GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריאל מני: זה לטובת כולם, הדבר הזה.
אלי אלאלוף: תודה על האזהרה שהיא מאוד חשובה.
<ברברה בן עמי: אני מיילדת בית.
<ברברה בן עמי: קודם כול לגבי רישום התינוקות שנולדים בבית – כל יולדת ניגשת עם המסמכים שאנחנו נותנים ועם העתק של הרישיון שלנו שאנחנו מיילדות מוסמכים, לפקיד במשרד הפנים; רושמים את התינוק תוך כמה שבועות מהלידה.
<ברברה בן עמי: התינוק מקבל מספר תעודת זהות, ואז ההורים ניגשים לביטוח לאומי, לקופת חולים.
<ברברה בן עמי: ככה זה היום.
<ברברה בן עמי: חלק מהנוהל הוא שרופא ילדים בא לבדוק את התינוק יממה לאחר הלידה; ודבר נוסף – כל מיילדות הבית המוסמכים ללא יוצא מן הכלל הן במעקב של היולדת בימים בשבועות הראשונים לאחר הלידה.
<ברברה בן עמי: אנחנו באים לפחות פעם או פעמיים, ויש כאלה שאפילו יותר - -
תמר זנדברג: מעקב של המיילדת.
<ברברה בן עמי: לבקר את היולדת, לעשות סקר ילוד: לשקול אותו, מעקב דימום של האישה.
<ברברה בן עמי: אנחנו לא מיילדות והולכות הביתה.
תמר זנדברג: אני ילדתי בבית חולים ולא היה לי מעקב כזה.
אלי אלאלוף: בקרב אוכלוסיות שהתפקוד שלהן נמוך אתן חושבות שזה טוב?
<ענת תל-אורן: זה לאו דווקא אוכלוסיות שפונות אלינו.
<ענת תל-אורן: יכול להיות שמה שפרופ' מני הזכיר זה מה שקורה זה מיילדות מסורתיות שנמצאות.
אלי אלאלוף: אני גר באזור שהפרופ' ציין, ובמקרה הילודה שם היא טובה.
<ענת תל-אורן: אני לא יודעת - - - אבל זה לא מיילדות מוסמכות, אלא יכול להיות מיילדות מסורתיות שמטפלות בבדואים בנגב.
<ענת תל-אורן: אין לנו קשר לזה.
<ענת תל-אורן: זה לא קשור אלינו.
אלי אלאלוף: בזכות זה שמקבלים כסף כשיוצאים מבית החולים זה מחייב אותנו ללכת לבית חולים, ובמקרים רבים להציל את הילוד.
תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רק לידיעתך, היום כאשר אישה יולדת בבית, ואין לה מענק לידה, אם היא מגיעה לבית חולים עשרים וארבע שעות מהלידה ומתאשפזת למשך לפחות שתים-עשרה היא מקבלת את מענק הלידה.
תמר זנדברג: כלומר אני מניחה שאם יש רק שש מאות עד שמונה מאות לידות, ואם יש יותר מזה – ובטוח יש יותר מזה – גם היום הן מגיעות לבית חולים.
תמר זנדברג: החוק הזה חל רק אלה שהן תקינות לפי החוזר של משרד הבריאות הקיים היום.
תמר זנדברג: כלומר ההבדל היחיד הוא שלידה תקינה בבית שמתקיימת היום ועומדת בחוזר ובפיקוח משרד הבריאות, תקבל את מענק הלידה בלי ללכת לבית חולים.
תמר זנדברג: אם יש לידה שמתקיימת שלא לפי החוזר הזה, ולכן היא לא תהיה זכאית גם אחרי החוק, ותלך לבית חולים ותעבור את הבדיקות, אז היא תקבל כמו גם היום.
אלי אלאלוף: תמר, אני מאוד מעריך את הלהיטות שלך להעביר את זה.
אלי אלאלוף: אני מתחיל להסס באופן אישי.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים את הצ'ופצ'יק של הקומקום.
אלי אלאלוף: הצ'ופצ'יק זה הקצבה.
אלי אלאלוף: זה לא המהות.
אלי אלאלוף: המהות היא קודם כול הרצון של האישה ללדת בבית, ושהכול יעבור לשלום, והתינוק יטופל נכון.
אלי אלאלוף: לא דנו בזה באופן מהותי.
אלי אלאלוף: אנחנו פה נלחצים לתת מענק ולא לראות אם כל התהליך הביתי הזה הוא טוב.
אלי אלאלוף: לדעתי, יש מקום לזה, כי לא במקרה אנחנו לא משנים נוסח, אלא משנים מהות מסוימת של צורת הלידה עם עטיפה שלמה ועם אחריות כוללת.
אלי אלאלוף: אני אזרוק את המילה שאף אחד לא רוצה להגיד – זה בסיס לסחר בילדים.
אלי אלאלוף: אתן מאה אחוז מצליחות במה שאתן עושות, אבל יש מקומות אחרים ויש אוכלוסיות שיפגעו.
אלי אלאלוף: אתם מעוניינים בזה?
אלי אלאלוף: אף אחד לא רוצה בזה.
אלי אלאלוף: בואו נבדוק את זה.
אלי אלאלוף: שנית, תרשמו את כל הפתקים שאתם רוצים – את תמצאי את הנהלים האלה מיושמים באוהל בדואי, שלצערי, פועלים ברמה תברואתית כל כך לא מתאימה?
