GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעה בן שבת: בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א–1981‏ (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1 – (1) לפני ההגדרה "חוק החברות" יבוא: ""חוק גיל פרישה" – חוק גיל פרישה, התשס"ד–2004‏ ;"; (2) בהגדרה "חברה מנהלת", "קופת ביטוח", "קופת גמל", "קופת גמל לקצבה", "קופת גמל מרכזית לדמי מחלה", "קופת גמל מרכזית לפיצויים" "קרן חדשה מקיפה" ו"קרן ותיקה"", במקום ""קרן חדשה מקיפה" ו"קרן ותיקה"" יבוא "ו"קרן חדשה מקיפה""; רק את שינוי הנוסח יש פה בעקבות תיקונים שנעשו בהגדרה.
<נעה בן שבת: (3) אחרי ההגדרה "מבטח בלא שולט" יבוא: ""המדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה;"; (4) אחרי ההגדרה "קרוב" יבוא: ""קרן ותיקה" – קופת גמל לקצבה שאינה קופת ביטוח ושאושרה לראשונה לפי תקנות קופות גמל לפני יום כ"ט בטבת התשנ"ה (1 בינואר 1995); "קרן ותיקה שבהסדר" – קרן ותיקה שמונה לה מנהל מיוחד לפי סעיף 78ד; "קרן ותיקה שאינה בהסדר" – קרן ותיקה שאינה קרן ותיקה שבהסדר;".
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78ב 2.
<נעה בן שבת: בסעיף 78ב לחוק העיקרי – (1) אחרי ההגדרה "חוק החברות הממשלתיות" יבוא: ""מאזן הקרן" – מאזן אקטוארי של הקרן, שנערך בהתאם להוראות לפי חוק זה ולפי חוק הפיקוח על קופות גמל ובכפוף להנחיות המפקח;"; (לא נדרשת ההפניה לסעיף 42 כפי שהוחל בסעיף 40?] (2) בהגדרה ""עודף אקטוארי", "גירעון אקטוארי", ו"איזון אקטוארי"", במקום הסיפה החל במילים "במאזן אקטוארי" יבוא "במאזן הקרן; ואולם – (1) לעניין חישוב גירעון אקטוארי בתוצאת מאזן הקרן בשל שנה מסוימת, לפי סעיף 78טו1(ג), יחושב הגירעון כאמור כבעל ערך חיובי; (2) לעניין חישוב עודף אקטוארי בתוצאת מאזן הקרן בשל שנה מסוימת, לפי סעיף 78טו1(ג), יחושב העודף כאמור כבעל ערך שלילי;".
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78ט 3.
<נעה בן שבת: בסעיף 78ט לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "שמונה להן מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר"; (2) בסעיף קטן (ב) – (א) בפסקה (2), "במקום "שמונה להן מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר"; (ב) בפסקה (9), במקום "בחוק גיל פרישה, התשס"ד–2004" יבוא "בחוק גיל פרישה".
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78ט1 4.
<נעה בן שבת: בסעיף 78ט1 לחוק העיקרי, בסעיף קטן (ג), ההגדרה "המדד" – תימחק.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78י 5.
<נעה בן שבת: בסעיף 78י לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "שמונה להן מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר"; (2) בסעיף קטן (ב1), במקום "שמונה לה מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר".
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78יא 6.
<נעה בן שבת: בסעיף 78יא לחוק העיקרי, ברישה, אחרי "לקרן ותיקה" יבוא "שבהסדר".
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78יב 7.
<נעה בן שבת: בסעיף 78יב לחוק העיקרי, בסעיף קטן (א), במקום "שמונה להן מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר".
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78יג 8.
<נעה בן שבת: בסעיף 78יג לחוק העיקרי, במקום "שמונה להן מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר".
<נעה בן שבת: עד עכשיו עיקר התיקונים היו החלפת המילה "קרן ותיקה" להתייחס לקרן ותיקה שבהסדר, כי התווסף לנו פרק נוסף לגבי הקרנות שאינן בהסדר, וגם הגדרה של הקרן הוותיקה.
<נעה בן שבת: גם הנושא של חישוב העודף האקטוארי, הגרעון האקטוארי באיזון האקטוארי לעניין הערך החיובי והערך השלילי שמיוחס להם.
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78יד 9.
<נעה בן שבת: בסעיף 78יד לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א) – (א) בפסקה (1), במקום "שמונה להן מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר"; (ב) אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) לסכומים לפי פסקאות (1) ו-(2) ייווספו סכומים מתוך כרית הביטחון הכללית כמשמעותה בסעיף 78טו1(א), בכפוף לתנאים שנקבעו בסעיף 78טו1 וככל שהדבר יידרש לפי אותו סעיף.
<נעה בן שבת: "; אני רוצה לדבר רגע על הפיסקה הזאת, על הסעיף הזה, הסעיף עוסק כולו בסיוע הממשלתי שניתן לאותן קרנות שבהסדר, הוא מדבר על אותם 78 מיליארד, הוא מדבר על ההפרשים שנובעים מגיל הפרישה, מאי העלאת גיל הפרישה.
<נעה בן שבת: עכשיו נוסף לכך הוראה שנכנסת לזה גם סכומי הכרית, מציינים אבל בכפוף לתנאים וככל שהדבר יידרש לפי אותו סעיף, מדוע צריך להגיד פעמיים אתם מדברים על אותם תנאים?
