GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכאל אטלן: אבל מרגע שאני מאבד את התקווה להעביר את התקנות אנחנו חייבים להפסיק להכיר במה שאין לו שום מעמד חוקי.
אלי אלאלוף: אני בעד לעשות דיון נוסף בפגרה.
אלי אלאלוף: אני מאלה שלא נבהלים מלעבוד.
<מיכאל אטלן: בסוף מרוב ויכוחים בין בעלי המקצוע לאף אחד לא יהיה.
אלי אלאלוף: תודה שאתה מזכיר לנו למה עשינו דיון בפגרה.
אלי אלאלוף: אמרתי שהבקשה של המשרד וההערה שלך בהחלט במקום.
אלי אלאלוף: אנחנו נעשה הכול.
אלי אלאלוף: אם זה לא בפגרה זה מקסימום שבוע עד עשרה ימים אחרי כן.
נורית קורן: אם אנחנו קובעים בשבוע הבא אז בסוף השבוע, כי בתחילת השבוע אני לא פה.
מאיר כהן: על לסדר היום תקנות להגברת האכיפה של דיני העבודה (הפחתה של סכום העיצום הכספי) (תיקון), התשע"ו-2016.
מאיר כהן: משרד הכלכלה, האם הגעתם להבנות מאז הדיון הקודם?
דקלה חורש: בדיון הקודם נשלחנו לסבב התייעצות חוזר.
דקלה חורש: דיברנו עם הצדדים, עם ההסתדרות ולשכות הארגונים הכלכליים והצלחנו להגיע להסכמות.
דקלה חורש: הם הגיעו להסכמות שסכום העיצום לא יעלה על שני אחוזים מהמחזור הכספי או 650 אלף שקלים בכפוף לתיקון ההפרות.
דקלה חורש: כמי שמכבדים את הצדדים ליחסי העבודה, והם שותפים פעילים לחוק הזה, להמלצות שהיוו את הבסיס לחוק הזה, מביאים את ההסכמות שלהם לדיון כאן.
דקלה חורש: התקנות האלה טעונות גם אישור שרת המשפטים.
מאיר כהן: מה המשרד אומר?
מאיר כהן: אני מבין שאתם רוצים שזה בכל מקרה ייחתך.
דקלה חורש: לנו מאוד חשוב שיצאו תקנות.
דקלה חורש: כיום העיצומים שמוטלים, אנחנו מעכבים אותם בלי סמכות חוקית בגלל סיפור של מידתיות, עיצומים שבעצם יכולים להביא לפגיעה בעסקים וזאת לא מטרת המשרד שלנו.
דקלה חורש: אנחנו חושבים שמאוד חשוב לצאת עם תקנות ולקדם אותן.
דקלה חורש: בקיצור, כולנו מסכימים.
ורד שפילמן: מבחינתנו ההסכמה שהוצגה לנו היא מאוד בעייתית.
ורד שפילמן: יש לה השלכות רוחביות גם הלאה.
ורד שפילמן: תקנות ההפחתה הן לא רק בדיני עבודה אלא הן בכל התחומים.
ורד שפילמן: ההסכמה הזאת היא בעייתית ואני רוצה להגיד שהטיעונים שהוצגו כאן בדיון הקודם, וגם שהוסברו לנו כבסיס, בעצם אומרים שהסכומים שמשרד הכלכלה מטיל הם לא פרופורציונאליים והם סכומים בעייתיים.
ורד שפילמן: הטענות האלה אומרות שהסכומים בחוק הם גבוהים מדי ולא מותאמים לשוק או שיש כאן מדיניות אכיפה שצריך לשנות אותה כדי להתאים אותם לשוק.
ורד שפילמן: זה מה שאומרות הטענות האלה.
ורד שפילמן: אלה טענות שהן במישור של מדיניות אכיפה ומישור של הסכומים בחוק, לא במישור של תקנות הפחתה.
ורד שפילמן: לא היכן שאנחנו נמצאים, בנישה של הדיון הספציפי הזה.
ורד שפילמן: העילה עליה אנחנו מדברים, הפחתה בעקבות מחזור עסקאות, היא עילה שלא אמורה להיות שכיחה, לא אמורים להשתמש בה באופן שכיח, היא לא אמורה לסייע לעסקים גדולים אלא היא עילה שמכוונת לעסקים קטנים ובינוניים ולשם היא נוצרה.
ורד שפילמן: העילה הזאת מצויה בתקנות הפחתה אחרות ואפשר לראות שכמעט רוב תקנות ההפחתה היא מוגבלת רק לעסקים שהמחזור שלהם הוא מתחת לעשרה מיליון שקלים וגם אז אחוז ההפחתה הוא עשרים אחוזים מהמחזור ולא שני אחוזים וגם לא 15 אחוזים כפי שהוצג כאן בנוסח וגם לא שבעה אחוזים.
ורד שפילמן: ההפחתה היא עשרים אחוזים והיא מכוונת רק לעסקים קטנים ובינוניים כי זו התכלית שלה וכאן מה שנעשה, ההסכמה הזאת שנעשתה כאן, לוקחת את כל טווח המעסיקים הקטנים והענקיים, כורכת אותם סביב אחוז של רווח שהוא חציוני, לא ברור לי למה מעסיקים גדולים צריכים באותה הטבה ובאותה הנחה לה זוכים העסקים הקטנים.
ורד שפילמן: עלינו זה לא מקובל.
ורד שפילמן: אנחנו לא חושבים שיש לזה הצדקה.