אלי אלאלוף: מאיפה את יודעת?
אלי אלאלוף: את לוקחת פה אחריות.
אלי אלאלוף: זה גם נקרא הבית שלו.
אלי אלאלוף: אני רוצה שהילד הבדואי שנולד באוהל שהמדינה לא ידעה לבנות לו דיור הולם, שייוולד בשלום ויחיה בשלום.
אלי אלאלוף: אנחנו לוקחים כאן את הקצה של התהליך שזה הקצבה.
אלי אלאלוף: הקצבה לא מעניינת אותי.
אלי אלאלוף: מעניין אותי השירות לאימא, הבריאות שלה, הבריאות של הילד.
אלי אלאלוף: הם חייבים להימצא, ואז תבוא הקצבה.
אלי אלאלוף: אני מקווה שלא הרבה יבואו ללדת כדי לקבל קצבה.
אלי אלאלוף: זה לא מעניין אף אחד פה.
אלי אלאלוף: פה זאת ועדת הבריאות – החשיבות פה היא בריאות הציבור, האימא והנולד.
דב חנין: ההערה שלך מאוד נכונה.
דב חנין: אכן הקצבה היא רק השורה התחתונה במורכבות הרבה יותר גדולה.
דב חנין: אבל לפי הבנתי, כשאני קורא את הצעת החוק של חברת הכנסת זנדברג אני רואה בה הסדרה של שני הצדדים.
דב חנין: מצד אחד היא אומרת, בואו נטפל בעניין הקצבה.
דב חנין: אין שום סיבה שהמנגנון של הקצבה שבעצם נועד לסוג של סיוע של אם שילדה – אין שום סיבה שהדבר הזה יפלה בין יולדות לפי המקום שבו הן ילדו; הצד השני של המטבע, נדמה לי שיש בו התחלה של תשובה לשאלה שאדוני מעלה – תוספת אותו סעיף 13א שאומר שצריך לקבוע כללים לעניין עיסוק מיילדות בפעילות שלא בבית חולים.
דב חנין: הדבר הזה צריך להיות מוסדר.
דב חנין: משרד הבריאות צריך להסדיר את זה, לקבוע איך זה צריך להיראות.
תמר זנדברג: הוא כבר עשה את זה.
תמר זנדברג: היולדות שמתקיימות היום כבר מתנהלות לפי ההסדרה הזאת.
תמר זנדברג: זה גם תשובה לשאלה שלך, אדוני.
<טל נשרי: יש לנו גם סמכויות שקיימות מכוח פקודת המיילדות וגם יש ההסדרה במסגרת הנהלים.
<טל נשרי: אנחנו חשבנו שהסעיף הזה - - - מיותר.
<שמרית גיטלין שקד: אבל, טל, השאלה היא האם יש לכם היום הוראה נורמטיבית חוקית שאוסרת על מיילדת לעסוק ביילוד שלא בבית חולים, אלא בהתאם לכללים, שזה מה שחברת הכנסת הציעה.
<טל נשרי: חוזר מנהל הרפואה.
דב חנין: אבל זאת לא נורמה מחייבת.
דב חנין: זה חוזר פנימי שלכם.
<טל נשרי: כלפי מי שמקבל רישיון ממשרד הבריאות היא נורמה מחייבת, בוודאי.
תמר זנדברג: כלפי המיילדת.
אלי אלאלוף: אנחנו גם העלינו את נושא הרישום.
אלי אלאלוף: עכשיו יש פינג-פונג.
אלי אלאלוף: הביטוח הלאומי אומר, אני אקבל הודעה רק דרך משרד הבריאות, ומשרד הבריאות אומר שלא מתאים לו לעשות את הדיוור הזה.
<טל נשרי: זה מסרבל את התהליך.
<טל נשרי: זה לא נותן שום דבר.
אלי אלאלוף: זה לא מסרבל.
אלי אלאלוף: זה גם נותן לכם אחריות להסתכל על המערכת, על הלידה הזאת.
אלי אלאלוף: אם אתם מתחמקים – במירכאות – זה אומר שאתם לא לוקחים אחריות כוללת.
אלי אלאלוף: תבינו, צריך להיות קצת זהיר.
אלי אלאלוף: לא במקרה הלידות בדרום יותר מאשר בצפון נגמרות רע.
אלי אלאלוף: אתם יודעים למה.
תמר זנדברג: יש נתון שיש הבדלים בלידות?
<אריאל מני: תמותת התינוקות והילודים בדרום היא כמעט פי שלושה מהממוצע ארצי.
תמר זנדברג: כי מדינת ישראל לא מספקת שם שירותי בריאות.
תמר זנדברג: יש אפליה בשירותי הבריאות.
<אריאל מני: אנחנו יכולים לנתח את זה בכל מיני צורות מקצועיות, אבל זאת העובדה הסטטיסטית.
תמר זנדברג: אבל מה העובדה שציינת קשורה להצעת החוק הזאת או ללידות הבית באופן כללי?
<אריאל מני: לא אמרתי.
<אריאל מני: סליחה, אולי לא הובנתי.
תמר זנדברג: סתם הפרחת דבר שהוא בכלל לא רלוונטי לדיון.
תמר זנדברג: יש הבדל בין שירותי הרפואה הממשלתיים הציבוריים באזורים שונים בארץ.
תמר זנדברג: אגב, יש הבדל בתוחלת החיים, יש הבדל בנגישות לשירותי בריאות.
תמר זנדברג: יש המון הבדלים.
