GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים ילין: זה לא המצוינות, זה לא חמש יחידות, זה האם אנחנו מסוגלים, כאנשי חינוך, כולנו - כהורים, כבני אדם – לתת את הכלים כדי שהילדים יוכלו למצות את מקסימום הפוטנציאל שיש להם.
חיים ילין: זה המפתח – לא מצוינות, מיצוי.
חיים ילין: את הדבר הזה, אם המועצה תצליח לעשות, אז אני חושב שכולנו נרוויח, כי מי שאמן יהיה אמן ולא יכריחו אותו לעשות חמש יחידות במתמטיקה, ומי שאלוף במתמטיקה יעשה גם שבע יחידות.
חיים ילין: את השינוי הזה, מכמות ומצוינות, כל הזמן מדברים על זה במושגים כאלה, אם נעביר את זה למיצוי וערכים, לדעתי כולנו נרוויח.
חיים ילין: אני מאחל בהצלחה.
חיים ילין: אני חושב שהחוק הזה הוא לא של אופוזיציה ולא קואליציה.
חיים ילין: זה חוק שצריך להסתכל על הדבר היקר ביותר שיש לנו, שזה הילדים שלנו, לטווח ארוך.
חיים ילין: זה גם עתיד המדינה.
חיים ילין: אני לא חושב שאנחנו יכולים לדלג על החוק הזה.
חיים ילין: אני מקווה מאוד, מנו, שתצליח ואני מפרגן בכל מקום שאני יכול.
מנואל טרכטנברג: ואלי, אלי.
חיים ילין: ואלי.
אלי אלאלוף: יש לי בקשה, לפי ההמלצה של פרופ' טרכטנברג: נבקש מהמשרדים לבטא את עצמם, אבל יש לי רק הערה כללית.
אלי אלאלוף: אני טיפוס עקשן, זה אומר שגם אם אני מחייך מדי פעם, אנחנו חייבים להשיג את המטרה.
אלי אלאלוף: הנושא של הגיל הרך והמועצה או הרשות או כל גוף אחר, זה אחד החולשות הכי גדולות שיש לנו במדינה.
אלי אלאלוף: לפני שבוע נשלחתי על-ידי הכנסת, יחד עם משלחת, לגרמניה ל-24 שעות – לא בזבזנו, לא זמן ולא כספים – בראשות נחמן שי, כדי לדבר עם הבונדסטג על הנושא של ההגירה.
אלי אלאלוף: ההחלטה הפזיזה של גרמניה לפתוח את הדלתות נבעה מהתמוטטות נושא הלידה.
אלי אלאלוף: מי שחושב שההחלטה לתת למיליון אנשים להתיישב מהיום למחר, ללא שום היערכות, כדי למצוא את 400,000 העובדים החסרים זו החלטה חכמה.
אלי אלאלוף: יושב-ראש הבונדסטג שואל אותנו: איך אתם רואים אותנו בנושא של ההגירה, של המהגרים?
אלי אלאלוף: החברים שלי התחמקו, השאירו לי את התשובה.
אלי אלאלוף: אמרתי לו: אתה מוכן לקבל חוצפה של ישראלים?
אלי אלאלוף: אתם תמימים.
אלי אלאלוף: הוא אומר: לזה ציפיתי.
אלי אלאלוף: לא רציתי להגיד לו כמה, כי אם גרמניה, צרפת או חלק ממדינות ה-OECD לא התפתחו, זה בגלל הרשלנות שלהם בנושא הלידה, שיהיה ברור לנו.
אלי אלאלוף: אז אם יהיו לנו ילדים שלא ניתן להם את התנאים להתפתחות אופטימלית, אז עוד יותר.
אלי אלאלוף: אתם, אנשי המקצוע, אמרתם ואני רק תוכי בזה: ילד שלא מתפתח נכון בין לידה לגיל שלוש – קשה להדביק את הפיגור הזה.
אלי אלאלוף: לכן אנחנו חייבים לעשות הכול, להמשיך לעודד ילודה בצורה טבעית, אבל בצורה מאורגנת לשמור על הגיל הרך.
אלי אלאלוף: זה נכס אדיר, ואם לא נעשה את זה ונחשוב רק על הטיפונדיה המנהלית, הארגונית, התקציבית וכו', זה אומר שנפשל לטווח ארוך למדינה שלנו.
אלי אלאלוף: אני בטוח שזה לא מה שאנחנו רוצים.
אלי אלאלוף: כל אחד מאתנו יש לו נכדים, ילדים, נינים, כולם רוצים לראות אתם מתפתחים נכון.
אלי אלאלוף: בלי לפגוע באף אחד, אני אומר לכם שאת האובססיה לגיל הרך יש לי לפחות 30 שנה, בכל התפקידים שמילאתי ב-30 השנים האחרונות.
אלי אלאלוף: זה התחיל כשלמדתי מה זה הגיל הרך בבאר שבע והקמנו את המרכז הראשון לגיל הרך בשכונה ד' בבאר שבע כדי לשרת את כל העיר.
חיים ילין: הם לא יודעים מה זה שכונה ד'.
אלי אלאלוף: משכונה ד', הדפוקה במירכאות, להקרין את התורה הנדרשת להתפתחות הילד ב-1985.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, עד עכשיו לא מצאתי שום עניין טהור, חוץ מעניין טכני, מנהלי, אדמיניסטרטיבי וכו', שמביא לעיכוב הנושא הזה.
