GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: ולכן מה שאני מציעה, אני מציעה לקבל את הסיכום שלך, אין לי בעיה עם זה.
תמר זנדברג: או שנלך לפי לשון החוק, ואלה באמת יהיו שבעה ימים שיהיה אפשר לקחת אותם או בהריון או ביום הלידה או בשישה ימים אחרי הלידה, או שאנחנו נפתור את אותה אוכלוסייה בסיכון, שסובלת מבדיקות מסכנות חיים לאם וליילוד, ועבורה נייצר פתרון נקודתי עבור אותם שני ימים.
תמר זנדברג: זה כרגע - - -
<אורי שיינין: אוקיי, תתני לי להתייעץ עם משרדי הממשלה האחרים.
<אורי שיינין: אני נוטה להצעה הראשונה, שהיא נראית לי הכי פשוטה.
תמר זנדברג: תבין שזה מייצר עוד ימים בניגוד למה שאתה רוצה, אבל איך שאתה רוצה.
<אורי שיינין: זה גם יותר פשוט מבחינת - - -
תמר זנדברג: אני מסכימה.
מאיר כהן: גברתי, רצית?
מאיר כהן: אנחנו לא שומעים אותך.
תמר זנדברג: או לתקן את התקנות או לא יודעת מה.
<מאירה בסוק: יש לי פשוט שאלה לייעוץ המשפטי.
<מאירה בסוק: את אמרת משהו לגבי הנושא של מה שקורה בימי מחלקה בסקטור הפרטי.
<מאירה בסוק: אנחנו יודעים שבסקטור הציבורי מהיום הראשון זה יום מחלה - - -
<מאירה בסוק: אז שלא ירעו את המצב.
<ענת מימון: לא, מה פתאום.
<ענת מימון: הכוונה הייתה שכן - - -
<מאירה בסוק: אז פשוט צריך - - -
מאיר כהן: הבנו את שאלתך.
מאיר כהן: תקבלי תשובה.
תמר זנדברג: שימי לב שהנוסח הוא שלא כתוב בנוסח 50%.
תמר זנדברג: כתוב יראו את היום הראשון להיעדרות לפי פסקה זו כיום השנתי למחלתו ואת היום השני כיום השלישי למחלתו.
<ענת מימון: לעניין חוק ומחלה.
<ענת מימון: ברור שאם בסקטור הציבורי יש כללים שחלים - - -
תמר זנדברג: נשארות לו הזכויות.
<מאירה בסוק: צריך שזה יהיה ברור שהם לא יפסידו מזה.
<מאירה בסוק: עכשיו שאלה שנייה, שהיא שאלת תם.
מאיר כהן: לא, שאלת תם תשאלי אחרי 10:00.
<מאירה בסוק: לא, זה שאלה חשובה לגבי זה.
מאיר כהן: אז תגידי שאלה חשובה.
מאיר כהן: תחליטי.
<מאירה בסוק: אני רוצה לשאול שאלה שאני אולי מתפרצת לדלת פתוחה.
<מאירה בסוק: אנחנו יודעים שגברים משלמים ביטוח לאומי לא פחות מנשים.
<מאירה בסוק: למה ביטוח לאומי לא יישא בנטל הזה ואז - - -
תמר זנדברג: שאלת תם - - -
מאיר כהן: שאלת תם גדולה.
תמר זנדברג: לאן נכנסת?
מאיר כהן: היינו שם כבר.
מאיר כהן: דורון, בבקשה.
מאיר כהן: גברתי, תודה רבה.
<דורון קמפלר: האוצר לא שמע - - -
תמר זנדברג: טוב שהאוצר היה עסוק באותו רגע ולא שמע את השאלה.
תמר זנדברג: לא חשוב, תמשיך ביום שלך, כמו עד עכשיו.
<דורון קמפלר: ביטוח לאומי - - -
מאיר כהן: דורון, סליחה אדוני, אתה קיבלת רשות דיבור, לא רשות להעביר שאלות.
<דורון קמפלר: דורון קמפלר, התאחדות התעשיינים, בשם הארגונים העסקיים.
<דורון קמפלר: אנחנו לא מתנגדים להצעה, אנחנו מתנגדים לרצף הצעות החוק שבהן יש תוספת עלות למעסיקים.
<דורון קמפלר: אנחנו מבינים שבניסוח הסופי, כפי שאנחנו מבינים אותו, קורים שני דברים.
<דורון קמפלר: זה מחליף את החוק הקיים וזה לא נוסף לחוק הקיים.
<דורון קמפלר: זאת אומרת אין פה תוספת ימים.
תמר זנדברג: אין תוספת ימים.
<דורון קמפלר: שתיים, אנחנו מבינים שיש פה עלות נוספת באותם מקומות שבהם תהיה תוספת על תשלום אותם 50% שמשלמים על יום המחלה.
<דורון קמפלר: את זה אנחנו מבינים.
מאיר כהן: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.
טלי פלוסקוב: אני חושבת שזה המקום לברך את היוזמים, ואני רואה פה הרבה חברי כנסת שהצטרפו להצעת החוק – מהקואליציה ומהאופוזיציה, ואני חושבת שאני מסכימה איתך שאנחנו עכשיו באמת בקצב מאד גבוה, מרתון של הצעות חוק, אבל כולן במטרה אחת, והיא להיטיב עם אזרחי מדינת ישראל.