תמר זנדברג: מה הקשר בין זה לבין מה שאנחנו דנים כרגע.
<אריאל מני: נדמה לי שאנחנו מסכימים.
<אריאל מני: אנחנו אולי לא מבינים זה את זה עד הסוף.
<אריאל מני: אני רוצה לחזור ולהדגיש שלידה לא נגמרת כשחותכים את חבל הטבור.
<אריאל מני: יש גם ילד שצריך לראות - - -
<קריאה: צריך לספר את זה גם בבתי חולים.
<אריאל מני: אבל אנחנו לא מתווכחים, אנחנו מסכימים.
<אריאל מני: אני לא מבין מה העניין.
<קריאה: לכן זה נעשה.
תמר זנדברג: אתה מנהל מערך הלידה באיכילוב, נכון?
תמר זנדברג: אני ילדתי אצלך ב"ליס".
תמר זנדברג: לא עברתי שום מעקב כזה כמו שאתה מתאר.
תמר זנדברג: אני מצטערת לומר לך.
תמר זנדברג: את התמיכה קיבלתי מחברות שלי שבאו לבקר אותי בתוך חדר הלידה שלך.
תמר זנדברג: אולי אם הייתי יולדת עם מיילדת בבית – ויכול להיות שבלידה הבאה שלי אני אשקול את זה – אז אקבל יותר תמיכה וליווי.
<אריאל מני: אני מקבל הכול ומסכים.
<אריאל מני: זה דו-שיח של אנשים שלא מקשיבים זה לזה.
<אריאל מני: אני מקבל הכול.
<אריאל מני: אני חושב שצריכות להיות אפשרויות ללידת בית ושהביטוח הלאומי יכסה את זה.
<אריאל מני: אין על זה ויכוח.
<אריאל מני: לדעתי, לידה לא מסתיימת כשנחתך חבל הדרך, וצריך להתייחס גם לילוד.
<אריאל מני: גם בתקנות אני מציע שזה שמיילדת חתמה על לידה זה לא מספק.
<אריאל מני: האישה צריכה לדעת שרופא הילדים או כל מה שייקבע בתקנות לפי מה שהמנחה המקצועי שמשרד הבריאות יגיד, שהיילוד צריך להיבדק.
<טל נשרי: זה כבר היום נמצא בנוהל.
<אריאל מני: אני יודע מה כתוב בנוהל.
<אריאל מני: אבל זה אומר שאם אישה אומרת שהיא לא רוצה שרופא ילדים יבדוק, והיא לא רוצה חיסון ועוד דברים, היא עדיין יכולה לקבל אלף שלוש מאות שקל.
<טל נשרי: זה נכון - - -
<אריאל מני: אני יודע.
<אריאל מני: האינטרס הציבורי הוא לאפשר לידה בכל מקום באחריות מקצועית.
<אריאל מני: האחריות המקצועית כוללת גם השגחה לילד.
<נילי אלכסנדרוביץ: אבל מענק הלידה בבית חולים לא תלוי בזה שהיא תעשה - - -
<אריאל מני: שנית, אני לא מקבל את עמדת משרד הבריאות, ואני מדבר כאן כגוף מקצועי שאחראי, בין היתר, על בקרת האיכות של חדר הלידה שלי וגם של חדרי הלידה האחרים בארץ.
<אריאל מני: לדעתי, המיילדות עצמן רוצות שתהיה להן בקרה שלהן עצמן – שיהיה במנהל הסיעוד או בעמותה שלהן – לא משנה.
<אריאל מני: שיהיה רישום כדי שהן יידעו מה התוצאות.
<אריאל מני: זה הכול.
<טל נשרי: אני לא הצלחתי להבין בדיוק איזו עמדה של משרד הבריאות אתה לא מקבל.
<אריאל מני: שלא להעביר דיווח לביטוח הלאומי.
<אריאל מני: כי זה אומר שלא יהיה רג'יסטרי.
<טל נשרי: הדיווח הוא בדיעבד לצורך קבלת קצבה.
<טל נשרי: זה לא בקשת רשות מראש כדי לנהל לידת בית וכדי שיהיה פיקוח תוך כדי.
<טל נשרי: העברת מידע בדיעבד על עצם התקיימותה של לידת בית לא נותנת לנו שום דבר.
<טל נשרי: אנחנו משמשים כאן דוור.
<אריאל מני: אני לא מקבל את זה כי יש סיכום לידה שכל מיילדת מחויבת לו.
<אריאל מני: רק סיכום הלידה שזה רג'יסטרי כלל-עולמי.
<טל נשרי: אז אם רוצים שמשרד הבריאות יעביר כל סיכום של לידת בית אין שום בעיה – צריך להמציא לזה מקור תקציבי.
<טל נשרי: זה לא חלק מהחובות של משרד הבריאות.
<אריאל מני: שארגון המיילדות יעבור על זה.
<נילי אלכסנדרוביץ: יש לי שאלה: יש רג'יסטרי למשרד הבריאות ללידות שמתקיימות בבתי חולים?
<נילי אלכסנדרוביץ: אין.
<אריאל מני: אבל כגוף מקצועי אני אומר שלקחתי על עצמי, ולי יש בקרת איכות על מה שאנחנו עושים.
<נילי אלכסנדרוביץ: גם על לידות הבית יש בקרת איכות.
<אריאל מני: זאת השאלה.
<אריאל מני: אין לכל מיילדת חובה לדווח.