אלי אלאלוף: הטיפול בילדים האלה - תלכו למקומות שיש טיפול משולב, תראו שההתפתחות של הילד לטווח הארוך תהיה טובה, מה גם שאחד הדברים שצריך לתכנן זה ההתפתחות.
אלי אלאלוף: שתיים, הגיל הרך זה לא זבנג וגמרנו, לא גומרים בזה שפותחים 20 מעונות יום.
אלי אלאלוף: יש מחסור מטורף בכל הפרמטרים של התשתיות הנדרשות לגיל הרך.
אלי אלאלוף: מי שמחזיק במפתח של 400 או 500 מעונות יום, יש לו את המפתח לעתיד?
אלי אלאלוף: אם לא תהיה תוכנית רב-שנתית לאומית לתשתיות, לעלות של החזקת הילד – ואני אומר לכם, אני באופן אישי נגד אוניברסליות; שירות אוניברסלי, תקצוב דיפרנציאלי.
אלי אלאלוף: כן, צריך שכל ילד שייוולד יימצא במסגרת מטופלת, אבל, ודאי בשלב הראשון, כשהמדינה אין לה עוד את כל המשאבים הנדרשים, אולי יהיה תקצוב דיפרנציאלי.
אלי אלאלוף: חייבים מערכת שמפתחת תשתיות בזריזות ובחוכמה.
אלי אלאלוף: מעונות היום זו לא הפורמולה היחידה הטובה בעולם.
אלי אלאלוף: אני קצת מושפע מהחינוך בצרפת, אז בצרפת מדברים על ecole maternelle – מתחילים כבר מגיל שנה, ואז קוראים לזה "בית-ספר לגיל הרך".
אלי אלאלוף: שם יש שילוב של שירותים, יש חיסכון אדיר, כמו שציינת, מנו.
אלי אלאלוף: ברגע שיש פיצול ואין סדר עדיפות יש בזבוז.
אלי אלאלוף: מי אמר שזה טוב מעון לשתי כיתות?
אלי אלאלוף: ומי אומר שיש פיקוח טוב על זה?
אלי אלאלוף: יש מקומות שהתחילו לעשות שירותים לגיל הרך, עד גיל שש.
אלי אלאלוף: איפה שיש דבר כזה, תראו שההתפתחות תהיה זולה יותר, יעילה יותר, מפוקחת יותר.
אלי אלאלוף: איך אפשר לפקח על שני גנים?
אלי אלאלוף: אני זוכר שהייתי לוקח את הבן שלי לגן בשכונה שלי בבאר שבע, איפה שאני עוד גר.
אלי אלאלוף: ואני רואה, 25 שנים אחרי, אותו גן, אותו סגנון.
אלי אלאלוף: שום דבר לא התפתח.
אלי אלאלוף: נקי, אנחנו מודים.
אלי אלאלוף: המערכות החינוכיות לא התפתחו בעולם?
אלי אלאלוף: והגננות עם לב מפה ועד להודעה חדשה.
אלי אלאלוף: ואתם חושבים שזו המסגרת האופטימלית?
אלי אלאלוף: החוק הזה, אני מתחייב - כל עוד שזה בוועדה זאת, יעבור.
אלי אלאלוף: הוא יעבור מפני שזה טוב לכולם.
אלי אלאלוף: כדאי שנעשה חשבון נפש, כל אחד, כדי לתקן אותו, לבנות אותו, להביא אותו בתקופה סבירה למערכת שתאמץ אותו, מערכת המדינה, כי זה לא פרויקט של אדם זה או אחר.
אלי אלאלוף: זה פרויקט של המדינה, המדינה צריכה להבין שזה לטובתה, היא תחסוך כסף לטווח ארוך, ובמיוחד, היא תבנה את עצמה טוב יותר לטווח הארוך.
אלי אלאלוף: אז אני מבקש שתיקחו את הדברים שלי כהנחיה, למרות החלק הרגשי שלי בעניין.
אלי אלאלוף: אנחנו נלבן פה כל נקודה שתרצו, אבל תסתכלו על זה שזו פעם ראשונה שיש דיון על חוק של הגיל הרך.
אלי אלאלוף: לא היה לפני כן.
אלי אלאלוף: זה הישג אדיר של כולכם, כולנו, מפני שזה לא במקרה שמנו רוצה, מפני שיש לחץ של השטח, של החברים, של אנשי המקצוע, של חברה בוועדה שלו, זכרונה לברכה, שתמיד לחצה על זה.
מנואל טרכטנברג: פרופ' נינה קליין.
אלי אלאלוף: פרופ' נינה קליין, שבמקרה גם קיבלנו יחד את פרס ישראל.
אלי אלאלוף: התחום הזה כל כך חשוב, כל כך מהותי, אז תתכוננו בבקשה.
אלי אלאלוף: זה לא הדיון הקודם שהיה אם המעבדה בבית המרקחת היא שישה מטר או שמונה מטר.
אלי אלאלוף: זה גם חשוב, אבל בנושא הזה תלכו עם החשיבות, לדון ולהביא את הנושא הזה לדרך טובה.
<מירה חונוביץ: אני אחות מפקחת ארצית בשירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות.
