GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמרית גיטלין שקד: הכלל הוא חמישה ימי עבודה מיום קבלת הבקשה של הזכאי אבל כאן אנחנו אומרים שיהיו מקרים מסוימים, או שאלה מקרים שמפורטים כבר כאן בתקנה או במקרים מיוחדים או מקרים אחרים שבהם הוועדה המקומית המקצועית חושבת שצריך לבדוק את הבקשה בדיקה מעמיקה, ואז השינוי ייכנס לתוקפו שלושים ימים מיום קבלת הבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: היא לא צריכה לנמק?
<שמרית גיטלין שקד: אין כאן דרישת נימוק.
אורלי לוי אבקסיס: אולי נכניס דרישת נימוק?
אורלי לוי אבקסיס: כי אחרת כל דבר, הם יהפכו אותו לשלושים ימים.
אלי אלאלוף: תוסיפו את המילה הזאת.
<שמרית גיטלין שקד: "הוועדה תנמק את החלטתה לפעול לפי סעיף זה".
<שמרית גיטלין שקד: "הוועדה תנמק בכתב את הטעמים".
ישראל אייכלר: את נימוקי ההחלטה.
<שמרית גיטלין שקד: אלה לא נימוקי החלטה אלא הנימוקים שדוחים את התשובה לשלושים ימים.
ישראל אייכלר: אני גם רוצה את נימוקי ההחלטה.
<מיכל מזוז: לא, אני מניחה שאתה הנימוקים להחלטה.
<שמרית גיטלין שקד: אלה נימוקים לדחייה.
אלי אלאלוף: אבל החלטה היא דחייה.
<שמרית גיטלין שקד: כרגע דיברנו על כך שהם לוקחים לעצמם זמן, לא חמישה ימים אלא שלושים ימים.
<שמרית גיטלין שקד: אם הבנתי נכון, הבקשה הייתה שהם ינמקו למה הם דוחים לעצמם את התקופה לשלושים ימים.
<שמרית גיטלין שקד: היא תנמק את הטעמים בגינם הוחלט לעכב את ההחלטה מחמישה ימים לשלושים ימים.
אורלי לוי אבקסיס: מה הסיבות לכך?
<שמרית גיטלין שקד: יש ארבעה טעמים שמפורטים כבר היום בתקנה אבל יש להם שיקול דעת לבחון מקרים אחרים שלא רשומים בתקנות:
<שמרית גיטלין שקד: הזכאי מטפל בידי מטפל שהוא תושב ישראל, כלומר, הוא לא עובד זר.
<שמרית גיטלין שקד: הזכאי מתגורר עם אנשים שאינם בני משפחתו או עם בן משפחה שאינו בן זוגו או עם בן משפחה הסובל ממוגבלות קשה.
<שמרית גיטלין שקד: קיים חשש לעומס טיפולי בהעסקת מטפל יחיד בשל קיומו של יותר ממטופל אחד במשק הבית או בשל כל סיבה אחרת.
<שמרית גיטלין שקד: קיים אבחון או מידע על ירידה קוגניטיבית של הזכאי ואין לזכאי בן משפחה שמטפל בו או אפוטרופוס או מקבל גמלה שמונה לפי סעיף 304 לחוק.
אורלי לוי אבקסיס: זה ממש לא משנה כי ברגע שנתת עוד שלושים ימים אחר כך בחלק השני של הסעיף יד פתוחה בכל נושא שם חושבים לבדיקה מעמיקה, הסייגים בכלל לא משנים אם הם מתקיימים או לא.
אלי אלאלוף: כן, אבל שיבדקו את המקרים האלה.
<ארנה זמיר: את המקרים האלה אנחנו חייבים לבדוק.
אורלי לוי אבקסיס: הבנו, אבל יש לכם עוד מקרים פתוחים ולכן כן חייב להיות נימוק.
<מירה סלומון: אני מבקשת דווקא להתייחס קודם לשאלה של חברת הכנסת.
אלי אלאלוף: אני לא רוצה לחזור.
<מירה סלומון: כמובן.
<מירה סלומון: אני לא חוזרת.
<מירה סלומון: אני מתייחסת לשאלה האחרונה שהוצגה ואז להעביר בקשה לתיקון קטן בסעיף של התקנה.
<מירה סלומון: בהתייחס לשאלה של שלושים הימים.
<מירה סלומון: אני חייבת להגיד שעל פי החוק, חוק הביטוח הלאומי, לוועדה המקומית המקצועית יש שיקול דעת גם להחליט בשלב המקדים האם הגמלה הכספית באמת תואמת לצרכים של אותו אדם וגם בדיעבד לבטל את היכולת להשתמש בגמלה כספית ולהעביר אותו לגמלה בעין.
<מירה סלומון: זה לא נכון מינהלית וציבורית שאנחנו ניתן לו את הגמלה הכספית בתוך חמישה ימי עבודה ואז כתוצאה מהביקורים בתוך ימים ספורים אחר כך נבין שהאדם הזה מוכר לרשויות הרווחה, שקיימות כל מיני סיבות שהוא לא יכול לקבל.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לתקן אותך.
אלי אלאלוף: ברשותך, אני מבקש להתקדם.
<מירה סלומון: לגבי תיקון התקנה שרציתי לבקש ולהוסיף.