אלי אלאלוף: אתם רוצים שאני אסגור את הדיון ותמשיכו לבד ביניכם?
<ענת תל-אורן: אנחנו נשמח לדווח על כל לידה ולידה לכל גוף שמנהל הסיעוד במשרד הבריאות יחליט.
<ענת תל-אורן: אפשר גם לצלם את המעקב של האישה שיוכלו לראות שהיא לא - - - אין לנו שום בעיה לעשות את זה.
<ענת תל-אורן: בשמחה.
תמר זנדברג: אני לא רואה פה בעיה.
תמר זנדברג: זה נושא טכני.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת גואטה?
יגאל גואטה: אני מתנצל שאני מרחיב את זה עוד קצת.
יגאל גואטה: פשוט מחוסר ידע.
יגאל גואטה: כל מיילדת שעובדת בבית חולים, מותר לה ליילד בבית?
<קריאה: היא צריכה ניסיון של שלוש שנות עבודה.
<טל נשרי: התשובה היא לא.
<טל נשרי: יש הוראות בחוזר מנהל הרפואה שקובע: רק מיילדת שיש לה ותק של שלוש שנות עבודה בחדר לידה מוכר בישראל אחרי שהתנסתה בעשר לידות בית שבהן נכחה מיילדת בית מנוסה או רופא מומחה בילוד וברפואת נשים בעל רישיון ותעודת מומחה בישראל העוסק או שעסק במיילדות בחדר לידה מוכר בישראל".
<טל נשרי: אפילו לא כל רופא יכול לבצע לידת בית.
<טל נשרי: רק רופא שעסק במיילדות בחדר לידה מוכר בישראל במשך שלוש שנים.
יגאל גואטה: זה מחזק את זה שאנחנו צריכים משהו ייחודי למיילדת הבית.
יגאל גואטה: מעבר לזה, וסליחה שאני שוב מוסיף נושא – היא בעצם אמורה לנהל עסק.
יגאל גואטה: מעבר לעבודת השכירות שלה בבית-החולים היא אמורה לנהל איזשהו עסק; כי היא תצטרך לקבל כסף, היא תצטרך להוציא חשבונית או אני לא יודע איך זה יעבוד.
<טל נשרי: זה כבר עובד, זה קיים.
יגאל גואטה: מישהו בודק את זה?
<טל נשרי: בטח לא משרד הבריאות לגבי רישיון העסק או תשלומי מסים.
יגאל גואטה: אבל לא יכול להיות שזה הולך להיות עסק שאין עליו פיקוח.
<טל נשרי: אבל זה כבר קיים.
<טל נשרי: זה לא שאין פיקוח.
<ענת תל-אורן: היא עוסק מורשה לצורך העניין.
יגאל גואטה: עוסק זעיר או לא יודע מה.
<טל נשרי: כמובן.
יגאל גואטה: זה גם מינימום של אחריות, שהיא לא תהיה סתם גוף עלום שאין עם מי לדבר.
<טל נשרי: אין שאלה בכלל.
יגאל גואטה: אני פשוט מפחד.
יגאל גואטה: אני מאוד רוצה להעביר את הצעת החוק הזאת, אבל שלא תהיה פה פרצה בחוק, וכל מיילדת תעשה לה מהצד חמש מאות או אלף שקל ביום, וזה גם יגרום לה לברוח מהמשמרת שלה או כל מיני פרצות אחרות שיכולות להיות.
<ענת תל-אורן: יש מעט מאוד מיילדות שעובדות עדיין בבית-חולים.
<ענת תל-אורן: רובנו עצמאיות.
<ענת תל-אורן: אנחנו עוסק מורשה, אנחנו נותנות חשבונית לכל אישה.
יגאל גואטה: מצוין.
יגאל גואטה: הפתרון היחיד זה מה שיושב-ראש הוועדה אמר, שאם אנחנו באמת רוצים להעביר את הצעת החוק הזאת אז זה רק נקודתית לגבי התשלום.
יגאל גואטה: אבל לגבי כל נושא האחריות מעבר לזה, זה יהיה ממש עבורכם ולא כי אנחנו מחפשים להתעלם מזה.
<טל נשרי: הנושאים כרוכים זה בזה, ולא ניתן להפריד ביניהם.
יגאל גואטה: לכן אפשר יהיה להעביר את הצעת החוק?
<שמרית גיטלין שקד: זה כרוך זה בזה.
אלי אלאלוף: אני רוצה להתייעץ בקול רם.
אלי אלאלוף: אתם מרגישים נוח למרות ההערות שלנו לאשר את הצעת החוק?
<טל נשרי: כשהרעיון היה לתת מענקי לידה באופן גורף בלי התניה של משהו – שום כללי בטיחות לא ליולדת ולא לילוד – אנחנו סברנו שזה לא מספיק, ובאמת נעשה דיאלוג ארוך והגענו להסכמות יפות.
<טל נשרי: היה ברור לכולם שנכון לקשר בין מתן מענק הלידה לבין עמידה בכללי חוזר משרד הבריאות שהם סטנדרט רפואי ראוי לביצוע לידות בית בישראל.
<טל נשרי: משרד הבריאות עמד על זה שתצהיר של מיילדת לא יהיה סתם חתימה או אישור על התצהיר שיש לו גם השלכות פליליות ותעודת רופא שהיא תעודה מוסדרת ויש לה גם משמעות ראייתית, לפי פקודת הראיות.
