GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עידית ליבוביץ: כדי להשיג את הכסף.
<נעה בן שבת: לעמוד על זכויותיהם לקבל את הכספים שמגיעים להם כפי שהיו מגיעים להם מכוח צו ההרחבה כמו שאמרנו.
<נעה בן שבת: הם מגיעים בכל מקרה, גם אם לא מפקידים אותו לחשבון הבנק.
<עידית ליבוביץ: בעצם אתה אומר לעובד שאם הוא רוצה להשיג את הכסף מהמשפחה, שיוותר על הפיקדון.
<עידית ליבוביץ: זה מה שאומרים לו.
יגאל גואטה: מעבר לזה, תתחילו להטיל קנסות.
<עידית ליבוביץ: האם אדם שעבד אצל קשיש שנפטר, אחרי עשר שנות עבודה, האם משפחת הקשיש מצופה במקרה הזה תוך שישים ימים להשיג את כל עשרות אלפי השקלים שמגיעים לעובד?
<נעה בן שבת: או לחסוך את הכספים האלה בדרך אחרת.
<נעה בן שבת: זה לא איזה דבר שצנח משמים.
<עידית ליבוביץ: האלטרנטיבה היא להפחית את הקנסות ולאפשר לעובדים יותר זמן למצות את הזכויות שלהם.
<עידית ליבוביץ: זה בדיוק מה שאמר יושב ראש הוועדה.
<נעה בן שבת: הם אמורים להפקיד את זה מדי חודש.
<נעה בן שבת: זה לגבי הטענה שלך לגבי התארגנות.
<עידית ליבוביץ: את זה את לא צריכה להגיד לי.
<עידית ליבוביץ: את זה את צריכה להגיד למעסיקים.
אלי אלאלוף: אתם גורמים לפרוטוקול לא מוצלח ואתם גם גורמים לבזבוז זמן.
אלי אלאלוף: על הנושא הזה אנחנו כרגע לא מדברים.
<עידית ליבוביץ: אני חושבת שיש כאן אי הבנה.
אלי אלאלוף: הפיקדון אמור להצטבר לכל עובד מעבודתו.
<עידית ליבוביץ: הכסף מחברת הסיעוד.
<עידית ליבוביץ: כן.
אלי אלאלוף: מכל מעסיק.
אלי אלאלוף: בשלב זה אנחנו מוציאים מהמשחק את המעסיקים הפרטיים בסיעוד.
<עידית ליבוביץ: אני מדברת על העובדים שמקבלים גם מהמעסיק וגם מהחברה.
<עידית ליבוביץ: מה הם עושים?
אלי אלאלוף: נעשה עכשיו הפסקה בנושא ונחזור אליו לאחר מכן.
אלי אלאלוף: עוד הערות.
<יפתח בן דוד: אני ממושב פארן, חקלאי הפריפריה.
אלי אלאלוף: יש חקלאים של המרכז?
<יפתח בן דוד: אני לא יודע.
<יפתח בן דוד: אני לא מכיר אותם אבל יש.
<יפתח בן דוד: לפני שהזקן שלי היה לבן, הייתי שם.
<קריאה: אני חקלאי מהמרכז.
<יפתח בן דוד: יש עניין שנקרא בסלנג, גם של רשות ההגירה, ברחן.
<עידית ליבוביץ: מי רודף אחריו?
<יפתח בן דוד: ברחן.
<יפתח בן דוד: זאת ההגדרה שרשומה עם כוכבית.
חיים ילין: אני אסביר לך למה הם בורחים.
חיים ילין: הם בורחים כי הם במלחמה בצוק איתן והם לא רוצים להיות במלחמה הזאת ולכן הם בורחים לערבה או בורחים למקומות אחרים.
חיים ילין: הם לא בורחים בגלל שהמעביד לא היה צודק או בגלל שעשקו אותם.
חיים ילין: לא בגלל זה.
חיים ילין: אני אומר לך, 2,500 עובדים זרים בחקלאות שנמצאים בעוטף עזה, החלק הגדול ברח בגלל זה.
חיים ילין: מה לעשות, אין להם ממ"דים, אין להם כלום.
<עידית ליבוביץ: אני מבינה את זה.
חיים ילין: את מסתכלת כאילו שמעבידים אותם ומצליפים בהם יום ולילה ובסוף הם בורחים.
חיים ילין: תסלחי לי, בסוף אנחנו גם בני אדם.
אלי אלאלוף: קיבלנו את ההבהרה.
מאיר כהן: אני אוסיף עוד רבע דקה לברחן, לעשות ומאות המכתבים שקיבלתי כשר הרווחה.
מאיר כהן: הם היו בורחים כאשר הם היו מטפלים במישהו סיעודי שמצבו היה מחמיר.
מאיר כהן: באמצע הלילה הם היו נעלמים.
מאיר כהן: עם כל הכבוד לקו לעובד, גם לנו יש מה לומר.
אלי אלאלוף: יש מצפון גם אצל אחרים.
<יפתח בן דוד: בכל מקרה, אותו עובד נטש את החקלאי אחרי 63 חודשים, שזאת הקדנציה שמותר לו להיות אצל החקלאי.
<יפתח בן דוד: לא יותר מ-63 חודשים.
<יפתח בן דוד: יש לו חודשיים התארגנות ואז הוא נעלם.
<יפתח בן דוד: אם לא יהיה איזשהו שוט או משהו שיסביר לו שכדאי לו ללכת הביתה, הוא לא ילך אלא יחפש מעביד אחר ואז יהיו לו לא 63 חודשים אלא 163 חודשים.
