GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יוסף לומניצקי: לא ברור כמה מתקנים לרחיצת ידיים צריכים להיות בבית המרקחת.
<יוסף לומניצקי: ברור שליד המזיגה צריך להיות כי שם רוחצים את הכלים, חייב להיות שם כיור.
<יוסף לומניצקי: איזה עוד כיורים צריכים להיות?
<איל שורצברג: בנושא של הכיור, הכיור לא חייב להיות בתוך המעבדה.
<איל שורצברג: הרחצה יכולה להתבצע גם מחוץ למעבדה.
<איל שורצברג: הסיבה שמים זורמים יכולים להיות מקור לחיידקים ולצרות אחרות ואנחנו ככלל היום, במעבדות שמכינות הכנות רוקחיות לא מאפשרים מים זורמים באזור ההכנה.
<איל שורצברג: לכן נכון שיהיה מקום כשהרוקח נכנס להכין תרופה, יוכל לחטא את ידיו.
<איל שורצברג: צריך להיות מתקן אחד או שניים, זה תלוי בגודל בית המרקחת ובסוג הפעילות.
<איל שורצברג: לא נתחיל לפרט בתקנות כמה כאלה ויהיו.
<איל שורצברג: אנחנו מורידים עכשיו את כל הכללים של 28 מעלות ושל 4 החלפות אוויר.
<איל שורצברג: אנחנו משאירים דברים אחרים ולא נכון להיכנס ולהגיד צריך כיור כזה או כיור אחר.
<איל שורצברג: שינינו עכשיו בתקנה את ה-30 סנטימטר, אם מישהו משיג כיור יותר קטן הוא יכול להשתמש בו.
אלי אלאלוף: המתקן של חיטוי הידיים לא מספיק טוב?
<איל שורצברג: לא תמיד.
<איל שורצברג: תלוי מה הוא מתכוון לעשות ומה הוא עסק קודם לכן.
<איל שורצברג: צריך שיהיה כיור.
<איל שורצברג: גם בחדרי ניתוח יש כיור ויש מתקן לחיטוי ידיים.
<איל שורצברג: זו לא הוצאה גדולה.
<ענת מיימון: תיקון תקנה 24 א "בתקנה 24א(א) לתקנות העיקריות, אחרי "מוצרים אחרים" יבוא "בפעולות במעבדות" זו תקנה שעוסקת בשמירת פרטיות וסודיות ואנחנו מוסיפים שגם בפעולות שמתבצעות במעבדה.
<ענת מיימון: תיקון תקנה 26 "בתקנה 26 לתקנות העיקריות - בתקנת משנה (א), במקום "למשחות, לנוזלים ולאבקות" יבוא "המבטיחים שמירה נאותה על איכות החומר בהתאם לצרכי העבודה ואופי המקום", ובמקום "הסם" יבוא "החומרים"; תקנת משנה (ב) – תימחק.
<ענת מיימון: זו התקנה שעוסקת באחזקת כלי קיבול בבית המרקחת.
<ענת מיימון: אנחנו פשוט מצמצמים.
<ענת מיימון: מורידים את הפירוט שהיה בתקנת משנה (א) והופכים אותה לכללית יותר.
<ענת מיימון: אין פה שינוי מהותי.
<ענת מיימון: תיקון תקנה 31 "בתקנה 31 לתקנות העיקריות ברישה אחרי "שולחנות" יבוא "כסאות" ובסופה יבוא: "(5) הכיסאות יהיו לשימוש מי שנזקק לכך בעת המתנתו לקבלת שירותי רוקח; הכיסאות יהיו קלים לניקוי רחיצים ויציבים גם עבור אנשים כבדי משקל, והוראות תקנת משנה (4) לא יחולו לגבי ריהוט זה".
<ענת מיימון: תקנה 31 עוסקת בריהוט שצריך להיות בבית מרקחת.
<ענת מיימון: אנחנו מוסיפים את ענין הכיסאות ומסבירים איזה סוג של כיסאות צריך שיהיו בבית מרקחת.
אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת גואטה.
<אייל פלום: אנחנו מבקשים למחוק את תקנה 32(ב) שאומרת שבבית מרקחת ששטחו עד 120 מ"ר יוקצה בחדר קבלת הקהל שטח אכסון של 75% לפחות מתוך כלל שטחי האכסון בחדר קבלת הקהל לתכשירים רפואיים ומוצרים הנקובים בפסקאות 1-4 של סעיף קטן (א).
<אייל פלום: זו תקנה שלא אוכפים אותה, בצדק לא אוכפים אותה, כי היא לא מציאותית.
<איל שורצברג: אי-אפשר על בסיס הדיון פה להתחיל לשנות כל מיני דברים.
<איל שורצברג: זה דבר שמחייב דיון יותר מעמיק.
<איל שורצברג: אם אתם רוצים לשנות, הדלת של המשרד שלי פתוחה.
<איל שורצברג: תציגו לי מה אתם רוצים ונדון בזה.
אלי אלאלוף: זה נראה לך שינוי מהותי?
<אייל פלום: אבל לא אוכפים את זה.
<אייל פלום: אי-אפשר לאכוף את זה.
<איל שורצברג: נראה לי שינוי מהותי ונראה לי יותר מהותי לקיים את הדיון כרגע אחרי שאני שומע את זה כמה דקות לפני.