<מירה סלומון: לאחר המילים "השינוי ייכנס לתוקפו", להוסיף "ככל שאושר על ידי הוועדה המקומית המקצועית".
<מירה סלומון: כי יכול להיות שבתום הבדיקה הוועדה לא תאשר.
<שמרית גיטלין שקד: תיקון תקנה 4 בתקנה 4(א) לתקנות העיקריות, במקום "שלושה" יבוא "שני".
<שמרית גיטלין שקד: זה בעצם אותו דיון שהתקיים כאן קודם לכן.
<שמרית גיטלין שקד: היום התקנה קובעת שוועדה מקומית מקצועית או מי מטעמה תקיים שלושה ביקורים לפחות בשנה קלנדרית בבית הזכאי המקבל גמלה בכסף ועכשיו מדובר על שני ביקורים לפחות.
ישראל אייכלר: כמו שאמר היושב ראש, בלי לקבוע מי ילך.
<שמרית גיטלין שקד: תחולה תקנות אלה יחולו על גמלת סיעוד המשתלמת מיום תחילתן ואילך.
ישראל אייכלר: מה זה יום תחילתן?
<שמרית גיטלין שקד: יום הזכאות.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור תקנות הביטוח הלאומי (ביטוח סיעוד) (כללי ביצוע והסדרים בעניין בחירת הזכאי בגמלה בכסף) (תיקון), התשע"ו-2016?
אלי אלאלוף: בעד התקנות – פה אחד
אלי אלאלוף: תמשיכו ליזום תיקונים לטובת המטופלים.
אלי אלאלוף: אנחנו מקיימים דיון מיוחד במסגרת יום האישה הבינלאומי בכנסת והנושא הוא קידום נשים בתחום הרפואה.
אלי אלאלוף: למרות הנוכחות המצומצמת, קיימת כאן האיכות, גם בקרב חברי הכנסת וגם בקרב הציבור.
אלי אלאלוף: אין לי ברירה אלא להתחיל בחלק האדמיניסטרטיבי ולומר שהיום ה-8 במרץ 2016, כ"ח באדר א' התשע"ו, השעה 12:05 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: כפי שאמרתי, אנחנו בדיון ביום האישה הבינלאומי והנושא הוא מעמד האישה במערכת הרפואה.
אלי אלאלוף: לפני שאני אתן את רשות הדיבור לדוקטור אידלמן, אני מבקש לומר מילה אישית.
אלי אלאלוף: יום האישה הבינלאומי הוא יום האזכרה של אמי.
אלי אלאלוף: זה מרגש וזאת אולי פעם ראשונה שאני מצמצם את יום העבודה שלי בכנסת כדי ללכת לאזכרה המשפחתית שלנו.
אלי אלאלוף: אני מציין את זה כי אמי הייתה אישה אדירה, אם לעשרה ילדים שהתאלמנה בגיל 38 וגידלה עשרה ילדים, ואני התשיעי בהם, וכולנו יצאנו יותר מנורמלים, אם מותר להשוויץ.
אלי אלאלוף: אני מוצא לנכון להזכיר את זה כאן כי היא הייתה אישה יהודייה שהקימה משפחה אדירה במדינה זרה במרוקו אבל קיבלה גם מהשלטונות, ובמיוחד מהקהילה היהודית, את כל התמיכה הנדרשת, לא הכספית, במיוחד לא הכספית, ומצאה את האפשרות לגדל משפחה, לעניות דעתי, אדירה, כמה דורות קדימה.
אלי אלאלוף: ביום כזה אני חייב להגיד שבעיני אין צורך לציין את מעמד האישה כי בזכותה אנחנו קיימים, המשפחה שלנו, וראינו מה הן היכולות האדירות של אישה.
אלי אלאלוף: אני הייתי בן ארבע עת אבא נפטר ותמיד היה לי משפט מוזר, שהכי טוב זה לגדול רק עם אימא.
אלי אלאלוף: היום זה נראה אבסורד אבל בהשוואה לשאר המשפחה שלי, בני הדודים, לפעמים הגעתי למסקנה הזאת לאור ההערכה וההערצה האישית לאמי.
אלי אלאלוף: אני שמח לציין את נוכחותה של ידידה ותיקה, אני לא מעז לומר כמה שנים כי היא תמיד יותר צעירה ממני, פרופסור רבקה כרמי.
אלי אלאלוף: בדרך כלל אני יושב בישיבות שהיא מנהלת והיום זה מאוד מרגש שאני מנהל את הישיבה בנוכחותה.
אלי אלאלוף: עשיתי את זה כחבר הנהלה באוניברסיטת בן גוריון כמעט 25 שנים ואפילו באישור היועץ המשפטי לכנסת לא נדרשתי להתפטר כך שאין ניגוד אינטרסים בדיון היום ואני שמח לציין זאת.
אלי אלאלוף: תודה על הנוכחות שלך שמפתיעה לטובה את כולנו.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין את המסמך הקטן שקיבלתי מהחברים שלי ורוצה לציין עובדה משמחת לגבי נוכחות נשים בכוח הרפואי, נוכחות שהולכת וגדלה, הולכת ומצעירה, אבל נתקעת ברמת הניהול.
אלי אלאלוף: אם אנחנו מסתכלים על הנתונים שקיבלנו, הם מראים שיותר ויותר נשים בתחום הרפואה, הן יותר צעירות, בתואר שלישי עוד יותר נשים בגילים הצעירים יותר, אבל לצערי במספרים במערכת הניהול אנחנו מאבדים את היכולות האדירות של נשים שיכולות להתבטא בתחומים נוספים שאולי אנחנו הגברים לא יודעים לבטא אותם.