<טל נשרי: אם הוועדה חושבת שזה לא מספיק אנחנו נצטרך לחזור אחורה, כי אנחנו לא רואים אפשרות לנהל מערך של פיקוח מראש על כל לידת בית או בקרות.
<טל נשרי: אנחנו נצטרך לדעת מראש על כל לידת בית כדי לבצע בקרה ולראות שהדברים מתנהלים בהתאם לכללים.
<טל נשרי: אנחנו חשבנו שתצהיר של מיילדת או תעודת רופא בדיעבד הם כלי מספיק מבחינתנו.
<טל נשרי: יש לנו כלי הרתעתי חזק.
<טל נשרי: מכיוון שאנחנו מדברים על גורמים שמקבלים רישיון ממשרד הבריאות ואי אמירת אמת שלהם בהקשר הזה מסכנת את הרישיון שלהם, אנחנו יודעים שזה כלי התרעתי יותר חזק מהדין הפלילי בהרבה מאוד מקרים.
<טל נשרי: אנחנו חשבנו שזה מספיק.
<טל נשרי: אם הוועדה חושבת שלא אנחנו נצטרך לחזור אחורה ולעשות עבודה.
תמר זנדברג: לא על זה מדובר.
תמר זנדברג: אנחנו עכשיו בנושא הרישום והדיווח.
<שמרית גיטלין שקד: אבל מה דעתכם על הבקשה של המוסד לביטוח לאומי?
<טל נשרי: הבקשה של הביטוח הלאומי היא שאנחנו נדע על כל לידת בית שהתבצעה בדיעבד.
<טל נשרי: בדיעבד לא עוזר לנו לא כדי לדעת אם הלידה התבצעה לפי הכללים ולא כדי לדעת איך הלידה התנהלה.
<טל נשרי: אנחנו רואים את התצהיר הזה בדיוק כמו שהמוסד לביטוח לאומי רואה את זה.
<טל נשרי: בהקשר של הפיקוח אין משמעות חוץ מידיעת ההיקף.
<טל נשרי: מעבר לזה אין לזה משמעות.
<טל נשרי: אין לזה משמעות בהקשר של הקצבה.
אלי אלאלוף: באיזה רמה התקיימו הדיונים במשרד?
אלי אלאלוף: של שר?
אלי אלאלוף: של מנכ"ל?
<טל נשרי: ודאי.
<טל נשרי: גם שר הבריאות היה מעורב בנושא הזה וגם הלשכה שלו וגם מול לשכת מנכ"ל משרד הבריאות ומול האגפים הרלוונטיים.
<טל נשרי: הנושאים נדונו ברמות הגבוהות.
<טל נשרי: אם רוצים שנעשה דיונים אחרים יותר מעמיקים אין לנו שום בעיה עם זה.
<טל נשרי: אחד הנושאים שהיה לנו מאוד קריטי להוסיף כאן, ואנחנו באמת מאוד שמחים שנכנסו זה נושא של בדיקת סקר ילודים.
<טל נשרי: אני רוצה להבהיר דווקא בגלל נייר העמדה שנכתב כאן למה אנחנו חושבים שבמקרה הזה כן מוצדק להתנות את מענק הלידה בבדיקת סקר ילודים.
<טל נשרי: יולדת שנמצאת בבית חולים, כל הטיפול מבוצע - -
<שמרית גיטלין שקד: רק אולי נבהיר, טל, שבעצם הדרישה שמי שילדה בבית תקבל מענק לידה היא רק אם היא עשתה בדיקת סקר בילודים.
<שמרית גיטלין שקד: זאת דרישה שלא קיימת לגבי מי שילדה בבית חולים.
<שמרית גיטלין שקד: מי שילדה בבית חולים מקבלת מענק לידה בלי קשר לשאלה אם זה בוצע.
<טל נשרי: אני אבהיר גם לעניין הזה.
<טל נשרי: רק חשוב לי להבהיר למה כאן חשבנו שזה כן מוצדק, וגם למה אנחנו חושבים שאפשר לאפשר גם לסרב גם במקרה הזה ועדיין לקבל את מענק הלידה.
<טל נשרי: כשיולדת יולדת בבית חולים אז כל הפרוצדורות הרפואיות מאוד זמינות לה.
<טל נשרי: הן לא מצריכות טרחה בעבורה חוץ מחתימה על אישור או הסכמה מדעת לביצוע הבדיקות.
<טל נשרי: אחוז מאוד גבוה מהיולדות מבצעות את בדיקות הסקר בבתי החולים, וכמובן, רשאיות – אנחנו לא כופים במדינת ישראל לא ביצוע חיסונים ולא בדיקות סקר, והן רשאיות גם לסרב לביצוע בדיקה כמו שניתן לסרב לכל פרוצדורה רפואית.
<טל נשרי: כשיולדת יולדת בבית יש טרחה נוספת שכרוכה בהגעה לבית חולים או לטיפת חלב - -
<ענת תל-אורן: זה ממש לא קורה ככה.
<טל נשרי: אני אקשיב לכול.
<טל נשרי: אני רק רוצה לסיים ולומר מה אנחנו חשבנו.
<טל נשרי: יש טרחה.
<טל נשרי: צריך להגיע בתוך ארבעים ושמונה שעות כדי לבצע את בדיקות הסקר.