<איל שורצברג: לא אמרתי "לא" אלא הצעתי שתבוא ונקיים על זה דיון מעמיק.
אלי אלאלוף: אני מציע שנמשיך הלאה, תרשמו את זה ותטפלו בזה.
<יוסף לומניצקי: לגבי הכיסאות, אני לא מבין למה לא מספיק שיהיה כתוב שיהיו כיסאות.
<יוסף לומניצקי: גם במרפאת הרופא שממתינים צריכים להיות כיסאות ולא מפורט באף מקום איזה כיסאות.
<יוסף לומניצקי: רחיצים?
<יוסף לומניצקי: למה זה רלוונטי?
אלי אלאלוף: אני אומר שזה מאוד רלוונטי, כאחד שיושב על הכיסאות האלה בהמתנה.
יגאל גואטה: במיוחד התוספת עבור אנשים כבדי משקל.
<איל שורצברג: אנחנו נתקלים בזה ביום-יום.
<איל שורצברג: אנחנו מקבלים תלונות שאנשים מגיעים לבית המרקחת, אין שם כיסאות, אין שם כיסאות מתאימים.
<איל שורצברג: אנחנו מדברים על אוכלוסייה חולה.
אלי אלאלוף: היו פעם כיסאות?
<איל שורצברג: לא היו וזאת בדיוק הנקודה.
אלי אלאלוף: במקומות מסוימים אתה גם עומד בין שני מדפים.
<איל שורצברג: אז אם מגיעים אנשים שמרגישים לא טוב, כי מדובר באנשים חולים, צריך שתהיה להם את התשתית המתאימה.
<איל שורצברג: הבקשה שהכיסא יהיה רחיץ, מדובר באנשים חולים שיכולים להקיא וגם כבדי משקל זו סוגיה.
<עופרה גורדון: בבתי חולים ובחדרי מיון לא מחייבים את זה.
אלי אלאלוף: נתחיל את המהפכה מפה.
אלי אלאלוף: הגיע הזמן שתתייחסו לזה.
אלי אלאלוף: לא רק שאין כיסאות אלא אתה עומד בין שני שורות של מדפים.
יגאל גואטה: אני בכללית ויש כיסאות מברזל ואני נהנה לשבת שם.
<שי שבת: אולי צריך להוסיף שההעמדה של הריהוט לא תפגע בחוקי הנגישות של מדינת ישראל.
<איל שורצברג: זה ברור.
<איל שורצברג: בכוונה החרגנו את זה מתכנית הריהוט הקבועה כי אנחנו מאמינים שכשאנשים עומדים בתור צריך להתאים את מספר הכיסאות.
<שי שבת: הרוקחים המחוזיים מבקשים את זה בפרישת ריהוט.
<איל שורצברג: עכשיו אי-אפשר יהיה לעשות את זה בפרישת ריהוט יותר.
<ענת מיימון: החלפת תקנה 33 "במקום תקנה 33 לתקנות העיקריות יבוא: "תנאים למעבדות 33.
<ענת מיימון: (א) במעבדות יימצאו המתקנים והציוד הנדרשים לרקיחת תכשירים ולמהילת ומזיגת תכשירים, בהתאם לפעילות הרוקחית המבוצעת בהן כאמור, ובכלל זה כיור, שולחן עבודה מרווח וארון לכלים ואביזרים, ככל שנדרשים, ובהתאם להנחיות המנהל".
<ענת מיימון: (ב) בעל בית מרקחת רשאי שלא להפעיל מעבדה להכנות רוקחיות, ובלבד שהבטיח, באמצעות התקשרות בכתב עם בעל בית מרקחת אחר המפעיל מעבדה להכנות רוקחיות, רקיחת תכשירים למטופליו בבית מרקחת אחר והעברתם לידיו לצורך ניפוק למטופל בתוך 48 שעות ממועד מסירת מרשם הרופא בבית המרקחת כאמור.
<ענת מיימון: לעניין זה, מסירה יכולה להיות שתהיה גם בהעברת העתק צילום או סריקה, למעט לעניין תכשירים המכילים חומרים המופיעים ברשימת החומרים הפסיכותרפיים, שהיא תוספת מספר 4 של אמנת האו"ם בדבר חומרים פסיכותרפיים 1971 או סם מסוכן כהגדרתו בפקודת הסמים המסוכמים (נוסח חדש), תשל"ג-1973, שלגביהם מסירה תהא על-ידי מסירה ביד של ההעתק המקורי".
<ענת מיימון: תקנה 33 קבעה תנאים למעבדה.
<ענת מיימון: היא הייתה מאוד מפרוטת כללה כיור, מתקן ייבוש, את המאזנים.
<ענת מיימון: פה אנחנו אומרים שהמנהל יקבע.
<ענת מיימון: הכול רחיץ בנהלים.
<ענת מיימון: תקנת משנה (ב) קובעת שאפשר להבטיח התקשרות עם בית מרקחת אחר לצורך הכנות אחר לצורך הכנות רוקחיות ואז זה פותר את בית המרקחת עצמו ממעבדה להכנות רוקחיות.
<יוסף לומניצקי: מצוין פה שולחן עבודה מרווח.
<יוסף לומניצקי: ב-33(א) מצוין בכלל זה כיור, שולחן עבדוה מרווח.
<יוסף לומניצקי: צריך להגדיר משהו יותר ספציפי.
<איל שורצברג: צריך מקום להכנת ההכנות.
