GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיע למצב שהביטוח הלאומי חייב לבדוק ולא שאני אצטרך לפנות.
מרב מיכאלי: אני ילדתי ואלוהים יודעת שזה עצמו מביא אתו מהפך גדול בחיים ועוד איזה שלוש משרות ואני לא יודעת מה, ואם חוץ מזה אני גם צריכה ללכת ולהתחיל עכשיו לעתור כדי לקבל את מלוא דמי הלידה שמגיעים לי, הסיכוי שזה יקרה הוא קטן.
מרב מיכאלי: אני לא רוצה אפילו להיכנס לפירוט.
מרב מיכאלי: גם אין סיבה שזה יקרה.
מרב מיכאלי: בואו נמצא דרך להכניס לחוק את זה שהביטוח הלאומי חייב לבדוק כדי שהביטוח הלאומי מראש ייתן את מה שמגיע בתקנות שלו עצמו.
<מיכל מזוז: אני רוצה לחדד.
אלי אלאלוף: אלוהים הוא נקבה?
<אתי נמרודי: לכרוך את שני הדברים יחד, אני לא חושבת שזה היה נכון כי כמו שמיכל אמרה יש דרך אחרת לחשב לעצמאיות.
<אתי נמרודי: אנחנו נשמח לקבל הצעה אחרת לשכירות, לשעתיות.
<אתי נמרודי: נשמח לדון בה.
<אתי נמרודי: במצב היום זאת חובת הפקיד לפנות ולא רק האישה שפונה.
<אתי נמרודי: חובת הפקיד לפנות.
<אתי נמרודי: אני הראיתי כאן לפחות שישה כלים באמצעותם הפקידים מנהלים את זה ואני אשמח להראות לכם לאחר מכן.
<אתי נמרודי: זאת אומרת, זאת חובתו של הפקיד לפנות.
<אתי נמרודי: יש על זה בקרת איכות.
אלי אלאלוף: הפקידים של הביטוח הלאומי?
<אתי נמרודי: כן.
<אתי נמרודי: התקנות מחייבות כמו החוק.
<אתי נמרודי: זאת לא רשות אלא זאת חובה.
אלי אלאלוף: אתם יודעים כמה פנו באמצעות כל הגופים ולא דרך הביטוח הלאומי כדי להשיג את מה שמגיע להן?
טלי פלוסקוב: זה הכי מעצבן.
<אתי נמרודי: אולי לא בתחום דמי לידה.
<מאירה בסוק: אני באופן אישי מכירה מקרים, במיוחד נשים שעתיות – אני לא מדברת על יומיות - נשים שעובדות בכל מיני עמותות ואז העמותות האלה לא משלמות להן לא באפריל ולא בספטמבר כי אלה חגים ואז הן מפסידות המון כסף בדמי הלידה.
<מאירה בסוק: אתן אומרות שרשאי ותקנות, אבל הן מקבלות רק לפי שלושה חודשים אחרונים.
מרב מיכאלי: לא רשאי.
מרב מיכאלי: חייב.
<מאירה בסוק: רשאי זה חייב.
<מאירה בסוק: הן מקבלות רק לפי שלושה חודשים אחרונים ורק אם אנחנו אומרים להן שיבקשו.
<מאירה בסוק: אז הן כותבות לכם מכתב והן אומרות, אנא, תבדקו לפי השנה האחרונה.
<מאירה בסוק: אתם לא בודקים לפי השנה האחרונה אלא אתם בודקים שלושה חודשים אחרונים, נותנים להן את מה שנותנים להן ואז הן מגיעות אלינו.
<מאירה בסוק: אתן אומרות שמתוך 9,000 עובדות יומיות שעתיות, אלף ומשהו קיבלו אבל אני לא יודעת מה קורה עם ה-8,000 האחרות וגם את לא יודעת.
<מיכל מזוז: קודם כל, אנחנו נשמח לבדוק את זה.
<מיכל מזוז: תביאי אלינו את המקרים.
טלי פלוסקוב: הצעת החוק עליה דיברתי לגבי השכירות, היא פותרת את הבעיה?
טלי פלוסקוב: אנחנו נחזור לכאן ונחליט שזאת שנה.
<מאירה בסוק: אותו דבר לגבי שעות נוספות.
אלי אלאלוף: אם אתם תעשו דיון פנימי, לא ניתן יהיה להבין.
מרב מיכאלי: אתן אומרות עכשיו שתפתרו את המצב לגבי עצמאיות, אז נגיש בנפרד לגבי שעתיות ואז יאמרו שיש ריבוי של חקיקה פרטית.
טלי פלוסקוב: מי יעצור אותנו?
טלי פלוסקוב: אז מה?
מרב מיכאלי: למה לא לפתור את זה כבר עכשיו?
מרב מיכאלי: יש תיקון שמונח על השולחן ולמה לא לנסות לפתור את זה?
<מיכל מזוז: כי יש פתרון שקיים.
<מיכל מזוז: אם יש בעיה בחשיפת המידע, זה משהו שאנחנו נבחן אותו עכשיו במסגרת העבודה במוסד.
<מיכל מזוז: אנחנו נבחן וניתן לזה פתרון, אבל יש לזה מענה.
<מיכל מזוז: השעתיות הן שכירות והן לא עצמאיות בשום מתכונת.
אלי אלאלוף: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף לדיון?
<רועי כהן: נשיא לה"ב, לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל.