<טל נשרי: אנחנו מוכנים להבהיר בנהלים אחר כך אם יש צורך, שאישה שהגיעה לבצע את בדיקות הסקר, אבל ישבה מול הרופא והביעה חוסר הסכמה – וזה סירוב מדעת מבחינתנו – עדיין היא תוכל לקבל את האישור לצורך קבלת מענק לידה.
<טל נשרי: אבל חשוב לנו שלא יהיה מצב שבו נשים תלדנה בבית, ובגלל הטורח שכרוך בהגעה תוך ארבעים ושמונה שעות הן פשוט לא תגענה.
תמר זנדברג: אבל אתן עורכות את הבדיקות האלה.
<ענת תל-אורן: המיילדות עושות את בדיקות הסקר לילודים.
<ענת תל-אורן: יותר מזה, יש לנו קשר מאוד הדוק עם המעבדה לסקר ילודים ב"תל-השומר".
<ענת תל-אורן: מכל בתי החולים בארץ כל הבדיקות מופנות לשם.
<ענת תל-אורן: אני לא נתקלתי בזה באופן אישי.
<ענת תל-אורן: אם יש אישה שמסרבת אנחנו שולחים כרטיס ריק עם כל הפרטים של המשפחה שהם יודעים שהתינוק הזה לא נבדק.
תמר זנדברג: זאת לא דרישה בעייתית.
<טל נשרי: אבל בנוסח פה כתוב: "רופא או אחות אישרו בכתב כי הילוד נבדק בבדיקות סקר".
תמר זנדברג: הן מבצעות את הבדיקה הזאת במסגרת הלידה.
<טל נשרי: זה מה שאני אומרת – אין שום בעיה.
<טל נשרי: כי אם המיילדת היא גם אחות צריך להירשם קודם כול כאחות.
<טל נשרי: לכן אם המיילדת אישרה שהילוד נבדק בבדיקות הסקר אין שום בעיה.
<שמרית גיטלין שקד: טל, אני רק לא בטוחה שהנוסח הזה סובל את מה שאת אמרת, שגם אם היא מסרבת לעשות את הבדיקה היא עדיין תוכל לקבל את המענק.
<מיכל מזוז: המשרד לביטוח לאומי לא יוכל לבחון את זה.
אלי אלאלוף: ברשותכם, הזמן רץ.
אלי אלאלוף: אני קצת מצנן את ההתלהבות שלי.
אלי אלאלוף: תעשו דיון נוסף ביניכם.
אלי אלאלוף: תלבנו את כל הנקודות, וברגע שתהיו מוכנים תוך שבועיים מהיום אני מוכן לקיים דיון ולאשר.
אלי אלאלוף: אנחנו מקבלים בברכה את היוזמה.
אלי אלאלוף: אנחנו רואים בזה אפשרות טובה לכל מי שחפץ בפתרון הזה.
אלי אלאלוף: אבל נקיים דיון והצבעה בעוד שבועיים אחרי שתסיימו ותודיעו לנו שהגעתם לסיכום, כולל הסיכום הטכני בין הביטוח הלאומי לבין משרד הבריאות.
אלי אלאלוף: היום ה-25 במאי 2016, י"ז באייר התשע"ו, השעה 09:05 ואנחנו אמורים להמשיך את הדיון בנושא תקנות הסכמים קיבוציים (תשלום דמי טיפול ארגוני-מקצועי לארגון מעבידים) (תיקון), התשע"ו-2016.
אלי אלאלוף: הנושא הוא מאוד מורכב וממשיך להיות מורכב.
אלי אלאלוף: אנחנו כנראה רחוקים מלהגיע להסכמות ולכן אני מבקש היום לקיים בעיקר דיון פתוח ולתת את רשות הדיבור לארגונים השונים כדי שבהתחלה נראה מה עמדותיהם העכשוויות וכמובן משרד הכלכלה יתייחס בהמשך לדברים.
אלי אלאלוף: נראה אם אנחנו מגיעים לסיכומים, ואם לא, נחפש דרך.
אלי אלאלוף: ברשותכם, אני אתן את רשות הדיבור קודם כל לארגונים והפעם נתחיל בקטנים.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, לא יותר משלוש-ארבע דקות כל אחד כי חשיבות הנושא ידועה לכולם ואני חושב שאין צורך היום לבנות ידע משותף בסיסי לכולם.
אלי אלאלוף: בבקשה, בואו ננסה להתקדם.
<רועי כהן: בוקר טוב לאדוני.
<רועי כהן: אני שמח שאנחנו שוב מקיימים את הדיון.
<רועי כהן: אני נשיא לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל.
<רועי כהן: אנחנו הגענו לכאן לדיון ואנחנו מברכים את הנכונות של היושב ראש לשמוע אותנו הארגונים כדי להסביר שהתקנות האלה באמת באות לעשות משהו טוב, אבל בדרך הן עלולות להביא למצב שלא יהיו יותר ארגונים של עסקים קטנים ובינוניים ולא יהיה שומר הסף שיסייע ויגיע לכאן, כמו מרבית מהארגונים שמגיעים לכאן בהתנדבות כדי לייצג נאמנה את אותם עסקים שכרגע מתקשים לשרוד.
<רועי כהן: הנתונים מצביעים על כך שרק בשנת 2016 אמורים להיסגר 42 אלף עסקים כתוצאה מקשיים גם תזרימיים, גם מרגולציה, גם מהנושא הזה של מוסר תשלומים שעדיין לא הוסדר, שורה של דברים, ובאים לכאן נציגים של הארגונים כדי לסייע.