טלי פלוסקוב: וזה אחת מהן.
טלי פלוסקוב: אנחנו כל הזמן מדברים על שוויון זכויות וכל הזמן מדברים על ביחד, ואני חושבת שזו תרומה גם למשפחה וגם לילד עצמו וכל אבא.
טלי פלוסקוב: אני לא מזמן חוויתי לידה, הבת שלי ילדה - - -
טלי פלוסקוב: כבר חודש.
טלי פלוסקוב: יש לי נכדה בת חודש.
טלי פלוסקוב: ראיתי עד כמה קשה בעצם לבן זוגה להיות איתה וכמה הוא רצה לעשות את זה.
טלי פלוסקוב: ואם לא המעסיק שבעצם מאד מאד רצה לעזור ולו וראה את הרצון הטוב שלו, לא היינו יכולים לעשות את זה.
טלי פלוסקוב: לכן אני מאד הייתי שמחה אם אנחנו היינו מתקדמים עם החוק הזה, כמובן להעביר היום בקריאה ראשונה.
טלי פלוסקוב: בעיני אין פה הרבה פערים.
טלי פלוסקוב: אולי יש אי הבנות באמת, כי נראה לי, על פי מה שני שמעתי, שאנחנו מדברים על אותו הדבר, רק בלי לשלב את זה ביחד.
מאיר כהן: הוא שיהיה.
מאיר כהן: חברת הכנסת בירן, בבקשה.
מיכל בירן: טוב, אז קצת מוזר לעשות את הדיון הזה כשנציגי האוצר והכלכלה בחוץ - - -
תמר זנדברג: כן, הם הלכו להתייעץ.
מאיר כהן: יש פרוטוקול.
מיכל בירן: שוב, אני בעיקר מברכת באמת את היוזמים.
מיכל בירן: אני חושבת שזאת הצעה חשובה ונראה לי שאנחנו כאן כדי לוודא שלא ימסמסו אותה.
מיכל בירן: היו כותרות נלהבות בעיתון וזה, ואז בסופו של דבר זה יגיע בקול ענות חלשה לקו הסיום, ונראה לי שזה התפקיד שלנו כחברי כנסת, עם הקואליציה ועם האופוזיציה, לעמוד פה לצד המציעים ולנסות למנוע את הריקון מהתוכן.
מאיר כהן: חברת הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני לא רוצה להגיד ברכות למציעים, אני רוצה להגיד ברכות לתמי, באמת.
דב חנין: ואני דווקא לוקח את זה מהצד החיובי.
דב חנין: יש פה באמת שורה ארוכה של יוזמות, שיש ביניהן מכנה משותף ואחד המכנים המשותפים זאת תמי זנדברג, שמובילה אותן.
דב חנין: אז אני מברך אותך.
דב חנין: אני חושב שאת עושה עבודה מאד מאד חשובה.
תמר זנדברג: אני מודה לך, אבל לצערי אני לא אקח את הקרדיט על זה על עצמי, אלא באמת על דבר קטן מאד.
תמר זנדברג: השאר פה מתחלק - - -
דב חנין: מגיע לך.
דב חנין: את לא צריכה לקחת אותו, הוא מגיע לך.
מאיר כהן: תגיד לי, כמה חברי כנסת אומרים בישיבה אני לא לוקח את הקרדיט לעצמי?
טלי פלוסקוב: זה גם נכון.
דב חנין: תמי לא צריכה לקחת את הקרדיט, הקרדיט מגיע לה.
דב חנין: לא צריך לקחת אותו.
דב חנין: לגופו של עניין, אדוני יושב הראש, אני פשוט שמעתי את ההערות של נציגי האוצר שנמצאים בחוץ, יש כמה סוגיות שתצטרכנה להתברר לקראת ההכנה לקריאה השנייה והשלישית.
דב חנין: לא נראה לי שהן משמעותיות אגב.
דב חנין: זאת אומרת זה דברים שצריך יהיה לחדד אותם ולהבהיר אותם, אבל הם לגמרי ניתנים לפתרון.
דב חנין: אני מציע, אדוני יושב הראש, שהוועדה פשוט תתקדם לאישור החוק הזה לקריאה ראשונה.
דב חנין: זה מאד מאד חשוב שזה יעבור בקריאה ראשונה כבר בכנס הזה, ובסדר, כדרכם של חוקים, על כל מיני פרטים נצטרך לחזור ולהתעכב בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, אבל חבל לעשות את הדיון פשוט פעמיים.
מאיר כהן: אני מבקש לשמוע את עורכת הדין נועה נאמן.
<נועה נאמן: כן, אני מנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
<נועה נאמן: בוקר אור.
<נועה נאמן: תודה רבה על הצעת החוק.
מאיר כהן: שם מלא.
<נועה נאמן: עורכת הדין נועה נאמן, נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
<נועה נאמן: אנחנו מאד מברכים עליה, אנחנו חושבים שזה צעד חשוב שמבטא עוד אבן דרך בדרך לחלוקת הנטל והשוויון בין בני הזוג, בהמשך גם לדיון שהיה אתמול על הצעת חוק זכויות הוריות.
<נועה נאמן: ואנחנו מאד מאד בעדה.
מאיר כהן: הסטודנטיות שרושמות כל מילה, מישהי רוצה להגיד משהו?
מאיר כהן: מישהי רוצה לחוות דעתה?