<איל שורצברג: ככל שנדרש.
<איל שורצברג: זה יכול להיות מרווח ויכול להיות מרווח פחות.
אלי אלאלוף: ברשותכם, בואו נעבור הלאה.
<יוסף לומניצקי: יש את כל המשטחים מסביב שיכולים לשמש לכל דבר, לא צריך חוץ מזה גם שולחן עבודה.
אלי אלאלוף: כשאני קורא לפרטי פרטים אני רואה כמה צפוף בבתי המרקחת.
אלי אלאלוף: לא רק עבור הקליינטים שבאים לכמה דקות והולכים.
אלי אלאלוף: זה תנאי העבודה של העובדים שלכם.
אלי אלאלוף: תחשבו האם זה נוח להם לעבוד ככה.
יגאל גואטה: יש בתי מרקחת שהרוקחים עובדים בעמידה.
אלי אלאלוף: יש גבול, תראו את זה בעצמכם.
אלי אלאלוף: רוב ההמלצות כאן הם לטובת הרוקחים עצמם, שיהיו להם תנאי עבודה נאותים.
<יוסף לומניצקי: אנחנו בעד תנאי עבודה נאותים, אבל ברגע שיש סעיף כזה, כל רוקח מחוזי של משרד הבריאות - - -
אלי אלאלוף: אני מוכן לקיים דיון על זה לפי הזמנתכם.
אלי אלאלוף: ששה חודשים אחרי יישום התקנות האלה אני מוכן לקיים דיון אתכם, בנוכחות הרוקחים.
אלי אלאלוף: אתם רוצים להאשים מישהו במשהו שלא בנוכחותו?
אלי אלאלוף: זה לא הוגן.
אלי אלאלוף: העימות הוא המעניין פה, עימות כדי לתקן את המצב.
אלי אלאלוף: נזמין אותם כמה חודשים אחרי היישום, נקיים אתם דיון, תעלו את הטענות שלכם והם יגיבו.
אלי אלאלוף: אנחנו לא בית משפט אלא מקום שצריך להבהיר אחד לשני את המצב.
אלי אלאלוף: אני מוכן להזמין את הדיון הזה ששה חודשים אחרי שהתקנות האלה יישומו.
אלי אלאלוף: מה שקשור לבית משפט, תלכו לשם.
אלי אלאלוף: פה זו ועדה עניינית.
<יוסף לומניצקי: לגבי סעיף (ב), אני מקווה שמבחינת משרד הבריאות, הרצון הוא לא לעשות הכנות בכלל או לעשות את המינימום כיוון שהכול היום צריך להגיע מוכן ואין שום כוונה לעודד את הרקיחה וההכנה.
<יוסף לומניצקי: פה מחייבים את הרוקח בבית מרקחת, שבר לא להתעסק בהכנות, או שהוא רוצה לעשות חלק מהפרוצדורות ואחרות לא, מחייבים אותו להתקשר עם בית מרקחת אחר שייתן שירות, שבית המרקחת הזה לא נותן, שירות של הכנת הכנות.
<יוסף לומניצקי: לדעתי זה לא לעניין.
אלי אלאלוף: אם אני בא לבית המרקחת שלי שאומר לי שאין לו את התנאים והוא מפנה אותי למישהו אחר.
<יוסף לומניצקי: להפנות זה מצוין.
<יוסף לומניצקי: הוא רוצה שאנחנו נתקשר עם בית מרקחת אחר שעושה הכנות, הוא יוביל לבית המרקחת הובלה ואז יצטרכו לתת למטופל.
<יוסף לומניצקי: זה יותר מידי בירוקרטיה.
יגאל גואטה: לחילופין שיפנה אותך לבית מרקחת אחר.
<יוסף לומניצקי: בדיוק.
<איל שורצברג: זה נראה לי שירות בסיסי.
<איל שורצברג: באים מצד אחד ומקלים עם הרוקחים בשטח.
<איל שורצברג: אומרים להם אל תכינו ואל תחזיקו מעבדה.
<איל שורצברג: מגדילים לך את השטח.
<איל שורצברג: מצד שני, יש מטופלים, חלקם לא ניידים.
<איל שורצברג: נכון שאנחנו מצמצמים את ההכנות הרוקחיות וגם מעבירים אותם למרכזים כאלה שמאושרים על ידינו על-פי מיטב התקינה בעולם, אבל לא יכול להיות מצב שמטופל מגיע ולא יינתן לו שירות.
<איל שורצברג: לראיה, הנושא הזה מוסדר בחוזר סמנכ"ל לפיקוח על קופות חולים ושירותי בריאות נוספים, שמדבר על הכנות רוקחיות.
<איל שורצברג: למשל יש ילדים שלא יכולים לבלוע וצריכים לקבל סירופ.
<איל שורצברג: מבוגרים שצריכים את זה בצורת קרם.
<איל שורצברג: יש הרבה דברים שצריכים להבטיח אותם.
<איל שורצברג: זה נכון שאותו בעל בית מרקחת ימצא את הזמן לתת אתה שירות המיטבי למטופלים שלו.
<איל שורצברג: זה שאנחנו מקטינים לך את המעבדה לא אומר שאנחנו מייתרים אותך בשירותים המקצועיים שאתה צריך לתת למטופלים שלך.
<איל שורצברג: 48 שעות זה מספיק זמן.