<יפתח בן דוד: לכן צריך למצוא לזה איזון.
אלי אלאלוף: הוא לא מקבל את הפיקדון שלו.
<יפתח בן דוד: אבל הוא ממשיך להיות רשום על שם החקלאי שבמשך שלוש שנים לא יכול לקבל עובד אחר.
אלי אלאלוף: אתה מעביר את הבעיה לרשות ההגירה והטיפול שלה.
אלי אלאלוף: אל תפתחו את כל בעיות העובדים הזרים באמצעות הפיקדון וההוצאות המיוחדות שלו.
<אברהם דניאל: אני יושב ראש התאחדות החקלאים החדשה בישראל, איגוד לשכות המסחר תל אביב.
<אברהם דניאל: הפיקדון לא נותן לנו שום פתרון.
<אברהם דניאל: גם אם העובד יברח לחצי שנה, הוא ירוויח את סכום הפיקדון.
<אברהם דניאל: הפיקדון הזה הוא מיותר, הוא נטל על החקלאי ואני גם אסביר למה.
<אברהם דניאל: העובד מגיע לארץ לחמש שנים וזאת תקופה קצובה מראש.
<אברהם דניאל: הפיקדון הוא הפנסיה והפנסיה היא לעת זקנה.
אלי אלאלוף: אנחנו מתייחסים רק לסעיפים שקראנו.
אלי אלאלוף: מה שלא קשור למה שקראנו, לא נדבר עליו.
<אברהם דניאל: שאלה אחת אדוני היושב ראש.
<אברהם דניאל: מדוע לא מקיימים דיון על כל המיסוי של החקלאים בעת ובעונה אחת?
אלי אלאלוף: זה לא תפקידי עכשיו.
<אברהם דניאל: תפקידו של מי?
אלי אלאלוף: המיסוי הוא בוועדה אחרת.
<אברהם דניאל: כל ועדה דנה על חלק ואנחנו חוטפים אותה.
אלי אלאלוף: אני לא דן במיסוי.
<נעה בן שבת: אדוני, אנחנו נבדוק אם צריך לתקן את הנוסח.
אלי אלאלוף: הערות לסעיפים שקראנו?
<אילן שנקר: אחראי תחום עובדים זרים, ההסתדרות הלאומית.
<אילן שנקר: לנושא הפיקדון.
<אילן שנקר: קודם כל, לא כל עובד זר חוקי מקבל כיום את הפיקדון הזה.
<אילן שנקר: אני יכול לדווח על עובדים בתחום המסעדנות.
<אילן שנקר: אף אחד לא מקבל פיקדון, הוא מקבל בסוף מהמעסיק שלו מתנה, בלשון העובדים.
<אילן שנקר: אני כבר דובר סינית ואני מדבר עם העובדים והם מדברים אתי על כך שהם לא מקבלים מתנה מהמעסיק בסכומים הנקובים.
<אילן שנקר: אם כן, התופעה הזאת לא חלה באופן גורף על כל העובדים הזרים החוקיים.
<נעה בן שבת: אתה רוצה להוסיף להוראות את ענף המסעדנות?
<אילן שנקר: כן.
<אילן שנקר: יתרה מכך, יש גיליון שמתפרסם על ידי רשות האוכלוסין, נתונים על עובדים זרים בישראל.
<אילן שנקר: המספר של העובדים במסעדנות הוא אפס.
<אילן שנקר: מה זאת אומרת?
<אילן שנקר: אתם לא הולכים לאכול אוכל אסיאתי מדי פעם?
<אילן שנקר: אתם לא רואים שיש שם בן אדם סיני שמבשל לכם את האוכל?
<אילן שנקר: איך בנתונים כתוב אפס?
<אילן שנקר: זה מאוד מפתיע.
<נעה בן שבת: יכול להיות שהם עובדים ללא רישיון?
<נעה בן שבת: ללא היתר?
<אילן שנקר: לא.
<אילן שנקר: כולם חוקיים.
<שושנה שטראוס: הם באים כמומחים ולא במכסה של עובדים זרים כפי שפעם הגיעו בשכר מינימום.
<שושנה שטראוס: היום אלה רק מומחים.
<נעה בן שבת: לגביהם אתם לא מציעים כרגע לקבוע פיקדון והם יישארו בחובה הכללית להפריש הפרשות פנסיוניות.
אלי אלאלוף: זה לא קשור אליהם.
אלי אלאלוף: הפיקדון לא חל על העובדים במסעדות.
<אילן שנקר: התייחסות שנייה.
<אילן שנקר: הכוונה שלך מבורכת, לתת לעובד זר יותר זמן להתארגן לקראת הנסיעה שלו ולוודא שאכן הוא מקבל את הכסף.
<אילן שנקר: השאלה היא מתי הוא באמת מקבל את הכסף.
<אילן שנקר: כיום הוא מקבל אותו בשדה התעופה, בסניף של בנק הפועלים, רגע לפני שהוא עולה למטוס.
<אילן שנקר: הוא לא יודע לבדוק אם הוא קיבל את כל הכסף, אם הוא קיבל את מה שמגיע לו או לא.
<אילן שנקר: גם אם הוא היה רוצה, ואכן הוא מקבל את הכסף, הוא לא יודע לבדוק כמה הוא קיבל והאם זה הסכום הנכון.
אלי אלאלוף: יש לך פתרון אחר?