<רועי כהן: אני רוצה קודם כל לברך את אדוני היושב ראש ואת חברת הכנסת טלי פלוסקוב ואת חברת הכנסת מרב מיכאלי.
<רועי כהן: אני חושב שהיום אנחנו מביאים בשורה ל-45 אלף נשים עצמאיות שנמצאות בגיל הפריון ומתקנים עיוות היסטורי שפגע בנשים עצמאיות.
<רועי כהן: לדעתי יש כאן רגל מסיימת להצעת חוק שמתגלגלת מהכנסת ה-18 ועברה גלגולים שונים ומרובים.
<רועי כהן: היום, כאשר אנחנו מאשרים את הצעת החוק הזאת, מדינת ישראל מסמלת שהיא רואה בנשים העצמאיות ובעידוד שלהן לצאת ליזמות ופיתוח קריירה עצמאית, משהו שהוא מאוד חשוב בדרך לשיפור מעמדן של הנשים בעולם העבודה.
<רועי כהן: אני רוצה להתייחס למספר דברים, גם בהצעת החוק, ולחדד אותם.
<רועי כהן: אני שוחחתי עם שר האוצר משה כחלון שמאוד בעד הצעת החוק הזאת וגם התבטא בצורה שלא משתמעת לשתי פנים שהמצב כיום הוא שערורייה.
מרב מיכאלי: הוא נחשף אליו בכנס העצמאיות שם ישבנו יחד וישבה טלי דוברת .
טלי פלוסקוב: כבר שם הוא הבטיח שהוא יטפל בזה.
מרב מיכאלי: הוא נדהם לגלות את המציאות.
<רועי כהן: שוחחתי אתו גם לאחר שהנושא עבר בקריאה הראשונה והוא אמר לי שהוא רוצה שזה יהיה בחקיקה ראשית.
<רועי כהן: לשעבר שר הרווחה שהוא חבר וידיד.
<רועי כהן: אנחנו מבקשים, מאחר ויש רוח גבית משר האוצר, לאשר את זה בחקיקה ראשית.
<רועי כהן: אני לא רואה שום סיבה למה אנחנו צריכים ללכת להוראת שעה.
<רועי כהן: יש כאן רוח גבית, כולל של נציגת משרד האוצר שכרגע אמרה שאין בעיה תקציבית.
<רועי כהן: הדבר הנוסף שאני רוצה לחדד זה נושא התחולה, כדי שלא ייפלו כאן בין הכיסאות נשים עצמאיות שיאמרו להן שהן ילדו בחודש כזה או אחר.
<רועי כהן: לכן אני רוצה לקבוע ולחדד את זה כבר כאן, מה תהיה התחולה כלפי הנשים.
<רועי כהן: מי שתלד ביולי, האם זה יחול עליה.
<רועי כהן: יש כאן פרשנות כזאת ואחרת ואני רוצה שיאמרו את זה.
<רועי כהן: מדינת ישראל חייבת לתת את התנאים לנשים העצמאיות שלוקחות על עצמן מעבר לעובדה שיש להן משפחה וילדים גם קריירה שהיא לא בטוחה והיא עם המון תנאים קשים יותר מאשר יש לשכירה.
<רועי כהן: לכן צריך לתת להן את התנאים הטובים ביותר וההוגנים ביותר.
<רועי כהן: לכן נדרשת גם חשיבה נוספת וכאן אני קורא למוסד לביטוח לאומי לדון בכל הנושא הזה של איסור על נשים עצמאיות לעבוד במהלך חופשת הלידה.
<רועי כהן: זה דבר שצריך לעבור מסדר היום.
<רועי כהן: צריך להבין שאישה עצמאית, היא לא כמו אישה שכירה אלא היא צריכה בדרך כלל לבוא למשרד ולשמור על העסק שלה, לענות לאי-מיילים, לעשות מה שאפשר לעשות כדי שהעסק יתקיים.
<רועי כהן: צריך להוריד את זה מסדר היום.
<רועי כהן: הדבר הנוסף הוא משהו רחב יותר וזה הנושא של הכרה בהוצאות בגין טיפול והשגחה כהוצאה מוכרת.
<רועי כהן: בשלב התודות, אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה שדאג שכבר במושב הזה תבוא הבשורה לעצמאיות, אני רוצה להודות לחברת הכנסת טלי פלוסקוב שהובילה את החקיקה יחד עם דוקטור חברת הכנסת עליזה לביא שלאורך כל הדרך תמכה ביחד עם הרוח הגבית של חברת הכנסת מרב מיכאלי.
<רועי כהן: אני רוצה שבאמת תוך שלושה חודשים מהיום אלפי נשים עצמאיות יוכלו לחוש את השינוי בזכויות שלהן.
<רועי כהן: צריך לומר גם מילה טובה על המוסד לביטוח לאומי שתומך בהצעה ורואה בה שינוי.
אלי אלאלוף: אתה מחליף את יושב ראש הוועדה?
אלי אלאלוף: אתה מסכם ומברך.
אלי אלאלוף: תשאיר גם לנו משהו לומר.
אלי אלאלוף: אני שמח שאתה מרגיש טוב אתנו.
<רועי כהן: כבוד היושב ראש, אנחנו בארגון לה"ב מביאים את השטח לכנסת.
אלי אלאלוף: יש לך שכן שמתחרה אתך.
טלי פלוסקוב: תחרות בריאה.