אלי אלאלוף: אני בטוח שמשרד הבריאות לוקח את זה לתשומת לבו כי זה אומר שצריך להיערך למערכת בה יש יותר שוויון בין המגדרים ולנצל את היתרון האדיר הזה ולא רק לבטא סטטיסטיקה אלא לבטא את היכולות שיכולות להיות לטובת המערכת.
אלי אלאלוף: מאחר והמסמך שקיבלנו הגיע מההסתדרות הרפואית, אני מבקש מיושב ראש ההסתדרות, דוקטור אידלמן, להציג את הדברים שלו.
<לאוניד אידלמן: כבוד היושב ראש, אני חושב שהפתיח שלך היה הפתיח הנכון ביותר והמתאים ביותר לאירוע שהוא אירוע חשוב והוא נכון לא רק ליום הבינלאומי בו מציינים נשים אלא לאורך כל השנה.
<לאוניד אידלמן: אני חושב שלהזכיר את אמך ביום כזה, זה מאוד מאוד חשוב וחשוב לציין את הישגי הנשים כאשר אמך מהווה דוגמה.
<לאוניד אידלמן: אני חייב לומר שמחכים לי באוניברסיטה בהר הצופים אבל חשבתי שדיון על נשים ברפואה הוא אחד מהדיונים האסטרטגיים החשובים ביותר שעומדים על סדר יומנו.
<לאוניד אידלמן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לפרופסור רבקה כרמי ולכל הנשים, רופאים ורופאות, שהשתתפו בצוות המשימה.
<לאוניד אידלמן: הצוות הגיע למסקנות מאוד חשובות ופרס את הצורך בהתארגנות מערכתית לאור כניסת נשים בהמוניהן למקצוע הרפואה.
<לאוניד אידלמן: אני מלמד סטודנטים עשרות שנים וכל פעם אני רואה עד כמה יש יותר ויותר סטודנטיות ברפואה.
<לאוניד אידלמן: יש לי לפעמים קבוצות בן יש סטודנט אחד וכל הקבוצה היא סטודנטיות.
<לאוניד אידלמן: אנחנו מכירים ברפואה ויודעים שלרופאה יש תרומה מיוחדת לטיפול בחולים, יש לה גישה מיוחדת, תמיד לרופאות יש יותר סבלנות, תמיד לרופאות יש יותר יחס אישי והרפואה משתנה לנגד עינינו ותמשיך להשתנות עם המהפכה המגדרית כפי שאנחנו יודעים שמתרחשת יום יום ושעה שעה.
<לאוניד אידלמן: כל מערכת הרפואה צריכה להתארגן בהתאם.
<לאוניד אידלמן: אישה שמתחילה מסלול ברפואה, לוקחת על עצמה שלוש קריירות בו זמנית.
<לאוניד אידלמן: היא גם משקיעה בבית שלה, היא גם משקיעה בטיפול בחולים והיא גם משקיעה באקדמיה ואין סוף למטלות שאותה רופאה צריכה להיות מצד אחד מוכנה לשאת בהן ומצד שני מצפה שאנחנו נתארגן כדי שהדרך שלה להצלחה תהיה דרך קלה יותר, נכונה יותר וטבעית יותר.
<לאוניד אידלמן: אין ספק שאם לא נעשה את השינויים, עדיין אנחנו נהיה במצב שיש רק שתי נשים רופאות מנהלות בתי חולים, והיום בעצם יש רק אחת שמנהלת באופן מלא את בית החולים והשנייה עזבה לתפקיד יותר גדול של מרחב בחיפה.
<לאוניד אידלמן: בפועל יש היום רק רופאה אחת שהיא מנהלת בית חולים.
<לאוניד אידלמן: אם אנחנו ניקח לדוגמה, ולא צריך ללכת רחוק, יש רופאה שהצליחה בכל מה שעשתה.
<לאוניד אידלמן: פרופסור רבקה כרמי הצליחה גם כרופאת ילדים, גם בהתמחות על, גם בקריירה אקדמית, גם לעמוד בראש הפקולטה לרפואה ואחרי כן בראש אוניברסיטה שהיום היא אחת מהגדולות במדינה.
<לאוניד אידלמן: אפשר להצליח אבל היא שילמה מחיר כבד ואין לי ספק בכך, בלי שאני נכנס לפרטים.
<לאוניד אידלמן: אנחנו מקדמים את הוועדה ואנחנו ממשיכים לעבוד וצריכים שנים לעבוד כדי שאלה שיבואו בעקבותיך לא יצטרכו לשלם מחירים כבדים או ישלמו כמה שפחות ויגיעו להישגים אליהם את הגעת ולהישגים דומים.
<לאוניד אידלמן: אני חושב שהשתתפות חברי הכנסת בדיון רק מדגישה עד כמה יש יותר הבנה, לפחות אצל חלק מחברי הכנסת.
אלי אלאלוף: הם כולם רצים מוועדה לוועדה.
אלי אלאלוף: נכבד את זה.
<לאוניד אידלמן: תודה רבה ליושב ראש הוועדה, תודה רבה לחברי הכנסת ואני מקווה שתמשיכו לעקוב אחרי התופעה הזאת שהיא תופעה מהפכנית וקריטית להמשך תפקוד מערכת הבריאות.
אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את נוכחות חבריי חברי הכנסת – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, חבר הכנסת אוסאמה סעדי וחבר הכנסת דוקטור לרפואה עבדאללה אבו מערוף.
אלי אלאלוף: חברתנו, פרופסור רבקה כרמי, בבקשה.
<רבקה כרמי: כבוד יושב ראש הוועדה אלי ידידי באמת המאוד מאוד יקר.
<רבקה כרמי: עת חשבנו איך אנחנו מתקדמים אחרי שהוצאנו את הדוח עליו אדבר בעוד דקה, חשבנו על הפורומים השונים בפניהם אנחנו רוצים להופיע על מנת להתחיל לממש ולמסד את ההמלצות, חשבנו על הוועדה הזאת, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.
<רבקה כרמי: אמרתי שאני מכירה את אלי אלאלוף מצוין, אבל אתם יודעים מה?
<רבקה כרמי: צלצלו אליו, אתם לא צריכים פרוטקציה, כשהוא ישמע מה הנושא, הוא יאשר להביא את זה.
<רבקה כרמי: לא ידענו שזה יהיה ביום האישה, אבל יצא כך.
<רבקה כרמי: היה לי לחלוטין ברור שלא תהיה כאן בעיה ושאלי – אותו אני מכירה, כמו שכבר נאמר, שנים רבות מאוד, את התרומה הענקית שלו, הענקית, לחברה בישראל, לחינוך בישראל, לרווחה בישראל, לפני שהוא קיבל את התואר הפורמלי, ולנושא הזה של השוויון המגדרי – יסכים להביא את הנושא הזה לדיון כאן.
<רבקה כרמי: מבחינה זו לא יכולנו למצוא בעל ברית יותר חשוב ממך, אלי, וגם היינו רוצים שבסופו של דבר תעזור לנו לקדם את העמדות אותן אנחנו מבקשים להביא בפני הפורום המכובד הזה.
<רבקה כרמי: יש לכם על השולחן את הדוח אליו אני אתייחס אבל אעשה זאת בקצרה.
<רבקה כרמי: קודם כל, ההקדמה שנעשתה גם על ידך וגם על ידי דוקטור אידלמן, בעצם מייתרת חלק מהדברים שרציתי לומר ורק מפני שאתה עוד מעט הולך, דוקטור אידלמן, אני רוצה באמת להודות לך כיוון שהיוזמה לכל התהליך הזה היא שלך.
<רבקה כרמי: אני כמובן נרתמתי בשמחה גדולה וברצון אבל אלמלא הייתה אוזן קשבת בהסתדרות הרפואית, אני לא חושבת שאני לבד יכולתי לעשות אפילו משהו אחד.
<רבקה כרמי: לפני כארבע שנים הובלתי ועדה לקידום האישה באקדמיה מטעם המועצה להשכלה גבוהה.
<רבקה כרמי: זו הייתה עבודה לא פשוטה כיוון שבעיית השוויון או אי השוויון באקדמיה היא אחת הבעיות המאוד מאוד כואבות ומרכזיות.
<רבקה כרמי: היינו מצפים שבאקדמיה לא תהיה בעיה מהסוג הזה, אין שום סיבה שתהיה בעיה מהסוג הזה, אבל היא קיימת.
<רבקה כרמי: המועצה להשכלה גבוהה הקימה ועדה בראשותי, בדקנו, קיבלנו המלצות ואני מוכרחה לומר שהיום יש עשייה גדולה מאוד בכל האוניברסיטאות, גם במכללות אבל בעיקר באוניברסיטאות, בנושא הזה של קידום נשים בהיבטים שונים.
<רבקה כרמי: לשמחתי הרבה המועצה להשכלה גבוהה הקימה ועדת מעקב בראשותה של רות ארנון, גם כאמירה של נשיאת האקדמיה דאז, והיא זאת שתוביל את הוועדה שבעצם תממש את ההמלצות של הוועדה שאני עמדתי בראשה.
<רבקה כרמי: הדברים האלה לא קורים בן לילה אבל לפחות באקדמיה יצאנו לדרך.
<רבקה כרמי: כאשר לאוניד ביקש ממני, אמרתי שלפחות מבחינתי זה היה מהלך טבעי לחלוטין.
<רבקה כרמי: אני רופאה, אני עסקתי הרבה מאוד שנים בקליניקה, אני עסקתי במקביל, כפי שציינו קודם לכן, במשך כל השנים, גם בקליניקה, גם בהוראה, גם במחקר וגם בניהול אקדמי של הפקולטה למדעי הבריאות שלנו, כמו שעושות הרבה נשים.
<רבקה כרמי: אני מעולם לא חוויתי – מעולם, באמת – אי שוויון אבל מסביבי זה מה שראיתי.
<רבקה כרמי: ראיתי חוסר שוויון קשה ביותר ובוטה.
<רבקה כרמי: נכון שעם השנים הוא הלך ונעשה פחות בוטה ויותר חבוי, אבל הוא שם והוא נשאר.
<רבקה כרמי: לא שאין התקדמות.
<רבקה כרמי: הדור הצעיר יודע כבר לדרוש את שלו אבל עדיין נשים ברפואה בכל ההיבטים הקיימים, סובלות מסוג של חוסר שוויון ואני מוכנה אפילו לומר שהן סובלות מאיזשהו סוג של אפליה.