ורד שפילמן: אנחנו חושבים שהאחוזים נמוכים מאוד והם יפגעו ביכולת ההרתעה והאכיפה שלשם כך נוצר הכלי הזה.
מאיר כהן: אני רוצה להבין.
מאיר כהן: אתם לא הייתם בלופ של הדיונים?
ורד שפילמן: אנחנו קיבלנו עדכון בדיעבד על ההסכמות אליהן הגיעו.
מיכל וקסמן חילי: התאחדות התעשיינים.
מיכל וקסמן חילי: מה שעמד בבסיס ההסכמות, שני אחוזים עד מקסימום של 650 אלף שקלים והתניה של תיקון ההפרה בטרם הפחתה, זה בעצם אחידות באכיפה ומצד שני הוגנות כלפי העובד כאשר כרגע לא זה ולא זה נמצאים שם.
מיכל וקסמן חילי: לעניין הטענה שצריך להיות יחס שונה.
מאיר כהן: אני מבין את ההוגנות כלפי העובד, אבל למה שני אחוזים?
מיכל וקסמן חילי: אני אסביר.
מאיר כהן: מה העיצומים האלה שווים אם אלה שני אחוזים?
מיכל וקסמן חילי: אני אסביר מהיכן זה מגיע.
מיכל וקסמן חילי: לפי הנתונים שיש לנו, שלושה וחצי אחוזים, אלה נתוני הרווח הנקי החציוני.
מיכל וקסמן חילי: החציוני חשוב משום שאין בו הטיות למעלה ולמטה.
קריאה: גם לא מהרווח הנקי חשוב.
קריאה: זה לא קשור לחציוני.
מיכל וקסמן חילי: שאלו אותי על החציוני ואני עונה על החציוני.
מאיר כהן: לא שאלנו אותך על חציוני.
מאיר כהן: שאלנו למה שני אחוזים.
מאיר כהן: מילא, זכויות העובדים, בסדר, אבל איזה כלי יש בידיך?
מיכל וקסמן חילי: קודם כל, אני רוצה להסביר את ההסכמות ואחר כך אני אסביר מה הכלים שנמצאים כאן.
מיכל וקסמן חילי: שלושה וחצי אחוזים, כמו שאמרתי, זה נתון חציוני ולא ממוצע שזה הנתון שצריך להשתמש בו כי אין בו הטיות למעלה ולמטה.
מיכל וקסמן חילי: לא צריך להיות פער בין הגדולים לבין הקטנים כי אנחנו מדברים כאן על שיעורים.
מיכל וקסמן חילי: זאת פשוט טעות להתייחס לגדולים בצורה מיוחדת ולקטנים בצורה אחרת משום שהשיעור לוקח בתוכו את הנתון הזה שהמחזור כולו שונה בין הגדולים לבין הקטנים, כך שכל החלוקה הזאת, לא ברור מהיכן הגיעה.
נעה בן שבת: החציוניות היא לפי מספר העובדים?
מיכל וקסמן חילי: לפי חברות.
נעה בן שבת: למה לא לפי מספר העובדים?
נעה בן שבת: יכול להיות שחברות גדולות מעסיקות הרבה עובדים ולכן הפגיעות בהם הן הרבה יותר גדולות ואז בצעם החציוני צריך להיות מחושב לפי מספר העובדים.
מיכל וקסמן חילי: את מניחה בטעות לדעתי שחברות גדולות מרוויחות יותר.
נעה בן שבת: מחזור העסקאות.
מיכל וקסמן חילי: המחזור, בוודאות אני אומרת לך כן, בלי לדבר על חברה ספציפית, אבל שיעור הרווח הנקי – עוד מעט אני אומר למה הרווח הנקי – לאו דווקא שונה אלא יכול להיות אפילו להפך.
מיכל וקסמן חילי: זה תלוי גם בענפים השונים.
מאיר כהן: את אומרת כאן משהו שהוא כל כך לא בדוק.
מאיר כהן: סתם השערה.
מיכל וקסמן חילי: אדוני, אני אסביר מהיכן זה הגיע.
מאיר כהן: חברות גדולות מרוויחות יותר מאשר מעסיק קטן שמתמודד על נפשו.
מאיר כהן: אני הייתי מצפה מכם שאתם למעסיקים קטנים מצדי תורידו את זה לאחוז אחד ולמעסיקים גדולים תעלו את האחוז.
מיכל וקסמן חילי: אולי לא הובנתי.
מיכל וקסמן חילי: לא אמרתי שהחברות הגדולות מרוויחות יותר, אמרתי שהמחזורים שלהם גדולים יותר.
מאיר כהן: אני גם חושב שהן מרוויחות יותר.
מיכל וקסמן חילי: כנראה מרוויחות יותר אבל השיעור לא משתנה.
מיכל וקסמן חילי: זאת אומרת, אלה שני אחוזים ממחזור שהוא הרבה יותר גדול ועדיין זה נשאר שני אחוזים או עדיין נשאר אחוז.
מאיר כהן: בענפי הברזל אלה שני אחוזים?
מאיר כהן: אצל האחים עופר אלה שני אחוזים?
מאיר כהן: בבז"ן אלה שני אחוזים?
מאיר כהן: בחברות הסולר אלה שני אחוזים?
מאיר כהן: על מה את מדברת?
מאיר כהן: אולי בעסקי המזון, אז זה בין שניים וחצי לארבעה אחוזים, אבל השאר?