<אסי מסינג: רק מילה אחת קודם על תיקון הסעיף עצמו.
<אסי מסינג: סעיף 78יד – מדבר על כך שהסיוע הממשלתי לקרנות הוותיקות שבהסדר יינתן אך ורק לפי הוראות סעיף זה בלבד, ולכן כחלק מהעיגון של כרית הביטחון ועל סמך כל הרקע שעמד בבסיס התיקון, כפי שאמרתי קודם לכן, מוצע לתקן את הסעיף ולהוסיף ולעגן כאן את אותה כרית ביטחון.
<אסי מסינג: למעשה יש לנו ראשית תנאים לעצם הקביעה של הסכומים, והעברת הכספים הם העברה ככל שהדבר נדרש לפי העברה בכפוף לשורה של עניינים.
<אסי מסינג: אני סבור שברמה העקרונית נדרש גם כפוף לתנאים, וגם ככל שהדבר נדרש לפי אותו סעיף 78טו1, אפשר ללבן את הנושא במסגרת דיוני נוסח, אני חושב שכן שני התנאים נדרשים.
<נעה בן שבת: בעצם זה אומר את אותו דבר.
<נעה בן שבת: אם הדבר נדרש לאותו סעיף - - -
<אסי מסינג: לא, כי ראשית יש לך את העובדה של מה נכנס לתוך הכרית, ועכשיו השאלה היא מתי מועבר הכסף מהכרית, ובאיזה כרית, אלה שני עניינים נפרדים, לכך יש צורך להתייחס בנפרד, מכיוון שאחרת אפשר היה להבין שאת הכרית אפשר להעביר מרגע שיש בו ניצול ללא התייחסות לתנאים הנוספים, אני חושב שזה הדבר הזה מבהיר את זה, אין בו חפיפה בין שני החלקים של המשפט.
<נעה בן שבת: אולי ננסה לראות אם יש תנאים שהם לא כוללים את הדרישה דבר שנדרש לפי אותו סעיף, נוכל לראות את זה לדיון הבא.
<נעה בן שבת: (2) בסעיף קטן (ג), אחרי "(א)" יבוא "(1)" ובמקום "למדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (להלן – המדד)" יבוא "למדד"; (3) בסעיף קטן (ד), במקום "שמונה להן מנהל מיוחד" יבוא "שבהסדר".
<נעה בן שבת: תיקון סעיף 78טו 10.
<נעה בן שבת: בסעיף 78טו לחוק העיקרי, אחרי "בסעיף 78יד" יבוא "(א)(1) ו-(2)".
<נעה בן שבת: זאת אומרת, המקורות הקיימים היום ולא המקור הנוסף שנוגע לכרית הביטחון.
<נעה בן שבת: הסעיף הבא הוא כבר סעיף המהותי, אולי נקרא בו רק את הוראת המטרה סעיף קטן (א).
<נעה בן שבת: הוספת סעיף 78טו1 11.
<נעה בן שבת: אחרי סעיף 78טו לחוק העיקרי יבוא: "כרית ביטחון כללית לקרנות ותיקות שבהסדר 78טו1.
<נעה בן שבת: (א) לקרנות הוותיקות שבהסדר" - - -
<אסי מסינג: אין צורך כי הפרק זה מה שהוא עוסק בו.
<נעה בן שבת: כיוון שיש לנו אחרי זה סעיף נוסף שגם הוא נקרא כרית ביטחון - - - יש שני סעיפים שנקראים כרית ביטחון, אני חושבת שלא יקרה שום דבר אם יהיה הבהרה שזאת הכרית הביטחון הכללית לקרנות ותיקות שבהסדר, והסעיף הבא הוא סעיף בחלק השני של הצעת החוק הוא כרית ביטחון כללית לקרן ותיקה שאינה בהסדר.
<אסי מסינג: כל ההוראות שיש כאן
<אסי מסינג: בפרק הזה הן אינן מתייחסות במסגרת הכותרת שלהם לקרנות שבהסדר, הדבר עשוי ליצור פשוט תוספת - - - אפשר ללבן את הנושא הזה במסגרת הנוספות.
<נעה בן שבת: "כרית ביטחון כללית לקרנות ותיקות שבהסדר 78טו1.
<נעה בן שבת: (א) לקרנות הוותיקות שבהסדר יועברו כספים מתקציב המדינה, בכפוף לתנאים המפורטים בסעיף זה, במטרה למתן את השפעת השינויים בעקום הריבית על זכויותיהם של העמיתים בקרנות האמורות (בפרק זה – כרית ביטחון כללית)".
<נעה בן שבת: זה סעיף המטרה שבעצם מרכז את העניין, הם אומרים, לא מונע את השפעת השינויים אלא רק ממתן את השפעת השינויים, וזה הכול בכפוף לתנאים המפורטים באותו סעיף.
<אסי מסינג: זו למעשה מטרת כרית הביטחון לתת מענה, להתייחס לשאלה של הסיכון הקיים, כמו שאמרתי קודם לכן, בשינויים בעקום הריבית על הזכויות של העמיתים.
<אסי מסינג: הכרית במסגרת המגבלות והתנאים שקבועים בה מיועדת למעשה למתן את השפעת השינויים.