<איל שורצברג: דבר נוסף, מקום שבו יודעים שיש רופא ששולח את המרשמים האלה, לצורך העניין בקופת החולים, ייערך מבעוד מועד ויחזיק מלאי קטן ואנחנו מאפשרים את זה בנקודות מסוימות.
<איל שורצברג: ככה שאני לא ראוה את הבעיה הגדולה.
<איל שורצברג: להפך, לדעתי זה לטובת המטופל בסופו של דבר.
<איל שורצברג: הבעיה שלהפנות למקום אחר, אתה מפנה אותו וגם המקום האחר לא מכין והוא מפנה אותו למקום אחר.
<איל שורצברג: הוא מוצא את עצמו מטייל ולא מקבל את השירות שצריך.
<איל שורצברג: איזה מן דבר זה?
אלי אלאלוף: בדרך-כלל בתי המרקחת של הרשת עושים את זה.
<עופרה גורדון: התקנות לא מדברות על להפנות.
<עופרה גורדון: הן מדברות על זה שבית המרקחת המכין ישלח את זה לבית המרקחת אליו ניגש המטופל ובאחריות שלו לנפק.
אלי אלאלוף: ביניהם זה הסידור ההולם.
<עופרה גורדון: זה סידור לא הגיוני.
<עופרה גורדון: זה שינוע של הכנה רוקחית שיצא מבית מרקחת אחד - - -
<איל שורצברג: ככה זה עובד.
<איל שורצברג: אם משהו גר בקצרין ואין שם בית מרקחת, הוא ישנע את זה לבית מרקחת שהוא בחר לעבוד אתו והוא ישלח לו את זה בתנאי הכנה נאותים.
<עופרה גורדון: זה בקיצון במקומות שבאמת אין.
<עופרה גורדון: אם יש לי אפשרות לשלוח אותו לסניף קרוב שמכין הכנות, אז אני חוסכת את - - -
יגאל גואטה: אם הסניף כל-כך קרוב מה הבעיה לשנע את התרופה?
<עופרה גורדון: כי זה יוצא מידיים של רוקח לרוקח אחר, עובר שינוע באוטו.
<עופרה גורדון: מי אחראי על התרופה?
יגאל גואטה: אתם.
<איל שורצברג: אתם אחראים להעביר את זה.
<עופרה גורדון: אני מדברת על האיכות של התרופה.
<עופרה גורדון: ניתקת את הרוקח שהכין את ההכנה מהאחריות עד הניפוק ומעביר את זה.
יגאל גואטה: הרשת אחראית על זה.
יגאל גואטה: אם זו קופת חולים כללית, אז קופת חולים כללית תהיה אחראית להעביר את זה בתנאים נאותים.
<מידד גיסין: אני רוצה להתייחס לנושא המחירים.
<אבי אלבר סוויד: יכול להיות שעברנו מתחת לרדאר.
<אבי אלבר סוויד: יש לנו הסכם עם כמה רשתות, חברה שמכינה הכנות.
<אבי אלבר סוויד: לחברה הזו יש סניפים, המטופלים שלנו מגיעים ישירות, במקום להגיע אלינו ושנשלח אותם אליהם והם יחזרו, הם מגיעים ישירות לסניף שנמצא בפרישה ולוקחים את ההכנה.
<איל שורצברג: תוסיפו "לבחירת המטופל".
<אבי אלבר סוויד: לא נכריח אותם להגיע.
<איל שורצברג: בסדר, לבחירה.
<עופרה גורדון: ההסכם זה לשינוע לבית המרקחת ואת הניפוק אני עושה.
<עופרה גורדון: זה מה שכתוב בסעיף.
<הדר ראדה: את צריכה שתהיה לך התקשרות כזו שתאפשר לך את השינוע הזה.
<הדר ראדה: אבל אם המטופל מגיע לבית המרקחת.
<איל שורצברג: אם הוא בוחר ללכת, שילך.
<איל שורצברג: אם הוא רוצה לקבל את השירות אצלך - - -
יגאל גואטה: מה זה אם הוא רוצה?
יגאל גואטה: אם אתה לא נותן לו את השירות הוא נאלץ ללכת.
יגאל גואטה: אף אחד לא רוצה ללכת.
יגאל גואטה: כולם רוצים לקבל במקום, אבל יש עם זה בעיה גם לגבי סתם תרופות, בלי שום קשר לרוקחות.
יגאל גואטה: הרבה פעמים אין להם את האנטיביוטיקה הזו ושולחים אותך לקופת החולים השנייה.
<איל שורצברג: בזה אתה צודק.
<איל שורצברג: אנחנו צריכים לשמור על איזונים.
<איל שורצברג: צריכה להיות קודם כל התקשרות.
<איל שורצברג: לגבי הנושא של השינוע, יכול שיקבל את זה בסניפים.
<איל שורצברג: אם הוא בוחר ללכת ולקבל את זה במקום אחר שילך ויקבל את זה, אבל תשאירו למטופל את היכולת.
<איל שורצברג: אתם רוצים שנכתוב "לבחירת המטופל"?
<הדר רדאה: זה לא רלוונטי, כי אם אתם רוצים לוותר על מעבדה להכנת רוקחות אין בעיה, אבל אתם צריכים שתהיה לכם התקשרות מראש למקרה הצורך.
אלי אלאלוף: הנושא של השינוע בשלב מסוים זה בידיים של המטופל.