<רועי כהן: רן מלמד הוא ידיד.
<רועי כהן: זאת תחרות מאוד מאוד טובה.
<רועי כהן: כל מי שעוזר לאוכלוסיות שאפשר לסייע להן, זה טוב.
<רועי כהן: אנחנו הבאנו כארגון שחש את השטח ופועל בשטח, הבאנו לדיון את עינת גוטמן שהגיעה אלינו מחדרה, עברה את הפקקים, והיא בעלת משרד פרסום.
<רועי כהן: היא תמחיש בדבריה את הצורך בתיקון.
אלי אלאלוף: מי נותן לה את רשות הדיבור, אתה?
<רועי כהן: אני מבקש להמחיש את הצורך בתיקון ולומר מה קורה היום בשטח כי אני שומע שלפעמים יש דרכים לפעול דרך התקנות הקיימות.
<רועי כהן: אני אומר לך אדוני היושב ראש שדרך התקנות הקיימות, לא שמענו על נשים עצמאיות שהצליחו להתמודד בירידה שלהן בהיקף ההכנסה.
<רועי כהן: אמרתי את מה אמרתי ואני אומר לך שאנחנו לא שמענו את זה ויש הרבה נשים עצמאיות שלא הצליחו לעבוד במהלך תקופת ההיריון שלהן, ההכנסה שלהן ירדה ולא קיבלו שום פיצוי.
<רועי כהן: אני חושב שעצם התיקון היום כאן יביא בשורה.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין ששמעתי רק נכונות של הביטוח הלאומי לעזור בנושא הזה.
אלי אלאלוף: לא ראיתי התחמקות או ניסיון להסתיר ידע.
אלי אלאלוף: אני חושב שלפעמים לא צריך להרבות בחקיקה כשיש פתרונות במערכת הקיימת.
אלי אלאלוף: הדבר שבאמת אני מציע לביטוח הלאומי, לא תמיד יודעים לשחק באינטרנט ובידע שאתם מפיצים באמצעות המערכת האלקטרונית.
אלי אלאלוף: אולי צריך למצוא דרך לעזור ולקבל את זה כי הנשים שאמורות לקבל כאן
אלי אלאלוף: פיצוי כלשהו, אתם יודעים את זה ואתם יכולים להפיץ את הידע עוד לפני הלידה.
<קריאה: דרך בתי החולים.
אלי אלאלוף: זה רעיון טוב.
אלי אלאלוף: מה שקורה זה שהנשים שיודעות – מקבלות, ואלה שלא יודעות, אלה נשים עם בדרך כלל רמת ההכנסה שלהן לא תמיד מספיקה והן הנפגעות ביותר, ושלישית, יש מי משחכה לכם בפינה כדי לעשות סיבוב עליהן ואני חושב שאתם צריכים להילחם בהם.
אלי אלאלוף: כל הגופים האלה שמפרסמים בטונות, זה אומר שהם מרוויחים הרבה.
אלי אלאלוף: תקציב הפרסום שלהם הוא אדיר וזה סימן שהרווחים שלהם עוד יותר אדירים.
אלי אלאלוף: תשימו לב לזה ותיערכו לזה.
אלי אלאלוף: זה לא סוד.
אלי אלאלוף: מה שאתן מחזיקות כחוק, זה על מנת להביא את זה לידיעת הציבור החלש ביותר.
אלי אלאלוף: תמצאו את הדרך לעשות את זה.
אלי אלאלוף: אני מרגיש יותר ויותר ואני רואה את זה כי יש לי נציגות ביטוח לאומי בבית ואני שומע שכל הזמן היא אומרת תעשו, תלכו לשם וכולי.
אלי אלאלוף: חבר'ה, יש כאן ידע אדיר שאתם מחזיקים אבל תביאו אותו לידיעת הציבור.
אלי אלאלוף: אתם רוצים שינוי תדמית, בצדק, ועשיתם צעדים מצוינים בכיוון הזה.
אלי אלאלוף: קחו גם את הנושא של הידיעה.
אלי אלאלוף: אנשים לא יודעים ואלה האנשים החלשים ביותר שלא יודעים.
אלי אלאלוף: קחו את זה בחשבון.
מרב מיכאלי: מילה ברשות אדוני.
מרב מיכאלי: אני קודם כל רוצה להודות לחברתי טלי פלוסקוב שהובילה את התיקון הספציפי הזה.
מרב מיכאלי: בכנס העצמאיות והעצמאים שעשתה השדולה שלנו לפני שלושה-ארבעה חודשים, ישבה הצלמת העצמאית טלי דוברת שהייתה בהיריון מתקדם – ברוך השם מאז היא כבר ילדה בשלום ובכיף, אני מקווה – וסיפרה שהיא עדיין משלמת למדינה כסף שהיא דורשת ממנה בחזרה על הלידה הקודמת.
מרב מיכאלי: היא אמרה שהיא מגיעה למצב בו היא בחרדה לקראת הלידה כי היא לא יודעת אם כלכלית היא תעמוד בהחזרים למדינה את מה שהיא תדרוש ממנה אחרי שהיא תשלם לה דמי לידה לפי העבודה שלה.
מרב מיכאלי: זה מצב כל כך בלתי נסבל שנשים מצאו את עצמן בו, שבאמת מעולה שאנחנו לפחות לגבי הרוב, אני מקווה, אכן כמו שאמר אדוני בצדק, הביטוח הלאומי יעשה צעדים אקטיביים כדי לוודא שאכן זה פותר את הבעיה.