אלי אלאלוף: שהוא יקבל כשהוא יגיע הביתה?
אלי אלאלוף: זה הפתרון הלא נעים אבל האפשרי.
<דורון רז: כתוב בתקנות.
<דורון רז: אם הוא יקרא את התקנות, כתוב שהוא צריך עשרה ימים מראש לפנות והוא יודע.
<אילן שנקר: למי הוא יפנה?
<דורון רז: בתקנות עצמן כתוב שהעובד צריך לפנות עשרה ימים לפני שהוא עוזב את הארץ כדי לקבל את הכסף ולכן הוא יודע את הנתונים.
אלי אלאלוף: היום הוא צריך לקבל את הנתונים.
אלי אלאלוף: הוא לא צריך לקבל את הכסף.
אלי אלאלוף: את הכסף הוא מקבל רק בשדה התעופה לפני ההמראה.
אלי אלאלוף: הוא לא יקבל את הכסף מראש.
אלי אלאלוף: הוא יקבל את הנתונים, הוא חייב לקבל את הנתונים, אבל את הכסף הוא יקבל בשדה.
אלי אלאלוף: יש למעסיק חמישה ימים כדי להשלים את ההעברות שהוא נדרש להעביר.
אלי אלאלוף: אני לא הייתי רוצה עכשיו להיכנס לפתרון אחר.
אלי אלאלוף: אם היה לך פתרון, תגיד.
אלי אלאלוף: לא לשכוח שיש כאן מן הצדק לחייב את הבחורים האלה או הבחורות לחזור לחיק משפחתם ולעזוב את הארץ כדי לאפשר לאחרים לבוא.
אלי אלאלוף: יש בזה גם הגיון.
יגאל גואטה: יש לנו כאן דיון שמצד אחד יש לנו רצון שבשלב מסוים הם יעזבו אתה ארץ ומצד שני, כפי שאמר היושב ראש, לא לגזול אותם.
יגאל גואטה: אני חושב שמה שנכון לעשות זה לתת זמן סביר ונורמלי שמקובל על כולם שכן אפשר להתארגן לגבות את הכסף ולא לגזול אותו בתקופה הזאת אבל בהחלט מעבר לתקופה הזאת, שזה זמן סביר לכל הדעות שאפשר לטפל בקבלת הכסף, כן לקנוס אותו.
יגאל גואטה: זה כבר לא נקרא גזל.
אלי אלאלוף: אני אומר לקנוס כן, אבל ברמות אחרות.
יגאל גואטה: בוא נשב ויחליטו הגורמים ביחד כמה זה זמן סביר לטפל בגביית הכסף הזה שלו.
אלי אלאלוף: אני הצעתי לא לתקן את הזמן אלא את האחוזים.
אלי אלאלוף: אני לא חושב שהזמן הוא חשוב.
אלי אלאלוף: אם אתם תנסו לשכנע אותי גם בזמן, נוכל לתקן את זה.
אלי אלאלוף: לדעתי הזמן סביר אבל האחוזים הם גבוהים מדי.
<נועה שאואר: כשאתה אומר זמן סביר, אתה יכול לומר מהו הזמן שאתה מבין מהתקנות?
אלי אלאלוף: הקנסות נופלים אחרי חודש, 25 אחוזים.
<נועה שאואר: וזה כולל בתוך זה את שישים ימי ההתארגנות?
<נעה בן שבת: שישים ימי ההתארגנות, כפי שהסביר שי סומך, זאת הייתה הכוונה.
<נעה בן שבת: שישים ימי ההתארגנות הם במסגרת מה שקובע השר.
יגאל גואטה: אלה שישים ימים ועוד חודש?
<נעה בן שבת: שישים ימים ועוד חודש.
יגאל גואטה: אם כן, אלה שלושה חודשים.
<נעה בן שבת: יש לו בעצם שלושה חודשים.
יגאל גואטה: מישהו כאן חושב ששלושה חודשים זה לא זמן מספיק סביר להתארגנות?
<עידית ליבוביץ: סביר.
<נעה בן שבת: השישים ימים הם בתוך אותו נוהל עליו דיברה שושנה.
יגאל גואטה: אם שלושה חודשים הם זמן סביר, אפשר לסכם שבשלושה חודשים האלה לא יוטלו סנקציות ומעבר לשלושת החודשים יתחילו הסנקציות.
יגאל גואטה: אדוני היושב ראש, אני חושב שאפשר לנעול את הישיבה.
יגאל גואטה: כולם חושבים ששלושה חודשים הם זמן סביר.
יגאל גואטה: בשלושת החודשים האלה אין סנקציות ומעבר לשלושת החודשים יתחילו סנקציות וזה כבר לא בגדר של גזל כי נתנו לו מספיק זמן לטפל בזה.
אלי אלאלוף: אני מציע שכאשר נגיע לטבלה, נתייחס לזה.
יגאל גואטה: אדוני היושב ראש, אני צריך לצאת לדיון אחר.
יגאל גואטה: כולנו כאן סומכים עליך בעיניים עצומות.
יגאל גואטה: אמרת שאין היום הצבעות.
אלי אלאלוף: יהיו הצבעות.
אלי אלאלוף: אנחנו מציעים טבלה מסוימת.
<אלי אהרון: אם אפשר, ברשותך, לגבי הטבלה.
<אלי אהרון: אני רוצה לומר דבר אחד.
<אלי אהרון: אני מארגון מגדלי הירקות וארגון לחקלאות אורגנית.