<מירה חונוביץ: בתפקידי אני אחראית על האחיות שעובדות בטיפות החלב.
<מירה חונוביץ: אנחנו, משרד הבריאות, מכבדים את הצעת החוק הזאת וחושבים שחשוב שתהיה מועצה כזאת.
<מירה חונוביץ: יחד עם זה, אני רוצה להדגיש מספר דברים, ואחר כך יש פה נציגה נוספת של משרד הבריאות והיא בטח תוסיף ותרחיב.
<מירה חונוביץ: משרד הבריאות הוא המשרד היחיד שעוסק בילדים מלידה ומלפני לידה.
<מירה חונוביץ: אנחנו מלווים את האימהות ההרות, אנחנו מקבלים את התינוקות בטיפת החלב ואנחנו מלווים את התחלת החיים מבחינת התפתחות, מבחינת תזונה, מבחינת הביקור של הילדים בבית.
<מירה חונוביץ: אנחנו מהווים גוף שיש לו עולם תוכן והתמקצעות, כמו לכל משרד אחר.
<מירה חונוביץ: כל משרד אמון על עולם התוכן, הידע והמומחיות שלו.
<מירה חונוביץ: לכן, כשקראנו את ההצעה הזאת, זה לא מספיק בא שם לידי ביטוי.
<מירה חונוביץ: זה לא עניין של טריטוריאליות.
<מירה חונוביץ: מה שאני רוצה להגיד זה שכתוב, למשל: הכנת תוכנית רב-לאומית עבור משרדי הממשלה.
<מירה חונוביץ: זה לא צריך להיות "עבור משרדי הממשלה, זה צריך להיות "בתיאום", כי כל משרד אמון על התכנים המקצועיים של התחום שלו, אם זה חינוך, אם זה רווחה ואם זה בריאות.
<מירה חונוביץ: צריך לראות איך כל גוף שיש לו את המומחיות הזאת עושה את זה, והמועצה, לדעתי, צריכה לסנכרן את הכול, לראות אם כל אחד חשב על הכול ואיך מחברים.
<מירה חונוביץ: זה בדומה לתוכנית הלאומית, של ה-360.
<מירה חונוביץ: זה החשוב, כי משרד יודע לעשות, החסך הוא שהילד נופל בין הכיסאות, כמו שאמרת.
<מירה חונוביץ: צריך לראות איך לחבר.
<מירה חונוביץ: אם אנחנו מדברים על הגיל הרך, יש נושאים שלא מקבלים את כל החשיבות, וכשאני אומרת חשיבות, אני לא מדברת רק על חשיבות קונספטואלית.
<מירה חונוביץ: למשל, רפואה מונעת וטיפות חלב בישראל.
<מירה חונוביץ: כולם מכירים את המערך הזה, אבל זה מערך שלא מקבל את הביטוי מבחינה תקציבית כמו שצריך או מבחינה חוקית כמו שצריך.
<מירה חונוביץ: גם זה נופל בין הכיסאות.
<מירה חונוביץ: אם זה אחד השירותים הראשונים והייחודיים שהילד נכנס למערכת הזאת כבר בהתחלה, זה צריך לקבל ביטוי במסגרת החוק למועצה.
מנואל טרכטנברג: לקבל ביטוי - איך?
<מירה חונוביץ: כל הנושא של טיפות חלב, צריך לעגן אותו באיזושהי צורה בחקיקה.
<מירה חונוביץ: היום יש את התוספת השניה ואת התוספת השלישית - איך מסדירים את זה; איך מסדירים את הבנייה של טיפות חלב – היום זה לא קיים; איך מתחזקים את אותו מוסד.
<מירה חונוביץ: אם מר אלאלוף דיבר על הגן שנראה כמו לפני 25 שנה, יש גם טיפות חלב שנראות כמו לפני 30 שנה.
<מירה חונוביץ: אנחנו מדברים על המקום שאליו הילד בא עם ההורה שלו כדי לראות איך לגדל אותו בצורה המיטבית ביותר, ולכן אני חושבת שצריך לעשות את הסנכרון.
<מירה חונוביץ: אם אנחנו מדברים על נציגים במועצה, אז הבריאות, דווקא בגלל הייצוגיות, בגלל תחילת החיים, בגלל שבגיל הזה אין גורמים אחרים שמטפלים בילד, אנחנו סבורים שצריכים להיות לפחות שלושה נציגים של בריאות בתוך ההרכב של המועצה.
<מירה חונוביץ: כל מה שכתוב בסעיפים 4 עד 7 – המלצה על סטנדרטים בתחומי הגיל הרך, גיבוש המלצות וכו' – הכול צריך להיות בתיאום עם אנשי המקצוע של המשרדים הרלוונטיים.
<מירה חונוביץ: תודה.
אלי אלאלוף: אם יש לכם הערות ספציפיות להצעת החוק, המאוד מאוד ראשונית, תעבירו הכול בכתב ליועצת המשפטית שמרית, שיושבת אתנו.
אלי אלאלוף: תעבירו לה את כל הדברים שאתם רוצים והיא תרכז את כל החומר שישפיע.
<שמרית שקד גיטלין: אז תתחום איזהו תאריך שעד אליו יעבירו לי.
אלי אלאלוף: אז אולי חודש - - -
מנואל טרכטנברג: הדברים נאמרו, אנחנו צריכים לרוץ מהר.