<רבקה כרמי: הדבר שהניע אותי יותר מכל הייתה הסטטיסטיקה כפי שהציג לאוניד.
<רבקה כרמי: יש לנו את בתי הספר לרפואה, לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה 55 אחוזים סטודנטים בשנת 2014.
<רבקה כרמי: אני אומרת לכם שהאחוז מתקרב כבר לשישים אחוזים.
<רבקה כרמי: זאת אומרת, המקצוע הזה עובר פמיניזציה, עובר תהליך של פמיניזציה.
<רבקה כרמי: מאידך, כאשר מסתכלים על סוג המקצועות בהם רופאות עוסקות, ויותר מזה, על מה שיעור ההתמחות, זאת אומרת, מי הן הרופאות העתידיות שלנו, אנחנו רואים שאלה אותם מקצועות שבסוף היום אפשר להסתדר אתם יותר טוב, אני לא אומרת הכי טוב אבל יותר טוב, עם חיי המשפחה.
<רבקה כרמי: זה אומר רופאות בקהילה, זה אומר רופאות ילדים.
<רבקה כרמי: נכון שאלה גם מקצועות שמתאימים כביכול לנשים, כביכול, אבל אלה מקצועות שבעצם מאפשרים חיי משפחה קצת יותר מסודרים.
<רבקה כרמי: במקצועות הכירורגיים, כמעט ואין ייצוג לנשים.
<רבקה כרמי: יש מקצועות שאין בהם נשים ואולי אישה אחת בכירורגיית כלי דם או שתיים.
אורלי לוי אבקסיס: מה עם נאונטולוגים?
<רבקה כרמי: בכלל בעיה.
<רבקה כרמי: בעיה כללית.
עבדאללה אבו מערוף: יש חוסר.
עבדאללה אבו מערוף: זאת בעיה כללית.
<רבקה כרמי: אני במקצועי הנוסף נאונטולוגית.
<רבקה כרמי: זאת אומרת, כאילו על פניו, כאשר מסתכלים על הסטטיסטיקה, יש מקצועות רפואיים במדינת ישראל שהולכים להיכחד.
<רבקה כרמי: אם אנחנו נמשיך במתווה הזה שנשים בוחרות מקצועות מסוימים ואחרים לא, ואנחנו יושבים ומחכים לזה ששישים האחוזים שמסיימים את בית הספר לרפואה יגיעו לבגרותם, הרי שבסופו של דבר נצטרך להביא רופאים פקיסטנים.
<רבקה כרמי: אני לא יודעת מאיפה מביאים לאנגליה כי היום לאנגליה מביאים רופאים מפקיסטן.
אלי אלאלוף: לצרפת מביאים ממאלי.
<רבקה כרמי: לא תהיה לנו ברירה.
<רבקה כרמי: אם לא יהיו לנו מנתחים, כירורגים במקצועות על כירורגיים, זה מה שנצטרך לעשות.
<רבקה כרמי: אני באה כאן משני כיוונים, מהכיוון של כביכול הערך המוסרי של שוויון ואי אפשר לזלזל בערך המוסרי של שוויון הזדמנויות, אבל אני באה גם מהמקום המאוד מאוד פרגמטי של איך תיראה הרפואה בעוד לא הרבה שנים, בעוד 15 שנים גג ולא יותר מזה, וגם מאותו מקום שכבר הוכח במגזר העסקי שאומר שכאשר יש אחוז קריטי של נשים, לפחות שלושים אחוזים, בעמדות ניהול מרכזיות, בעמדות ניהול בכירות, הביצועים טובים יותר.
<רבקה כרמי: לפני חמש שנים היה מחקר גדול בבית ספר לעסקים בהרווארד על חברות מובילות והראו שחור על גבי לבן שההחזר על ההשקעה שלהם היה גדול יותר ב-84 אחוזים.
<רבקה כרמי: יש גם עבודה של הכלכליסט שנעשתה לא מזמין והיא הראתה שנשים שישבו לפחות שלושים אחוזים בדירקטוריונים, לא אישה אחת שיושבת למראית עין, עלה תאנה כי זה לא עושה כלום אלא מסה קריטית של נשים שיושבות שם, עושות את הדברים יותר טוב ויותר נכון.
<רבקה כרמי: אם כן, זה גם עוזר ומשביח את הביצועים וזה גם יעזור לעתיד הרפואה בישראל.
<רבקה כרמי: אי אפשר מהדבר הזה להתעלם וחייבים לטפל בנושא ולטפל בו בצורה מאוד מאוד רצינית.
<רבקה כרמי: זאת אומרת, זה לא איזשהו מאבק להשגת זכויות אלא יש כאן משהו שצריך להתייחס אליו כי מדינת ישראל צריכה אותו.
<רבקה כרמי: אני לא מדברת על כך שאסור לשכוח שחמישים אחוזים מהמטופלים הן מטופלות וזה לא מתקבל על הדעת שהחלטות לגבי חמישים אחוזים מהמטופלות מתקבלות בעיקר על ידי גברים בכל הרמות – בבתי החולים, במחלקות, בשירותי הבריאות, במדינת ישראל בכלל.