מרב מיכאלי: אני כן רוצה להגיד וחשוב לומר לפרוטוקול שזה חלק חשוב, זה פותר לאחוז מסוים מהעצמאיות בעיה קשה אבל זה רק חלק מהבעיה של השוואת הזכויות הסוציאליות לעצמאיות ועצמאים שעדיין לא נפתרה.
מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על פגיעה בעבודה, על ימי מילואים, על דמי אבטלה, על ניכוי הפקדות סוציאליות, כל הדברים האלה שהתיקון לחישוב דמי הלידה נמצא בהצעה הגדולה שכוללת את הכול.
מרב מיכאלי: זה עדיין דבר שהוא תלוי ומצוי באוויר ועוד לא פתרנו אותו.
מרב מיכאלי: המאבק הזה חייב להימשך משום שעצמאיות ועצמאים הם עובדות ועובדים לכל דבר ועניין ולא יכול להיות שהמדינה לא תיתן להם את רשת הביטחון הסוציאלית הבסיסית הזאת.
אלי אלאלוף: כם, אני רוצה להגיע לקריאת החוק.
אלי אלאלוף: אני רק רוצה לומר בנוכחות ולאור דבריה של נציגת האוצר ונציגות הביטוח הלאומי שאנחנו כאן לא מצביעים על הוראת שעה אלא אנחנו מצביעים על חוק.
אלי אלאלוף: אני מבקש שנוסיף תנאי, אחרי התייעצות עם החברות, לפיו כל שנתיים נקבל דוח, הערכה שהביטוח הלאומי יעשה, על החוק הזה כדי שנעשה מעקב ונדע אם הוא מנוצל נכון ואם הוא במסגרת התקציבית שאפשרה את הרצת החוק הזה.
אלי אלאלוף: אם כן, אנחנו הולכים להצביע כאן על חוק ולא על הוראת שעה.
אלי אלאלוף: אני מציע שנקרא את החוק ואחר כך אני אתן את רשות הדיבור לשני אנשים שביקשו.
<ענת מימון: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 173 - הוראת שעה) (חישוב דמי לידה של עובדת עצמאית), התשע"ו-2016 תיקון סעיף 54 בחוק הביטוח הלאומי התשנ"ה-1995, בסעיף 54(ב), בהגדרה "הכנסה" בפסקה (2) שבה, בסופה יבוא: "או הכנסה ששימשה יסוד לחישוב דמי הביטוח בעד רבע שנה בשנה שקדמה לשנה שבה חל היום הקובע לפי הגבוה מביניהם".
<ענת מימון: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה שלושה חודשים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה) והוא יחול על עובדת עצמאית שלגביה חל היום הקובע כהגדרתו בסעיף 48 לחוק העיקרי ביום התחילה ואילך.
<ענת מימון: אנחנו מוסיפים סעיף 3.
<ענת מימון: אתה רוצה שהמחקר יתבצע בתקופה מסוימת של חמש שנים או תמיד?
אלי אלאלוף: אחת לשנתיים נקבל דוח.
<ענת מימון: תמיד יהיה מחקר?
<יעל אגמון: אני חושבת שזה לא צריך להיות בחקיקה.
<יעל אגמון: נגיד שהמוסד ידווח.
<ענת מימון: אפשר לעשות את זה בחקיקה.
<ענת מימון: אפשר להגיד בתקופה של חמש שנים מיום תחילתו של חוק זה, יערוך המוסד מחקר לבחינת היישום וההשלכות של ביצוע הסעיף וידווח לוועדה אחת לשנתיים.
<מיכל מזוז: איסוף נתונים.
אלי אלאלוף: איסוף נתונים.
אלי אלאלוף: אני מקבל את התיקון של גברת מזוז.
<ענת מימון: אנחנו עושים את זה בתקופה של חמש שנים.
מאיר כהן: לא הייתי עושה הנחות לביטוח הלאומי אבל ניחא.
מאיר כהן: אתם יודעים שלא תעשו את זה.
מאיר כהן: עם כל הכבוד שאני רוחש לכם, אדוני היושב ראש, אני לא בטוח שצריך לעשות הנחות.
מאיר כהן: זה חוק מאוד חשוב ואם אתם רוצים איסוף נתונים ודיווח, תרשמו את זה בחוק.
<רועי כהן: אדוני, אפשר לקבוע תאריך?
<רועי כהן: עדיף לקבוע תאריך.
אלי אלאלוף: לא קרה לי שבאמצע קריאת חוק יש כל כך הרבה התערבות.
<ענת מימון: אנחנו נוסיף להצעת החוק סעיף 3 שכותרתו תהיה: איסוף נתונים ודיווח – הוראת שעה.
<ענת מימון: נקבע שבתקופה של שש שנים מיום תחילתו של חוק זה, יאסוף המוסד לביטוח לאומי נתונים לגבי היישום וההשלכות של ביצוע סעיף 54(ב), לפי הנוסח בחוק הזה, וידווח לוועדת העבודה אחת לשנתיים לגבי הנתונים האלה.
<רועי כהן: צריך להיות תאריך מדויק.
<ענת מימון: מיום התחילה.
אלי אלאלוף: מיום תחילת החוק, כל שנתיים נקבל.
<ענת מימון: שלושה חודשים מיום הפרסום.