<אלי אהרון: רציתי להתייחס לשתי נקודות.
אלי אלאלוף: לגבי מה שאמרנו?
<אלי אהרון: אחד קשור בשני.
<אלי אהרון: בפתח הדברים אתה אמרת שעל החקלאות אנחנו רק נדון ואת ההחלטות נקבל בהמשך.
<אלי אהרון: אתה מדבר עכשיו על הנושא ולא דנו על הפיקדון, אנחנו כחקלאים מתנגדים לעניין של הפיקדון אבל אתה כבר רצת, אדוני היושב ראש, לקטע של הקנס המוטל על העובד הזר.
<אלי אהרון: זאת אומרת, רציתי רק להבהיר שאנחנו כחקלאים מתנגדים בכלל לעניין של הפיקדון.
אלי אלאלוף: נגיע לדיון הזה.
<אלי אהרון: עוד נקודה.
<אלי אהרון: ליבנו עם העובדים הזרים ואנחנו לא רוצים לעשוק אותם אבל כדאי שתדע דבר אחד.
<אלי אהרון: כל חודש שהעובד הזר לא יוצא את הארץ, ואני מדבר בעיקר על אלה שנקראים ברחנים, זאת התעללות בחקלאי.
<אלי אהרון: החקלאי, כל עוד העובד הזר, זה שברח לו, לא יוצא את הארץ או לחילופין לא מסדיר את מעמדו, וזה מה שבדרך כלל קורה, שלוש שנים החקלאי נשאר ללא עובד.
<אלי אהרון: תביא בחשבון את זה.
<אלי אהרון: אנחנו כמובן חלילה לא בעד התעללות בעובדים הזרים אבל תחשבו גם על החקלאי.
<קריאה: אבל זה עוזר לכם.
<אלי אהרון: עובד שלא יוצא את הארץ, כל חודש שהוא לא יוצא את הארץ, אני מדבר על הברחן, החקלאי נשאר ללא עובד על כל המשתמע מכך.
<אלי אהרון: צריך לחשוב גם על החקלאים.
<עידית ליבוביץ: יש לי עוד שאלה לגבי התקופה המותרת.
<עידית ליבוביץ: עובדים שממתינים לאישור הוועדה ההומניטרית, עובדים בסיעוד שהגישו בקשות מטעמים הומניטריים, גם זה לא מוזכר כאן.
<עידית ליבוביץ: הם הרי נמצאים כאן בלי מעמד.
<עידית ליבוביץ: איך סופרים את הזמן שלהם?
אלי אלאלוף: אני לא יודע מי מדבר.
אלי אלאלוף: לא קיבלת אישור לדבר.
<עידית ליבוביץ: אני מתנצלת.
אלי אלאלוף: אתם עושים עבודה נהדרת וכבר אמרתי לכם את זה אבל קצת סדר.
<עידית ליבוביץ: אני יכולה לשאול שאלה שמתייחסת לסעיף הזה?
<עידית ליבוביץ: אני מקו לעובד.
<עידית ליבוביץ: עובדי סיעוד שהוגשה עבורם בקשה לוועדה ההומניטרית לקבלת היתר, יש כמה אלפים כאלה, יש כאלה שממתינים בין חודש לבין שנה לאישור ובתקופה הזאת הם תיאורטית לא חוקיים כי אין להם אשרה.
<עידית ליבוביץ: מתי מתחילים לספור להם?
<נעה בן שבת: השאלה אם אחרי כן תאושר להם אשרה חדשה או לא.
<נעה בן שבת: אם תאושר להם אשרה חדשה, ממילא הסעיף פותר את מצבם.
<עידית ליבוביץ: ואם לא תאושר?
<נעה בן שבת: אם לא, הם יצטרכו לבקש אולי בקשה לדון במצבם כדי לראות האם הייתה הצדקה או לא.
<עידית ליבוביץ: אם הם עבדו כאן במשך שנה אצל קשיש סיעודי, עבדו, היו אצלו בבית, טיפלו בו, המתינו לתשובה של הוועדה, אחרי שנה הוועדה אומרת להם לא, אז הלך להם כל הכסף של הפיקדון?
<נעה בן שבת: השאלה מה היה מעמדם.
<עידית ליבוביץ: משרד הפנים לא נותן להם מעמד.
<נעה בן שבת: אפשר להפיל את כל התקנות האלה על כל מיני בעיות שאתם רוצים לפתור.
<עידית ליבוביץ: אבל זה נוהל של משרד הפנים.
<נעה בן שבת: השאלה אם זה מה שאתם חותרים אליו.
<נעה בן שבת: אם הוועדה ההומניטרית אישרה להם בסופו של דבר את התקופה הזאת - - -
<עידית ליבוביץ: כאן יש אשרה ואין בעיה.
<עידית ליבוביץ: מה עם אלה שנדחתה בקשתם אחרי שנה שהם עבדו בטיפול סיעודי?
<נעה בן שבת: הממונה יבדוק האם הייתה הצדקה.
<נעה בן שבת: אם הייתה הצדקה להנחה שלהם שהם יכולי להישאר כאן.
<עידית ליבוביץ: יש להם אישור של משרד הפנים להישאר כאן.
<שי סומך: אם זה כך, כנראה שהממונה יאשר.
<עידית ליבוביץ: משרד הפנים תישארו כאן עד שהוועדה תחליט.
<עידית ליבוביץ: אסור לגרש אותם.