מאיר כהן: כי אחרי זה, בחמישה לעשר יש בוחן.
מאיר כהן: כן, איגוד לשכות המסחר, בבקשה.
<דורון קמפלר: אני לא מייצג את איגוד לשכות המסחר.
<דורון קמפלר: אני מכיר את עמדתם.
<דורון קמפלר: אם נתת לי כבר עוד שנייה, אני מציע לקרוא לזה במקום ימי מחלה, ימי היעדרות עקב לידה.
<דורון קמפלר: לידה זה לא מחלה.
<ענת מימון: אבל זה ממכסה של ימי מחלה.
<דורון קמפלר: לפחות במינוח, שזה יהיה ימי היעדרות עקב לידה ולא עקב מחלה.
מאיר כהן: משרד המשפטים רוצה להגיד משהו?
<איילת הוכמן: תומכים.
מאיר כהן: תומכים מלאים בחוק.
מאיר כהן: מי עוד?
מאיר כהן: נעמ"ת, דיברה הגברת וגם מדברייך תמיכה מלאה בחוק, נכון?
מאיר כהן: איזה כייף.
מאיר כהן: המשמר החברתי, מישהו נמצא מהמשמר החברתי?
מאיר כהן: אדוני רוצה להגיד משהו?
<גל מנשה: מצוין.
מאיר כהן: איך אפשר לכתוב את זה בפרוטוקול?
מאיר כהן: אדוני, חזרת?
מאיר כהן: שיינין, אדוני ממשרד האוצר.
מאיר כהן: אחרי ההתלחשויות החשובות, תאיר את עינינו.
<אורי שיינין: אני אחכה לתשובה סופית ממשרד הכלכלה, אבל על פניו אנחנו נלך על פי ההצעה שהצעתי, מה שחברת הכנסת זנדברג אמרה, ואני רק אגיד מה - - -
מאיר כהן: יש לך הערכת עלות תקציב?
<אורי שיינין: הערכת עלות תקציב כרגע של ההצעה, ואני אומר את זה בזהירות, כי יש מגבלות שאנחנו לא לגמרי יודעים כמה - - - המקומי זה בעצם העלות שזה יגרור, אלא פחות או יותר רוב הגופים הם מתוקצבים, וההערכה היא של מיליוני שקלים בודדים.
<אורי שיינין: זאת אומרת זה לא חוצה את רב ה-6 מיליון שקלים.
מאיר כהן: יש עוד מישהו סביב השולחן?
<אורי שיינין: אני כן רק רוצה לחזור על הדברים לפרוטוקול.
<אורי שיינין: אנחנו מדברים על זה שניצול מכסת הימים תהיה על חשבון בעצם התקנות, על חשבון החוק הקיים ולא - - -
תמר זנדברג: החוק הקיים כן.
<ענת מימון: החוק הקיים ופשוט נכניס את הכל בחוק הזה.
<ענת מימון: אנחנו לא - - -
<אורי שיינין: הוא יבטל את החוק.
<ענת מימון: אנחנו נבטל את החוק הקיים, נקבע בו את יום הלידה ונקבע את - - -
תמר זנדברג: או שנעשה את זה, או ש - - - את החוק הקיים - - -
מאיר כהן: סליחה תמר, אני רוצה לשמוע את תגובתך.
מאיר כהן: תשימו לב לניואנסים הקטנים שנאמרים לפרוטוקול, שאחרי זה לא יגידו ששוב את לא עומדת ב - - -
מאיר כהן: תקשיבי למה שהוא אמר ותגיבי בבקשה לפרוטוקול.
תמר זנדברג: שוב, אני בסך הכל מקבלת את הסיכום העקרוני.
תמר זנדברג: רגע, רצית להבהיר משהו?
<ענת מימון: לא הבנתי מה הסיכום.
<ענת מימון: הסיכום אומר שיש שלושה ימים במהלך ההיריון, יום הלידה - - -
<אורי שיינין: 24 שעות - - -
<ענת מימון: ושלושה ימים פלוס יומיים לאחר מכן?
<ענת מימון: חמישה ימים לאחר הלידה?
<אורי שיינין: ו-24 שעות אחרי הלידה גם.
<ענת מימון: יום הלידה יוגדר כמו שהוא מוגדר כיום בתקנות, שזה אומר מתחילת הופעת צירי הלידה ועד 24 שעות מתום הלידה.
<מאירה בסוק: 48 שעות?
<ענת מימון: וכל לידה זה יכול לקחת - - -
<מאירה בסוק: זה יכול לקחת יותר גם.
<ענת מימון: יום, יומיים.
<אורי שיינין: אם זה לוקח יותר, זה - - -
מאיר כהן: סיימנו.
מאיר כהן: יש מישהו שרוצה להעיר?
מאיר כהן: לא רוצה.
מאיר כהן: גברתי, עכשיו נשמע אותך בקול רם.
מאיר כהן: אם כן, אני אבקש לעבור להצבעה.
מאיר כהן: גברתי, היועצת המשפטית.
תמר זנדברג: את הנקודה הזאת אנחנו בתיאום אתכם נשאיר לאחרי הקריאה הראשונה ולקראת השנייה והשלישית, כי אני פשוט אסביר למה.