טלי פלוסקוב: אני רוצה לפנות לביטוח הלאומי ולשאול.
טלי פלוסקוב: האם ההערכה שלכם חייבת להיות שלושה חודשים?
טלי פלוסקוב: האם אנחנו לא יכולים לציין בחוק שהוא נכנס לתוקף תוך שלושים ימים מיום פרסומו?
<מיכל מזוז: לפי מה שנאמר לי כאן, אפשר.
<ענת מימון: תחילתו של חוק זה, שלושים ימים מיום פרסומו.
אלי אלאלוף: מישהו זקוק לקריאה נוספת סופית?
אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 173 - הוראת שעה) (חישוב דמי לידה של עובדת עצמאית), התשע"ו-2016?
אלי אלאלוף: גברת גוטמן, בבקשה.
<עינת גוטמן: שלום לכולם.
<עינת גוטמן: אני הבעלים של משרד פרסום דיגיטלי.
<עינת גוטמן: בכל חודש מזה מספר שנים אני משלמת לביטוח לאומי כאלפיים שקלים ומעולם לא קיבלתי מהם דבר כתמורה ולא הבנתי עד הסוף למה אני משלמת את הקנס הזה.
אלי אלאלוף: את רוצה להשבית לנו את החגיגה?
<עינת גוטמן: לא.
<עינת גוטמן: חס וחלילה.
<עינת גוטמן: בכל אופן, אני הציבור שרוצה להגיד את דעתו.
<עינת גוטמן: קודם כל, אני מברכת ואני שמחה להיות בנוכחות הגברת מרב מיכאלי ובכלל בוועדה הזאת.
<עינת גוטמן: תודה שהזמנתם אותי.
<עינת גוטמן: לפני תשעה חודשים ילדתי את ילדי הראשון.
<עינת גוטמן: מספר חודשים לפני הלידה התחלתי להכין את העסק לקראת הלידה.
<עינת גוטמן: המשמעות של זה היא שאני הפסקתי לעבוד בפועל והתחלתי להכשיר את מי שיעבוד במקומי.
<עינת גוטמן: זאת אומרת, גם שילמתי את מה שאני מרוויחה למישהו אחר וגם צמצמתי את העסק למינימום ולא קלטתי לקוחות חדשים כדי שהעסק שלי לא יישאר חשוף בצריח כשאני לא אהיה, בעיקר לאור העובדה שאסור לי בכלל להיות בעסק עת אני בחופשת לידה, שזה אבסורד שלא נשמע כדוגמתו.
<עינת גוטמן: בכל מקרה עסק לא יכול להתקיים בלי הבעלים שלי למשך מספר חודשים.
<עינת גוטמן: גם אם אני רוצה להיות עם הילד שלי, ובאמת הייתי אתו, עדיין היה צורך מדי פעם לראות מה קורה עם העסק שלי.
<עינת גוטמן: אסור לי להיות בעסק.
<עינת גוטמן: לפי החוק כמישהי שנמצאת בחופשת לידה אסור לי לעבוד כי אז ביטוח לאומי יכעס עלי ואני אצטרך לשלם קנסות על הכמה אגורות שקיבלתי ממנו.
<עינת גוטמן: למה אני אומרת כמה אגורות.
<עינת גוטמן: לאור זה שלא עבדתי מספר חודשים, גם אחרי הלידה וגם לפני הלידה, והעסק שלי באמת הפך להיות משהו מאוד קטן ועשיתי ככל יכולתי כדי לשמור עליו מצד אחד אבל מצד שני גם לא ליצור מצב שאני לא אתן תמורה ללקוחות שלי, למעשה הגעתי למצב שאני תלויה בביטוח הלאומי כי אין לי משכורת.
<עינת גוטמן: כי המשכורת שלי עוברת למי שמחליף אותי.
<עינת גוטמן: קיבלתי 15 אלף שקלים.
<עינת גוטמן: שאלתי את רואה החשבון שלי אם זה מה שאני מקבלת לחודש והוא אמר לי, לא, זה על כל התקופה.
<עינת גוטמן: הייתי המומה.
<עינת גוטמן: הסכום הזה כולל גם את דמי הלידה, את מענק הלידה.
<עינת גוטמן: זאת אומרת, קיבלתי פחות משכר מינימום.
<עינת גוטמן: לסכום הזה אין כל יחס למה שאני מרוויחה כעצמאית ואין לו כל יחס לסכומים העצומים שאני משלמת כל שנה לביטוח לאומי.
<עינת גוטמן: אם תחשבו מאה ימים פלוס מענק לידה שהוא כמעט אלפיים שקלים או משהו כזה, נשאר הרבה פחות משכר מינימום וזה מה שקיבלתי.
<עינת גוטמן: אני לא מבינה את האבסורד הזה.
אלי אלאלוף: פנית אליהם?
<עינת גוטמן: כן.
<עינת גוטמן: אמרו לי שזה הסכום.
<עינת גוטמן: חישבנו לך את שלושת החודשים האחרונים ובאמת בשלושת החודשים האחרונים, כפי שאמרתי, הצטמצמה ההכנסה שלי.
<עינת גוטמן: זה לא רק שאני לא עבדתי אלא אני גם לא לקחתי לקוחות חדשים כדי שלא ייווצר מצב שעובד חדש יצטרך להתמודד אתם ולא אני כבעלת העסק שלא יכולה להיות בעסק ולטפל בהם.