מאיר כהן: מה יש לכם?
מיכל וקסמן חילי: קודם כל, זה באמת מחולק לענפים.
מיכל וקסמן חילי: אנחנו לא מתעסקים עם חברה ספציפית וכמה היא מרוויחה, אבל אני חושבת שהנתון הנוסף שצריך להכיר פה הוא שמשרד הכלכלה, להבנתנו ומה שראינו, העיצום הכי גבוה שהוטל עד היום היה צריך להיות באזור של 650, 800 אלף שקלים, לא יותר מזה.
מיכל וקסמן חילי: זאת אומרת, אלה סדרי הגודל עליהם אנחנו מדברים.
מיכל וקסמן חילי: גם אם אנחנו מדברים על שני אחוזים מהחברות הגדולות, כנראה זה לא יגיע לשם כי אלה העיצומים שהם נותנים.
מיכל וקסמן חילי: זאת אומרת, זה המקסימום של העיצומים שנתנו ואם יש כאן אנשים ממשרד הכלכלה שחושבים אחרת, הם יכולים לומר אבל זה מה שאנחנו ראינו.
מיכל וקסמן חילי: אז באמת עשינו שהמקסימום הוא 650 אלף שקלים וכך אנחנו מאפשרים להמשיך ולתת את העיצומים הגבוהים שניתנים לכתחילה, ומצד שני שומרים על העסקים הקטנים.
נעה בן שבת: שני אחוזים, לפי הגבוה.
מיכל וקסמן חילי: לפי הנמוך מביניהם.
נעה בן שבת: לפי הגבוה.
נעה בן שבת: לא רוצים להגיע מעל ל-650 אלף כי זה המקסימום שיגיעו.
מיכל וקסמן חילי: לא.
מיכל וקסמן חילי: זה הסברתי לגבי החברות הגדולות עת נשאלתי ספציפית לגביהן.
ורד וייץ: בעיקרון העקרונות שמיכל הסבירה הם באמת העקרונות שעמדו בבסיס העניין.
ורד וייץ: אנחנו הסתמכנו על הבסיס של רווח חציוני של שלושה וחצי אחוזים ולקחנו איזשהו מודל שאפשר לומר שהוא מודל קו העוני שזה מחצית מההכנסה החציונית.
ורד וייץ: לחשוב שחברה אולי תצטרך לשלם במסגרת עיצום כספי מחצית מהרווח החציוני שלה, זה הרבה מאוד.
נעה בן שבת: דיברת על הכנסה ודיברת על קו העוני.
נעה בן שבת: זה מדבר על מחצית ההכנסה.
נעה בן שבת: כשאת בודקת, את בודקת את הרווח.
נעה בן שבת: הרווח לצורכי מס הוא שונה מההכנסה.
ורד וייץ: אני לא מדברת על הכנסה.
ורד וייץ: אני מדברת על העיקרון.
ורד וייץ: מחצית ההכנסה החציונית היא 1.75.
ורד וייץ: אנחנו אמרנו שנלך קצת מעל לזה ואז הגענו לשני אחוזים.
מאיר כהן: אני מבין שאתם הגעתם להבנות ולכם אין בעיה, להסתדרות.
ורד וייץ: הגענו להבנות.
ורד וייץ: אנחנו עומדים מאחוריהן.
רביד דקל: אני רוצה לכפור בהנחה הבסיסית שההסתדרות וארגוני המעסיקים לוקחים אותה כאיזשהו נתון בסיס.
רביד דקל: העילה הזאת מכוונת לשמור את העוסקים במצב שהם לא יפשטו רגל, שהם לא יצאו מהשוק.
מאיר כהן: ההסתדרות היום בסדר עם כולם.
מאיר כהן: יותר מחמישים אחוזים מהעובדים במדינת ישראל מרוויחים פחות משכר מינימום וההסתדרות בסדר עם כולם.
רביד דקל: מה שאומרים כאן למעשה זה שאם אנחנו מוחקים את הרווח הנקי, החברה או מעסיק לא יכול להתקיים אבל זה לא נכון.
מיכל וקסמן חילי: לא הבנו מה לא נכון.
רביד דקל: אתם אומרים שנראה מה הגבול שהעיצום הכספי יכול להגיע אליו.
רביד דקל: אתם אומרים שאתם רוצים לשמור על העסק עובד.
רביד דקל: אתם אומרים שהשלושה וחצי אחוזים או שני האחוזים האלה, זה אחוז שמשקף את הרווח הנקי של הארגונים האלה.
רביד דקל: אתם אומרים שלכן העיצום הכספי לא יכול למחוק את כל הרווח הנקי שיש לעסק כזה כי הוא יצא מהשוק.
רביד דקל: זה משהו שלא נכון להגיד אותו.
רביד דקל: המחזור, קודם כל מורידים ממנו את ההוצאות, ואחר כך מורידים מההוצאות את ההפסדים אותם אתה יכול להעביר משנה לשנה, ורק בסופו של דבר אתה מגיע לשורה התחתונה שהיא הרווח הנקי לצורכי מס.
מאיר כהן: מבחינת שרת המשפטים, מה הקו האדום?
מאיר כהן: החלטת ממשלה, שבעה אחוזים?
רביד דקל: שרת המשפטים נתנה את ההסכמה שלה לשבעה אחוזים וה-15 אחוזים כמו שיש בתקנות האלה.