<איל שורצברג: יש כללים מאוד ברורים ומוגדרים לגבי דבר שנקרא GDT, זה איך תכשיר עובר ממקום למקום בתנאי האחסנה ובתנאי הטמפרטורה שהוא צריך להיות בהם.
<איל שורצברג: בעל בית המרקחת שמבצע שירות של שליחות, אותו מקום שמכין, המקום שמכין צריך לדאוג להכנה ועד לאותה נקודה שמגיע אל המטופל או אל בית המרקחת האחר.
<איל שורצברג: מרגע שזה עובר יד, היד שמקבלת אותה אחראית מאותה נקודת זמן על המשך האחזקה של התכשיר בתנאים הנאותים.
<איל שורצברג: ככה זה עובד, גם במפעלי תרופות, גם בבתי מסחר וגם בבתי מרקחת.
<איל שורצברג: זה לא משהו חדש.
<איל שורצברג: יש פה עניין של דיונים מקצועיים שהתנהלו במשך חודשים רבים.
<איל שורצברג: אני מצפה מאנשי המקצוע בקופות, שהרוקחים ינהלו מולי את הדיון המקצועי ואת הדיון המשפטי, ככל שיש בעיה משפטית, ינהלו מולי עורכי הדין.
<איל שורצברג: כי כשמתחילים לערב אני לא יכול להסביר באופן מקצועי.
<ענת מיימון: הוספת תקנות 33א:
<ענת מיימון: אחרי תקנה 33 לתקנות העיקריות יבוא: "תנאים לחדר ייעוץ 33(א) חדר ייעוץ רוקחי ימוקם במקום המאפשר למטופלים גישה ישירה אליו, שלא דרך אזור דלפק מתן שירות.
<ענת מיימון: (ב) בחדר ייעוץ רוקחי יהיו מחשב, ספרות ומאגרי מידע רוקחיים מקצועיים וריהוט המתאים לפעילות המבוצעת בו"
<אייל פלום: אנחנו מבקשים בסעיף 33(א) במקום המילים "שלא דרך אזור דלפק מתן שירות" שיבואו המילים "בדרך שלא תפריע לפעילות הניפוק".
<איל שורצברג: אנחנו מקבלים.
<ענת מיימון: תיקון תקנה 34 בתקנה 34 לתקנות העיקריות – בתקנת משנה (א), במקום "מנהל המחלקה" יבוא "מנהל אגף הרוקחות או מי שהוא הסמיכו לכך, או הרוקח המחוזי" בתקנת משנה (ב), ברישא יבוא "מנהל אגף הרוקחות או מי שהוא הסמיכו לכך, או".
<ענת מיימון: פה זה מתן הוראות.
<ענת מיימון: מחקנו את ההגדרה של מנהל המחלקה ואנחנו מקימים את זה פה.
<ענת מיימון: "תיקון תקנה 35 בתקנה 35 לתקנות העיקריות - בשם התקנה אחרי "מעבר" יבוא "ופטור".
<ענת מיימון: בתקנת משנה (ב) בסופה יבוא "על אף האמור בתקנות אלה, בחדר תרופות כאמור לא ייעשו, בכל שטח שהוא, הכנות רוקחיות, וכן יוקצו בו שטחים ייעודיים לצורך מיהול ומזיגה ולצורך מתן ייעוץ תרופתי בלבד.
<ענת מיימון: בתקנת משנה (ג), אחרי "32 (ב) ו-(ג)" יבוא "וכן חובת הפעלת חדר ייעוץ רוקחי", ובסופו יבוא, "על אף האמור בתקנות 4(א), 19(ט) ו-33, על בית מרקחת כאמור, להפעיל מעבדה להכנות רוקחיות, בשטח המזערי כקבוע בתקנות אלה, והכנות רוקחיות ופעולות ניהול ומזיגה ייעשו בחדר זה".
<ענת מיימון: אחרי תקנת משנה (ג) יבוא: "(ד) בית מרקחת ששטחו לא עולה על 120 מ"ר לא יידרש להפעיל חדר ייעוץ רוקחי ועל אף האמור בתקנה 4(א) שטחו לא יפחת מ-54 מ"ר, אלא אם רישיון לפי תקנה 2 ניתן לו לראשונה ביום התחילה ואילך".
<ענת מיימון: למעשה פה אנחנו מתקנים את הוראות המעבר ומוסיפים פטור.
<ענת מיימון: יש התאמה לעניין חדר תרופות ולעניין בתי מרקחת בבתי חולים ואנחנו קובעים שהעניין של חדר ייעוץ רוקחי יחול רק על בתי מרקחת מעל 120 מ"ר קיימים, אבל כל בית מרקחת חדש שיקבל רישיון אחרי יום התחילה, תחול עליו החובה של חדר ייעוץ רוקחי.
<ענת מיימון: "תחילה.
<ענת מיימון: תחילתן של תקנות אלה ששה חודשים מיום פרסומן".
<דוד פפו: חברי הכנסת יודעים מה זה חדרי תרופות?
אלי אלאלוף: זה שונה מבתי מרקחת?
<דודו פפו: זה עוקף רגולציה.
<דוד פפו: זה לקחת חדר, לשים בו תרופות, הוא מתנהג כמו בית מרקחת אבל לא חלים עליו החוקים של בית מרקחת.