<רבקה כרמי: יש הבדל בין גברים ונשים והיום אנחנו יודעים זאת והגענו למסקנה שרפואה צריכה להיות מגדרות כיוון שנשים מראות סימנים אחרת ומגיבות אחרת לתרופות וכך הלאה.
<רבקה כרמי: זה רק הגיוני שבקרב מקבלי ההחלטות והניהול הבכיר, אנחנו צריכים יותר נשים.
<רבקה כרמי: לא יתכן ש-17 אחוזים בלבד מתוך מנהלות מחלקות הן נשים כאשר יש כמעט חמישים אחוזים רופאות.
אורלי לוי אבקסיס: יש המלצות לביצוע?
<רבקה כרמי: עכשיו אני מגיעה לזה.
<רבקה כרמי: קודם כל, אני לא רוצה להכביר מילים על מה הם המחסומים ומה הן הבעיות שנשים חוות.
<רבקה כרמי: יש לזה הרבה מאוד עבודות, יש עבודות בתחומים אחרים ויש עבודות ברפואה.
<רבקה כרמי: נעשה על ידי ההסתדרות הרפואית סקר בעזרת גיאוכרטוגרפיה, סקר מאוד מאוד ממצה, גם סטטיסטי, גם כמותני וגם איכותני תוך ראיון של נשים בשלבים שונים של החיים המקצועיים שלהם.
<רבקה כרמי: הדברים הם מאוד מאוד ברורים.
<רבקה כרמי: הדבר המרכזי הוא כמובן השילוב של הקריירה עם חיי המשפחה והדברים הולכים במקביל.
<רבקה כרמי: שני שעונים מתקתקים, השעון הביולוגי יחד עם השעון המקצועי.
<רבקה כרמי: עלה הנושא הזה של היעדר דמויות לחיקוי.
<רבקה כרמי: למה שירצו להיות כירורגיות כשלא רואים כירורגים ושמה שהן חוות, מחלקה לכירורגיה, זאת הטרדה מינית?
<רבקה כרמי: ואם לא צריכים את זה לפרוטוקול, אל תכתבו בפרוטוקול אבל לא אכפת לי כי זה קיים.
<רבקה כרמי: אז למה שילכו למקצוע הזה?
<רבקה כרמי: אין שום סיבה בעולם.
<רבקה כרמי: הן גם לא רואות נשים מנהלות.
<רבקה כרמי: לא יעזור, בגיל כזה, גם כשהן כבר בנות עשרים ומשהו, הרול מודלינג שהוא חשוב מאוד, לא קיים.
<רבקה כרמי: בואו נודה על האמת, סביבת העבודה היא בעייתית.
<רבקה כרמי: אני לא מאשימה שום דבר כיוון שהסביבה הזאת נוצרה על ידי גברים ובדמותם של הגברים והיא צריכה להשתנות.
<רבקה כרמי: הוקם צוות הפעולה הזה, כפי שאמרתי ביוזמתו של לאוניד אידלמן.
<רבקה כרמי: אני מאוד מודה לכולם כי העבודה הייתה באמת מאוד מאוד יסודית.
<רבקה כרמי: העבודה הזאת סקרה את התהליך הזה של הפמיניזציה, הביאה עובדות סטטיסטיות, מספרים, עשתה השוואה בינלאומית שהראתה היכן אנחנו נמצאים יחסית לאנגליה, ארצות הברית, אוסטרליה.
<רבקה כרמי: אנחנו לא במקום הכי גרוע, אבל בוודאי לא במקום הכי טוב.
<רבקה כרמי: הוועדה הגיעה להמלצות ספציפיות, באמת המלצות ספציפיות והייתי אומרת בבחינת מתכון, כך ראה ועשה פחות או יותר, בחמישה תחומים אותם זיהינו כתחומים מאוד מאוד חשובים ומרכזיים.
<רבקה כרמי: התחום האחד הוא הייצוג ההולם במשרות ניהול.
<רבקה כרמי: ייצוג הולם במשרות ניהול אומר קודם כל, לפני הכול, ייצוג הולם בוועדות איתור.
<רבקה כרמי: ועדות האיתור, וזו גולת הכותרת.
<רבקה כרמי: אם אין מספיק נשים בוועדות איתור – ואני אומרת לכם מניסיוני האישי – אין סיכוי לאישה לעבור בהן.
<קריאה: זה בכל המערכת.
<רבקה כרמי: נכון.
<רבקה כרמי: זה ייצוג של המערכת כולה אבל זה גם עובד כאן.
<רבקה כרמי: הדבר השני הוא שילוב קריירה עם משפחה.
<רבקה כרמי: שוב, זה קיים בכל המערכת אבל זה לא מקבל התייחסות אמיתית ברפואה בכלל.
<רבקה כרמי: אני אומרת לכם שבאקדמיה הרבה יותר.
<רבקה כרמי: ברפואה מעט מאוד.
<רבקה כרמי: אני לא רוצה להכביר מילים למרות שאני יכולה לדבר שעות על הנושא הזה.
<רבקה כרמי: זו האמת.
<שגית ארבל אלון: שלא לדבר על השאלה המביכה ששואלים כל מתמחה כמה ילדים יש לה או מה תכניות הפריון שלה, שאלה שלעולם לא יציגו לרופא המתמחה.
אלי אלאלוף: אני מוכן להשאיר דיון פתוח בו תוכלו להתערב, כל עוד פרופסור כרמי מאשרת, אבל בתנאי שתגידו את השם ואת התפקיד.