<נעה בן שבת: אדוני, אני מציעה שלא נמשיך לקרוא כי עכשיו פה זה כבר החישובים שיכול להיות שבחלקם, כלומר, החישובים הגדולים הם יותר בהמשך, אבל אני מציעה שלא ניכנס כרגע.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, לכל החישובים אם מר פפרמן יש לו הערות, תדונו בהם בנפרד, לא ניכנס פה בוועדה על זה - גם חמש יחידות לא יספיקו לגרום להבנה.
אלי אלאלוף: בבקשה, מר פפרמן מקובל עליך?
<אלן פפרמן: מקובל עליי פשוט לדון בנפרד על הסעיפים השונים.
אלי אלאלוף: על סעיפים שבהם יש חישובים כאלה מאוד מסובכים.
<אלן פפרמן: אני אשמח מאוד לשבת עם אנשי האוצר והאנשים האחרים לדון בכל העניינים.
מיכל בירן: הייתי רוצה לחדד שאלה שאני אשמח אחרי שתשבו ביחד לקבל ממנה תשובה שאפשר בלשון בני אדם – אלן, לך יש פתרון אלטרנטיבי.
מיכל בירן: אני רוצה להבין האם הפתרון שלך עולה יותר ממה שהמדינה החליטה כרגע שהיא משלמת על זה, ומה היתרונות והחסרונות של שתי החלופות?
מיכל בירן: רוצה להבין.
אלי אלאלוף: מר פפרמן אמר לנו שזה לא יעלה.
מיכל בירן: כן, אבל לא בטוח שהאוצר מסכים על - - -
אלי אלאלוף: תבדקו את זה, היות וזה מספרים.
מיכל בירן: בגלל זה אני אומרת, אני הייתי רוצה את השורה התחתונה שנדע להגיד, בשביל לקבל את ההכרעה הערכית צריך להבין את המספרים האם זה עולה יותר, ומה היתרונות והחסרונות של שתי ההצעות.
אלי אלאלוף: אני מבקש לסכם, להתחשב גם בהערה של ידידתי.
אלי אלאלוף: אני מציע שבאמת שכל הנוסחאות ילובנו בינכם, כדי שכאשר נדון בזה נבין אם יש שינוי מהותי שמאלה או ימינה, או שהגעתם לנוסחאות מקובלות.
<אלן פפרמן: אני רק רוצה להוסיף אם אפשר, שבאמת לדיונים ולא רק החלפת גרסאות שונות.
אלי אלאלוף: זה מה שסיכמנו, מקובל.
אלי אלאלוף: תודה לך שאתה מוכן.
אלי אלאלוף: עובדי המדינה הם לרשות הציבור.
מיכל בירן: בכל זאת, אנחנו רואים הרבה הצעות חוק, וטוב לראות שיש רצון טוב מכל הנוגעים לעניין.
אלי אלאלוף: אני מודה לכם על האווירה ועל ההתעניינות.
אלי אלאלוף: נתקדם בלוח זמנים שקבענו מראש.
אלי אלאלוף: בוקר טוב, היום 21.6.2016, ט"ו בסיון התשע"ו, השעה 9:07.
אלי אלאלוף: אנחנו באיחור, מפני שהתייעצנו על החומר שקיבלנו אתמול בלילה מהמרכז לעיוור.
אלי אלאלוף: אנחנו נדון בו.
אלי אלאלוף: אנחנו נעבור על החוק.
אלי אלאלוף: אם יש מקום לצרף הערות כאלו או אחרות, אנחנו נשמח.
אלי אלאלוף: אם לא, נאלץ- -
אילן גילאון: עדיף שזה לא היה אתמול בלילה.
אילן גילאון: אנחנו מאוד משתפים פעולה עם העניין הזה, אבל למה כשאנחנו באים להצביע על החוק אתם נזכרים לתת הערות אתמול בלילה?
אילן גילאון: אם אפשר יהיה לאכלס את ההערות האלו לתוך החוק, אין לנו בוודאי שום ניגוד עניינים.
אילן גילאון: להיפך, רק לקדם את הנושא.
אלי אלאלוף: החוק שעליו מדובר הוא הצעת חוק איסור הפליית עיוורים המלווים בכלבי נחייה (תיקון מס' 2), התשע"ו-2015, מ/985.
אלי אלאלוף: יש פה שתי הצעות, גם פרטית של החברים מיקי רוזנטל ואילן גילאון, גם ממשלתית, לכן אנחנו מציעים לאחד אותן.
<ענת מימון: כמו שאמר היושב-ראש, יש לפנינו שתי הצעות חוק: הצעת חוק פרטית פ/ 1638 שעברה בקריאה טרומית, והצעת חוק ממשלתית 985 שעברה בקריאה ראשונה.
<ענת מימון: לפי סעיף 84(ד) לתקנון הכנסת, אנחנו ממזגים את הצעות החוק, כשהמיזוג תלוי באישור ועדת הכנסת.
<ענת מימון: אנחנו נמשיך ונדון פה, אבל כמובן שהכל מותנה באישור של ועדת הכנסת שייעשה כשנפנה אליהם.
<ענת מימון: אדוני, אפשר להצביע לפי סעיף 84(ד) לתקנון על מיזוג של שתי הצעות החוק.
אלי אלאלוף: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?