תמר זנדברג: כן, כן, אני פשוט רק אגיד שכיוון שכיום הימים האלה מוקדשים לבדיקות מסכנות חיים לאם או ליילוד וזה מצב מאד מאד ייחודי ומאד מאד קטן וזה מה שנעשה בתקנות, אנחנו רק ניישר קו אחרי הקריאה הראשונה, על בדיוק איך לבטא את זה מבחינה משפטית.
<ענת מימון: לא, אבל השאלה הייתה האם הימים במהלך ההיריון חלופיים לימים שאחרי הלידה, או שמדובר על גם וגם.
מאיר כהן: לבדיקות מסכנות חיים?
<ענת מימון: לא, לא, בכלל.
מאיר כהן: בכלל.
<ענת מימון: לפי הצעת החוק.
<קריאה: זו שאלה חשובה.
תמר זנדברג: לא, לא, לפי הצעת החוק המקורית, הסיכום הוא בלי לבטל את החוק הקיים, שהם - - -
<ענת מימון: כן, אבל מרגע שאנחנו מבטלים את החוק הקיים - - -
תמר זנדברג: ברגע שאנחנו מבטלים את החוק הקיים, אז בגלל זה אני אומרת שאנחנו נראה.
תמר זנדברג: בהצעה המקורית, ברציונל, אלה ימים תחליפיים.
תמר זנדברג: יש סך הכל את אותם שישה ימים, כאשר השאלה איך מחלקים אותם.
תמר זנדברג: כאשר כל הסיפור של ימי מחלה הם שני ימי מחלה אחרי ההיריון, שהם אלה שיכולים-.
תמר זנדברג: יכול להיות שעדיף לצמצם את זה לשני ימי מחלה בהיריון פשוט, ואז זה יהיה.
<מאיה טאוסיג: זהו, בגלל זה היה לי חשוב לשאול האם הימים לליווי בת הזוג הם באותו פול של הימים שאחרי - - -
תמר זנדברג: אז רק שנייה.
תמר זנדברג: אני חוזרת על הסיכום.
תמר זנדברג: הרציונל המוסכם על כל המשרדים הוא שהצעת החוק הזו מוסיפה זכאות לשישה ימים, כאשר יום הלידה הוא יום כמו היום, יום מחלה, שלושה ימי חופשה ויומיים ימי מחלה.
תמר זנדברג: ואם מהימים האלה נלקחים ימים במהלך ההיריון, הם תחליפיים לימים האלה.
תמר זנדברג: זה במקום.
תמר זנדברג: זה אותה מכסה.
תמר זנדברג: נוצרה כאן השאלה לגבי החוק הקיים, שהיום בתקנות מצומצם לבדיקות מסכנות חיים בלבד.
תמר זנדברג: על מנת שלא לפגוע באוכלוסיית ההריונות או האימהות או המשפחות עם מצבי סיכון חיים, אנחנו את הנושא הזה נלבן אחרי הקריאה הראשונה.
<ענת מימון: אז רגע, גברתי, אבל בגלל שיום הלידה יכול להיות יומיים, אז זה בעצם שבעה ימים סך הכל, הפול הכללי.
<אורי שיינין: אני מוכן לבוא ולומר שנשאיר את זה כנושא, ויש לי כמה רעיונות לפתרון.
<ענת מימון: סך הכל שבעה, אבל השאלה איך - - -
<אורי שיינין: בסך הכל שבעה, אבל זה כן משהו שצריך להיות מעוגן כבר עכשיו בקריאה הראשונה, כי אני לא רוצה שנצטרך לפתוח את זה.
<ענת מימון: לכן אני אגיד מה הנוסח כרגע.
<ענת מימון: אני אציג.
<ענת מימון: רגע, אני רק אציג את הנוסח ובואו נראה שבאמת הבנו אחד את השני.
<ענת מימון: למעשה, מה שאנחנו עושים בחוק עבודת נשים, אנחנו קובעים סעיף קטן שנותן שבעה ימי היעדרות לעובד, כשאנחנו מפרטים את כל שבעת הימים האלה.
<ענת מימון: שבעת הימים האלה יכולים להיות לצורך: שלושה ימים לצורך ליווי בת הזוג לטיפולים ובדיקות במהלך ההיריון.
<ענת מימון: ליווי במהלך הלידה ו-24 שעות לאחר הלידה, וימים שלאחר הלידה, שיזקפו על חשבון ימי-, קודם כל על חשבון ימי חופשה ויומיים שיוותרו, אם נותרו לו בפול הזה של השבעה ימים – יומיים – הם ייצברו כימי מחלה, היומיים הנותרים; כשאנחנו סופרים אותם כימים ראשון ושני לצורך הרצף של זקיפת הימים.
<אורי שיינין: שני ושלישי.
<ענת מימון: כן, אבל ראשון ושני-.
<ענת מימון: כן, נכון, שני ושלישי.
מאיר כהן: שני ושלישי.
<ענת מימון: זה העניין.
<ענת מימון: כלומר בטוטאל, סך הכל עובד יוכל לקחת שבעה ימים, שבתוכם יש מחלה וחופשה ולצרכים שונים, כפי שפרטתי.
<אורי שיינין: וחוק ימי מחלה יבוטל.
<ענת מימון: יבוטל.
מאיר כהן: הערה אחורה.
מאיר כהן: נעמי.
<נעמי היימין רייש: אנחנו רוצים לדבר על זה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
<נעמי היימין רייש: לא עכשיו.