אלי אלאלוף: תרשו לי לנצל את הרגע הזה ולומר שנכנסו אלינו לדיון המשך אתי נציגי העובדים של שירות התעסוקה שיש להם יום בכנסת.
אלי אלאלוף: ברוכים הבאים ובמיוחד אני רואה כאן ברוכות הבאות.
<רבקה כרמי: זה אומר שאני צריכה למהר.
אלי אלאלוף: יש לך זמן עד שעה 1:00.
<רבקה כרמי: הדבר השלישי קראנו לו שינוי תרבותי בתפיסה ארגונית.
<רבקה כרמי: תפיסה ארגונית שהיא, כפי שאמרתי קודם לכן, גברית מיסודה.
<רבקה כרמי: התפיסה הזאת היא לא מובנת מאליה ואני רוצה להגיד לכם שאני הופעתי בפני שני פורומים של ההסתדרות הרפואית בישראל, אחד מהם היה הארגוני והמקצועי והיה דיון רציני, היה דיון ענייני, היה דיון פורה.
<רבקה כרמי: אני הופעתי בפני מנהלי בתי החולים וזו הייתה חוויה מאוד לא נעימה.
<רבקה כרמי: אני ילדה גדולה, יודעת כבר לעמוד בפני חוויות לא נעימות אבל הם עשו לי זובור במובן של מה, יש בעיות?
<רבקה כרמי: אין בעיות, מה פתאום?
<רבקה כרמי: מה את רוצה להגיד?
<רבקה כרמי: את רוצה להגיד שאין רפואה טובה?
<רבקה כרמי: שום הבנה ושום ניסיון להבין שהתרבות הארגונית בבתי החולים היא לא אוהדת נשים והיא לא ידידותית לנשים.
<רבקה כרמי: לא נכביר מילים.
<רבקה כרמי: שוב, אפשר להביא דוגמאות, אפשר לספר למה אבל ברמת הכותרת אני אומרת את זה באופן מאוד מאוד נחרץ.
<רבקה כרמי: הניסיון הזה בשיח עם מנהלי בתי החולים רק הוכיח לי שזו האמת.
<רבקה כרמי: הנה, אפילו לאוניד מהנהן בראשו.
<רבקה כרמי: הנושא של קידום באקדמיה, כפי שאמרו קודם לכן, הוא מאוד מורכב ומאוד מסובך.
<רבקה כרמי: זאת באמת קריירה בפני עצמה ובזה לא נגענו כאן אלא את זה אנחנו רוצים לנהל מול דיקני בתי הספר לרפואה כדי לראות איך אנחנו בונים תכנית מיוחדת לנשים.
<רבקה כרמי: יש לי רעיונות ואני חושבת שזה בהחלט ניתן לעשות.
<רבקה כרמי: לא יתכן שדמויות החיקוי לסטודנטיות בבתי הספר לרפואה יהיו אך ורק גברים.
<רבקה כרמי: לא יכול להיות שלא יהיו נשים אקדמיות, נשים חוקרות.
<רבקה כרמי: אני לא אומרת שאין, יש, אבל המספר הוא מספר קטן מאוד.
<רבקה כרמי: בסופו של דבר באמת אחד הדברים המרכזיים הוא השלכות ארוכות הטווח של תכנון וניהול מערכת הבריאות ברוב מקצועי נשי.
<רבקה כרמי: צריך לחשוב על כך, צריך לחשוב על כל ההשלכות של זה.
<רבקה כרמי: אנחנו יודעים מה קרה בעולם כאשר נשים כבשו מקצועות מסוימים, נכנסו להוראה, מה קרה למקצוע ההוראה מבחינת המוניטין וכושר ההשתכרות בו, מה קרה בעבודה סוציאלית, מה קרה בכל מיני מקצועות אליהם נכנסו נשים.
<רבקה כרמי: אולי סיעוד למרות שאני חושבת שבסיעוד היום יותר טוב אפילו יותר מאשר ברפואה מבחינה מסוימת.
<רבקה כרמי: ממש לפני הסיום אני רוצה רק להזכיר לפורום הנכבד שרק בשנה האחרונה התקבלו שלוש החלטות ממשלה מאוד מאוד רלוונטיות לנושא הזה.
<רבקה כרמי: האחת התקבלה ביולי 2014, החלטה מספר 1697, אימוץ המלצות הוועדה לקידום נשים בשירות המדינה.
<רבקה כרמי: באוקטובר 2014, החלטה מספר 2084, אימוץ המלצות הוועדה לבחינה מגדרית של תקציב המדינה.
<רבקה כרמי: בדצמבר 2014, החלטה מספר 2331, הטמעת חשיבה מגדרית בכל שלבי התכנון, הביצוע והבקרה של העשייה הממשלתית לרבות יצירת תכנית פעולה כוללת לשילוב נשים במוקדי קבלת החלטות ומתן שוויון הזדמנויות בכל תחומי החיים.
<רבקה כרמי: זאת אומרת, יש עשייה בנושא הזה אבל העניין הוא מה קורה מעבר להחלטה.
<רבקה כרמי: זאת אומרת, איך ההחלטות האלה מיושמות.
<רבקה כרמי: מספרים לי ששבעים אחוזים מההחלטות לא מיושמות.
<רבקה כרמי: זה נכון האחוז הזה?