<עידית ליבוביץ: הם נשארים כאן באופן חוקי כי משרד הפנים אומר תישארו עד שנחליט.
<שושנה שטראוס: משרד הפנים לא קובע שהם חוקיים.
<שושנה שטראוס: אם אדם מטפל באדם סיעודי, בדרך כלל משרד הפנים לא ייכנס ויוציא את העובד הזר מבית של אדם סיעודי.
<שושנה שטראוס: זאת לא המדיניות של המשרד.
<שושנה שטראוס: אבל העובד לא נשאר כאן כדין.
<שושנה שטראוס: לכן בהתאם לנסיבות, אם הייתה דחייה מיידית או לא הייתה דחייה מיידית או שהזמן הוארך, כל מקרה יידון לגופו או שייקבע כלל לכל המקרים.
<עידית ליבוביץ: אלפיים עובדי סיעוד שמטפלים עכשיו בחולים סיעודיים וממתינים לתשובת הוועדה ההומניטרית שוהים כאן שלא כדין?
<עידית ליבוביץ: זה מה שאת אומרת?
<עידית ליבוביץ: אם זה כך, למה הוועדה ההומניטרית לא דוחה או מאשרת להם?
<עידית ליבוביץ: למה הוועדה ההומניטרית מחזיקה אותם שנה שלא כדין בישראל?
אלי אלאלוף: אני מצטער, אנחנו נמשיך הלאה.
<קריאה: הם מקבלים ביטוח לאומי, הם מטפלים בזקן, הכול בסדר אתם.
אלי אלאלוף: סיימנו את ההערה הזאת.
<נעה בן שבת: פיקדון בעד עובד זר המועסק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית או בענף החקלאות מעסיק בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית ישלם בעד כל עובד זר בעל רישיון לעבודה בענף הבניין או בעבודה בטכנולוגיה ייחודית שהוא מעסיק, החל מהחודש הראשון לעבודתו, פיקדון בסכום של 710 שקלים חדשים.
<נעה בן שבת: הצענו לעשות עדכון מסוים לסכום הזה כך שהוא לא יהיה רק 700 שקלים כפי שמופיע בחוק אלא בחוק הזה זה מוצמד.
<נעה בן שבת: הצענו לעשות הגדלה מסוימת של הסכום.
<נעה בן שבת: מעסיק בענף החקלאות ישלם בעד כל עובד זר בעל רישיון לעבודה בענף החקלאות שהוא מעסיק, החל מהחודש הראשון לעבודתו, פיקדון חודשי בסכום של 516 שקלים חדשים.
<נעה בן שבת: הסכום האמור בפסקת משנה (א) יעודכן במועד שבו חל שינוי באחד מאלה, בהתאם לשיעור השינוי שחל, ויעוגל לשקל חדש שלם הקרוב ביותר: שכר המינימום הענפי, ואולם אם שכר המינימום הענפי נמוך משכר המינימום לחודש – שכר המינימום לחודש.
<נעה בן שבת: לעניין פסקה זו - "שכר המינימום לחודש" – כמשמעותו בחוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987.
<נעה בן שבת: "שכר המינימום הענפי" – סכום ההוספה לשכר המינימום בענף הבניין, בדרגה הראשונה, לפי הוראת הסכם קיבוצי כללי ענפי שהורחבה בצו הרחבה.
<נעה בן שבת: שיעור ההפרשה לקופת גמל לקצבה בעד מרכיב תגמולי המעסיק או מרכיב הפיצויים לפי הוראת הסכם קיבוצי כללי שהורחבה בצו הרחבה.
<נעה בן שבת: הסכום האמור בתקנת משנה (ב) יעודכן ב-1 בינואר של כל שנה, בהתאם לשיעור עליית מדד המחירים לצרכן הידוע באותו מעוד לעומת המדד שהיה ידוע ב-1 בינואר של השנה שקדמה לה ויעוגל לשקל חדש שלם הקרוב ביותר.
<נעה בן שבת: לא חלה עלייה במדד המחירים לצרכן, לא יעודכן הסכום האמור.
<נעה בן שבת: השר יפרסם באתר האינטרנט של משרד הכלכלה והתעשייה את סכומי הפיקדון כאמור בתקנות (א) ו-(ב) כפי שעודכנו כאמור בתקנות משנה (ג) ו-(ד).
<נעה בן שבת: על אף האמור בתקנות משנה (א) ו-(ב), עבד עובד זר כאמור בהן רק בחלק מימי החודש, בשל אחד מן הטעמים המפורטים להלן, יהיה סכום הפיקדון שעל המעסיק לשלם בעדו בשל אותו חודש שווה למכפלת הסכום האמור בתקנת משנה (א) או (ב), לפי העניין, במספר ימי עבודתו של העובד הזר באותו חודש, לרבות המנוחה השבועית, חופשה שנתית, ימי מחלה וימים שאין עובדים בהם לפי דין, הסכם קיבוצי או צו הרחבה ובכלל זה ימי חג, כשהוא מחולק במספר כל הימים שבחודש האמור: תחילת עבודה שלא בתחילת חודש.
<נעה בן שבת: סיום עבודה שלא בסוף חודש.
<נעה בן שבת: חופשה ללא תשלם בשל מחלה וכן חופשה בלא תשלום בעת שהייה זמנית מחוץ לישראל אם העובד הזר הורשה מראש לחזור אל ישראל לפי חוק הכניסה לישראל.