מאיר כהן: אנחנו נדבר על זה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
מאיר כהן: אני עובר להצבעה.
מאיר כהן: תמר, סליחה.
<נעמי היימין רייש: אנחנו נדבר על זה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
מאיר כהן: אני מבקש עכשיו לעבור להצבעה.
מאיר כהן: אנא, תקראי את נוסח הצעת החוק שעליו אנחנו מצביעים.
<ענת מימון: אני שוב אגיד את זה, כי אין לי כרגע את הנוסח כתוב - - -
מאיר כהן: כלשונה, זה הנוסח.
<ענת מימון: לא, לא, הנוסח שהנחתי זה לא הנוסח שהוסכם כרגע.
מאיר כהן: אוקיי, בבקשה.
<ענת מימון: אני שוב חוזרת על העקרונות.
תמר זנדברג: לא, לא, רגע, רגע.
<ענת מימון: זה לא הנוסח הזה, תמר.
מאיר כהן: תמר, רבותי אנחנו מצביעים על הנוסח - - -
תמר זנדברג: זה לא הנוסח הזה?
טלי פלוסקוב: מה שנאמר עכשיו.
<ענת מימון: בנוסח הזה יש שלושה ימים במהלך ההיריון, יום הלידה - - -
<ענת מימון: אני מסבירה לה.
<ענת מימון: פה יש יותר ימים פשוט.
תמר זנדברג: איפה יש יותר ימים?
תמר זנדברג: בנוסח הזה?
מאיר כהן: ובכן?
תמר זנדברג: מה שסוכם זה שאנחנו עכשיו נצביע על הנוסח הזה, כאשר בהסכמות עם הממשלה עדיין אין הסכמות סופיות, והן יסוכמו לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
מאיר כהן: אנחנו נצביע.
תמר זנדברג: לממשלה תמיד עומדת הזכות להתנגד ל - - -
<אורי שיינין: רגע, רגע, אז מה שסיכמנו עם ענת לפי רגע, זה מה שמקובל.
<ענת מימון: אבל עכשיו חברת הכנסת ויושב הראש רוצים להצביע על הנוסח - - -
מאיר כהן: חבריה, תקשיבו טוב למה שאני אומר.
מאיר כהן: לא, אי אפשר תוך כדי לשנות.
מאיר כהן: אנחנו מצביעים על הנוסח הזה, כלשונו.
מאיר כהן: זה מה שכתוב.
מאיר כהן: בקריאה השנייה ובקריאה השלישית - - -
תמר זנדברג: לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
טלי פלוסקוב: להגיע לנוסח מוסכם.
מאיר כהן: לקראת הקריאה אתם תשבו, זה כתוב בפרוטוקול, אתם תשבו ותגיעו להסכמות בנוסח שאתם אמרתם, בנוסח שתמר אמרה ותגיעו להסכמות.
מאיר כהן: אבל אנחנו לא רוצים לעכב את זה.
מאיר כהן: אנחנו מבקשים שהשבוע, לכל היותר שבוע הבא, זה יבוא לקריאה שנייה.
<ענת מימון: אדוני, רק נוסיף סעיף 2 שאנחנו מבטלים את חוק דמי - - -
תמר זנדברג: לא, לא, לא, אנחנו לא מבטלים חוקים כרגע.
<אורי שיינין: אז אם כך, אני לא מצליח להבין.
<אורי שיינין: כי היה משהו שהוא מוסכם ואנחנו עכשיו - - -
תמר זנדברג: זה מוסכם.
תמר זנדברג: זה מה שמוסכם.
<אורי שיינין: מה שמוסכם זה מה שהוצג עד לפני חצי דקה, דקה, כשפתאום אנחנו חוזרים לנוסח המקורי.
<אורי שיינין: אני לא מצריך להבין גם למה.
תמר זנדברג: אז בוא אני אגיד לך, רגע - - -
<אורי שיינין: אני הבנתי את הרגישות שאמרת לגבי האוכלוסייה בסיכון.
<אורי שיינין: יש כמה רעיונות לסגור את זה, אבל אני בא ואומר, אנחנו לא בגלל הסוגיה, נקרא לזה הפינתית, אנחנו נבוא ואת ההסדר העקרוני אנחנו לא נביא את ההסדר במלואו.
<אורי שיינין: יש הסדר שהוא הסדר עקרוני, שבא ואומר אנחנו מסתכלים על מכסה של שבעה ימים כלליים, כשיש שלושה ימים לפניו, לידה ו - - -
תמר זנדברג: שנייה, בחוק עבודת נשים נתונים שבעה ימי מחלה.
תמר זנדברג: אין שם ימי חופשה.
תמר זנדברג: אז אני לא אבטל חוק שנותן שבעה ימי מחלה בשביל לקחת שלושה ימי חופשה, עם כל הכבוד.
<אורי שיינין: בסדר, אבל - - -
תמר זנדברג: אם אנחנו נרצה, לקראת הקריאה השנייה והשלישית, לבטל את החוק ולהעניק-.
תמר זנדברג: הרי שוב, החוק, יש שם שבעה ימי מחלה - - -
<אורי שיינין: את לא מבטלת יום אחד אפילו.
<אורי שיינין: את באה ואומרת יש לי פול של שבעה ימים, היום אפשר לקחת אותם רק לבדיקות מאד מסוימות - - -
תמר זנדברג: לא, זה בתקנות, זה לא בחוק.