אלי אלאלוף: תתייחסו למסמך.
אלי אלאלוף: יש לכם שבועיים להגיב.
אלי אלאלוף: הישיבה הבאה תהיה בתוך חודש.
אלי אלאלוף: בבקשה, רצית שמישהו מהבריאות ישלים?
<ליזה רובין: לגבי תקציבים, אני חושבת שצריך לדאוג להקמת המועצה הזאת, שהתקציבים שיוקצו לא יהיו על חשבון דברים שכבר הוקצו.
<ליזה רובין: יש תמיד סכנה כזאת, שכאשר יש איזשהו מקור ייעודי – יש דוגמאות למכביר לזה - - -
<ליזה רובין: אני מנהלת המחלקה לאם ולילד במשרד הבריאות, שירותי בריאות הציבור.
<ליזה רובין: יש תקציבים, וצריך להסדיר את הנושא הזה.
<ליזה רובין: יש תוכניות מעבר למשרדים, בין אם זה 360, וגם שיקום שכונות - צריכים למצוא את המקום המתאים כדי לתאם את כל הפעילות הזאת, שבחלקה מכוונת לגיל הרך.
<ליזה רובין: אני רוצה להגיד משהו בשמי האישי, לא בשם המשרד, וזה בנושא המעונות ו הדגש על מעונות.
<ליזה רובין: אם אנחנו יודעים שהקשר בין האם לילד והחשיבות שלו היא משהו מרבי, אני חושבת שראוי שהמועצה והכנסת ידונו בנושא של חופשת הלידה ואורך חופשת הלידה.
<ליזה רובין: היום אנחנו גם ב-OECD, וזה נושא שהוא מאוד חשוב, והוא לא במקום החשיבות של המעון.
<ליזה רובין: הוא עומד בזכות עצמו.
<טל נשרי: כמובן, אנחנו מצטרפים לברכות.
<טל נשרי: אנחנו חושבים שתכלול של מדיניות הוא דבר טוב וחשוב.
אלי אלאלוף: אפשר לשאול באיזו רמה קיימתם דיון במשרד?
<טל נשרי: הדברים נדונו גם מול צוות של שר הבריאות, גם אצל מנכ"ל משרד הבריאות, גם עם חבר הכנסת טרכטנברג וגם בתוך היחידות המקצועיות השונות.
<טל נשרי: לקחנו את ההצעה הזאת ברצינות הראויה, בחנו אותה.
<טל נשרי: ברמה העקרונית אנחנו מצטרפים לברכות.
<טל נשרי: חשוב לנו, ואצטרף לדברים שמירה אמרה קודם, שהמועצה לא תחליף את שיקול הדעת של המשרדים אלא תפעל בתיאום אתם.
<טל נשרי: יש לנו עולם תוכן ייחודי משלנו, לא נראה לנו נכון, גם רעיונית, שמועצה מתחומי עניין שונים תקבע סטנדרטים מקצועיים, לטיפות חלב למשל, או למעונות יום שיקומיים.
יגאל גואטה: למה לא?
יגאל גואטה: אם יש נציגים משם.
<טל נשרי: השאלה היא אם יש לנציגים האלה זכות וטו או שגורמים מקצועיים ממשרד החינוך, למשל, יקבלו החלטות ביחס לתחומים שמשרד הבריאות מופקד עליהם ועל היישום שלהם.
<טל נשרי: אני אומרת שוב: יש לנו גורמי מקצוע מצוינים שזו העבודה שלהם.
<טל נשרי: לפעמים צריך עזרה ברמה של התכלול, ברמה של קביעת המדיניות הכוללת, אבל זה חייב לבוא בתיאום עם המשרדים ולא להחליף את שיקול הדעת שלהם.
<טל נשרי: הרשות הזאת היא גורם חשוב, ובאמת חשוב לנו שהנקודה הזאת תובהר.
יגאל גואטה: אני רוצה לברך את חבר הכנסת טרכטנברג וכל החברים – היושב-ראש אלאלוף, אורלי אבקסיס, יעקב מרגי, יפעת שאשא ביטון ודוד אמסלם - על הצעת החוק הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אף על פי שאינם כאן, כבודם כאן.
יגאל גואטה: ועל האווירה הזאת של עידוד הילודה, זה בטח ובטח דבר שאנחנו מברכים עליו.
יגאל גואטה: לא תמיד מברכים על הדבר הזה בוועדות השונות.
יגאל גואטה: אני חושב שמעבר לזה שהנושא הזה חשוב והוא ראשון במעלה לעתיד המדינה – הטיפול בילדים בגיל הרך - לא פחות חשוב עבור ההורים, שאם לא נטפל בילדים האלה בעוד כמה שנים אולי לא נהיה פה אז יקום מישהו שיצטרך לטפל בהורים שמטפלים בילדים בגיל הרך כי, כמו שאמר חברי פרופ' טרכטנברג, היום ההורים עוברים קשיים מאוד גדולים בכל מה שקשור בטיפול בילדים בגיל הרך.
יגאל גואטה: באחת הוועדות שאלתי חבר: מה נשמע?
יגאל גואטה: איך אתה מרגיש?
יגאל גואטה: הוא אמר: אני מרגיש כמו נהג מירוצים.
יגאל גואטה: שאלתי: למה?
יגאל גואטה: אמר: אנחנו נהגים והילדים מרוצים.