<נעה בן שבת: אדוני, בסעיף הזה יש לנו את סעיף קטן (א) לגבי גובה הפיקדון בבניין ובעבודה בטכנולוגיה ייחודית.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ב) הוא לגבי גובה הפיקדון בחקלאות.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ג) לגבי אופן העדכון של הפיקדון בענף הבניין שהוא מתעדכן או לפי שינוי בשכר המינימום הענפי, שזה אותה תוספת לשכר מינימום שנקבע בהסכם קיבוצי, או במקרה שהייתה עלייה בשיעור ההפרשה.
<נעה בן שבת: זה בגלל שהסכום שמדובר בו הוא קרוב לסכום שצריך לשלם כיום עבור עובד בדרגה הראשונה עבור פנסיה.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ד) מדבר על עדכון אחת לשנה של מדד המחירים לצרכן את הסכום של העובד הזר בחקלאות.
<נעה בן שבת: הסכום שקבוע כאן, 516 שקלים, אין לו זיקה לסכומים שיש להפריש לפנסיה.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ה) מדבר על חובת הפרשה.
<נעה בן שבת: סעיף קטן (ו) מדבר על מקרה של עובד שעובד רק חלק מהחודש, במקרים מסוימים תחילת עבודה, סיום עבודה, או חופשות ללא תשלום.
אלי אלאלוף: כל מה שקשור לחקלאות, אנחנו לא מצביעים עליו.
אלי אלאלוף: אתם רוצים לתת הבהרות, בבקשה, אבל לא מחליטים.
אלי אלאלוף: על כל השאר אנחנו נחליט עכשיו.
אבשלום וילן: הסעיף הזה בחקלאות מופיע מההסכם בשנת 2009 והוא נתון במחלוקת קשה.
אבשלום וילן: אני אומר כאן לפרוטוקול כדי שיהיו דברים ברורים.
אבשלום וילן: היו לנו הבנות עם יושבי-ראש הוועדה לדורותיהם שעד שלא ייפתר כל הנושא של העסקת עובדים זרים בחקלאות, המכלול, כולל האגרות, כולל מס מעסקים שבוטל על ידי שר האוצר ושר החקלאות הנוכחיים כאשר באיחור של שבע שנים נעשה דין צדק, כולל הסיפור של נקודות הזיכוי לעובדים הזרים ששר האוצר הקודם חתם ביום האחרון מבלי שהבין על מה הוא חותם ואחרי כן התנצל מעל כל במה אפשרית ובשבוע הבא מגיע לסיכום בבית המשפט העליון בשבתו כבית דין גבוה לצדק.
אבשלום וילן: כל המכלול הזה קשור.
אבשלום וילן: הסיכומים גם עם שר האוצר היום, שהנושא של הפיקדון יבוא רק לאחר שנושא ההכרה בהוצאות יאושר ואנחנו מנהלים משא ומתן עם המדינה על כל הנושא של עלות העבודה, כולל אגרות אין סופיות בסכומים מאוד משמעותיים.
אבשלום וילן: אמרנו שבמסגרת הסדר כולל, יידון גם נושא הפיקדון.
אבשלום וילן: אלה היו ההבנות, אלה היו הסיכומים עם שר האוצר ועם שר החקלאות וגם אתה אדוני היושב ראש דיברת אתי לא פעם ולא פעמיים ולא שלוש.
אבשלום וילן: להביא את זה עכשיו להקראה בוועדה גם כאשר לא מצביעים, לפני שדנו בכל המכלול, זה נראה לי לא נכון ולא ראוי.
אבשלום וילן: אתה אמרת בתחילת הדיון שאתה את נושא החקלאות תרצה לסכם עד סוף המושב.
אבשלום וילן: הגיוני.
אלי אלאלוף: אתה עושה נזק.
אלי אלאלוף: כנראה לא שמעת את המשפט ההתחלתי שלי בתום הקריאה של היועצת המשפטית.
אלי אלאלוף: אני אמרתי שאתם יכולים להתייחס, אבל אנחנו לא מצביעים היום.
אלי אלאלוף: רק התייחסויות.
אבשלום וילן: זה מה שביקשתי, אדוני היושב ראש.
אבשלום וילן: לאור המשפט שאמרת, אני מבקש לא להתייחס היום אלא לדון בזה בבוא העת.
אלי אלאלוף: אני לא חשבתי שזה טוב לא לאפשר לכם להתבטא.
אלי אלאלוף: אתם לא רוצים להתבטא, בבקשה.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון במיוחד אתי, לא אחרי שסיכמתם מה שסיכמתם, כדי שאני אבין מה הדרישות שלכם.
אלי אלאלוף: בינתיים אמרו לי שאתם לא רוצים פיקדון.
אלי אלאלוף: את זה הבנתי.
אלי אלאלוף: אחר כך אמרו לי שלא כדאי שאדון בהוצאות הנלוות, ה-537, אז הורדתי.
אלי אלאלוף: אני אומר לך שאם אתם לא רוצים, אתם משוחררים כמו המעסיקים הפרטיים.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים לקום וללכת, אני לא אפגע.
אלי אלאלוף: אתם יכולים לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אני לא סותר את דבריך.
אלי אלאלוף: הסעיפים האחרים הרלוונטיים שאינם לגבי החקלאות, הם רלוונטיים כי עליהם כן נצביע.
<נועה שאואר: הבהרה.
<נועה שאואר: היום מצביעים רק על כל מה שקשור לפיקדון חברות הסיעוד?