רביד דקל: מכיוון שלא היינו בלופ של העניינים, זה לא הובא בפני שרת המשפטים עוד פעם אבל אני יכולה להניח ששרת המשפטים תוכל לתת את ההסכמה שלה למשהו שבמסגרת הממשלה היא נתנה לו את ההסכמה שלה וזאת ההחלטה שמדברת על העסקים החדשים.
מיכל בירן: מצד שני, זה לחוץ להם.
מיכל בירן: אתם תמיד יכולים להביא אחר כך תיקון ולהמשיך את הדיאלוג.
מאיר כהן: משרד המשפטים, אתם תהיו בלופ ותחזרו לכאן.
מאיר כהן: תשבו עם משרד הכלכלה, תשבו עם ההסתדרות, תשבו עם המעסיקים.
מאיר כהן: אני לא רוצה שנגיע למצב שאנחנו נכפה החלטת ועדה.
מאיר כהן: אני חושב שאפשר לדבר על ארבעה אחוזים.
מאיר כהן: החלטת הממשלה היא גבוהה ולכו ותסבירו לשרה שבינתיים משרד הכלכלה לא מצליח לאכוף או עושה את זה בצורה לא חוקית.
מאיר כהן: יש הסכמות בין המעסיקים לבין ההסתדרות והמכשול האחרון הוא משרד המשפטים.
מאיר כהן: אני מבקש, שבו ותחזרו לכאן בעוד שבוע.
מאיר כהן: אנחנו לא נעשה הצבעה היום.
מיכל בירן: אל תשכחו שמושב הכנסת מסתיים בקרוב.
מיכל וקסמן חילי: אדוני, אפשר להסביר למה ארבעה אחוזים?
מאיר כהן: אם אתם רוצים, אנחנו נכה אותה.
מיכל בירן: איזו החלטת ועדה?
מיכל בירן: התקבלה הצבעה?
מאיר כהן: זאת הצעת היושב ראש.
מיכל בירן: בינתיים היא לא החלטת הוועדה.
מיכל וקסמן חילי: אני רוצה להוסיף עוד נתון אחד.
מיכל וקסמן חילי: צריך לקחת בחשבון שהעיצום עומד לפירעון באופן מיידי.
מיכל וקסמן חילי: זאת אומרת, תוך שלושים ימים צריך לשלם אותו.
מיכל וקסמן חילי: כשאנחנו מדברים על רווח נקי, אנחנו מדברים על רווח נקי שנתי.
מיכל וקסמן חילי: זאת אומרת, אנחנו מחלקים את זה ב-12 חודשים, במקרה הטוב זה ממוצע - - -
מאיר כהן: גברתי נציגת העסקים, זה שאת מדברת ברהיטות ונעימה לאוזן, זה לא אומר שאת צודקת.
מאיר כהן: אני אחד בתוך הוועדה.
מאיר כהן: אם זה היה תלוי בי, לא הייתי מוותר על אחוז אחד.
מאיר כהן: אני באמת ובתמים מתפלא על ההסתדרות וגם על חברי הכנסת הסוציאליסטים איך בכזאת קלות מוותרים לעסקים ומורידים אותם לשני אחוזים.
מאיר כהן: זה מדהים אותי, אבל כנראה שיש אינטרסים מעבר לעניין.
מאיר כהן: אני לא הייתי מוותר לכם על אחוז אחד.
מאיר כהן: הנושא צו הגנה על בריאות הציבור (מזון).
מאיר כהן: אנחנו נעשה סבב של דוברים.
מאיר כהן: נתחיל עם משרד הבריאות, בבקשה.
<אלי גורדון: אני מנהל שירות המזון הארצי במשרד הבריאות.
<אלי גורדון: הבקשה שלנו היא לקבל, לפי סעיף 191 לחוק שאושר כאן בנובמבר שנה שעברה - -
<נעה בן שבת: סעיף 319 שאומר: "השר באישור הוועדה רשאי בצו לדחות את יום התחילה בתקופה אחת נוספת שלא תעלה על שישה חודשים".
<אלי גורדון: זאת הסיבה שאנחנו נמצאים כאן.
<אלי גורדון: במשך שישה חודשים אנחנו עשינו כמה פעילויות כדי להביא את המצב לישים מבחינת החוק.
<אלי גורדון: התחלנו בכמה פעולות בו-זמנית תוך כדי הדרכה ושיתוף פעולה גם עם איגוד לשכות המסחר והתאחדות התעשיינים.
<אלי גורדון: נעשו מפגשים וימי עיון יחסי מסיביים לתעשייה, ליבואנים, למשווקים ולעמילי מכס כדי להביא לידיעת החוק ולהיכרות עם החוק כדי להבין מהן ההשלכות ומה על התעשייה ועל היבואנים והמשווקים לעשות כהכנה לחוק.
<אלי גורדון: במקביל נעשתה פעילות בתחום פיקוח על הייבוא, הרחבת מודולים והתאמת מודולים של מערכת ממוחשבת לחוק החדש.
<אלי גורדון: נבנו מודולים שכבר עובדים בטסט, לרבות תהליכי תשלום וכולי.
<אלי גורדון: הגענו לשלב שבעוד שבוע-שבועיים המערכת הזאת תעבוד בטסט בקרב כמה יצרנים ויבואנים ועמילי מכס כדי לראות שהמערכת מתפקדת כראוי, ולזהות באגים אפשריים.