יגאל גואטה: צריך כל היום לרוץ ולקחת אותם מפה לשם ומשם לפה, וכל היום ההורים מתעסקים רק באיך לסדר את הילדים.
יגאל גואטה: הדבר היחיד שמפחיד אותי, וסליחה שאני אומר את זה, שלא ייווצר מצב שבעקבות אינטרסים או מאבקים על טריטוריה החוק הזה ייהרס.
יגאל גואטה: תמיד יש צלילים של: אנחנו פה, ההם שם וכל משרד דואג לטריטוריה שלו.
יגאל גואטה: זה בסדר וזה לגיטימי, אבל לא על חשבון הילדים ולא על חשבון הצעת החוק המדהימה הזאת.
אלי אלאלוף: לפי הסדר שכתוב אצלי, משרד הרווחה עכשיו.
<ורד כרמון: בוקר טוב, אני מפקחת ארצית לגיל הרך בשירות ילד ונוער ואני מייצגת את משרד הרווחה.
<ורד כרמון: יש פה גם את היועצים המשפטיים שלנו.
<ורד כרמון: גם אנחנו מברכים מאוד על הנושא של התכלול ועל כך ששמים את הגיל הרך על המפה.
<ורד כרמון: גם היו לנו הרבה ישיבות עם פרופ' טרכטנברג.
<ורד כרמון: אנחנו עובדים על הנושא הזה במסגרת התוכנית הלאומית, זה משהו שהוא מאוד מבורך ושם את הנושא של הגיל הרך במקום יותר ראוי ומכובד ממה שהוא נמצא היום.
<ורד כרמון: אני גם מסכימה ברמה המשרדית שאוניבסליות זה חשוב, אבל חשוב מאוד משהו דיפרנציאלי.
<ורד כרמון: כמייצגת האוכלוסייה של משרד הרווחה, מרבית האוכלוסייה שלנו צריכה את התקצוב הדיפרנציאלי, ומעבר לתקצוב היא צריכה הרבה מאוד שיתופי פעולה עם המשרדים האוניברסליים: חינוך, בריאות ושימוש במסגרות.
<ורד כרמון: הנושא הזה הוא אחד הנושאים המרכזיים שמאוד היינו רוצים לקדם.
<ורד כרמון: אנחנו נמצאים בשלבים של דיון בין כל האגפים במשרד.
<ורד כרמון: שמנו לב שמה שחסר בעיקר בהצעה הראשונית, לפני שנעביר את כל ההערות, זה התייחסות לאוכלוסייה של ילדים בעלי צריכים מיוחדים.
<ורד כרמון: אנחנו מטפלים גם ילדים בסיכון והוריהם - שגם זה נושא שצריך להיות לו ביטוי בהצעה, כי ילד בגיל הרך לא עומד בפני עצמו, מדובר קודם כול על ההורים.
<ורד כרמון: אני חושבת, כמו שאמרה מירה ממשרד הבריאות, הורים עם ילד ראשון, ראשית ההורות – כל הנושא של ההורות בגיל הרך הוא נושא לא פחות חשוב מהילד עצמו וזה צריך לבוא לידי ביטוי בחקיקה.
<ורד כרמון: את כל ההערות לפרוצדורות והמינהל נעביר בצורה מסודרת לפי לוח הזמנים שהתבקשנו.
אלי אלאלוף: יש עוד מישהו ממשרד הרווחה שרוצה לדבר?
אלי אלאלוף: חברת הכנסת שולי מועלם, בבקשה.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר שב-11:45 אנחנו מסיימים.
שולי מועלם-רפאלי: גם אני אתחיל בברכות לכל המציעים, ובראשם לחברנו פרופ' טרכטנברג.
שולי מועלם-רפאלי: מנו, אני חושבת שאתה רואה אחד מיצירי כפיך מתקדם לידי שלמות.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לשים בראש הצעת החוק הזאת את השיר האלמותי של להקת הברירה הטבעית, שאני מאוד מאמינה בו, שילדים זה שמחה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכל הצעת החוק הזאת נכתבה מתוך הראייה הזאת.
אלי אלאלוף: את יודעת מי כתב את זה.
<קריאה: זה נכתב עם הרבה כאב.
שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה שהצעת החוק הזאת מגיעה לשולחן בדיוק כשאנחנו מקיימים אין סוף דיונים בוועדה הזאת על קריסת מעונות היום, על השאלה לאן תלכנה טיפות החלב, על השאלה למה החוק לשיקום נכי נפש בקהילה מתחיל רק מגיל 18 ומתחת לא, וכמובן, ילדים מגיל אפס עד שש בכלל לא קיימים במציאות חיינו.
שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק הזאת תוביל אותנו למקום שמדבר מחדש על ילדים, ובעיקר על ילדי הגיל הרך.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שדרכה גם יהיה שיח אמיתי על העולם של עבודה במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, איפה ההורים והילדים בעניין העבודה.
שולי מועלם-רפאלי: יש המון שדולות, גם בכנסת הקודמת וגם בכנסת הזאת, שמדברות על השעות הבלתי אפשריות כמעט שהורים נאלצים לעבוד כאן, ואני בטוחה שדרך הצעת החוק הזאת נוכל לדבר גם על הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת שזאת רק ההתחלה ושיש עוד דרך ארוכה, בעזרת השם, להביא לידי גמר את הצעת החוק המצוינת הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אז חזקים וברוכים כולכם.