<נועה שאואר: אין שום התייחסות היום לחקלאות?
אלי אלאלוף: גם על הבניין.
אלי אלאלוף: על החקלאות, לא.
אלי אלאלוף: את זה הסברתי.
אלי אלאלוף: אני מבקש לא להפריע.
אלי אלאלוף: אתם יכולים לצאת בשקט.
מיכל רוזין: סליחה על האיחור, היינו בדיון אחר.
מיכל רוזין: אני מבינה שהחלטתם לא לעסוק בחקלאות ולכן כולם נוטשים אותנו בנטישה המונית.
מיכל רוזין: אבו, שלם, היה נעים מאוד, נתראה בפגישות הבאות.
מיכל רוזין: הכול בסדר.
אבשלום וילן: יש לנו סיכומים.
מיכל רוזין: זאת לא הייתה אמירה ערכית.
מיכל רוזין: רציתי שתגיד לי שלום.
אלי אלאלוף: אבו וילן, אני לא מבין.
אלי אלאלוף: ניתנה לכם אפשרות להתבטא כשמראש קיבלתם תנאי בלתי רגיל בעיני שרק תביעו את עמדתם ולא אמרתי שאני אחייב.
אלי אלאלוף: אני לא אעשה תרגיל מתחת לשולחן.
אלי אלאלוף: אני למדתי ממך בהתערבות שלך לפני מספר שניות שהיו עוד תנאים.
אלי אלאלוף: אלי זה לא הגיע.
אלי אלאלוף: גם אתה לא הסברת לי למרות הפגישות שלנו.
אלי אלאלוף: עכשיו אני מבין יותר ואני אדע להתמודד.
אלי אלאלוף: תאמין לי, אני אתמודד.
אבשלום וילן: אם לפתוח כאן את כל הדיון, זה דיון ארוך וכבד.
אבשלום וילן: אתה עוסק היום בסיעוד וזה בסדר.
אבשלום וילן: תקבע את הדיון הבא לגבי החקלאות.
אלי אלאלוף: לא רק הסיעוד.
אלי אלאלוף: גם הבינוי.
אלי אלאלוף: הסיעוד המנוהל על ידי חברות הסיעוד נתנו לנו אפשרות להתבטא ונאפשר גם להם להתבטא כמובן.
אלי אלאלוף: אני לא מבין אתכם.
אלי אלאלוף: אתם לא רוצים, אתם רוצים דיון מיוחד, אני מוכן.
אלי אלאלוף: לפי מה שאני מבין יש דיון מיוחד.
אבשלום וילן: רוצים דיון מיוחד.
<קריאה: רק בנושא החקלאות.
אלי אלאלוף: אנחנו נדון בזה.
מיכל רוזין: אני בכל זאת רוצה לומר שאני לא חושבת שזה מה שאתם רוצים.
מיכל רוזין: אתם רוצים דיון רק על החקלאות?
מיכל רוזין: הרי לא יפתחו כאן דיונים שמתקיימים מול הממשלה על עתיד החקלאות ועל מצב החקלאים.
אבשלום וילן: סליחה שאני מפריע לך.
אבשלום וילן: אנחנו בעיצומו של דיון עם הממשלה על כל הנושאים האלה.
מיכל רוזין: גם על הניכויים.
אבשלום וילן: זה חלק מתוך המכלול.
אבשלום וילן: להביא את זה כרגע, זה הסעיף הכי בעייתי מבחינתנו, ראשון, בלי המכלול, זאת שגיאה.
אבשלום וילן: לא צריך לעשות את זה.
אבשלום וילן: לכן נקיים דיון בנפרד.
אבשלום וילן: יש לנו התחייבויות מממשלת ישראל ללכת לקראתנו.
אבשלום וילן: אנחנו לא ניכנס עכשיו לדיון הזה כי יש כאן מכלול יחד עם ענפים אחרים.
אלי אלאלוף: אני חושב שנתנו הצעה מאוד הגונה וגלויה.
אלי אלאלוף: לא טרטרנו אתכם בדיון מיותר.
אלי אלאלוף: אמרנו מראש מה כללי המשחק של היום.
אלי אלאלוף: מיכל, לא היית ולכן אני חוזר על הדברים.
אלי אלאלוף: הכללים של היום בדיון היו שנדון רק בפיקדון בענף הבנייה - - -
מיכל רוזין: שכבר יש וזה מוסדר.
מיכל רוזין: זה מוסדר שנים ועובד כמו שצריך.
מיכל רוזין: אין שום סיבה שזה לא יעבוד בשאר התחומים.
אלי אלאלוף: נדון בחברות הסיעוד והוצאנו מהמשחק גם את המעסיקים הפרטיים, הנכים, כדי לא לחייב אותם בפיקדון.
אלי אלאלוף: בשלב זה צריך להתדיין אתם בנפרד.
אלי אלאלוף: בנושא החקלאות התחייבנו לסגור את התיק הזה עד ה-3 באוגוסט, יום תחילת הפגרה הבאה שלנו.
אלי אלאלוף: אלה כללי המשחק ואני עומד מאחוריהם.
אלי אלאלוף: אפשרנו לאנשי החקלאות לבטא את עצמם.
אלי אלאלוף: אני לא רואה בזה שום תרגיל.
אלי אלאלוף: זה בדיוק התיאום אתך.
<אברהם דניאל: אנחנו לא רואים בזה תרגיל.
אלי אלאלוף: אני מציע שנעבור הלאה לקריאת התקנות.