<רועי כהן: אנחנו באנו למשרד הכלכלה ואני עדיין חושב שיש מקום להידברות.
<רועי כהן: יש מקום להסדיר את הנושא של דמי הטיפול.
<רועי כהן: אבל הקריטריון שהם מצאו, הקריטריון של לפי מספר עובדים, הוא קריטריון שלא מקובל בכלל, הוא קריטריון שיגרום לכך שמרבית הארגונים האלה ייסגרו ולא יוכלו להמשיך לייצג את אותם אנשים שברגעים אלה מנסים להביא את הפרנסה עבור אותם עובדים.
<רועי כהן: אנחנו באנו והלכנו כברת דרך.
<רועי כהן: אמרנו שיש ארגונים שיכול להיות שבאמת יש בעיה עם סל השירותים שלהם ולכן בואו נייצר סל שירותים מוסכם יחד עם משרד הכלכלה, בואו נייצר ועדת פטור מתשלום דמי טיפול ארגוני לעסקים שהם בקשיים, בואו נייצר מנגנון שבא וקובע מחזור מסוים כספי שממנו ומטה לא יצטרך לשלם דמי טיפול ארגוני.
<רועי כהן: לא תותר גביית חוב רטרואקטיבית שלוש שנים.
<רועי כהן: זה לא היה פשוט להשיג את ההסכמה הזאת מהארגונים אבל הבאתי את ההסמכה הזאת ובאתי למשרד הכלכלה ואמרתי להם שהם מוכנים לוותר על הנושא הרטרואקטיבי.
<רועי כהן: עוד יותר, לוותר שלוש שנים לעסק חדש שנפתח, שלוש שנים לא יגבו מהם דמי טיפול ארגוני ועל כל עסק, קטן וגדול, ועל כל דבר.
<רועי כהן: הלכנו כברת דרך, קבענו הרבה דברים שלפני כן ראשי הארגונים לא היו מוכנים בכלל להגיע לשם.
<רועי כהן: נפגשתי מספר פעמים גם עם נעמי.
<רועי כהן: הכי מרתיע אותם זה הנושא של ארגונים לא מסודרים.
<רועי כהן: כלומר, יש שם ארגונים שהם לא עובדים לפי מינהל תקין.
<רועי כהן: אמרתי לה שאנחנו מוכנים ללכת ולחייב הגשת דוחות, לחייב את הנושא של הנהלה וכלליות, להוביל למצב שבאמת יהיה סדר בתוך הארגונים, אבל לבוא ולקבוע כאן קריטריון שכל עסק שיש בו עשרה עובדים יהיה פטור מדמי טיפול ארגוני, זה פשוט להרוג את כל הארגונים כאן.
<רועי כהן: כל הארגונים שכאן לא יגיעו יותר, לא תהיה להם כל אפשרות לייצג את האנשים ולכן זה קריטריון לא נכון.
<רועי כהן: זה לא צריך להיות לפי מספר עובדים אלא זה צריך להיקבע לפי קריטריונים אחרים שאנחנו מוכנים ללכת כברת דרך.
<רועי כהן: לכן אנחנו קוראים ליושב ראש הוועדה, באמת, אנחנו מוכנים להגיע להסדרה, אנחנו חושבים שזה נכון לעשות תקנות, אנחנו מוכנים, אבל הקריטריון הזה הוא קריטריון לא נכון.
<רועי כהן: הדרך כאן היא דרך שבה בסופו של דבר תביא לסגירת ארגונים שקיימים.
<רועי כהן: התאחדות בעלי המלאכה והתעשייה קיים מ-1906.
<רועי כהן: ארגון הקבלנים קיים משנת 1949, איגוד המוסכים קיים מ-1942.
<רועי כהן: נבוא בתקנה אחת ונסגור את כל הארגונים האלה.
<רועי כהן: משהו כאן לא מתקבל על הדעת.
<רועי כהן: ארגונים שקיימים עוד מלפני קום מדינת ישראל, שמושתתים על רצון לסייע לענפים הכי קשים שיש.
<רועי כהן: מי יודע מה קורה בענף המוסכים עם על ההשתלטות של היבואנים ועל המלחמה שהם ניהלו כאן עם חוק שירותי הרכב?
<רועי כהן: מי יודע על הנושא של הקבלנים?
<רועי כהן: על הנושא של השיפוצניקים?
<רועי כהן: על הנושא של התאחדות בעלי המלאכה?
<רועי כהן: זה ענף שהולך ומתכלה במדינת ישראל, ואם לא תהיה התאחדות, מה יקרה?
<רועי כהן: לכן אני מבקש ממך יושב ראש הוועדה לשים את כובד משקלך כדי להביא תקנות שמוסכמות יחד עם הארגונים כך שאנחנו נלך כברת דרך עבור התקנות האלה.
<אליאב בן שמעון: אדוני, אם אפשר להוסיף משהו קטן לדברים של רועי, לעניין המחזורים כדי שיבינו את העוצמה של הדבר הזה.
<אליאב בן שמעון: אני מנכ"ל התאחדות הקבלנים.
<אליאב בן שמעון: אני יכול לתת דוגמה לגבינו, למה חשוב שיהיו מחזורים.
אלי אלאלוף: עוד מעט תקבל את רשות הדיבור.
אלי אלאלוף: נגיע אליך ותוכל להתבטא בצורה מסודרת כפי שאתה יודע לעשות.