<חגי פורגס: שלום, אני מהאגף למעונות יום.
<חגי פורגס: קודם כול, אני כמובן מברך על הצעת החוק הזו, שנועדה לקדם את הגיל הרך בישראל, במיוחד גילאי אפס עד שלוש, שהאגף למעונות יום מטפל בהם.
<חגי פורגס: אנחנו רואים חשיבות מאוד גדולה בקידום הטיפול והמערך של גילאי לידה עד שלוש.
<חגי פורגס: כמו שציינת, התיאום הבין-משרדי מאוד חשוב לנו וגם היום אנחנו עושים אותו.
<חגי פורגס: נשמח להתקדם בכל יוזמה מבורכת כזאת.
יגאל גואטה: ובלבד שזה יישאר במשרד הכלכלה.
<חגי פורגס: לא לא.
<חגי פורגס: כמה הערות: הראשונה – גילאי לידה עד שלוש וארבע שש שונים במהותם אחד מהשני.
<חגי פורגס: אי אפשר לקחת את גילאי לידה עד שלוש ולעשות העתק הדבק, ואותם עקרונות ומודלים ליישם על ארבע עד שש ולהיפך.
<חגי פורגס: אלה שני עולמות תוכן שונים, תוכניות פדגוגיות שונות, מדובר בסוג טיפול אחר, התאמה של ילד למסגרת ולא ילד למסגרת בשני הגילאים השונים, עבודה בקבוצות קטנות וכיוצא בזה.
<חגי פורגס: אלה דברים שחייבים לשים לב אליהם כשמדברים על גיל לידה עד שש.
<חגי פורגס: יש פה אבחנה חשובה.
<חגי פורגס: ההצעה הזאת מעוררת קשיים כל נושא הסמכויות שקיימות היום וחפיפות שעלולות להיווצר בסמכויות בין משרדים שונים.
<חגי פורגס: אנחנו עוד לא מבינים בפירוט את המודל שמוצע בהצעת החוק הזאת.
<חגי פורגס: לא פנו אלינו עם איזשהו פירוט שנוכל להתייחס אליו, ולכן אנחנו צריכים לדון יותר לעומק ולהבין יותר את הפרטים של המודל שהרשות תעבוד לפיו כדי שנוכל להבין את ההשפעות שיש על ההתנהלות כיום.
<חגי פורגס: לא ברור גם מה ההשפעה על כל נושא התקציב, שהזכירו פה.
<חגי פורגס: בהצעת החוק יש כמה מקומות שמדובר על התקציב או לפחות שיש השפעה ברורה על תקציב, אפילו בגיבוש סטנדרטים והכשרה.
<חגי פורגס: אלה דברים שיש להם השפעות תקציביות, ואנחנו חייבים להבין: האם זה תקציב שייגרע מפעילות אחרת של המשרד ושל האגף?
<חגי פורגס: האם זה תקציב שיתווסף לתקציב הפעילות השוטפת?
<חגי פורגס: אלה דברים שחשוב לנו להבין במסגרת הדיון הכולל והמפורט על הצעת החוק הזו.
<חגי פורגס: הערה אחרונה, לגבי הצוות הבין-משרדי שהוקם סביב בחינת מיקומו של האגף למעונות יום בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
<חגי פורגס: המשרד הציג בפני הצוות את מכלול השיקולים ומכלול הסוגיות שחייבים להתייחס אליהם במסגרת השאלה המורכבת הזאת של מיקום האגף.
<חגי פורגס: הצוות הבין-משרדי הניח על שולחן הממשלה את המלצותיו וכרגע זה מונח לפתחה, ולכן זה לא משהו שאפשר לחתוך אותו לכאן או לכאן כרגע.
<חגי פורגס: שוב, אנחנו מאוד מברכים על היוזמה הזאת ונשמח לקדם.
אלי אלאלוף: ד"ר יעל דיין, בבקשה.
יעל דיין: רציתי להגיד כמה דברים בהקשר של החוק, שאני יודעת שהוא נורא ראשוני ועדיין לא מפורט, אבל לא הבנתי כמה כוח יש למועצה מול הממשלה.
יעל דיין: אם מדובר בתיאום מדיניות – אני חושבת שזה מצוין, השאלה היא עד כמה היא יכולה לכופף את המדיניות הזאת מול משרד האוצר.
יעל דיין: לא הבנתי.
אלי אלאלוף: המדינה לא תעמוד לרשות המועצה.
יעל דיין: כי אני פוחדת שזה עוד מקום לדיונים שלא יובילו לפרקטיקה של הדברים.
אלי אלאלוף: אשמח מאוד שחברי מנו יגיד את זה.
אלי אלאלוף: את יודעת, כשיצא הדוח של מנו אמרו שהוא לא יעשה כלום.
אלי אלאלוף: אז בינתיים, כל גיל שלוש נמצא במערכת החינוך.
אלי אלאלוף: זה כלום – יש עיתונאים שמומחים לזה: ועדות זה סתם כדי לבזבז.
אלי אלאלוף: זו החלטה אדירה.
אלי אלאלוף: הוא פה, לידי, והוא לא יעז להגיד.