<דוד פפו: עשו את זה בזמנו עם קום המדינה כדי למצוא פתרונות לישובים מרוחקים שלא הייתה אפשרות תשתיתית או כדאית לעשות בית מרקחת, למשל גליל ים שנמצא היום בלב הרצליה.
<דוד פפו: יש רשימה של כ-50 ישובים במרכזים עירוניים צפופים מאוד, חדרי תרופות.
<ענת מיימון: אנחנו רק קובעים איזו מעבדה.
<איל שורצברג: יותר מדויק להגיד שיש חדרי תרופות, הם נותנים מענה לסוגי אוכלוסייה שונים.
<איל שורצברג: חלקם חלק אינטגרלי מתוך מרפאות קופות החולים.
<איל שורצברג: דבר נוסף, שלמעט פטורים מסוימים מבחינת שטח - - -
יגאל גואטה: איזו אוכלוסייה?
<איל שורצברג: מאוכלוסייה, כמו שהוא הגדיר, עדין בגליל ים בתוך הקיבוץ יש חדר תרופות ובכלה במתקן חולות שהוקם עכשיו.
אלי אלאלוף: מי מפעיל אותו?
<איל שורצברג: רוקח בבית מרקחת.
יגאל גואטה: אז מה הבעיה שיחולו עליו כל התנאים שחלים על בית מרקחת?
<איל שורצברג: חלים למעט התאמות מסוימות.
אלי אלאלוף: היום נותנים אישור לפתיחת בתי תרופות?
<איל שורצברג: יש מקומות למשל בצפון הארץ או במתקן חולות לשוהים בלתי חוקיים.
<דוד פפו: זה חריג.
<איל שורצברג: כל דבר שאני אגיד אתם תגידו שזה חריג.
<איל שורצברג: זה בא להסדיר במקומות שבהם אין מספיק שטח, אין מספיק מטופלים ולא צריך להקים בית מרקחת גדול.
<איל שורצברג: אני מבין את הטענה של הסתדרות הרוקחים שהיו רוצים לראות יותר בתי מרקחת.
<איל שורצברג: אני חושב שבסך הכול הכללי יש איזון מסוים ואנחנו פועלים להגדיל את כמות בתי המרקחת ואנחנו מאשרים מעט.
<איל שורצברג: בארבע השנים האחרונות אישרתי שלושה חדרי תרופות חדשים.
<דוד פפו: אבל יש היסטוריה.
<דוד פפו: תסגור אותה.
<דוד פפו: זה עוול מתמשך.
<איל שורצברג: אני חושב שזה לא המקום.
יגאל גואטה: יש מצב שבעיר נורמטיבית יש גם חדרי תרופות על אף שיש בתי מרקחת?
<דוד פפו: כן, למשל עיירת הפיתוח רמת השרון.
יגאל גואטה: מה הצורך בהם?
<איל שורצברג: מכיוון שזה מצב קיים ואנחנו בדרך-כלל לא הולכים אחורה ונוגעים במה שכבר היה.
אלי אלאלוף: זה בבעלות פרטית?
<איל שורצברג: בעיקר בבעלות של קופות חולים.
<קריאה: זה נותן שירות למבוטחים שלנו.
<קריאה: אתם רוצים לסגור את זה עכשיו?
<דוד פפו: לא להלך אימים עלינו.
<דוד פפו: מי מפעיל את חדר התרופות?
<דוד פפו: רוקחים או אחיות?
<איל שורצברג: אתה מדבר על מצב אחר שאותו אנחנו נלחמים כל הזמן לסגור.
<איל שורצברג: בוא נפריד.
אלי אלאלוף: אני מציע שנקיים דיון על חדרי התרופות, בינתיים זה לא לדיון היום.
אלי אלאלוף: אני מבקש להצביע על מה שקראנו.
<שי שבת: רק לשם הבהרה, כתוב שתחילתן ששה חודשים מיום פרסומן.
<שי שבת: אבל החיים רציפים והיום אנחנו מגישים תכניות למשרד הבריאות, איך הרוקחים המחוזיים יתייחסו לתכניות שעוד חצי שנה יצטרכו - - -
אלי אלאלוף: יעשו הכול כדי לתאם.
<שי שבת: השאלה אם אפשר להגיש תכניות חדשות בתצורה הזו.
אלי אלאלוף: הם הציעו ששה חודשים הם לקחו את זה בחשבון וככה זה יהיה.
אלי אלאלוף: תקנות הרוקחים (הפחתה של סכום עיצום כספי), התשע"ו-2016
<ענת מיימון: התקנות הבאות הן תקנות הרוקחים – הפחתה של סכום עיצום כספי.
<ענת מיימון: כזכור, בסוף הכנסת הקודם נחקק פרק ח(2) של האכיפה המנהלית ופקודת הרוקחים ולמעשה הפרק קובע עיצומים מנהליים החל מסכום של 7,000 ₪ ועד 150,000 ליחיד ו-300,000 לתאגיד.
<ענת מיימון: יש את סעיף ט שקובע סכומים מופחתים ואומר שניתן להפחית את סכום העיצומים בהתאם להנחיות שייקבעו בתקנות.
<ענת מיימון: אלה התקנות שנמצאות בפנינו.
<ענת מיימון: אני אקריא את התקנות: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 60 ט(ב) לפקודות הרוקחים התשמ"א -1981 בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.
<ענת מיימון: הגדרות.