<אורי שיינין: רגע, רגע, זה לא משנה.
<אורי שיינין: היום אפשר לקחת אותו רק - - -
תמר זנדברג: מה זה לא משנה?
תמר זנדברג: אנחנו פה מחוקקים, אנחנו לא שרים.
תמר זנדברג: אנחנו לא קובעים תקנות.
<אורי שיינין: בסדר, אבל אני אומר בפועל היום, במצב ה - - -
תמר זנדברג: אבל אנחנו לא - - -
<אורי שיינין: תקשיבי רגע.
<אורי שיינין: אני בא ואומר - - -
תמר זנדברג: לא, אנחנו לא עושים בפועל.
תמר זנדברג: אנחנו מחוקקים חוקים.
תמר זנדברג: יש הבדל בין חקיקה ראשית לבין תקנות.
<אורי שיינין: אני אומר, לפי החקיקה וחקיקת המשנה הקיימת היום, היום שבעת הימים האלה יכולים לשמש רק למצבים מיוחדים ולהריון ולידה.
<אורי שיינין: כרגע הצעת החוק שמונחת, יש כאן תוספת מאד משמעותית.
<אורי שיינין: הימים האלה, אפשר להשתמש בהם גם לאחר הלידה ואפשר להשתמש בהם גם לפני הלידה לשימושים אחרים - - -
<אורי שיינין: וזו הרחבה משמעותית.
תמר זנדברג: זו מהות הצעת החוק.
<אורי שיינין: זה לא שיש כאן צמצום.
<אורי שיינין: לא, יש כאן הרחבה מהותית והביטול, כל שהוא אומר, הוא לא מבטל משהו.
<אורי שיינין: הוא בסך הכל בא ואומר – אנחנו לא עושים שבעה ועוד שבעה, אלא זה אותם שבעה - - -
תמר זנדברג: איפה שבעה ועוד שבעה?
<ענת מימון: לא, זה לא נכון.
<אורי שיינין: לא משנה, יש פה חמישה ועוד שבעה.
תמר זנדברג: לא, לא, סליחה, אין פה שבעה ועוד שבעה.
מאיר כהן: חברת הכנסת זנדברג - - -
תמר זנדברג: לא, אין פה שבעה ועוד חמישה.
תמר זנדברג: פה יש שני ימי מחלה נוספים.
<אורי שיינין: אני לא מצליח להבין, זה לא משהו שהוא מסוכם.
מאיר כהן: חברת הכנסת זנדברג, סליחה, הדיון הסתיים.
תמר זנדברג: בהצעת החוק לא כתוב ביטול חוקים.
<אורי שיינין: בהצעת החוק שלך כתוב.
<אורי שיינין: את מכירה את זה?
תמר זנדברג: אין בעיה, אתה רוצה לחזור להצעה - - -
מאיר כהן: חברת הכנסת זנדברג, אפשר לבקש לסיים את הדיון הזה?
מאיר כהן: אז אני מבקש לסיים את הדיון.
תמר זנדברג: אפשר להצביע על הטרומית כפי שהיא.
<אורי שיינין: אני מאד מאד מופתע שאנחנו מסכמים משהו עם המציע, מסכמים אותו גם לפני ועדת שרים וגם לפני הדיון פה - - -
תמר זנדברג: וזה מה שסוכם.
<אורי שיינין: והנוסח לא מגלם ואנחנו מעלים את זה ואת זה, ויש כאן הבנה כללית גם עם הלשכה המשפטית, ולבסוף באים ואומרים אנחנו לא מצביעים על מה שסוכם.
<אורי שיינין: אז מה הערך של ה - - -
תמר זנדברג: אנחנו בדיוק מצביעים על מה ש - - -
מאיר כהן: אוקיי, אנחנו אלף יכולים להצביע על מה שנראה לנו ואתם יכולים - --
<אורי שיינין: אתם יכולים - - -
<אורי שיינין: אבל יש לנו - - -
מאיר כהן: היות וגם אתמול עד השעות הקטנות ישבו חברי הכנסת המציעים ודנו בזה - - -
תמר זנדברג: כולל היום, עד השעות הקטנות של הבוקר.
מאיר כהן: במשרד ראש הממשלה, אז זה מה שגובש.
מאיר כהן: אנחנו מצביעים - - -
<ענת מימון: אבל זה הסיכום.
<ענת מימון: זה מתוך אותם ימים.
מאיר כהן: אנחנו מצביעים עכשיו על הנוסח שהובא בתחילת הישיבה ולקריאה שנייה ושלישית אתם תישבו עד שיעלה עשן, ובתנאי שתגיעו להסכמות וזה יגיע לקריאה שנייה ושלישית.
מאיר כהן: אני את הנוסח שלפניכם מביא עכשיו, כמו שהוא, מביא עכשיו להצבעה?
מאיר כהן: בעד הצעת החוק – פה אחד
מאיר כהן: ההצעה אושרה.
מאיר כהן: לכו לעבודתכם.
שולי מועלם-רפאלי: בוקר טוב, יום שלישי, ל' שבט, חודש טוב, ה-9 בפברואר.