אלי אלאלוף: אתם יודעים שדוח העוני עד עכשיו יצא לביצוע בשבעה מיליארד שקל – שנה תקציבית ראשונה.
אלי אלאלוף: אם אתם חושבים שאנחנו יושבים פה, כל חברי הכנסת, כדי לטחון מים - אז בואו נפזר את הישיבה.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם בלי סקפטיות: אם המועצה תקום יהיו לה שיניים, יהיו לה אפשרויות להשפיע, היא תתקן עיוותים, היא תוסיף - היא תיקח חלק מהתקציבים הקיימים, שלא יהיו לכם אשליות, כי יש בזבוזים - ותביא תקציבים נוספים, כי צריך להגדיל אותם.
אלי אלאלוף: אנחנו לא נמצאים במקום הטוב ביותר ב-OECD מבחינת שירותים חברתיים, אנחנו נמצאים בתחתית הסולם ואנחנו חייבים לעלות לאמצע הסולם, ולהגיע לאמצע הסולם זה מיליארדים - - -
יגאל גואטה: למה לאמצע?
יגאל גואטה: לראש, בשביל שנגיע לאמצע.
אלי אלאלוף: יש שם בזבוזים.
יגאל גואטה: אם נשאף לאמצע נגיע למטה.
אלי אלאלוף: הצרפתים שהם בראש הסולם הם בזבזנים לא קטנים.
אלי אלאלוף: אבל חבר'ה, תיגשו לעניין ולהתמודדות האמיתית.
אלי אלאלוף: זה יהיה מהלך שבאמת ידרוש, כי זה כסף חדש ודורש התמודדות מול דברים נוספים; כי זה כסף קיים וזה דורש גם התמודדות נוספת.
אלי אלאלוף: אל תיבהלו מזה.
אלי אלאלוף: לא במקרה ציטטתי את שתי הוועדות, כי שנינו יושבים פה, מפני שזה לא יבוא ביום בהיר אחד, זה יבוא במאבק של כולנו יחד.
אלי אלאלוף: זה אפשרי, כי זה צורך אמיתי, ולצורך אמיתי יש תמיד כסף.
אלי אלאלוף: על בזבוזים אני לא ממונה, לצערי.
יעל דיין: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.
יעל דיין: אני לגמרי מסכימה.
אלי אלאלוף: המועצה צריכה להיות עם שיניים.
יעל דיין: זה בדיוק מה שרציתי להגיד, ונורא חשוב לשים לב לזה בניסוח החוק, למרות שאני לא מבינה דווקא בעניין הזה.
יעל דיין: אני לא דואגת, כמו שנאמר פה על-ידי משרדי הממשלה, לאיזה מריבות טריטוריה – שיהיו הנציגים הנכונים ויגידו את הדברים.
יעל דיין: אני מאמינה שמועצה כזאת יכולה למצוא את הדרך לראות את כלל הסוגיות של הגיל הרך.
יעל דיין: יש פה המון סעיפים, כמו המלצה על סטנדרטים וגיבוש הכשרה וכן הלאה, וכל הדברים האלה כתובים כבר, היו על זה ועדות.
יעל דיין: אני חושבת שהחוק יכול להכניס את הרפרנס של הדברים האלה, אבל גם אולי להכניס לתוכו את החוקים האחרים הקיימים, כמו חוק הפיקוח.
יעל דיין: זאת אומרת, לארגן את החוק הזה עם הדברים שכבר קיימים כדי שלא צריך יהיה להתחיל מההתחלה את כל המסע הזה.
יעל דיין: נקודה אחרונה, שהמון פעמים אנחנו מדברות על העניין שצריכים להשקיע בהתפתחות.
יעל דיין: אני חושבת שבמציאות הישראלית היום צריך להשקיע באיכות החיים של ילדים וילדות בגיל הרך ולא להסתכל כל הזמן רק על הצד העתידני – מה יהיה כשהם יגדלו.
יעל דיין: כאן ועכשיו המצוקה היא קשה ביותר, הסיכון הוא גדול מאוד ולכן זה מאוד דחוף ולכן חשוב שזה ירוץ מהר.
אלי אלאלוף: אני מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.
אלי אלאלוף: משרד החינוך מנוהל על-ידי הלשכה המשפטית?
אלי אלאלוף: נמצאת אתי גם הגברת סימה חדד, מנהלת האגף לגיל הרך.
אלי אלאלוף: אבל בכל זאת מדובר בהצעת חוק.
אלי אלאלוף: גם אנחנו רואים חשיבות גדולה בתכלול הנושאים שקשורים בגיל הרך.
אלי אלאלוף: עבדנו על הנוסח בפורומים שונים אצלנו במשרד, בדרגים שונים, העברנו את ההערות ואנחנו שמחים שחלקן נכנסו לנוסח.
אלי אלאלוף: נעביר הערות נספות בלוחות הזמנים שקיבלנו.
אלי אלאלוף: גם אנחנו חוששים מהפיצול של אפס עד שלוש ושלוש עד שש וחוששים מהכפילות בין משרדי הממשלה - הסמכויות של משרדי הממשלה לבין המועצה.
אלי אלאלוף: אבל אני מניחה שניתן יהיה לגשר או לתאם כדי לפתור את הקושי הזה.
אלי אלאלוף: מישהו ממשרד החינוך רוצה להשלים את התמונה?
אלי אלאלוף: לא, אוקיי.