<אברהם דניאל: תודה רבה.
<יניב וייס: אני מההסתדרות הכללית.
<יניב וייס: יש לי שלוש הערות בנוגע לסעיף 2.
<יניב וייס: הערה ראשונה כללית היא שלעמדתנו צריך להיות ברור שאין בסכום הפיקדון לגרוע מחובת המעסיק לשלם את העלויות המוטלות עליו מתוקף ההסכמים הקיבוציים וצווי ההרחבה, מה שמשתמע מהנוסח הנוכחי.
<יניב וייס: על המעסיקים יש חבויות, בענף הבניין למשל, מכוח צווי הרחבה בענף הבניין.
<יניב וייס: התקנות מדברות על סכום, 710 שקלים לצורך העניין.
<יניב וייס: אני אומר שאם החבות מכוח צו ההרחבה עולה על אותו סכום של 710 שקלים, לא צריך לגרוע מהחבות הזאת.
<נעה בן שבת: אני מסכימה אתך.
<נעה בן שבת: אני חושבת שזה גם מה שעולה מסעיף 1יא(ו) לחוק שהוא בעצם אומר שמעסיק שיש עליו חבות לתשלומים סוציאליים מכוח צו הרחבה, הוא צריך לשלם את אותם תשלומים לחשבון הבנק, גם אם זה מעבר לפיקדון.
<נעה בן שבת: בוודאי שהפיקדון לא מחליף אלא הוא רק בא על חשבון התשלומים האלה והוא לא מחליף אותם.
<יצחק גורביץ: כך נוסח ההסכם הקיבוצי.
<יצחק גורביץ: אני מהתאחדות בוני הארץ.
<יצחק גורביץ: כך מנוסח ההסכם.
<יצחק גורביץ: זאת אומרת, הפיקדון בא על חשבון ואם צריך להשלים, צריך להשלים.
<יצחק גורביץ: ה-710 שקלים בהחלט זה סכום שתואם.
<יצחק גורביץ: בקשר למה שדובר קודם בנושא של הקנס, בעיקר על רקע הסעיף הזה.
<יצחק גורביץ: חלק מהתשלומים הם תשלומים שמבטאים פנסיה, חלקם מבטאים פיצויי פיטורים.
<יצחק גורביץ: נדיר שבתי הדין בישראל פוסקים על אי תשלום פיצויי פיטורים, אפילו במצב פלילי.
<יצחק גורביץ: לא נראה לי שצריך להטיל קנסות כאלה כבדים של 25 אחוזים וכולי על הכספים הללו.
<יצחק גורביץ: אני כן חושב שצריכים להיות קנסות כדי לעודד את אותם עובדים לעזוב אבל לא בצורה כזאת.
<יצחק גורביץ: יש את הדוגמאות של עובד בחברת החשמל שקיבל פיצויי פיטורים גם כשהוא גנב ציוד.
<יצחק גורביץ: עובד שלא הצליח להתארגן או שלא רצה להתארגן, לא נראה לי שזה המקום לשלול ממנו בהיקפים כאלה.
<יצחק גורביץ: כן נראה לי שהמנגנון יכלול על כל עיכוב של חודש, עוד ארבעה חודשים שהוא מקבל את הכספים בחוץ לארץ.
<יצחק גורביץ: חלק מהתשלום הם תשלומים שמגיעים לעובד בזכות או הסכם קיבוצי או חוק.
<יצחק גורביץ: אני חושב שצריך לשקול את הנושא.
<שושנה שטראוס: קודם כל, הפיקדון כולל רק הפרשות המעסיק לפנסיה ולא להפרשות העובד עצמו.
<שושנה שטראוס: הקנס שמוטל כאן הוא קנס שהמטרה שלו הגירתית.
<שושנה שטראוס: בעצם עובד זר, אחרי שהוא סיים את תקופת העבודה בישראל, והייתה לו גם תקופת היערכות ליציאה מעבר לתקופה שנקבעה לו ברישיון, הוא אמור לצאת.
<שושנה שטראוס: זאת דרך טובה, אנחנו מרגישים שזאת דרך חיובית לתת לו לצאת כי בשדה התעופה, כשהוא יוצא, אנחנו נותנים לו כסף מזומן ביד.
<שושנה שטראוס: זאת דרך יפה להגיד תודה על העובדה שלך ולהתראות.
<יצחק גורביץ: עדיין אפשר לא לקשור את זה לפיקדון.
<יצחק גורביץ: עדיין אפשר לתת לזה סכומים, אלף שקלים על כל שבוע, אלפיים שקלים, אבל לא לקשור את זה לזכויות הסוציאליות.
<יצחק גורביץ: גם המעסיק ייתבע בסופו של דבר על הדבר הזה.
<יצחק גורביץ: הרי המטרה של מדינת ישראל היא שהוא יעזוב, ואם הוא לא עוזב, הפיקדון לא באמת מעניין אותו.
<יצחק גורביץ: אבל אם הפיקדון מעניין אותו, אי אפשר לוותר עליו.
<דורון רז: יושב ראש איגוד חברות הסיעוד.
<דורון רז: קודם כל, אנחנו מברכים על התקנות ואנחנו מחכים שהן יצאו.
אלי אלאלוף: לפחות אתה עקבי.
אלי אלאלוף: אמרת את זה גם בדיון הקודם.
<דורון רז: נכון.
<דורון רז: אני עקבי.
<דורון רז: אנחנו לא רואים את זה כפיקדון.