<אלי גורדון: בנוסף לכך ובמקביל לאחר פיתוח מודולי השלמה של מערכת ממוחשבת התחלנו לגבש תקנות לייבוא מזון רגיל אשר אמורות לתת את העוגן ואת המסגרת המשפטית לכל הדרישות.
<אלי גורדון: טיוטת התקנות האלה כבר בשלבי סיום.
<אלי גורדון: הכוונה שלנו במהלך השבוע-שבועיים להפיץ אותה להערות של יבואנים, של יצרנים ולכל הנוגעים לעניין, כמקובל וכפי שאנחנו עושים בדרך כלל.
<אלי גורדון: בפרק זמן מסוים עד חודש אנחנו נקבל הערות, ובהתאם לכך להתקדם איתן.
<אלי גורדון: יש לקחת בחשבון שהתקנות האלה לא אמורות להגיע לוועדה, אלא די בכך ששר הבריאות יחתום בהתייעצות עם שר הכלכלה.
<נעה בן שבת: ההתייעצות כבר התקיימה?
<אלי גורדון: טרם.
<אלי גורדון: כרגע אנחנו מגבשים את הטיוטה.
<אלי גורדון: אנחנו רוצים לשמוע את המפוקחים, ואחר כך כבר ברור שבמסגרת ההפצה להערות אנחנו נקבל התייחסות גם ממשרדי ממשלה הנוגעים לעניין, ובין היתר גם ממשרד הכלכלה.
<אלי גורדון: אחר כך נמצה את התהליך הפרוצדורלי המקובל של התייעצות כשהטיוטה תהיה מספיק מגובשת.
<אלי גורדון: נתיב נוסף שבו עמלנו הוא מיפוי צרכי כוח אדם למערכת של כחמישים משרות שגם בהן ניתן מענה של הצרכים שלנו להשלמת המבנה הארגוני.
<אלי גורדון: אחת הדוגמות המובהקות היא שאנחנו כרגע עובדים מול נציבות שירות המדינה לצורך הקמת יחידה משפטית מרכזית ארצית שתהיה בשירות המזון שאמורה לתת מענה לכל עניין העיצומים הכספיים וגם אכיפה, לרבות תביעה ברמה ארצית.
<אלי גורדון: אפיון של הגדרת תפקיד של מפקחים כבר קיימת.
<אלי גורדון: אנחנו מגיעים לסיום העבודה לגבי הקצאה של כל לשכה בכל מחוז.
<אלי גורדון: במקביל התקדמנו, לפי לוח זמנים שנקבע בחוק, בעניין פיתוח מערכת ממוחשבת שאמורה לתת מענה לפטורים במסגרת פיקוח על מזון מן החי.
<אלי גורדון: אני מציע שינון יפרט בכמה מילים מה נעשה עד כה ואיך זה עובד.
<ינון יוני: בנושא הזה המאמץ העיקרי בעניין של פרק ח' – פיקוח וטרינרי – היה עד 1 במרס, קרי שלושה חודשים מפרסום החוק, להיערך להקמת מערכת ממוחשבת ליישום פטורים בתקופת המעבר ובדיקות משנה.
<ינון יוני: זה היה מאמץ לא קל, אבל עמדנו בו.
<ינון יוני: ב-1 במרס מערך המחשוב הצליח להקים מערכת שתעמוד בזה.
<ינון יוני: היום כבר ארבע חברות בפטורים, זאת אומרת התהליך קיים.
<ינון יוני: יש חבלי לידה, ואנחנו און-ליין בתהליך הזה, זה עובד.
<ינון יוני: ארבע חברות ייכנסו בחודש הבא לתהליך של הפטורים.
<ינון יוני: התהליך הזה נמצא בעבודה ובשיפור מתמיד.
<ינון יוני: אף על פי שהחוק לא פירט ולא דיבר על נושא של מרלו"גים, בתי קירור, אנחנו כבר התחייבנו שנכניס בתי קירור.
<ינון יוני: התחלנו את העבודה הזאת, ואנחנו מתארים לעצמנו שתוך חודש חלק מהמרלו"גים כבר יוכלו להיכנס.
<ינון יוני: אנחנו נעשה סיור במרלו"
<ינון יוני: גים כדי להכניס גם מרלו"גים ולא רק מפעלים לתהליך.
<ינון יוני: התחלנו כבר במיפוי מפעלים ובמיפוי נקודות קצה גם מול הרשויות המקומיות שתידרשנה לפיקוח וטרינרי.
מאיר כהן: אלי, תסכם מה אתם מבקשים.
<אלי גורדון: אנחנו מבקשים ארכה של שישה חודשים.
מאיר כהן: אתם לא תקבלו ארכה של שישה חודשים.
<אלי גורדון: אנחנו לא נוכל לעמוד בשלושה חודשים.
מאיר כהן: לא תקבלו ארכה של שישה חודשים.
<אמיר רשף: אני מכיר את העבודה שנעשתה בשירות המזון, ואכן כדי להחיל את הרפורמה נדרש סט מאוד גדול של משימות והכנות, והרבה מהם נעשו, אבל אני בהחלט חושב שרשות המזון צריכה הארכה של כמה חודשים כדי שהרפורמה תוכל לצאת לדרך בצורה טובה ונאותה, ושהלקוחות שהם הגורמים העסקיים יידעו מה מצופה מהם, ומה נדרש מהם.
מאיר כהן: מה אומר שר האוצר?
<אמיר רשף: שר האוצר רצה מלכתחילה לקצר כמה שיותר את התקופה.