אלי אלאלוף: אז משרד הפנים, בבקשה.
<יונתן טיקוצקי: אני ממינהל שלטון מקומי במשרד הפנים.
<יונתן טיקוצקי: גם אני מצטרף למברכים, כמובן.
<יונתן טיקוצקי: אני חושב, גם באופן וגם המשרד, שזו הצעה מאוד חשובה שיכולה לקדם את הנושא.
<יונתן טיקוצקי: נושא אחד שאנחנו חושבים שיש לו מקום בהצעת החוק - לאור העובדה שהמועצה שתקום תעבוד בצורה רבה, סביר להניח, גם דרך השלטון המקומי, דרך הרשויות, כי הן אלה שבסופו של דבר מספקות את כלל השירותים לתושבים – אנחנו חושבים שיש מקום גם לנציג של משרד הפנים במועצה, שייתן את נקודת המבט של השלטון המקומי בכל מה שקשור להחלטות המועצה.
<יונתן טיקוצקי: כיום הצעת החוק מזכירה נציג של השלטון המקומי שימונה לפי המלצת שר הפנים.
<יונתן טיקוצקי: גם ראש רשות שמייצג את הרשות ואת השטח זה משהו חשוב, אבל נראה לנו לנכון גם שיהיה נציג של המשרד הממשלתי שאמון על השלטון המקומי.
יגאל גואטה: נציג אחד מספיק?
יגאל גואטה: הנציגה של משרד הבריאות אמרה שלושה.
אלי אלאלוף: אעזור לשניכם - נציגות.
אלי אלאלוף: נציג מרכז השלטון המקומי, בבקשה.
<מיכל מנקס: אני סמנכ"ל חינוך וחברה במרכז השלטון המקומי, ואני מבקשת לפתוח בברכות.
<מיכל מנקס: בהכירי את הנפשות הפועלות, זה גם יקרה, והגיעה השעה.
<מיכל מנקס: אני מברכת בעיקר על שינוי נוסח הצעת החוק ועל ההחלטה המבורכת להכיל את המועצה כחלק אינהרנטי של משרד החינוך ולא להקים מנהלות וגוף רגולטורי נוסף.
<מיכל מנקס: מבחינת מרכז השלטון המקומי, קיימנו פעולות רבות בנושא כדי ללמוד את הדברים לעומקם עם חבר הכנסת טרכטנברג והצוות שלו, ועל כך תודתנו.
<מיכל מנקס: קיימנו דיונים פנימיים בדרג מקצועי, וועדת החינוך שלנו התקיימה ברמת גן בכדי לבחון מרכזים לגיל הרך ומודלים דומים ויפים.
אלי אלאלוף: איזה בחרתם?
<מיכל מנקס: היפה הוא השונות, ואני מאמינה גם בחינוך בשונות ובהתאמת החליפה לילד ולצרכיו.
<מיכל מנקס: אמר בזמנו מנכ"ל משרד החינוך: "אלף פרחים יפרחו", אז אכן כך.
<מיכל מנקס: ועדת החינוך שלנו, שהיא גוף מוסדי, ברכה והצביעה פה אחד שהיא בעד המהלך הזה.
<מיכל מנקס: עוד העברנו את עמדתנו לבקשת משרד רוה"מ.
<מיכל מנקס: אנחנו אתכם.
<מיכל מנקס: אני רוצה להדגיש מה שנאמר כאן לראשונה על-ידי משרד הפנים, ותודה על כך, שהוא הרגולטור של השלטון המקומי.
<מיכל מנקס: אני רוצה להזכיר שכל הילדים, התינוקות, הוריהם ומשפחתם הם תושבינו ומרחב ההתרחשות היא הרשות המקומית, בין אם כזרוע ביצועית של משרדי ממשלה רבים ובין אם כבית לגופים נוספים שנותנים שירותים.
<מיכל מנקס: לכן חשוב מאוד שאנשי שטח יהיו במועצה, ושוב אני מבקשת לברך על הנושא הזה.
<מיכל מנקס: אנחנו מכירים את השטח לא משום שאנחנו קוראים אותו; אנחנו מנגנון קטן שמייצג את הרשויות ונמצאים יום יום ושעה שעה בשטח ושומעים את צרכיו.
<מיכל מנקס: אני חושבת שיהיה לנו מה לתרום.
<מיכל מנקס: אני מבקשת להודות על ההזדמנות ועל העתיד לבוא.
אלי אלאלוף: הקואליציה למען חינוך מלידה, בבקשה.
<ישראל אליסף: אני יושב-ראש פורום ועדי הגנים הארצי.
<ישראל אליסף: אני מייצג פה גם את הקואליציה לחינוך מלידה, אני חבר ועדת ההיגוי של הקואליציה.
<ישראל אליסף: קודם כול, אני כמובן מצטרף לברכות, פרופ' טרכטנברג וכל השותפים להצעת החוק הזאת מראים על החזון ולא רק על הטיפול של מה שקורה כאן ועכשיו.
<ישראל אליסף: מה שקורה כאן ועכשיו זו קריסה שלמה בנושא הגיל הרך, במיוחד בגילאי לידה עד שלוש.
<ישראל אליסף: זה מטופל גם ברמה הפרלמנטרית, והיו דיונים על הנושא, אבל ההצעה הזאת היא הצעת עם הרבה חזון.