אלי אלאלוף: אני מודה לחברים שלי מיקי רוזנטל ואילן גילאון על הרגישות.
אלי אלאלוף: היום יש דיון בכנסת על מעמד העיוורים.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה מבטא את הרגישות החברתית והאזרחית שמחייבת כל אחד מאיתנו.
אלי אלאלוף: למען הגילוי הנאות, הייתי מעורב בתפקידי עד לפני כמה שנים בתחום הזה, ראיתי כמה הוא חשוב וכמה כל מי שעוסק בזה חייב להיות רגיש למצב של העיוורים בישראל, לעשות הכל כדי לשפר את יכולתם, במיוחד לאור זה שיותר ויותר עיוורים מצליחים להשתלב בעבודה ולנהל חיים רגילים לכל דבר.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה דבר מאוד חשוב לחברה ולכל אחד מאיתנו.
אלי אלאלוף: היום אנחנו מדברים בנושא של המלווים, המדריכים של כלבי הנחייה שיוכלו לאחר מכן לעבור לשירות מלא של העיוורים.
אלי אלאלוף: הנושא הזה דורש מיומנות גדולה.
אלי אלאלוף: הסתובבתי בזמנו עם מדריכים בנהריה, ראיתי כמה זה מוכתב להדריך וללמד את הכלבים לשמש עיניים ולהביא חברים לעיוורים.
אלי אלאלוף: אני חושב שזה דבר שאנחנו חייבים לחזק אותו.
אלי אלאלוף: אין חוק שהוא מושלם, כל פעם אפשר לשפר.
אלי אלאלוף: מתפקידנו לשרת אתכם בעניין הזה.
אלי אלאלוף: כל עסק או כל גוף שיפריע או ימנע מהעיוורים עם הכלבים שלהם והמדריכים ללכת, אנחנו נקנוס ברמה של בין 14,400 שקל ל-150,600 אלף שקל, כדי לאפשר, כפי שאנחנו יודעים, לעיוורים ללכת עם הכלב שלהם.
אלי אלאלוף: אני צריך לציין שזה לא נכון שחלק גדול מתקציב הנדרש כדי ללמד את הכלבים את תפקידם יהיה מותנה במימון של גופים וולונטריים.
אלי אלאלוף: המדינה חייבת לקחת אחריות כוללת, במיוחד כשיודעים שהדרכה של כלב לוקחת כשנה וחצי ובעלות של כ-25 אלף דולר.
אלי אלאלוף: אלה סכומים שאין סיבה שלא נמצא בתקציב המדינה.
אלי אלאלוף: נשאיר לפילנתרופיה לעשות פעולות משלימות, לא פעולות של זכויות.
אלי אלאלוף: הנתונים שיש לנו, לצערי, הם לא מעודכנים.
אלי אלאלוף: יש לנו נתונים לגבי כלבי נחייה רק מ-2011.
אלי אלאלוף: 185 עיוורים מקבלים שירות כזה.
אלי אלאלוף: אם יש לאחד מכם נתונים יותר מעודכנים, אני אשמח שתתנו לנו.
אלי אלאלוף: תרשו לי לתת ליוזמים לפתוח את הדיון.
מיקי רוזנטל: הצעת החוק הזאת, שאת תכליתה כבר תיארת, נועדה למנוע מצב אבסורדי.
מיקי רוזנטל: לאדם עיוור שמסתייע בכלב נחייה מותר להסתובב בפרהסיה.
מיקי רוזנטל: הוא יכול לעלות עם הכלב לאוטובוס, להיכנס איתו לקניון, לחנות ולכל מקום ציבורי אחר.
מיקי רוזנטל: כלב הנחייה דורש הכשרה ארוכה למדי.
מיקי רוזנטל: יש שני שלבים.
מיקי רוזנטל: הוא קודם נמצא במשפחה אומנת שעושה לו סוציאליזציה, מכירה לו את המציאות, בעיקר את הציבוריות הישראלית.
מיקי רוזנטל: מעלים אותו על אוטובוס, נכנסים איתו למקומות ציבוריים, על-מנת שיכיר את המציאות הזאת.
מיקי רוזנטל: אחר כך, בשלב מאוחר יותר, מדריך מקצועי מצטרף לתהליך ומלמד את הכלב את מה שצריך ללמד.
מיקי רוזנטל: יש פה מדריכים, הם ידברו על זה.
מיקי רוזנטל: אני לא אכנס לצד המקצועי.
מיקי רוזנטל: נוצר מצב אבסורדי בכך שהחוק שמאפשר להיכנס עם הכלבים האלה, שהם באמת העיניים של העיוורים הרבה פעמים, לא חל על תהליך ההכשרה שלוקח שנה ושנה וחצי.
מיקי רוזנטל: זאת התכלית העיקרית של החוק שאותו אנחנו מבקשים לתקן.
מיקי רוזנטל: אילן יוסיף את מה שיוסיף.
מיקי רוזנטל: אני מודה לך מאוד על הדיון.
אילן גילאון: זו שוב תולדה של לא לתכלל את הדברים.
אילן גילאון: כל עולם הנגישות בנוי על תכלול הדברים.
אילן גילאון: אתה מעצב סביבה כוללת באמצעות חיות נחייה.
