אלאלוף: זה בהצעה המקורית לא היה צמוד לתעריפים של החברות הפרטיות.
אלי אלאלוף: פה זה נשאר צמוד, וזה הסכום הגבוה ביותר מהאפשרויות - -
<שמרית שקד-גיטלין: וזה אמור להגדיל גמלת הסיעוד בכסף.
מאיר כהן: ולזה צריך חוק?
מאיר כהן: לא יכולתם לעשות את זה לבד?
<שלומי מור: החוק דהיום קבע סכומים ברורים.
<שלומי מור: את לא יכולה לסטות מהם.
<מרים שמלצר: זה גם נוח לנו לגבי יחידות שירות - -
אלי אלאלוף: יחידת החישוב שונה והפרמטר המקורי הוא גדול יותר אבל.
<שמרית שקד-גיטלין: "שווי בכסף של יחידת שירות", לעניין חודש קלנדרי מסוים – התעריף שמשלם המוסד בעד אותו חודש קלנדרי, לנותן שירותים שהוא אינו מוסד ללא כוונת רווח, בעד שעת טיפול אישי במבוטח בביתו, שלא בשעות לילה או בימי מנוחה, ושניתנת על ידי עובד שגילו עד 70 שנים ושאינו עובד זר".
<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, התעריף שהמוסד משלם לנותן שירותים, לחברות שלה, על כל מה שהקראתי כרגע, שעת טיפול אישי וכולי שלא בשעות לילה וכולי, זה יהיה השווי בכסף של כל יחידת שירות.
יגאל גואטה: למה זה "במבוטח" ולא "למבוטח"?
<מרים שמלצר: טיפול אישי ב...
<מרים שמלצר: או טיפול אישי ל...?
יגאל גואטה: הטיפול ניתן למבוטח ולא במבוטח.
יגאל גואטה: הטיפול ניתן בבית למבוטח.
<שמרית שקד-גיטלין: אנחנו נבדוק את זה עם הנסחית, בסדר?
<שמרית שקד-גיטלין: ההמשך של ההגדרה הזאת קובע: "ואם משלם המוסד תעריפים שונים לנותני שירותים כאמור בגין שעת טיפול כאמור – ממוצע התעריפים עבור שעת טיפול כאמור לנותני שירותים כאמור בעד אותו חודש קלנדרי.
<שמרית שקד-גיטלין: " כיום יש למוסד תעריף אחד לחברות שעונות על הקריטריונים האלה.
<שמרית שקד-גיטלין: כלומר, זה תעריף אחד, אין שוני בין התעריפים שמשולמים לחברות השונות.
<שמרית שקד-גיטלין: מכיוון שהמוסד רצה להיערך גם לאפשרות שיהיה מכרז או תעריפים שונים לחברות שונות, כלומר לא כל החברות יקבלו את אותו מחיר, הוחלט שיהיה ממוצע פשוט בין המחיר שמשלמים לחברות האלה, כלומר לא ממוצע משוכלל.
<שמרית שקד-גיטלין: ייקחו את הממוצע הפשוט בין כל התעריפים וזה יהיה בעצם הבסיס של השווי בכסף של יחידת שירות.
<שמרית שקד-גיטלין: בסדר?
<שמרית שקד-גיטלין: היתה בקשה של המוסד לביטוח לאומי לבדוק אם צריך להבהיר את זה בנוסח שזה ממוצע פשוט או לא.
<שמרית שקד-גיטלין: אנחנו נבדוק אבל ברור שזו הכוונה.
<שמרית שקד-גיטלין: "(3) בהגדרה "שירותי סיעוד", אחרי "שירותים" יבוא "או מוצרים", ובמקום "לרבות בדרך של מתן ארוחות חמות" יבוא "כמפורט בטור א' ללוח ח'2;" אז מבהירים כאן שבהגדרה "שירותי סיעוד" זה לא רק שירותים אלא זה גם מוצרים.
<שמרית שקד-גיטלין: אדם יכול לקבל מוצרים, כמו שאמרנו מוצרי ספיגה וכולי.
<שמרית שקד-גיטלין: גם אנחנו מוחקים את השירות שנקבע בחוק, שיש אפשרות למתן ארוחות חמות.
<שמרית שקד-גיטלין: אני מבינה שזה לא הופעל?
<שרון אסיסקוביץ: זה לא קיים.
<קריאה: אם יהיה דבר כזה אז אפשר - - -
<שמרית שקד-גיטלין: אוקי, אז זה תיקון שנכנס.