<עינת גוטמן: יש עוד משהו אחד.
<עינת גוטמן: אני רוצה לייצג גם נשים שהן לא עצמאיות כמוני.
אלי אלאלוף: אתן יכולות לענות לגברת גוטמן?
<אתי נמרודי: מטבע הדברים יש לי קושי להתייחס למקרה הספציפי.
אלי אלאלוף: לא ספציפית.
<אתי נמרודי: כפי שציינתי קודם לכן, התיקון הזה ייתן מענה ולו חלקי לסיטואציה שאת מתארת כאן.
<אתי נמרודי: אינני יודעת מה היו ההכנסות שלך קודם ואני לא יכולה להתייחס לפערים שבין ההכנסה השנתית שדווחה על ידך כמקדמות לבין דמי הלידה ששולמו לך.
<אתי נמרודי: אנחנו הסברנו למה התיקון הזה בצירוף תקנות שקיימות בחוק יכול לתת מענה ואני מקווה שמקרים מהסוג שאת מתארת ישתפרו.
אלי אלאלוף: גברת גוטמן, רואה החשבון שלך שלא יודע להסביר למה קיבלת פחות וכולי - - -
<עינת גוטמן: גם הפקידה בביטוח לאומי לא ידעה.
אלי אלאלוף: תעבירי את החומר למנהלת היחידה שיש לך את הזכות להכיר אותה כאן והיא תתייחס לזה אחרי שתבדוק.
אלי אלאלוף: הייתי רוצה לקבל את התשובה.
אלי אלאלוף: אני אשמח לקבל העתק מהתשובה של הביטוח הלאומי.
<אתי נמרודי: אני רוצה להעיר לגבי האפשרות של עצמאיות כן לעבוד בזמן חופשת הלידה.
<אתי נמרודי: אנחנו כן מתחשבים בזה.
<אתי נמרודי: זאת אומרת, היקף שלך פחות עשרים אחוזים, כן מאפשרים.
<אתי נמרודי: אנחנו קוראים לזה שימור העסק וזה לא נכון להגיד שאנחנו מטילים קנסות או אוסרים על העסקה.
אלי אלאלוף: את רואה, יש כאן תשובה.
<עינת גוטמן: כן, אבל זה שאני הגעתי לוועדה המכובדת הזאת וזכיתי לדבר עם מנהלת האגף, זאת לא הזכות שעומדת לכל הנשים האחרות.
אלי אלאלוף: כאן יש לך הזדמנות.
<עינת גוטמן: רציתי להגיד עוד משהו.
אלי אלאלוף: סיימנו את הנושא הזה.
אלי אלאלוף: מילה אחרונה לחברי רן מלמד.
<רן מלמד: קודם כל, ברכות גדולות על החוק.
<רן מלמד: אני מנסה לחשוב על איך כל הנשים הזכאיות ידעו על הזכאות שלהן.
<רן מלמד: בהקשר הזה הייתי מציע ומבקש שמלבד מדיוור ישיר שהביטוח הלאומי יעשה, אנא, בבקשה, יכול להיות שצריך לכתוב את זה אולי לא רק לפרוטוקול, שיהיה שיתוף פעולה עם רשות המסים כי כל הנשים העצמאיות עובדות גם מול רשות המסים ושלפחות אחת לחצי שנה במכתבים שרשות המסים שולחת לנישומים, יצרף מכתב.
אלי אלאלוף: אתה מקבל מכתב מרשות המסים עם אינפורמציה?
<רן מלמד: כעצמאי אתה מקבל מכתב מה אתה צריך לעשות.
אלי אלאלוף: אתה מקבל רק בקשה.
<רן מלמד: בדיוק.
<רן מלמד: לצרף לבקשה גם מכתב על הזכות הזאת.
<רן מלמד: אני אומר יותר מזה, תכינו פליירים מתאימים ותנו אותם לכל קופות החולים שייתנו לרופאי הנשים כך שרופאי הנשים יחלקו את זה לנשים.
<רן מלמד: כך גם תוכלו לוודא שהמחקר שאתם תעשו, יהיו לו תוצאות יותר טובות.
אלי אלאלוף: היום ה-14 במרץ 2016, ד' באדר ב' התשע"ו, השעה 13:33 ואני מתנצל על האיחור שנבע מהדיון הקודם שהתארך.
אלי אלאלוף: על סדר היום צו עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים) (סל שירותי בריאות לעובד) (תיקון), התשע"ה-2015, ותקנות עובדים זרים (תיקון-איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים) (שיעור ניכוי מהשכר בעד דמי ביטוח רפואי), התשע"ו-2016.
<נתן סמוך: בקצרה.
<נתן סמוך: המשמעות והמהות של צו עובדים זרים כפי שמוצגת בפני הוועדה, בין היתר בעקבות פסיקתו של בית המשפט העליון, היא לאפשר לעובדים שנמצאים בארץ עם ותק של עשר שנים ומעלה לקבל פיצוי חד פעמי במצב של אובדן כושר עבודה כאשר הפיצוי החד פעמי הזה עומד על סכום של שמונים אלף שקלים.