אילן גילאון: בשבוע שעבר עסקנו בנושא של הנגשת אוטובוסים בין עירוניים, אבל על פרט אחד לא חשבו במשרד התחבורה - שגם את התחנה שממנה האדם צריך לעלות על האוטובוס צריך להנגיש.
אילן גילאון: אנחנו על כלבי נחייה העברנו חקיקה, רק לא חשבנו על מה שחברי חבר הכנסת מיקי רוזנטל דיבר עליו, על תהליך הסוציאליזציה, על זה שאתה מחנך.
אילן גילאון: אתה יודע, אדוני, כלבי נחייה זה תפקיד רציני, זו עבודה מאוד מאוד רצינית.
אילן גילאון: זה גם כדי שאנחנו נרגיל את עצמנו לסביבה הזאת.
אילן גילאון: החוק הוא דבר אחד, אבל הטמעת הרעיון הוא דבר אחר.
אילן גילאון: הטמעת הרעיון אומרת שבאמצעות בעלי חיים והעזרה שלנו אחד לשני אנחנו יכולים ללכת ולבנות חברה שכל אחד יכול להיות 80% מן הזמן ב-80% מהמקומות החיוניים.
אילן גילאון: היינו מראש צריכים לחשוב על איזה שהוא חוק שמתכלל את הכל.
אילן גילאון: ברור לגמרי שצריך להכין גם את הכלב כשהוא גור.
אילן גילאון: תראה מה אנחנו עושים.
אילן גילאון: העברנו חוק על הנושא של כלבי נחייה, עכשיו אנחנו מעבירים חוק על גור הנחייה שאנחנו רוצים לאמן אותו.
אילן גילאון: אני הייתי רוצה ללכת למטריצה רב ממדית שכוללת בבת אחת את הכל.
אילן גילאון: אגב, לא הייתי מפריד בעניין הזה קבוצת מוגבלים אחת מקבוצת מוגבלים אחרת, אלא קובע סטנדרט שהוא אוניברסלי, שמתייחס באופן נפרד לכל אחד ואחד על פי הצורך שלו, לא באופן אקלקטי.
אילן גילאון: אנחנו כל הזמן אוספים משהו.
אילן גילאון: זה עצוב שזה ככה.
אילן גילאון: יש לי רושם, אדוני היושב-ראש, שחלק מהשיטה זה להפריד כל הזמן בין הדברים, להתיש אותנו, לתקן דברים שממילא מראש לא היו צריכים להיות מקולקלים.
אילן גילאון: אני רוצה לברך את הממשלה שהלכה לכיוון החיובי בנושא הזה, זה בסדר גמור.
<הדס אגמון: ההסדר של חוק איסור הפליה לעיוורים מלווים בכלבי נחייה הוא הסדר שמקבל היום מענה בחוק השוויון.
אילן גילאון: הכלב בתקופת האימון שלו הוא עדיין לא כלב נחייה.
<הדס אגמון: נכון, זה הסדר ספציפי.
<הדס אגמון: לגבי ההסדר הכולל, שלא ישתמע שיש כאן הסדר לקבוצה ספציפית שרק בזכות החוק הזה הוא קיים, כי ההוראות של חוק שוויון (איסור ההפליה בכניסה למקומות ציבוריים) כולל בתוכו היום גם איסור למנוע כניסה.
אילן גילאון: זה נכון, גם כלב שעוזר לצרכים אחרים.
<הדס אגמון: זה היבט ספציפי שלא קשור להפליה של האדם, זה איזה שהוא צורך ציבורי.
אילן גילאון: אני רואה במשרד המשפטים גוף שיש לו את היכולת לבנות מטריצה כוללת, לא לשגע אותנו כל הזמן.
אילן גילאון: אנחנו חיים בדיזנטריה של חקיקות בגלל הסיבה הזאת.
אילן גילאון: כל פעם מתקנים עוד משהו, נזכרים בעוד משהו.
אילן גילאון: אפשר לשנות את הסביבה בבת אחת.
אלי אלאלוף: אני מוכן שנרים את הכפפה הזאת שזרקת לאוויר, אילן.
אלי אלאלוף: נשמח שביחד עם המרכז לעיוור נראה את המצב הכולל של העיוורים בארץ.
אלי אלאלוף: אם אחד מאיתנו יתפנה - שיעשה סדר בעניין הזה על-מנת שנראה את התמונה הכוללת.
אלי אלאלוף: אני מבין שהיום העולם הזה של העיוורים זקוק לריענון מאוד מאוד יסודי.
אלי אלאלוף: לא נעשתה פעילות מספקת בעניין הזה כדי שהתחום הזה יטופל כראוי.
אלי אלאלוף: יש הרגשה, במיוחד של העיוורים עצמם, שהתחום שלהם לא מתחדש, לא עונה בדיוק לצרכים האמיתיים.
אלי אלאלוף: זה פשוט מאוד קשה להרגיש את זה כאזרח, בוודאי כחבר כנסת.
אלי אלאלוף: אם תמצאו לנכון, אני אשמח מאוד שנטפל בזה.
אלי אלאלוף: המרכז לעיוור, תרימו את הכפפה, תשבו איתנו כדי לראות איך אפשר להתמודד, כמו שאמרת, עם התמונה הכוללת, לא בזבנגים כאלה ואחרים.
אלי אלאלוף: אנחנו נשמח לתת את זה.
<רחלי סונגו: חברי הוועדה הנכבדים דיברו על הרציונל של הצעת החוק.