<אמיר רשף: בדיונים שהיו בזמן חוק ההסדרים ובסיכום עם השר ליצמן הוא הביא לכך שהתקופה תהיה חצי שנה.
<אמיר רשף: למיטב ידיעתי, השר ביקש לקצר ככל הניתן את תקופת ההארכה.
<אמיר רשף: אני כגורם מקצועי לא יודע להגיד אם הם צריכים ארבעה, חמישה או שישה חודשים.
<אמיר רשף: משרד הבריאות הגיע עם בקשה של שישה חודשים.
מאיר כהן: אז תצא החוצה, תרים טלפון לשר, ותחזור עם תשובה.
מאיר כהן: מי מעוניין לדבר?
<רז הילמן: היבואנים מחכים הרבה מאוד זמן לרפורמה הזאת, אבל חשוב להם הרבה יותר שהרפורמה תיכנס בצורה חלקה כי בפיקוח על יבוא כל תקלה שתהיה בתהליך, אם הוא ייעשה בצורה חפוזה ולא יספיקו להיערך כמו שצריך, לדעתי, הנזק יהיה רב הרבה יותר מהתועלת לקצר אותו בחודש או חודשיים.
<רז הילמן: לכן אם התחושה של משרד הבריאות היא שמה שנדרש לו זה חצי שנה אז אנחנו תומכים בעמדה הזאת וחושבים שנכון לכבד את הבקשה.
מאיר כהן: משרד החקלאות, בבקשה.
<שירה אנגל: אני ממלאת מקום של ד"ר דולב שלא נמצא כאן כרגע.
<שירה אנגל: אני מצטערת, הוא לא עדכן אותי בעניינים, אלא רק אמר לי להגיע לכאן.
<נעה בן שבת: תקופת המעבר התחילה לפעול כמו שצריך גם מבחינתכם?
<שירה אנגל: אנחנו עובדים עם משרד הבריאות, כך שבכל מה שמשרד הבריאות אמר אנחנו תומכים.
<נעה בן שבת: תקופת המעבר בעצם התחילה קודם כמו שאמרו.
<גליה שגיא: אנחנו עדים לתחילתו של החוק שבחלקים מסוימים התחיל להיכנס לתוקף כמו תקופת המעבר, והמאמצים שמשרד הבריאות עושה כדי לאשר כמה שיותר, ולהכניס את המרלו"גים ולנסות להריץ את המערכת כמה שיותר מהר.
<גליה שגיא: אנחנו בהחלט מעודדים שיועברו משאבים כדי שאפשר יהיה לקדם את התקנות.
<גליה שגיא: בספירה שלנו – ויתקן אותי משרד הבריאות אם אני טועה – הגענו ל-50 עד 70 תקנות שצריך להתקין.
<גליה שגיא: אלה תקנות קריטיות שבעקבותיהן יש אחר כך חבות פלילית.
<גליה שגיא: יש תקנות שצריכים להתקין כדי שלא יחולו, ואנחנו בהחלט מבינים שצריך לזה זמן.
<גליה שגיא: ככל שחשוב לנו שהחוק יתחיל והפיקוח יוסדר, חשוב לנו שכל התקנות ייכתבו ויהיו להם סדר עדיפויות, ויינתן הזמן שהמשרד צריך כדי שזה יעבור בצורה חלקה.
<גליה שגיא: אנחנו רוצים לעודד את שיתוף הפעולה בין משרד החקלאות לבין משרד הבריאות וגם ליצור שולחן עגול כדי שארבע השנים האלה ינוצלו ללמידה ולהעברת המקל בצורה חלקה.
<אבי צרפתי: כבוד היושב-ראש, אני מארגון הרופאים הווטרינריים ברשויות המקומיות.
<אבי צרפתי: מבחינתנו התהליך כבר התחיל.
<אבי צרפתי: אנחנו אחראים לנושא תקופת המעבר, והדבר כבר התבצע במסגרות העירוניות.
<אבי צרפתי: אני מדבר גם בשם מרכז השלטון המקומי.
<אבי צרפתי: התהליך עובד חלק גם בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות והחקלאות.
<אבי צרפתי: כך שבמסגרות שלנו עמדנו בהקצבות הזמן יחד עם משרד הבריאות.
<אבי צרפתי: לאור החשיבות של הנושא ולאור המורכבות שלו חשוב שהמערכת תצא לפעולה כשהיא בשלה ועשויה כדי לתת מענה לכל הסוגיות המורכבות.
<אבי צרפתי: הדבר מורכב; לא כפי שהיה נראה לנו כשישבנו פה בוועדה בנובמבר.
מאיר כהן: משהו קצת מטריד אותי היות שאני מכיר את המערכת הזאת.
מאיר כהן: זה מדרון תלול של בקשות והארכות של חודש על חודש וחודשיים על חודשיים ועוד כהנה וכהנה.
מאיר כהן: לצערי הגדול, יש במדינת ישראל חוקים שחוקקו ב-2014 ועד היום כל מיני משרדים מגיעים לכל מיני ועדות ומבקשים דחיות כל פעם בחצי שנה.
מאיר כהן: הסובל העיקרי הוא הציבור בכללותו.
מאיר כהן: חוקקו חוק, יש תיקון; גם אם זה לוקח הרבה מאמץ והרבה עבודה צריך לעמוד בלוח זמנים.
מאיר כהן: אני אישית חושב שצריך לקצוב עוד שלושה חודשים למשרד הבריאות ולא יום אחד יותר.
מאיר כהן: לא חצי שנה.