אלי אלאלוף: רשות הדיבור לדוד קסטל, איגוד לשכות המסחר, מחוז צפון.
<דוד קסטל: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, בוקר טוב לכולם.
<דוד קסטל: אני לא יכול להתעלם ממה שקרה כאן אתמול באצטדיון טדי ואני רוצה לומר לכם שאתמול בערב הפריפריה לקחה דאבל.
<דוד קסטל: בשבת באר שבע ואתמול בערב חיפה.
אלי אלאלוף: חיפה היא פריפריה של באר-שבע.
<דוד קסטל: אדוני היושב ראש, גם את רגע הנחת העלוב הזה שיש לנו, רוצים לקחת מאתנו.
<דוד קסטל: אני רוצה לחזור לעניין של הפריפריה.
<דוד קסטל: אנחנו, לשכת המסחר והתעשייה חיפה והצפון, קיימים 95 שנים.
אלי אלאלוף: כל אחד בדיונים הקודמים עשה היסטוריה של הארגון שלו.
אלי אלאלוף: הפעם תחסכו את זה מאתנו.
אלי אלאלוף: דברו ישר לעניין.
<דוד קסטל: אני רוצה לברך את היושב ראש ואת ההחלטה שלך.
<דוד קסטל: אמנם לא קיבלנו פרוטוקול מהישיבה הקודמת אבל ההחלטה שלך הייתה לעשות, אני קורא לזה אולי בשפת העם, פריש-מיש בכל הסיפור הזה ולעשות משהו חדש, נכון ומתאים שלא יפגע בפריפריה גם בדרום וגם בצפון.
<דוד קסטל: רבותיי, אמר עורך דין יצחקי שאין אח ורע לתקנות כאלה בעולם שבכפייה גובים מארגוני מעסיקים דמי טיפול ארגוני רק על סמך זה שיש לו הסכם קיבוצי וצו הרחבה.
<דוד קסטל: אנחנו נלחמנו בתקנות הקיימות רק על הנושא של הפטור שהיה ומה שקיבלנו, אנחנו נלחמנו בשקית חלב שפג התוקף שלה והחלב בה החמיץ בשנת 1997 ובמקום לקבל שקית חלב, קיבלנו פרה, פרה משוגעת, שהולכת להיות כאן דרסטית.
<דוד קסטל: כל הארגונים כאן מדברים על קביעה בכפייה של דמי טיפול ארגוני.
<דוד קסטל: יש כאן מונופוליזציה.
<דוד קסטל: יש כאן סתירה לחוקי יסוד.
<דוד קסטל: היה אמור להיות כאן עורך דין דרור שטרום שהוא היועץ המשפטי שלנו והיה ממונה על ההגבלים העסקיים, אבל הוא יושב שבעה ולכן לא יכול היה להגיע לדיון היום.
<דוד קסטל: אני לא אכנס להיבטים המשפטיים.
<דוד קסטל: לשכת המסחר והתעשייה חיפה והצפון ובאר שבע והדרום הגישה נייר עמדה כתוב.
<דוד קסטל: אני מבקש מכם חברי הכנסת לקרוא את הדברים.
<דוד קסטל: אל תפגעו בצפון, אל תפגעו בפריפריה.
<דוד קסטל: אני אומר לכם שיש כאן מצב חמור בצפון.
<דוד קסטל: יש כאן דוגמה.
<דוד קסטל: במקרה אני יושב ליד חברי מר פולק, תושב הקריות, עבר לתל אביב בגלל פרנסה.
<דוד קסטל: זה מקרה אחד?
<דוד קסטל: זה קורה כל הזמן.
<דוד קסטל: אנחנו נלחמים על הקיום של הצפון והדרום.
<דוד קסטל: אנחנו נלחמים על המשפחות שלנו, על הילדים שלנו, על הנכדים שלנו.
<דוד קסטל: אל תפגעו.
<דוד קסטל: לגבי עשרת העובדים, אני תומך חד משמעית בהצעה של עשרה עובדים ואני חושב שאלה לא צריכים להיות עשרה עובדים אלא עשרים עובדים ושלושים עובדים כי לא צריך לפגוע במעסיקים.
<דוד קסטל: תנו להם זכות בחירה.
<דוד קסטל: לא בכפייה.
<דוד קסטל: תגבו מהם, אבל לא בכפייה.
<קריאה: תבטל את זה בכלל.
<דוד קסטל: תבואו לבקר אותנו ותראו.
<דוד קסטל: יש לי 17 עובדים, יש לי היום כמעט 600 חברים באופן וולנטרי שמקבלים מאתנו שירותים.
<דוד קסטל: עסקים קטנים, רבותיי, זה מרכז הצמיחה היחידי העתידי היום.
<דוד קסטל: אל תפגעו בהם.
<דוד קסטל: תנו לנו לתת שירותים וולנטריים.
<דוד קסטל: העומס הזה יפגע בהם.
<קריאה: תיכנס לפרופורציה.
<דוד קסטל: אני מבקש מכם, אנא, אלך תפגעו בצפון, אל תפגעו בדרום, אל תפגעו בפריפריה.
אלי אלאלוף: איש הדרום.
נורית קורן: אדוני, שאלת הבהרה.
נורית קורן: הוא אמר לשכות המסחר חיפה וצפון ובאר שבע.
נורית קורן: איפה תל אביב?
<דוד קסטל: השאלה שלך נכונה.
<דוד קסטל: העניין הוא שאין בתקנות האלה חלוקה גיאוגרפית.