<רחלי סונגו: אין לנו הרבה מה להוסיף, חוץ להגיד שהתיקון בהצעת החוק נועד להסדיר שני דברים מרכזיים: אחד, את כל הנושא של ההפליה של משפחות האומנה של הכלבים שנמצאים בהכשרה להיות כלבי נחייה ושל המדריכים, והשני, כל העניין של הסנקציה העונשית.
<רחלי סונגו: בהצעת החוק הרחבנו את כל הסנקציה העונשית, הוספנו תביעה אזרחית לעיוורים, כפל קנס וכל מיני נושאים שנרחיב עליהם כשנעבור סעיף סעיף.
<שמואל אולפק: אני מהמועדון לעיוור בפתח תקווה.
<שמואל אולפק: כואב לי הלב על חוק אחד שאני לא יודע למה לא מוסדר.
<שמואל אולפק: אני התעוורתי לפני 15 שנים.
<שמואל אולפק: פחדתי ללכת לביטוח לאומי להוציא נכות.
<שמואל אולפק: אמרו לי כולם – "לך, לך לך".
<שמואל אולפק: בסוף אמרתי שאני אלך, אולי מגיע לי משהו.
<שמואל אולפק: כשהגעתי לביטוח לאומי, אמרו לי: "אחרי גיל 67 הגעת?
<שמואל אולפק: אין לך שום זכויות, לך הביתה".
<שמואל אולפק: למה?
<שמואל אולפק: אני 70 שנה בארץ.
<שמואל אולפק: 27 שנים עשיתי מילואים, מתוכן שנתיים וחצי סדיר.
<שמואל אולפק: השתתפתי בשתי מלחמות.
<שמואל אולפק: חובות למדינה נתתי.
<שמואל אולפק: אני יצאתי עם דמעות משם.
<שמואל אולפק: אמרו לי: "לא מגיע לך כלום, עברת את הגיל".
<שמואל אולפק: אף פעם לא ביקשתי כלום.
<שמואל אולפק: זה מאוד כאב לי.
אלי אלאלוף: אם זה עניינים אישיים, אני אשמח לעזור.
אלי אלאלוף: בסוף הישיבה תשב עם היועץ שלי כדי לטפל בזה.
<שמואל אולפק: בזמן האחרון התחילו לחלק תעודות על מנת שלא נצטרך לחכות בבנק, בדואר ובעוד מקומות.
<שמואל אולפק: כשניגשתי לביטוח לאומי עוד פעם, אמרו לי: "לא מגיע לך, אין לך נכות".
<שמואל אולפק: אשתי ניצולת שואה, 85% מרותקת למיטה.
אלי אלאלוף: בעניינים האישיים אני מוכן לטפל, אבל לא בפומבי.
אלי אלאלוף: כשנסיים את הדיון, יגיע אליך העוזר שלי על -מנת לטפל בזה.
<נח בראון: יש בישראל שני בתי ספר לכלבי נחייה.
<נח בראון: יושבים פה אנשים שנעזרים בכלבי נחייה משני בתי הספר.
<נח בראון: אחד נמצא בצפון, השני נמצא במרכז הארץ.
<נח בראון: כמייסד וכמנכ"ל מאוד מרגש אותי שאני נמצא יחד עם כבוד היושב-ראש וחברי הכנסת אילן גילאון ומיקי רוזנטל.
<נח בראון: אני רוצה להודות לכם על הרגישות לנושא הסופר חשוב הזה.
<נח בראון: לפעמים שוכחים את האנשים שהולכים על 2 ואת ההולכים על 4.
<נח בראון: דיברתם פה בשיא הרגישות.
<נח בראון: זה מאוד חשוב ומרגש.
<נח בראון: נאמרו פה רוב הדברים.
<נח בראון: הנושא הזה כבר הרבה זמן מתגלגל.
<נח בראון: אני זוכר שחבר הכנסת לשעבר דב ליטמן גידל גור נחייה.
<נח בראון: כבוד היושב-ראש, אתה שאלת מקודם לגבי המספר.
<נח בראון: לפחות מהנתונים שאני יודע, בארץ ישראל יש כ-250 אנשים שנעזרים בכלבי נחייה, מרביתם הם תחת משרד הרווחה, תחת השירות לעיוור, וכ-10%, 15% הם נכי צה"ל, אנשים שנפגעו במלחמות או בפיגועים כאלה ואחרים.
<נח בראון: אנחנו בבית עובד, דרך אגב, מאמינים שאפשר להגדיל את המספר מ-250 ל-300, 400 ויותר, אבל בשביל כל הדברים האלה צריך להסיר את כל החסמים.
<נח בראון: יושבים פה סביב השולחן לא מעט כלבי נחייה, ביניהם גורת נחייה שיושבת לידי.
<נח בראון: כדי שהם יתנהגו נכון צריך לאפשר להם להיכנס לאותם מקומות, אם זה אוטובוסים, מוניות, מרכזי קניות, כל אותם מקומות שאנחנו נכנסים.
<נח בראון: אני רוצה להזכיר באותה נשימה שלמרות שהחוק לצידם, לעיתים אנשים עם עיוורון שנעזרים בכלבי נחייה עדיין נתקלים באטימות של נהג מונית כזה או אחר, נהג אוטובוס, ולכן צריכה להיעשות הרבה עבודה של מודעות, של חינוך בתחום הזה.