מאיר כהן: משרד הבריאות יודע לשנס מותניים ולגמור את התקנות.
מאיר כהן: זה א'-ב' של ממשל תקין ושלטון ראוי.
<רז הילמן: במסגרת החוק הזה אפשרו רק פעם אחת דחייה.
<רז הילמן: אין בחוק הזה אפשרות לבוא בעוד חצי שנה ולבקש.
<רז הילמן: צריך ממש לתקן את החוק בשביל לבקש.
מאיר כהן: אז?
<רז הילמן: אז יכול להיות שמהבחינה הזאת יש הגנה, כי גם לנו חשוב שזה לא יידחה עוד הרבה.
<רז הילמן: החוק מאפשר עוד דחייה אחת של שישה חודשים, והם לא יוכלו לבקש שוב בלי לתקן את החוק.
<נעה בן שבת: אני מבינה שרק עכשיו מתכוונים להתחיל את תהליך ההתייעצות.
<נעה בן שבת: נתנו עוד כשבועיים, ואמרו שאז רק הטיוטה תהיה מוכנה, ואז בעצם עוד חודש להערות הציבור – אני מבינה שגם היבואנים ואולי השולחנות העגולים שדיברתם עליהם, ורק אז יתחילו את ההתייעצות עם המשרדים.
<נעה בן שבת: אז בכל זאת יש מערכת שלא בטוח שהיא - - -
מאיר כהן: אני חושב שאנחנו צריכים לקצוב שלושה חודשים.
<גליה שגיא: אני רוצה להציע משהו גם בהמשך למה שנעה אמרה.
<גליה שגיא: גם כשמתקינים את התקנות אנחנו מבקשים להיות מעורבים בהן, לפי הקו של משרד הבריאות עד היום, שזה יעבור להערות שלנו ושגם לנו יהיה זמן מספיק להגיב.
<גליה שגיא: זה חשוב מאוד.
<גליה שגיא: אני רוצה להציע – אני לא יודעת אם יהיה מקובל – אולי לא כל מליאת הוועדה, אבל אולי מישהו מטעם הוועדה יגיע לפגישה אחת לרבעון כדי לראות איפה הדברים עומדים כדי לא להגיע למדרון החלקלק שאני בטוחה שאין זאת כוונת משרד הבריאות.
מאיר כהן: ברור לכם, שאם היו יושבים פה נציגים של חברה עסקית הם היו גומרים את התקנון בשבוע.
<גליה שגיא: חברה עסקית הייתה לוקחת מיקור חוץ.
<אלי ליפשיץ: אני נציג הלשכה המשפטית במשרד התיירות, ואני עוסק בהתקנת התקנות.
<אלי ליפשיץ: זה לוקח זמן.
<אלי ליפשיץ: מי שכותב תקנות בשלושה חודשים הוא בסופו של דבר כותב תקנות לא טובות.
מאיר כהן: עם כל הכבוד שאני רוחש לך, מה הקשר?
מאיר כהן: הייתי שר בממשלת ישראל.
מאיר כהן: ליועצים המשפטיים לקח שלושה חודשים לכתוב כשלחצו אותם, ולקח להם שלוש שנים לא לכתוב כשאף אחד לא דיבר.
<אלי ליפשיץ: יכול להיות.
<אלי ליפשיץ: אבל תלוי באלו תקנות מדובר.
<אלי ליפשיץ: פה מדובר - -
מאיר כהן: אדוני, אם היינו חברה עסקית, והיינו נדרשים לכתוב תקנות כולם היו יושבים יום ולילה וכותבים תקנות.
מאיר כהן: בגלל שאנחנו שליחי ציבור, ועובדים מ-8:00 עד 16:00 יכולים לדחות ולדחות.
מאיר כהן: אז ככה זה נראה.
<רז הילמן: אני רק יכול להעיד על עובדי הציבור – אלה שלא עובדים משמונה עד ארבע, אלא שעות ארוכות.
מאיר כהן: גם משמונה עד שש.
מאיר כהן: היעילות, אח שלי.
<אלי ליפשיץ: אני לא יודע אם אדוני יודע, אבל אנשים שעובדים בלשכות משפטיות לא עובדים משמונה עד ארבע, אלא עובדים הרבה יותר.
<אלי ליפשיץ: הם עובדים גם מעבר לשעות העבודה שמאשרים להם ומשלמים להם ולא כמו במגזר העסקי שמשלמים לעובדים כיאות.
<אלי ליפשיץ: אז אני מבקש לא לדבר על עובדי מדינה שעושים ככל שיכולים, והופכים לשק חבטות בוועדות הכנסת.
מאיר כהן: אדוני, אני לא צריך לקבל ממך אישור על מה שאני רוצה להגיד.
מאיר כהן: אני חבר כנסת, אז אל תגיד לי מה להגיד.
<אלי ליפשיץ: ברור שאני לא אגיד.
מאיר כהן: היות שהייתי ראש עיר במשך עשר שנים ושר, ואני מכיר את המערכת טוב יותר ממך – ואם ככה אתה מדבר אז אני מכיר אותה טוב יותר ממך – אז אני אומר לך שהמערכת הציבורית זאת מערכת שלוקח לה הרבה יותר זמן מכל מערכת אחרת לעשות דברים.
מאיר כהן: אז מה אם אתה נשאר עד שמונה בערב?
מאיר כהן: האם כל המערכות סביבך היא יעילה?