שולי מועלם-רפאלי: בעקבות דיון שהיה בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, בראשותו של חבר הכנסת אברהם נגוסה, בדיון ניתנה סקירה על ההתקדמות בגיבושה של התכנית הלאומית להפטיטיס והעלאת המודעות לגילוי מוקדם, בקרב קבוצות עולים וקבוצות נוספות שהן בעלות סיכון, ביקשה ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לקיים דיון משותף לשתי הוועדות כשבאמת המטרה היא לשמוע את האנשים של משרד הבריאות, את אנשי עמותות החולים, את אנשי המשרד לבטחון פנים, את ראשי ארגוני עולים ביחס לשכיחות של ההפטיטיס ואיך מובילים לגילוי מוקדם, מה התכנית הלאומית למניעת הפטיטיס, איך היא מתקדמת.
שולי מועלם-רפאלי: אני אתווה פה דרך לדיון ואנחנו נתחיל אותו.
שולי מועלם-רפאלי: תיכף אני בעיקר אשתוק וחבר הכנסת נגוסה ידבר את הדיבור המרכזי.
שולי מועלם-רפאלי: חבר הכנסת רזבוזוב, אם תרצה להוסיף.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נראה מצגת שהובאה לוועדה מטעם משרד הבריאות וגם מטעם עמותת החולים חץ ואחר כך אנחנו נפתח את זה לדיון כשיש פה כמה שאלות שאנחנו נרצה לקבל עליהן תשובות, גם ביחס לחולים שטופלו ב-2015, גם לגבי האבחון, גם לגבי המשך התכניות ל-2016.
שולי מועלם-רפאלי: מה המקום של הפטיטיס בקרבם של חולים שנדרשים להשתלות ובעצם מה הן קבוצות הסיכון הבולטות ואיך אנחנו מתמודדים עם הקבוצות האלה.
שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, חבר הכנסת נגוסה.
אברהם נגוסה: > תודה, גברתי היושבת ראש.
אברהם נגוסה: אנחנו קיימנו דיון בעבר, כמו שנאמר פה, והייתה לנו סקירה כללית ואחד הדברים, ותיכף ניכנס לכל השאלות, אבל אני רוצה גם התייחסות שלכם באותו זמן שעמדנו ואמרנו את החשיבות של ההסברה בקרב העולים בשפות שלהם, זה מאוד חשוב, כי אנשים לא מודעים לזה ולכן מאוד חשוב כמה שיותר לתפוס ולדעת את התופעה ואפשר לטפל בהם.
אברהם נגוסה: לכן מה ההתקדמות בנושא הזה, גם אני רוצה שתתייחסו, הסברה בשפות של העולים.
אברהם נגוסה: כמובן שאנחנו גם הוצאנו מכתב לאחר הדיון, למי שהיה אז סגן שר, היום הוא שר הבריאות, בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אנחנו נשמח אם נציגי משרד הבריאות יגידו אם יש התקדמות גם בנושא הזה בתכנית הלאומית, אם יש משמעות תקציבית ואנחנו נשמח גם לקבל מנציגי משרד הבריאות.
אברהם נגוסה: אני חושב שאלה הדברים.
שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, חבר הכנסת רזבוזוב.
יואל רזבוזוב: תודה, יושבי ראש הוועדה, הוועדה המשותפת, על הדיון - - -
<קריאה: לא ועדה משותפת, ישיבה משותפת.
יואל רזבוזוב: ישיבה משותפת, נכון.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה דיוקים היסטוריים.
יואל רזבוזוב: אני גם שותף לנושא, עוד מהכנסת הקודמת, יחד עם עמותת חץ.
יואל רזבוזוב: מכיוון שראיתי מה הסיבוכים הכרוכים במי שלא יודע, בחוסר מודעות, ומה העלות הבריאותית והתקציבית לנושא, אז נרתמתי לנושא.
יואל רזבוזוב: אפילו עשיתי איזה בדיקת דם פשוטה ואני לא נשא, אבל יש קבוצות סיכון מסוימות ולפחות בקבוצה שאני עובד איתה הרבה, הקבוצה של העולים מברית המועצות לשעבר, ואני חושב שכאן בוועדה הזו, ביום הספציפי הזה, אנחנו צריכים להעלות את המודעות, כמה שיותר אנשים שיילכו ויעשו את הבדיקה הפשוטה הזאת על מנת לתפוס את הבעיה כמה שיותר מוקדם ולטפל.
יואל רזבוזוב: היום יש טיפולים חדשניים, פחות כואבים, ואפשר לטפל.
יואל רזבוזוב: כמובן אנחנו, האינטרס שלנו מהצד של המדינה, זה יעלה המון המון כסף, כי כל טיפול כזה שלא תופסים בזמן עולה המון כסף למערכת הבריאות ולמשלם המסים הישראלי, כך שכל הכבוד על הדיון ואנחנו כולנו ביחד צריכים לדחוף את הנושא.
יואל רזבוזוב: נושא חשוב ביותר.
שולי מועלם-רפאלי: בשלב הראשון חברתנו, פלורה קוך דבידוביץ, מהממ"מ, מחלקת המחקר והמידע של הכנסת, תציג את הנייר המרשים ביותר שהיא כתבה לבקשת ועדת העבודה והרווחה.
שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, פלורה.
יואל רזבוזוב: אז כפי שציינת, הנייר שמונח לפניכם נכתב בנובמבר 2014, לבקשת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, הוא נדון גם בוועדה הזו וגם בוועדת העלייה והקליטה.