<נח בראון: אנחנו עובדים בצורה מאוד טובה עם השירות לעיוור.
<נח בראון: יושבים פה הנציגים של השרות לעיוור.
<נח בראון: אני בטוח שבידיים משולבות ומשלבות אפשר לעשות את הדברים האלה.
<נח בראון: אני חושב שבדרך כלל אנשים אוהבים כלבים, בטח גורים.
<נח בראון: החוק של אי הפליית אדם הנעזר בכלב נחייה הפך להיות חוק בשנות ה-70.
<נח בראון: לדעתי, יצחק רבין חתום עליו.
<נח בראון: אין שום סיבה שזה ייגרר.
<נח בראון: הגברת המכובדת ממשרד המשפטים הוסיפה פרט מאוד חשוב, רק הייתי שמח שהדבר הזה לא יאט את התהליך עצמו - אני מדבר על כלבי שירות וכלבים אחרים.
<נח בראון: בכלבי נחייה נעזרים מזה עשרות שנים.
<נח בראון: אני מזכיר שלפני קום המדינה פרופסור רודולפינה מנצל הביאה את הנושא הזה של כלבי הנחייה לישראל.
<נח בראון: לדעתי, בארץ ישראל אין עדיין את הנושא הזה של מה זה כלב שירות.
<נח בראון: אני הייתי מבקש מיושב-ראש הוועדה וממי שמקדם את החוק הזה, שההערה של משרד המשפטים לא תעכב.
<נח בראון: אני לא יודע אם הדבר הזה עלול או עשוי לעכב.
<נח בראון: אני רוצה להודות על הרגישות הזאת, זה מרגש אותי ברמות.
<נח בראון: אני בטוח שזה גם מרגש את המדריכים ואת האנשים עם עיוורון שנעזרים בכלבי נחייה.
<נח בראון: אני קורא לחברי הוועדה ולחברי הכנסת שעוד לא ביקרו, לדעתי, בבתי הספר שלנו לכלבי נחייה, לבוא לבקר אצלנו.
<נח בראון: אין כמו מראה עיניים, למרות שהרגישות שלכם היא אדירה גם ככה.
<פנחס אסולין: יש לי כלב נחייה כבר לפחות 40 שנה.
<פנחס אסולין: זו חוצפה גדולה מה שקורה מצד נהגי המוניות.
<פנחס אסולין: נכון שבזמנו הייתה תקנה, אבל התקנה, לצערי הרב, לא ממומשת בשום מקום.
<פנחס אסולין: רק עכשיו, לפני חודש, סיימתי תביעה נגד נהג מונית מאילת שלא רצה להסיע אותי עם כלב נחייה.
אילן גילאון: טוב מאוד.
אילן גילאון: אני תמיד מתנצל שאת החוק שאומר שאנשים יהיו בני אדם לא הצלחנו להעביר.
<פנחס אסולין: אני מאוד מקווה שהפעם זה יעזור.
<פנחס אסולין: רק עכשיו סיימתי תביעה, כפי שאמרתי קודם.
<פנחס אסולין: עוד נקודה קטנה אישית.
<פנחס אסולין: אני הייתי אמור לטוס למלגה בנובמבר שנה שעברה.
<פנחס אסולין: הזמנתי כרטיס טיסה דרך "הדקה ה-90" כדי לטוס למלגה.
<פנחס אסולין: החברה התקשרה אלי על מנת לדעת מה סוג הכלב והמשקל שלו.
<פנחס אסולין: כמובן שנתתי להם את האינפורמציה.
מירב בן ארי: חברת תעופה?
<פנחס אסולין: לפני שהגעתי לנמל תעופה נתתי את כל הפרטים שהם ביקשו.
<פנחס אסולין: מאז לא שמעתי מהם.
<פנחס אסולין: כשהגעתי לשדה תעופה בסביבות 01:00 בלילה, חברת התעופה "טורקיש איירליינס" לא רצתה להטיס אותי עם כלב הנחייה.
אלי אלאלוף: גם אם הכלב הוא בחלק התחתון של המטוס?
אלי אלאלוף: לא נתנו שום אלטרנטיבה?
<פנחס אסולין: לא נתנו שום אלטרנטיבה.
<פנחס אסולין: אמרו לי שאני לא יכול לעלות על המטוס בגלל כלב הנחייה.
<פנחס אסולין: נאלצתי לחזור הביתה כלעומת שבאתי.
<פנחס אסולין: למחרת טסתי בחברה אחרת, חברת "אירופלוט".
<פנחס אסולין: זאת הייתה טיסה של בערך 15 שעות עד מלגה.
<פנחס אסולין: לא הייתה שום בעיה עם כלב הנחייה כשטסתי וכשחזרתי.
<פנחס אסולין: אני חושב שצריך להיות מעוגן בחקיקה ברורה שכל גוף שמפלה עיוור, אם זה אוטובוס, מוניות, מסעדות וכו', יהיה צפוי לקנס גדול, אולי אפילו למאסר.
<פנחס אסולין: את זה אני לא יודע, זה תלוי בכם.
אלי אלאלוף: החוק, כפי שמוצע היום, מחמיר מאוד.
אילן גילאון: אני לא יודע אם על "טורקיש" ועל "אירופלוט" אנחנו יכולים לפעול, אבל זה מעוגן בחקיקה.