<ענת מיימון: "אישור" – כל אחד מאלה: (1) אם המפר חייב לפי דין, במינוי רואה חשבון מבקר, אישור שנתן רואה חשבון המבקר שמונה כאמור, המבקר את הדוחות הכספיים השנתיים.
<ענת מיימון: (2) אישור שנתן רואה חשבון או אישור שנתן יועץ מס מייצג כי נתון פלוני תואם לאמור במסמך שהוגש במסגרת פעולה הייצוג של יועץ מס.
<ענת מיימון: "יועץ מס מייצג" – כהגדרתו בחוק הסדרת העיסוק בייצוג על ידי יועצי מס, התשס"ה-2005; "מחזור עסקאות" – כהגדרת "מחזור עסקאות של עוסק" בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו – 1975; "רואה חשבון מבקר" - כהגדרתו בחוק החברות, התשנ"ט-1999.
<ענת מיימון: 2.
<ענת מיימון: הפחתת סכומי העיצום הכספי בשל התנהגות המפר.
<ענת מיימון: הממונה רשאי להפחית למפר את סכום העיצום הכספי, בשיעורים שלהלן, אם התקיימה אחת או יותר מנסיבות אלה: המפר לא הפר כל הוראה מהוראות החוק או לפיו בחמש השנים שקדמו להפרה – 30%; לא הפר את אותה הוראה בשלוש השנים שקדמו להפרה – 20%; המפר הפסיק את ההפרה מיוזמתו ודיווח עליה לממונה – 40%; המפר נקט פעולות למניעת הישנות ההפרה ולהקטנת הנזק, להנחת דעתו של הממונה – 30%.
<ענת מיימון: 3.
<ענת מיימון: הפחתה בשל נסיבות אישיות.
<ענת מיימון: ראה הממונה, לגבי מפר שהוא יחיד, שההפרה נגרמה בשל נסיבות אישיות המצדיקות הפחתה של העיצום הכספי או שהתקיימו נסיבות אישיות קשות המצדיקות שלא למצות את הדין עם המפר, רשאי הוא להפחית למפר את סכום העיצום הכספי בשיעור של 40%.
<ענת מיימון: 4.
<ענת מיימון: הפחתה בשל כמה נסיבות.
<ענת מיימון: התקיימו לגבי מפר כמה נסיבות כאמור בתקנות 2 ו-3 רשאי הממונה להפחית למפר מסכום העיצום הכספי את השיעורים המנויים לצד אותן נסיבות במצטבר, ובלבד ששיעור ההפחתה לא יעלה על 60% מסכום העיצום הכספי הקבוע בשל אותה הפרה".
<ענת מיימון: לגבי התקנה הבאה, הפחתה בשל התחשבות במחזור עסקות, יש לנו תיקון.
<ענת מיימון: אולי משרד המשפטים יציג את התיקון לגבי התקנה הזו?
אלי אלאלוף: זה מבטל את הנוסח הישן?
<ענת מיימון: כן.
אלי אלאלוף: אז תקראו ישר את ההצעה המתוקנת.
<איל שורצברג: אנחנו חושבים ש"מצא הממונה שסכום העיצום הכספי עולה על 15%", בזה אנחנו לא נוגעים.
אלי אלאלוף: נוגעים.
אלי אלאלוף: זה ירד ל-5%.
<איל שורצברג: בהחלט.
<איל שורצברג: אז נקריא את ההצעה כמו שמשרד המשפטים מציע.
<ורד שפילמן: ורד שפילמן ממשרד המשפטים.
<ורד שפילמן: אפשר לומר: "מצא הממונה שסכום העיצום הכספי עולה על 5% ממחזור העסקאות של המפר בשנה, רשאי הוא להפחית את הסכום ל-5% ממחזור העסקאות שלו" חסר בנוסח וצריך להוסיף: "בשנה החולפת".
<ורד שפילמן: אין הבחנה בין עוסקים קטנים לגדולים.
<ורד שפילמן: יש הגדרה של מחזור עסקאות, שזה אומר בשנה החולפת.
<ענת מיימון: 5% זה אחרי ההפחתות שעושים לפי 2 ו-3?
<ורד שפילמן: קודם כל בוחנים את ההפחתות לפי תקנות 2 ו-3.
<ורד שפילמן: אם עדיין לאחר כל ההפחתות רואים שסכום העיצום הכספי עולה על 5% מהמחוזר, עושים את ההפחתה הנוספת עד ל-5%.
<דובב אפל: הערה לתקנה 2 ואולי יש לי הצעה קטנה נוספת בנוסף לברכה.
<דובב אפל: לגבי תקנה 2, בספר התקנות הקודם הייתה גישה שאולי יותר מתנגדת לשיקול הדעת, אני מציע בסעיף הזה להרחיב את שיקול הדעת של המנהל.
<דובב אפל: המנגנון של העיצומים הכספיים הוא מנגנון טכני ודי קשיח בבסיסו ולכאורה, באופן מילולי, אם קוראים את סעיפי העיצומים הכספיים בחוק, לכאורה כל הפרה ולו הקלה ביותר מקימה חבות ובסיס להטלת עיצום.
<דובב אפל: אני חשוב שנכון בנסיבות האלה לאפשר, או במסגרת הגנה 2 או במסגרת נוהל היישום של העיצומים הכספיים, שיקול דעת של הפחתה בסיטואציה של עבירה שהיא קלת ערך, בה באמת מדובר בסטייה קטנה מתנאי הרישום, שאין בצידה שום פגיעה ולא חשש קטן לפגיעה בבריאות הציבור.