<נתן סמוך: אחת מהנקודות שהיוו סלע, לא אומר מחלוקת אבל בהחלט של חילופי הצעות ורעיונות בדיונים הקודמים, הייתה מה המשמעות של תוספת הכיסוי הזאת לעלות הפרמיה לעובד/למעביד, כאשר אנחנו זוכרים שאנחנו מדברים על צו עובדים זרים שמסדיר את היקף הביטוח הרפואי שמסדיר המעביד לעובדו על חשבונו ובמקביל יש לנו תקנות שאותן מביא לכאן משרד הכלכלה שמדברות על ניכוי אפשרי משכר העובד לצורך מימון הפרמיה.
<נתן סמוך: בנושא הזה הנחו אותנו מלכתחילה אבל בוודאי משעה שהוועדה נדרשה לעניין וכיוונה אותנו לפתרונות, הדריכו אותנו שני שיקולים.
<נתן סמוך: האחד הוא שהנטל על העובד/מעביד יהיה מינימלי.
<נתן סמוך: השיקול השני הוא שחברת הביטוח בסופו של דבר לא תקבל יותר מכפי עלותו של הכיסוי.
<נתן סמוך: אלה הדברים שהדריכו אותנו.
<נתן סמוך: מלכתחילה, אגב, קבענו את הכיסוי הזה כך שהוא יכלול עלות מינימלית על העובד/מעביד, מה שאנחנו חשבנו שהוא מינימלי של 18.9 שקלים כאשר במקביל משרד הכלכלה מתקן את תקנות הניכוי כך שבסופו של דבר העלות הזאת לא תחול על המעביד אלא על העובד שהוא בעצם הנהנה מהפוליסה.
<נתן סמוך: אמרה לנו הוועדה שהיא מרגישה שיש כאן איזשהו סוג של הכבדה יתרה.
<נתן סמוך: הלכנו ובדקנו את עצמנו ותיקנו את הדברים האלה בשני היבטים.
<נתן סמוך: בהיבט האחד, בשלב הראשון, על ידי חלוקה של הקבוצה, חלוקה זמנית של הקבוצה לשתיים כך שבשנתיים הראשונות לתחולתו ההסדר יחול על מי שהוא בוותק של 13 שנים ובשלב הבא על כלל הקבוצה של מי שנמצאים מעל עשר שנים.
<נתן סמוך: הדבר הזה מאפשר לנו להפחית את הפרמיה בחצי כך שהעלות על המעביד מבחינת עלות הפרמיה תהיה 9.5 שקלים בלבד ובמקביל משרד הכלכלה מתקן את הוראות הניכוי כך שהעלות הזאת תתגלגל על העובד.
<נתן סמוך: זה בעיני דבר חשוב אבל הוא לא הדבר החשוב ביותר.
<נתן סמוך: הדבר החשוב ביותר, וזה בסיועו של אגף הפיקוח על הביטוח ושוק ההון, התחייבות של אגף הפיקוח על הביטוח ושוק ההון שכעבור שנה מהמועד שבו ההסדר הזה נכנס לתוקף אופרטיבי, נבדקים השימושים בסעיף הכיסוי הזה.
<נתן סמוך: צריך לזכור שאין מה לעשות, אנחנו כיום נמצאים בעידן שבו יש ספקולציות והספקולציות הן לכאן ולכאן.
<נתן סמוך: חברות הביטוח אולי הולכות על הערכה שמרנית מסוימת, אנחנו אולי היינו רוצים לראות את ההערכה הזאת פוחתת אבל מה שאנחנו יודעים עכשיו להגיד לוועדה בעקבות העבודה שנעשתה באגף הפיקוח על הביטוח – יואב יוכל להציג את זה – שכעבור שנה אנחנו נבדוק את השימושים.
<נתן סמוך: היה והשימושים הם נמוכים מכפי שחזו חברות הביטוח ושעל בסיסם נקבעה התוספת לפרמיה, תהיה הפחתה של התוספת לפרמיה אחורה וקדימה.
<נתן סמוך: המשמעות של אחורה וקדימה היא שכמובן הפרמיה פוחתת רק קדימה אבל ברמת ההפחתה, בסכום ההפחתה, תובא בחשבון שלילת הרווח שנבעה מהערכת היתר ככל שיימצא שמדובר בהערכת יתר וזאת הייתה אולי הערכתה של הוועדה.
<נתן סמוך: אנחנו מאמינים שבפתרון הזה אנחנו נוכל להגיע גם למצב בו מצד אחד מימון הביניים של 9.5 שקלים הוא נמוך והוא מטיל נטל קטן בחצי לעומת מה שחשבנו מלכתחילה, וזה מאפשר לנו בתום שנתיים כבר להיות במצב שבו המפקח על הביטוח רואה מה העלויות האמיתיות וגם כאשר הקבוצה המלאה של כל מי שהם בוותק של עשר שנים ומעלה תיכנס, אנחנו כבר נוכל לבוא עם פרמיה ריאלית שמבטאת את השימושים האמיתיים ולא שימושים ספקולטיביים.
<נתן סמוך: אני סבור שבהסדר הזה יש יתרונות, ודאי מול מה שהצענו, ודאי מול חלופות אחרות ואנחנו נודה לוועדה על האישור.
<נתן סמוך: תוך שנה זה ייבדק מחדש על ידי המפקח על הביטוח.
<נתן סמוך: אנחנו התחייבנו לזה.
<נתן סמוך: אמרתי רק שתוך שנתיים נכנסת כל הקבוצה של עשר שנים ומעלה.
<נתן סמוך: גם תוך שנתיים, אנחנו כל פעם בודקים את זה מדי שנה עד לנקודה שבה המפקח על הביטוח אומר שהשתכנע שזה משקף את הסטאדי סטייט.