<שמרית שקד-גיטלין: בזמנו חברי הכנסת רצו שתהיה גם האפשרות של מתן ארוחות חמות.
<מרים שמלצר: אנחנו לא יודעים לתמחר אותו.
<מרים שמלצר: אנחנו לא נותנים אותו אז אנחנו לא יודעים להכניס אותו ללוח.
<מרים שמלצר: יש אפשרות בצו לתקן - -
אלי אלאלוף: לא, אבל יש אלטרנטיבה למי שזקוק לארוחה והוא קונה, יש שירותים מאד מסובסדים כמו בית אבות או ליד או בכל מיני התארגנויות מקומיות.
יגאל גואטה: אבל אם הוא בבית, איך יביאו לו מנה אחת?
מאיר כהן: מביאים, מביאים.
אלי אלאלוף: מביאים, אפילו שתי מנות כי זה גם לעוזרת.
מאיר כהן: בדימונה מביאים שם כל יום 120 מנות על ידי מתנדבים שמגיעים הביתה ומביאים.
אלי אלאלוף: יש פה צדיקים מדהימים בנושא של האוכל.
אלי אלאלוף: אם מותר לי להזכיר לכם, אתמול בערב הייתי בקרית מנחם, בסיור בשכונה.
אלי אלאלוף: אחת התופעות המדהימות של בחור בשם אברהם חיות ובחור אחר בשם ויס, סליחה ששכחתי את השם פרטי.
אלי אלאלוף: הם אספו את הילדים ה"כסחיסטים" של השכונה, וכבר שבע שנים הם מגיעים כל יום שלישי בערב, מכינים אוכל לקשישים במנות יבשות, אוכל יבש, ומחלקים בערך לפי שתיים או פי שלוש ממספר הילדים.
אלי אלאלוף: הם הולכים לבתים, דופקים על הדלת ובורחים כי קבעו לעצמם שאסור שיראו אותם, שאם יפגשו אותם ברחוב שלא ירגישו רע האחד עם השני - -
יגאל גואטה: וגם נותנים להם להמשיך לעשות מעשי קונדס, כאילו.
אלי אלאלוף: זה המעשה הכי צדיקי שיכול להיות, הכי יהודי, מתן בסתר.
אלי אלאלוף: אז הם הולכים - -
מאיר כהן: כמה שאמרו על הפנתרים שהם לא נחמדים אבל במשך שלושה חודשים הם עשו את זה.
אלי אלאלוף: פה ראיתי ילדים שבע שנים, ילדים שהיו מופרעים לגמרי, סליחה על הביטוי, תוסיפי את זה מירב, שצריך לתקן את המילים המטומטמות האלה שלי.
אלי אלאלוף: באמת לראות את זה, באיזה קדושה כזאת, זה לא היה סתם.
אלי אלאלוף: יש להם מחסן קטן שהם אוספים והם הולכים ויודעים מה לבקש, זה מהלך אדיר.
אלי אלאלוף: אז יש הרבה צדיקים בנושא של אוכל לקשישים.
מאיר כהן: לא לפרוטוקול – פעם איזו גברת אחת, איזו אישה, באמת, בדימונה, באה אלי ואמר לי על הבן שלה, שהוא היה נער בסיכון וטיפלתי בו.
מאיר כהן: אז היא אמרה: חיים, כפרה עליו, הוא ילד, הלוואי יהיה לך ילד כזה.
מאיר כהן: אמרתי לה: בעזרת השם, הכל בסדר.
מאיר כהן: היא אומרת לי, רק מה?
מאיר כהן: דבר אחד: אין לו מזל.
מאיר כהן: אמרתי: למה?
מאיר כהן: כל פעם שהוא גונב, תופסים אותו.
יגאל גואטה: אני מקווה שלא אמרת "אמן" על הברכה - -
אלי אלאלוף: זה לסטטיסטיקה.
אלי אלאלוף: הבדיחות מחוץ לפרוטוקול.
<שמרית שקד-גיטלין: "(4) אחרי ההגדרה "שירותי סיעוד" יבוא: "שעות לילה" – השעות שבין 22:00 עד 06:00 למחרת, למעט בימי מנוחה;" שוב, ההגדרה הזאת, כפי שהסברתי קודם היא רלוונטית לחישוב של היחידות כי בלילה לוקחים יחידה וחצי על כל שעה.
<שמרית שקד-גיטלין: "תיקון סעיף 224 2.