יואל רזבוזוב: במסמך הזה הצגנו נתונים על מספר החולים בהפטיטיס חריף בישראל בשנים 92' עד 2013, את מדיניות משרד הבריאות בנושא הטיפול במחלת ההפטיטיס, את המלצות ארגון הבריאות העולמי לעיצוב מדיניות בנושא הזה וגם עקרונות מרכזיים של תכניות לאומיות למניעת המחלה בארצות הברית ובאוסטרליה.
יואל רזבוזוב: אני אסקור בקצרה את הממצאים העיקריים של המסמך.
יואל רזבוזוב: דלקת הכבד, ההפטיטיס, היא מחלה שהגורמים שלה הם שונים, הם יכולים להיות הפרות אוטואימוניות ומטבוליות, רעלנים, שימוש בתרופות מסוימות, שתייה מופרזת של אלכוהול וגם חמישה סוגים של נגיפים A, B, C, D ו-E, שבהם התמקדנו במסמך הזה, שיכולים לגרום להתפתחותה של מחלת כבד חריפה וחלקם עלולים גם לגרום להתפתחות של מחלת כבד כרונית ולשחמת הכבד.
יואל רזבוזוב: בישראל, לדברי משרד הבריאות, יש כמה קבוצות סיכון לחלות בהפטיטיס כרוני ובמיוחד בהפטיטיס מסוג C, כגון משתמשים בסמים בהזרקה, מקבלי תרומות דם לפני שנת 92', שממנה ואילך ניתן לבדוק את הדם ולגלות את הנגיפים, עולים מכמה מדינות בברית המועצות לשעבר, שבהן המחלה הייתה אנדמית ומדבקת בשיעורים גבוהים.
יואל רזבוזוב: לפי נתוני ארגון הבריאות העולמי לשנת 2014 בכל שנה ישנם כ-1.4 מיליון מקרים של מוות מהפטיטיס מסוגים שונים כאשר הפטיטיס B ו-C גורמים לכמעט 90% מכלל מקרי המוות מחמשת סוגי הנגיף והם גם הגורם הראשי לכ-78% ממקרי סרטן הכבד בעולם.
יואל רזבוזוב: באשר לישראל, מאז שנכתב המסמך יצא פרסום עדכני יותר של משרד הבריאות בנושא סיבות המוות המובילות, ממנו עולה שבגילאים שנה עד 74 בקרב הגברים בישראל מחלת הכבד הכרונית ושחמת הכבד הם במקום מספר 11, שזה אומר 2.4 מקרים של פטירות ל-100,000 איש.
יואל רזבוזוב: בקרב הנשים בקבוצת גיל זאת הם במקום העשירים, 1.4 פטירות ל-100,000 איש.
יואל רזבוזוב: מגיל 75 ומעלה ההיארעות עולה, בקרב הזכרים מקום 16, אבל זה 38.1 מקרים של פטירות מהמחלה, ובקרב הנשים מקום 17 עם 25.4 פטירות.
יואל רזבוזוב: כפי שמשרד הבריאות ציין בפנינו בעת כתיבת המסמך למשרד אין נתונים על מספר החולים הכרוניים בהפטיטיס B ו-C שכן לפי פקודת בריאות העם הפטיטיס כרוני אינו מחייב הודעה למשרד הבריאות.
יואל רזבוזוב: במשרד הבריאות ציינו עוד כי לפי התכנון בשנת 2015 תכננו לערוך מרכז חלוץ ארצי ובו ייאספו נתונים על נשאי הפטיטיס B ו-C באמצעות קופות החולים.
יואל רזבוזוב: מעניין לשאול מה הייתה ההתקדמות בנושא הזה.
יואל רזבוזוב: מה שכן מחייב הודעה למשרד הבריאות זה מקרים של דלקת כבד נגיפית חריפה מסוג A, B ו-C ודלקת נגיפית המוגדרת אחרת.
יואל רזבוזוב: כאן אני אגיד שבידי המשרד אין נתונים על נגיפים E ו-D, שכן הן נרשמות כדלקת נגיפית מסוג אחר, כאשר D נלווה לB ולא יכול להתפתח בלעדיו.
יואל רזבוזוב: לגבי הפטיטיס E משרד הבריאות ציין שהוא לא נמצא באופן אנדמי מדבק בישראל.
יואל רזבוזוב: בין 92' ל-2013 דווח בישראל על 25,939 מקרים חדשים של דלקת כבד חריפה של A, B ו-C ביחד.
יואל רזבוזוב: הפטיטיס A היה כ-90% מכלל המקרים, הפטיטיס B היה כ-7% מכלל המקרים ו-C כ-3%.
יואל רזבוזוב: במסמך שלפני
יואל רזבוזוב: כם בעמוד מספר 7 יש טבלה ובה מספר המקרים וגם שיעורי ההיארעות.
יואל רזבוזוב: כך למשל מבחינת הפטיטיס A אפשר לראות שבין 92' ל-2001 דווח בכל שנה על כ-756 מקרים עד 4,156 מקרים, בין 2002 ל-2013 יש ירידה ומספר הדיווחים נע בין 175 ב-2004 ל-55 ב-2010 ובמקביל יש גם ירידה בשיעורי ההיארעות בין 92' ל-2001, הוא היה בין 71.3 ל-100,000 איש ל-11.7, כאשר בין 2002 ל-2013 הוא הצטמצם והוא נע בין 2.6 ב-2004 ל-0.6 ב-2011.