אלי אלאלוף: בעוד שלוש שנים אני אספר לך.
<רבקה כרמי: אני מקווה שניכנס לתוך השלושים אחוזים כי חלק מההחלטות האלה הן מאוד מאוד קריטיות למקצוע הרפואה.
<רבקה כרמי: אני רוצה לומר לכם שבדוח הוועדה לקידום נשים בשירות המדינה, נשים בשירות הרפואי הן בתחתית הטבלה מבחינת המעמד שלהן.
<רבקה כרמי: מה אנחנו בעצם מבקשים.
<רבקה כרמי: כיוון שהמדובר בנושא מורכב וכיוון שמעורבים בנושא הזה מספר גורמים, נראה לנו שהדבר הנכון ביותר ליישום ההמלצות שנמצאות כאן – ואני אומרת לכם את זה בבחינת קוק בוק, זאת אומרת, לא צריך לעשות שום דבר.
<רבקה כרמי: אין צורך ביותר סקרים, ביותר מחקרים, הכול כבר ידוע והכול כבר נמצא כאן.
אורלי לוי אבקסיס: חסרים מחקרים ארציים בנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: לפי ההמלצות דווקא בנוגע למחקרים הארציים בנושא, יש מחסור וממליצים להמשיך ולעקוב.
<רבקה כרמי: יש נקודה מסוימת בה יש חסר, אני מסכימה אתך, ולשם אנחנו ממליצים להיכנס.
<רבקה כרמי: אנחנו חושבים שכיוון שזה דורש שיתוף פעולה בין מערכתי, גם ההסתדרות הרפואית, גם משרדי הממשלה, גם נציבות שירות המדינה, גם המעסיקים, לכל הגורמים הללו יש חלק ביישום ההמלצות, חשבנו על האפשרות – יכול להיות שיש משהו אחר יותר טוב – של הקמת ועדה אד-הוק שבאמת תכלול את כל הגורמים הללו ותתחיל לעבוד באופן סיסטמתי על יישום ההמלצות.
<רבקה כרמי: זה לא פשוט.
<רבקה כרמי: אין לי ספק שזה לא פשוט.
<רבקה כרמי: חלק מהדברים הם תלויי תקציב.
<רבקה כרמי: אם אנחנו אומרים שבמחלקות "מרובות נשים", שנשים יוצאות לחופשת לידה במספרים גדולים, ואין תקנים עודפים או אין תקנים מיוחדים למלא מקום בינתיים אלא נשארים בחסר הזה, כאשר עומס העבודה נופל על מי שנשאר בתוך המחלקה, אומרות הנשים הצעירות שהלב שלהן יוצא לחברים שלהן שעובדים, הן מוכנות לקצר חופשת לידה ובלבד לחזור ולפעמים יש לחץ על הנשים האלה.
<רבקה כרמי: יש לחץ לקצר חופשת לידה, שלא לדבר על לא להאריך אותה, על מנת למלא את השירות.
<רבקה כרמי: תוספת תקנים זה עניין תקציבי.
<רבקה כרמי: אבל אם אנחנו בוחנים את תקציב המדינה בראיה מגדרית, זה אחד הדברים שאנחנו צריכים להתייחס אליו, היכן אנחנו שמים תוספות על מנת לקדם את הנושא הזה של שוויון מגדרי.
<רבקה כרמי: רק במילים לא נוכל לעשות זאת.
אורלי לוי אבקסיס: זה בר ביצוע.
אורלי לוי אבקסיס: אני מכירה בעיה כזאת שהייתה מאפיינת את חוקרי הילדים במשרד הרווחה, שם הבינו שאלה בעיקר חוקרות ואז חופשות הלידה מביאות להארכת הזמן עד שחוקרים ילדים במקרים של פגיעה, דבר שפוגע בתיק בכלל.
אורלי לוי אבקסיס: יצרנו מסלול בו יש תמיד תקנים בקנה, תקנים שהם למקרים כאלה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת לא הייתה תוספת תקציבית גדולה.
אורלי לוי אבקסיס: אולי את המסלול הזה אפשר להעתיק לכאן עם התיקונים הקטנים הרלוונטיים למקצוע הרפואה.
אורלי לוי אבקסיס: בהחלט כדאי לראות איך עשינו את זה שם ולראות איך אנחנו עושים זאת מול נציבות שירות המדינה.
<רבקה כרמי: תקנים צפים כאלה שנכנסים לעבודה כאשר יש בהם צורך.
<רבקה כרמי: בדיוק כך.
<רבקה כרמי: תמיד משווים את זה לגברים שיוצאים למילואים.
<רבקה כרמי: גברים יוצאים למילואים, הם יוצאים פחות ויוצאים לתקופות קצרות יותר ולכן זה לא אותו הדבר, אבל זה בדיוק העניין.
<רבקה כרמי: זה אחד הפתרונות.
<רבקה כרמי: אני באמת מודה לך על הזמן שנתת לי ועל ההקשבה.
אלי אלאלוף: אני אמרתי ואני מוכן לחזור ולומר שהקשרים בינינו הם רק לטובת הציבור.
אלי אלאלוף: אני שמח שאת כאן אתנו ונתת לנו את הסקירה ושמת קצת יותר ספוטים על נקודות החולשה של המערכת בתחומים שציינת.
אלי אלאלוף: אני מבקש מחברי הכנסת להתייחס.