מאיר כהן: האם כל המערכות הציבוריות הן יעילות?
מאיר כהן: יש כאן חוק ששר האוצר שהוא לא ממפלגתי – אבל בשביל ההגינות – רואה בזה פתח לטפל ביוקר המחיה.
מאיר כהן: חוקקו חוק.
מאיר כהן: בא משרד האוצר ואומר שהוא מבקש מכולם שכדי לטפל באנשים ולהוריד את יוקר המחיה שיעבדו מהר יותר על החוק הזה.
מאיר כהן: מה לא בסדר?
מאיר כהן: למה אם אנחנו מבקשים את זה, ואם אני אומר שאם היינו חברה כלכלית היינו חברה כלכלית היינו עובדים הרבה יותר?
מאיר כהן: ממה אתה נעלב?
מאיר כהן: למה אתה מבקש ממני לא לדבר על אנשי ציבור?
מאיר כהן: כל חיי הייתי איש ציבור.
מאיר כהן: החוכמה הגדולה היא לדעת איפה אנחנו לא בסדר.
מאיר כהן: במקרה הזה לבקש חצי שנה, להערכתי זה לא בסדר.
מאיר כהן: כשאני יושב עם חוקים של משרד הבריאות ושל משרד החינוך שחוקקו ב-2014, ועדיין לא נכתבו תקנות, אז אני יודע על מה אני מדבר.
מאיר כהן: שר החינוך היה צריך לכתוב תקנות על פיקוח על מזון בבתי ספר ב-2014.
מאיר כהן: אנחנו שנתיים אחרי כן, ועדיין אין.
מאיר כהן: אז מה עשו אתמול?
מאיר כהן: חוקקו חוק שזה יעבור למשרד הבריאות.
מאיר כהן: זה לפקח על אוכל למאה שבעים אלף ילדים שאוכלים.
מאיר כהן: אף אחד לא עושה את זה.
מאיר כהן: אני מדבר סרה על היועצים המשפטיים של משרד החינוך?
מאיר כהן: אבל אני אומר שהם לא עשו את עבודתם.
מאיר כהן: מישהו שם התרשל.
מאיר כהן: לכן הילדים שלנו אוכלים תולעים וטינופת ולכלוך.
מאיר כהן: אדוני, לא צריך להיות סניגור איפה שלא צריך, תאמין לי.
מאיר כהן: אני יודע לסנגר על אנשי הציבור יותר טוב ממך.
מאיר כהן: אבל יש פעמים שאנחנו צריכים להסתכל נכוחה על הדברים, ולהגיד, זה לא בסדר.
מאיר כהן: לא כל פעם שיבוא נציג ויבקש חצי שנה.
מאיר כהן: אנחנו מצולקים מהדבר הזה, תאמין לי.
מאיר כהן: צריכים לעמוד בלוח זמנים כמו צבא.
<רוני סורקיס: אני משופרסל.
<רוני סורקיס: הצלחת החוק הזה היא חשובה מאוד.
<רוני סורקיס: לטעמי, החוק הזה התחיל לא טוב.
<רוני סורקיס: היו הוראות שעה שלא התחילו בזמן - -
מאיר כהן: כי?
<רוני סורקיס: כי הן לא התחילו בזמן.
<רוני סורקיס: מעבר לזה אני חולק על מה שנאמר כאן.
<רוני סורקיס: רוח החוק הייתה להתיר תנועה של מזון במדינת ישראל בדרכים כאלה ואחרות.
<רוני סורקיס: ההתרה עד עכשיו נעשתה במגבלות שהיו לפני זה – אני מדבר על השעות.
<רוני סורקיס: כיום במדינת ישראל גם כאלה שהיו להם פטורים לא מסוגלים לנוע בדרכים מעבר לשעות שהיו גם לפני כן, כלומר עד 16:00 אחר הצהריים.
<רוני סורקיס: היה נכון לתת את הזמן למשרד הבריאות ולגופים שעוסקים בזה לעשות נכון את הדברים כדי שהחוק הזה ייצא לדרך כמו שמי שהגה אותו וחוקק אותו רצה כדי שבעוד חצי שנה נהיה במקום שאנחנו רוצים להיות, ולא נקבע את המצב כפי שהוא היום.
<רוני סורקיס: המצב היום, כלומר הוראות שעה שהיו צריכות לצאת לדרך, לא מבוצעות כמו שצריך; המשק לא הרוויח מהן שום דבר.
<רוני סורקיס: צריך להיות פיקוח על הנושא הזה, לתמוך בדבר הזה.
<רוני סורקיס: כן לתת להם את הזמן לעשות את זה, אבל לעשות את זה כמו שצריך.
<יוסי הרשקוביץ: אני מהתאחדות בעלי אולמות אירועים.
<יוסי הרשקוביץ: ההארכה יכולה להיות טובה, ובתנאי שבדרך בחצי השנה או בזמן שהוועדה תחליט לא יינתנו הנחיות אזוריות מחוזיות במשרד הבריאות כלפי עסקים כשאין אחידות.
<יוסי הרשקוביץ: הדבר קורה היום.
מאיר כהן: תסביר את עצמך.
<יוסי הרשקוביץ: אם אני אקח את זה למשל לרפורמה בחוק רישוי עסקים, אז עד שלא יצאו מפרטים אחידים – ולא יצאו עדיין מעבר לאחד עשר מפרטים אחידים – הדרישות של כל נפה במשרד הבריאות מבעלי העסקים יכולות להיות שונות.