<נתן סמוך: הוא בודק את זה תוך שנה ואם תוך שנה יש שינוי, הוא מפחית את זה כבר תוך שנה.
<נתן סמוך: אני דיברתי על תוך שנתיים במובן זה שתוך שנתיים נכנסת מלוא הקבוצה.
מיכל רוזין: איך נדע בשנה הזאת?
מיכל רוזין: איך נדע אחרי שנה - אם אתה מחריג את בין עשר שנים ל-13 שנים - האם זה משנה להם את הפרמיה או לא?
<נתן סמוך: בגלל שבסופו של דבר הכיסוי הוא אותו כיסוי, הכיסוי לא מתנהג אחרת.
<נתן סמוך: אגב, בגלל זה שללנו רעיונות אחרים שהיו משחקים לנו באקטואריה.
מיכל רוזין: הכמות משתנה.
<נתן סמוך: הכמות משתנה אבל בסופו של דבר, בגלל שהאיתות של ההתנהגות לא נובע על ידי הכמות של העובדים אלא הוא נובע על ידי הכיסוי.
<נתן סמוך: השמונים אלף שקלים הם אותם שמונים אלף שקלים.
<נתן סמוך: איקס אנשים מתנהגים מול שמונים אלף שקלים כמו שני איקס אנשים.
מיכל רוזין: עכשיו הסברת למה אפשר גם מעשר שנים ולא מ-13 שנים.
<נתן סמוך: אני אסביר למה לא.
<נתן סמוך: אני אסביר מה היה הרעיון.
<נתן סמוך: הרעיון היה שמלכתחילה כאשר אנחנו עושים את זה מ-13 שנים, אנחנו מאפשרים להפחית בשלב ראשון.
<נתן סמוך: אם אנחנו נרצה היום מתוך כלל הקבוצה, אנחנו למעשה נאמנים לגישת המפקח על הביטוח שהוא לא לוקח סיכונים וחברות הביטוח לא לוקחות סיכונים והיינו צריכים להתחיל עם 18.9 שקלים.
<נתן סמוך: המשמעות היא שמימון הביניים היה 18.9 שקלים.
<נתן סמוך: אגב, אנחנו היינו שלמים עם זה.
מיכל רוזין: אבל הוועדה לא אישרה את זה.
<נתן סמוך: את צודקת.
<נתן סמוך: היינו שלמים עם זה כי ידענו שבסופו של דבר הכסף הזה יחזור.
<נתן סמוך: היה כאן רעיון – לא שלי אלא מי שירצה, יקבל את הקרדיט עליו – שאני חושב שהוא נכון, רעיון של שי, לבוא ולומר שבשלב ראשון, מכיוון שממילא הסכום הוא תחת הנחת הספקולציה, נקבע אותו על הסכום הנמוך.
<נתן סמוך: כלומר, מימון הביניים יהיה בסופו של דבר קטן יותר ואז כעבור שנה, בוודאי גם כעבור שנתיים, כאשר נבצע את התיקון, נבצע את התיקון אחרי שהסדר הביניים בכל זאת היה נמוך יותר והטיל פחות נטל גם על המעביד וגם על העובדים.
<נתן סמוך: כמובן יש לזה מחיר מסוים במובן זה שאנחנו לא מכניסים מיד את כל הקבוצה אבל אנחנו מאמינים שבסופו של דבר הם ייכנסו.
<נתן סמוך: בואו נזכור שאנחנו מדברים על תקופה של השנתיים הראשונות לביצועו של ההסדר.
<נתן סמוך: זאת לא תקופה ארוכה.
<נתן סמוך: אנשים כאן דיברו על מספרים מאוד נמוכים של המימוש ואנחנו מקווים שזה יתבטא ובכל זאת אנחנו מכניסים את הקבוצה שמבחינת החלוקה, האם להכניס קודם את אלה שהם מעל עשר שנים עד 12 שנים או מעל 13 שנים, ברור שעדיף להכניס את אלה שמעל 13 שנים כי הם הוותיקים יותר.
אלי אלאלוף: כמה זמן ייקח למשרד הכלכלה להתקין את התקנות?
<נתן סמוך: הוא מביא אותן לכאן.
<נתן סמוך: הן עומדות לאישורה של הוועדה.
מיכל רוזין: זה אומר שחברות הביטוח לא סומכות על המפקח על הביטוח שאם יהיו להם יותר הוצאות, הוא יתקן רטרואקטיבית?
מיכל רוזין: אלה ספקולציות, אבל הספקולציות הולכות לטובת חברות הביטוח והן לא הולכות לטובת העובדים והמעסיקים.
מיכל רוזין: חברות הביטוח אומרות, ואם נצטרך לשלם יותר מדי, אתם הרי לא תתחשבו בנו אחר כך ותעלו את הפרמיה ולכן אנחנו לא סומכים עליכם ולא סומכים על הרגולטור.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה שתטעי.
אלי אלאלוף: כן יכולים להעלות פרמיה.
מיכל רוזין: אני אומרת שעכשיו החלטת האוצר מול חברות הביטוח היא מכיוון שחברות הביטוח לא סומכות על האוצר.
מיכל רוזין: הורדתם מעשר ל-13 שנים ולא ברור לי למה.
אלי אלאלוף: אני חושב שיש לנו כאן עוד הבהרות.