<שמרית שקד-גיטלין: בסעיף 224 לחוק העיקרי – (1) במקום סעיפים קטנים (א) ו-(ב) יבוא: "(א) בכפוף להוראות סעיף קטן (ג) וסעיף 225, מבוטח שכתוצאה מליקוי מתקיים בו האמור באחת מפסקאות (1), (1א), או (2), שלהלן זכאי לגמלת סיעוד חודשית, בהיקף כמפורט באותן פסקאות:" זה בעצם הסעיף העיקרי עכשיו בחוק, שאנחנו קובעים כמה יחידות זכאי כל אדם לקבל כגמלת הסיעוד שלו.
<שמרית שקד-גיטלין: אדם שתלוי במידה רבה לעזרת הזולת, שזו הרמה הנמוכה ביותר או זקוק להגחה זכאי לקבל 9.75 יחידות שירות לשבוע.
<שמרית שקד-גיטלין: "(1א) הוא תלוי במידה רבה מאוד בעזרת הזולת לביצוע רוב פעולות היום-יום, ברוב שעות היממה – 16 יחידות שירות לשבוע, ואם אין בידו היתר או שההיתר הותלה והוא אינו מעסיק עובד זר בענף הסיעוד – 19 יחידות שירות לשבוע;"; (2) הוא תלוי לחלוטין בעזרת הזולת לביצוע כל פעולות היום- יום בכל שעות היממה, או זקוק להשגחה מתמדת – 18 יחידות שירות לשבוע, ואם אין בידו היתר או שההיתר הותלה והוא אינו מעסיק עובד זר בענף הסיעוד – 22 יחידות שירות לשבוע.
<שמרית שקד-גיטלין: " מדובר בעיגון של המצב הקיים לגבי שעות טיפול.
מאיר כהן: שימי דגש בבקשה על "ובמידה ואין בידו היתר או שההיתר הותלה".
<שמרית שקד-גיטלין: זאת תוספת שבזמנו ניתנה באחד מחוקי ההסדרים, אני חושבת שעשינו את זה.
<שמרית שקד-גיטלין: מי שלא מעסיק עובד זר, מגיע לו יותר שעות בשבוע.
<שלומי מור: מי שמעסיק עובד ישראלי.
<שמרית שקד-גיטלין: תמריץ להעסקת עובדים ישראלים.
אלי אלאלוף: יש לנו הערכה כמה עובדים ישראלים יש?
מאיר כהן: משפחה, בני משפחה.
<שרון אסיסקוביץ: יש לנו היום כ-80,000 מטפלות ומטפלים ישראלים.
<שרון אסיסקוביץ: לצדם, יש לנו קרוב ל-40,000 זכאים שיש להם היתר להעסקת מטפל זר.
<שרון אסיסקוביץ: המספר של ההיתרים שממומשים הוא מעל 90% מהמספר הזה.
מאיר כהן: וכמה מתוך ה-80,000 בני משפחה?
<שרון אסיסקוביץ: לפי החוק אין העסקה של בני משפחה.
<שלומי מור: היום זה רק במקרים שבהם באותו מקום לא ניתנים שירותים זמינים לסיעוד.
מאיר כהן: בטבריה, אז אנחנו דיברנו על - -
<שרון אסיסקוביץ: מדובר במקרים ממש בודדים.
<רבקה רוזנברג בושם: מאה ומשהו.
אלי אלאלוף: מה, זה אומר שכל זקן פה מדווח על מי הוא מעסיק?
מאיר כהן: לא, היתה בעיה, במיוחד ב"צוק איתן", אנחנו דנו בזה כי עובדים סיעודיים ברחו.
אלי אלאלוף: למה יש התנגדות שבני משפחה יעבדו?
יגאל גואטה: בגלל הקומבינות.
מאיר כהן: אני אנסה לענות לך, ואחרי זה הם ישלימו.
מאיר כהן: אני גם הייתי אחד מגדולי התומכים אבל הסתבר שבחלק מהמקרים שאני בדקתי לפחות, בנושא של הקשישים, קשה היה לבקש מבן משפחה לעשות בדיוק את מה שהעובד הזר עושה, ובני משפחה קצת "חיפפו", וקצת יצאו וקצת עזבו אותו, והיתה איזו דינמיקה בתוך המשפחה - -
יגאל גואטה: גם אי אפשר לפטר אותו.
מאיר כהן: - - וכשבאים לקשיש הוא לא בדיוק אומר.