אילן גילאון: עובדה שאתה תובע.
<פנחס אסולין: הגשתי תביעה נגד החברה.
<פנחס אסולין: תודה רבה, כבוד יושב ראש הוועדה.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים, האם כשמדובר בחברה זרה אפשר לתבוע?
<הדס אגמון: כן,
אילן גילאון: אם אתם נתקלים בבעיות כאלו בישראל, ב"אל-על", בבקשה, אנחנו מטפלים בזה.
אלי אלאלוף: לא רק ב"אל-על".
<פנחס אסולין: זו לא הפעם הראשונה שטסתי עם הכלב.
<פנחס אסולין: אני כל השנים טסתי עם הכלב, לא הייתה לי בעיה.
אלי אלאלוף: האם יש אפשרות לתבוע חברות זרות?
אלי אלאלוף: אני כמעט בטוח שכן.
<הדס אגמון: גם אני חושבת שכן.
<הדס אגמון: כדי לענות תשובה יותר מלומדת מזה, אני מציעה להעביר את הפרטים לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<הדס אגמון: לה יש את המומחיות ואת הכלים לאכוף ישירות.
<ישראל הבר: אנחנו נשמח לקבל את הפנייה.
<דוד מורין: רציתי לשאול את נציג משרד הרווחה, כמה שעות בשבוע צריכה להיות עובדת סוציאלית בלשכה שלה.
<דוד מורין: אדוני, שעתיים בשבוע היא צריכה להיות בלשכה כדי לקבל קהל.
<דוד מורין: בדיוק באותן שעתיים היא חולה או אימא שלה מתה.
<דוד מורין: 6 שבועות אנחנו רצים אחרי עובדת סוציאלית.
<דוד מורין: אולי מישהו במצוקה, אולי מישהו עומד להיהרג, אולי מישהו צריך אותה דחוף.
<דוד מורין: אין עם מי לדבר.
מירב בן ארי: באיזו עיר אתה גר?
<דוד מורין: בפתח-תקווה.
אלי אלאלוף: דוד, אם לא קשה לך, תעביר לנו את השם.
<דוד מורין: עובדת סוציאלית במרכז הרווחה בפתח תקווה.
אלי אלאלוף: אנחנו ניקח ממך את הפרטים.
<נאוה פרידמן: הייתי מעוניינת לדבר בנוגע לקצבת הנכות, פשוט להשוות אותה למשכורת המינימום.
<נאוה פרידמן: אני מדברת בשם הרבה נכים.
<קריאה: יש הצעת חוק.
<נאוה פרידמן: כן, אבל היא לא עברה.
<נאוה פרידמן: היא נעצרה בהפרש של שני קולות.
<נאוה פרידמן: זה פשוט לעג לרש.
אלי אלאלוף: זה נושא ידוע.
אלי אלאלוף: הרבה מאוד חברי כנסת ניסו להשיג את מה שאת אומרת.
אלי אלאלוף: זה נראה הגיוני, אבל באוצר זה נראה כעלות גדולה שכרגע עוד לא מקדמים אותה.
אלי אלאלוף: אני מבין את הכאב ואת המחסור במשאבים לטובת כל אחד מכם, אבל כרגע אני מציע שנעבור לנושא של הדיון.
<נאוה פרידמן: יש אנשים שחיים מזה.
אלי אלאלוף: תאמיני לי שזה נושא שעולה, לצערי, הרבה מאוד.
אלי אלאלוף: כל תשובה אחרת רק תיתן אשליות.
אלי אלאלוף: כרגע זה לא נראה בהישג יד.
אילן גילאון: את יכולה להיות רגועה שכל מי שיושב פה מהח"כים תומך במה שאת אומרת.
<מיכל שיק הר-טוב: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אילן גילאון לגבי הנושא של התכלול, מאוד מאוד חשוב הנושא של כלבי שירות.
<מיכל שיק הר-טוב: יובל וגנר, מי שייסד את עמותת נגישות ישראל, מתנייד עם כלב שירות שדורש הכשרה.
<מיכל שיק הר-טוב: היה נכון לכלול בחוק הזה גם התייחסות לכלבי שירות, כי יש אנשים שנעזרים בכלבים האלה.
<מיכל שיק הר-טוב: גם הם עוברים תהליך של הכשרה.
<מיכל שיק הר-טוב: אנחנו חס וחלילה לא נרצה לעכב את הצעת החוק.
<הדס אגמון: אלו הערות שאנחנו שומעים עכשיו פעם ראשונה.
<הדס אגמון: החוק הזה הוא חוק של משרד הרווחה.
<הדס אגמון: הוא ספציפי לנושא של עיוורים, כיוון שהתפעול, מתן השירותים לעיוורים נעשה במשרד הרווחה.
<הדס אגמון: ההערה נראית לי נכונה מהותית, אבל אני לא בטוחה שהאכסניה שלה היא החקיקה הזאת.
<הדס אגמון: אנחנו צריכים לראות ולבדוק.
אילן גילאון: היא מעלה הצעה כל כך הגיונית.
אילן גילאון: רק מפאת השכחה מישהו שכח לשים את זה.
<ענת מימון: יש הצעה טרומית שהוגשה בנושא, היא מבקשת להחיל את החוק הזה גם על כלבי שירות.