<דובב אפל: למרות שבמישור הטכני יש כאן הפרה, נכון או לא להטיל עיצום כספי או לפחות להפחית.
<דובב אפל: לכן אני מציע להוסיף סעיף קטן (4) לתקנה 2.
<איל שורצברג: אני לא בטוח שאני מעוניין לקחת סמכויות.
<ורד שפילמן: לטעמנו העילה של הפחתה בנסיבות קלות כבר באה לידי ביטוי בנוסח החוק.
<ורד שפילמן: בחוק הזה נעשו איזונים כך שניתן סל כלים למנהלים.
<ורד שפילמן: יש מנגנון של התראה, מנגנון של התחייבות, אלה מנגנונים שנותנים שיקול דעת למנהל, זה יפורט בצורה מפורטת ובהם אפשר להתחשב, במיוחד בהתחייבות או בהתראה, במצבים בהם הנזק היה קטן, שזו הפרה בודדת.
<ורד שפילמן: זה נראה מיותר ולא מתאים.
<עופרה גורדון: ראית את הנהלים שמשרד הבריאות הוציא?
<עופרה גורדון: משרד הבריאות קעקע את ההתראה המנהלית.
<עופרה גורדון: קעקע את כל סמכויות האכיפה שהם לא עיצום כספי מהחוק, בנהלים, קעקע לגמרי, אז בואו לא נעמיד פנים.
אלי אלאלוף: למה הסגנון הזה?
<איל שורצברג: כי ככה הם עובדים.
<עופרה גורדון: כי ככה אנחנו עובדים.
<עופרה גורדון: כי קבלנו את הנהלים להתייחסות וזה היה פשוט צחוק מההחלטה של הוועדה.
<עופרה גורדון: להכניס סמכויות אכיפה נוספות לחוק אחרי שהיה כאן דיון, והוא הוציא נוהל - - -
<הדר ראדה: הנוהל עדיין לא פורסם.
אלי אלאלוף: אני חייב להעיר לך על הסגנון הזה.
אלי אלאלוף: אתם בונים את המדינה שלנו?
אלי אלאלוף: אז בשביל מה הזלזול?
אלי אלאלוף: מה אתם מרוויחים בזה?
אלי אלאלוף: אתם הולכים לבחירות?
אלי אלאלוף: אז באמת כל דבר נראה רע.
אלי אלאלוף: אם אתם רוצים, תעירו.
<עופרה גורדון: זו התשובה שקבלת ואין לך אלא להאמין לה.
אלי אלאלוף: אתם לא מזמינים שיתוף פעולה, חבל.
<עופרה גורדון: אני לא חושבת שמה שהיה בתקנות שאושרו כלשונן בהצבעה וכל מה שנאמר כאן לא התקבל, נקרא שיתוף פעולה.
<עופרה גורדון: כנראה שדרכנו חלוקות.
<עופרה גורדון: בכל אופן אני מסכימה עם דובב.
<עופרה גורדון: לא השאירו בנושא של אכיפה מנהלית שום שיקול דעת היום לממונה/מפקח לעבירות פחותות ערך.
אלי אלאלוף: לפני כמה דקות הרגתם אותו עכשיו אתם מתחילים להגן עליו.
<עופרה גורדון: זה שיקול דעת לקבוע סכומים.
אלי אלאלוף: קשה לי לעקוב אחרי הדברים העניינים שלך כי הכול מתבזבז בצורה שאת מציגה אותם.
<דובב אפל: אני מבקש להתייחס לגופם של דברים.
<דובב אפל: קיימנו בוועדה, במסגרת תיקון הפקודה, דיונים ארוכים ובסופו של דבר הבקשה שלנו להוסיף את המנגנונים האלטרנטיביים התקבלה.
<דובב אפל: בטיוטות הנהלים שהופצו, בסופו של דבר זה צומצם באופן דרמטי ולפחות הנוסח שהועבר אלינו החיל את אותם מנגנוני התחייבות והתראה שהם היו המענה שניתן לאדוני עכשיו, להצעה שלי, להוסיף כאן שיקול דעת, צומצמו בסופו של דבר לתחום מאוד ספציפי, לעיצומים כספיים של בתי מרקחת.
<דובב אפל: בעלי הרישום, למעט בסעיף אחד, כמעט ואין.
<דובב אפל: אם מנהל אגף הרוקחות מוכן להצהיר עכשיו בפני הוועדה שהנהלים יתוקנו באופן שיינתן ביטוי במסגרת הזו, אני מוכן לוותר על הבקשה שלי להפעיל שיקול דעת במסגרת התקנות.
<דובב אפל: אבל אם זה יישאר בסופו של דבר כמוש הנוהל פורסם אין מענה אמיתי אלא להפך, אני חושב שקעקענו את ההישג שהוועדה הציעה בפקודה ומסמסנו לחלוטין את המנגנונים האלטרנטיביים לעיצומים הכספיים.
אלי אלאלוף: משרד המשפטים?
<ורד שפילמן: אני אשלים את מה שאמרתי קודם לכן, שדווקא אני רוצה לברך את משרד הבריאות, כי יש לנו ראייה רוחבית ואני יכולה להגיד שלא כל הרגולטורים אמצו מנגנונים של התראה והתחייבות, שאנחנו הרבה פעמים מציעים לאמץ.