GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ציפי נחשון גלי: ולכן חשבנו בהתחלה בחיפה להקים את הדיורית, אבל תוך כדי שיח עם נציגי העיר, גילינו שגם יש שם חסרי קורת גג מגיל 18 ולכן הגדלנו את התקציב שהיה 19.5 מיליון שקלים ל-21 מיליון שקלים, כדי לאפשר בחיפה את הלנת החירום לצעירים.
<ציפי נחשון גלי: אז בחיפה יהיה הרצף הזה של הלנת חירום לצעירים בדיורית.
<ציפי נחשון גלי: יש לנו שם דירת מעבר שכבר פועלת.
מירב בן ארי: תיכף אתה תתייחס.
מירב בן ארי: אני רק רוצה שציפי תגיד.
מירב בן ארי: זה חדש מה שהיא מציגה.
<ציפי נחשון גלי: ואנחנו נמצאים בשלבי הכנת פטור ממכרז, לתת את התקציב הזה לעירייה.
<ציפי נחשון גלי: בנוסף לכך, מתקציב אחר, יש לנו את המיזם המשותף עם עמותת הלל לחוזרים בשאלה ומהתקציב השני אנחנו מקימים שם גם מרכז טיפולי וגם דירת מעבר.
מירב בן ארי: עמותת על"ם, תזכיר לי את השם, סליחה.
<עמית פרלסון: עמית.
<עמית פרלסון: חסר ממש לינת חירום לגילאי 18 - - -
מירב בן ארי: קודם כל תציג את התפקיד שלך, מה אתה עושה בחיפה, כי אני מכירה, אבל לא כולם.
<עמית פרלסון: עובד רחוב, עובד עם חסרי בית מעל 18 עד 25 בעיר.
<עמית פרלסון: יש לנו מרחב קטן שנותן מענה קצת למזעור נזקים אבל לא יותר מזה.
<עמית פרלסון: רק הנזקים גדלים כל עוד אין לינת חירום.
<עמית פרלסון: דיברת המעבר שמדברים עליה היא ריקה כבר אני לא יודע, מאז שהיא קיימת.
<עמית פרלסון: אני לא מבין מי עומד בסטנדרטים כדי להיכנס לשם.
<עמית פרלסון: מבנה באמת נחמד.
מירב בן ארי: היית בדירה?
<עמית פרלסון: כן, כן, אבל אין שם אף אחד ואני לא מצליח להכניס אף אחד דרך העירייה לשם.
<עמית פרלסון: כל מי שאני מתקשר, מבחינתם הוא לא מתאים.
<עמית פרלסון: אז אני מקווה שגם בהלנת החירום לא יהיו כאלה תנאי סף שהם לא הגיוניים לדרי רחוב.
מירב בן ארי: מה זאת אומרת אין שם אף אחד?
<מירית סידי: זה לא נכון.
<מירית סידי: בדירת המעבר יש שלוש צעירות.
מירב בן ארי: מי את, סליחה גברתי?
מירב בן ארי: אין בעיה, רק שאלתי מי את.
<מירית סידי: אני מירית סידי, אני מנכ"לית עמותת החצר הנשית.
מירב בן ארי: רגע, את מדברת על הדירה בחיפה?
<מירית סידי: כן, יש דירת מעבר - - -
<עמית פרלסון: אני מדבר על הצעירים.
<עמית פרלסון: לנערות זה שונה.
מירב בן ארי: עמית תישאר רגע איתנו.
מירב בן ארי: ציפי, את מכירה את זה?
<ציפי נחשון גלי: אני לא מכירה שהדירה ריקה.
<ציפי נחשון גלי: יכול להיות שדוחים חלק, כי זה לא מיועד להלנת חירום, זה מיועד לאנשים שנמצאים בתהליך שיקום ומוכיחים יכולת השתכרות מה שנקרא.
מירב בן ארי: אלא אם כן היינו בדירות כאלה, גם בדירות של על"ם.
מירב בן ארי: זה חברה שכבר עברו תהליך, החברה שמגיעים אליך.
מירב בן ארי: מצד שני זה גם מטריד שאין גם חברה שעברו תהליך שנמצאים בדירה הזאת.
<עמית פרלסון: אני מדבר גם על כאלה שרשומים בדרי רחוב ויש להם עובדת סוציאלית מדרי רחוב והם עדיין ישנים בזולות.
<עמית פרלסון: אני לא מדבר על כאלה שעכשיו איתרתי והמערכת לא יודעת עליהם.
<עמית פרלסון: אני מדבר גם על כאלה שמטופלים.
<עמית פרלסון: אז עוד פעם, אם אחוז מסוים אומרים לא מתאימים, אני מבין, אבל 100% לא מתאימים, אז יש בעיה.
<ציפי נחשון גלי: אבל זה לא מיועד לדרי רחוב דירת מעבר.
<ציפי נחשון גלי: הוא צריך לקום בבוקר, ללכת לעבוד, להרוויח משכורת, לבוא הביתה בשעה חמש, יש שם מדריך, יש עובד סוציאלי.
<ציפי נחשון גלי: זה מיועד לאוכלוסייה הזו.
<ציפי נחשון גלי: אני אמרתי כמה פעמים בכנסת שאנחנו מייצרים רצף של מענים – הלנת חירום, הוסטל שיקומי, דירת מעבר עם מדריך, דירת מעבר בלי מדריך, דיורית וסיוע בשכר דירה.
<ציפי נחשון גלי: אי אפשר להכניס מישהו שצריך שכר דירה להלנת חירום כמו שאי אפשר להכניס מישהו שזקוק להלנת חירום לדירת מעבר.
<רעות גיא: ציפי את צודקת, אבל כשאמרנו את זה אז אמרו הנה, יש את הדירה.
<רעות גיא: אז אנחנו אומרים, יש צורך בשלטר.
<רעות גיא: בהעדר שלטר ניסינו לפנות - - -
<ציפי נחשון גלי: בסדר, אבל אמרתי שזה לא היה בתכנית ודווקא בגלל הצרכים שעלו בחיפה השגנו תקציב.
<ציפי נחשון גלי: אנחנו הולכים להקים הלנת חירום.
מירב בן ארי: קודם כל לגבי הדירה אנחנו בכל מקרה נבדוק לגבי אותם משוקמים, למה הדירה הזאת ריקה.
מירב בן ארי: את זה אנחנו נבדוק בכל מקרה.
מירב בן ארי: לגבי אותם חברה שבאים אליך, המטרה היא שאתה תשלח אותם לשלטר הזה שיקום.
מירב בן ארי: השלטר הזה, הכסף הולך לעירייה ואז בעצם ציפי זה נמצא שם והם אמורים להפעיל את השלטר או שהם אמורים לתת לעמותה שתפעיל את השלטר?
<ציפי נחשון גלי: מבחינתנו זה לא משנה.
<ציפי נחשון גלי: עיריית חיפה תפעיל.
<ציפי נחשון גלי: אנחנו מעבירים את התקציב לעיריית חיפה.
<עמית פרלסון: אז אני חוזר על שאלת הזהב בחיפה אם זה יהיה רק לחיפאים, או ל - - -
מירב בן ארי: לא, אין דבר כזה.
<ציפי נחשון גלי: לא, הלנות חירום זה לא - - -
מירב בן ארי: הלנת חירום זה בהכל.
מירב בן ארי: תל אביב, כל מי שישן בשלטר במקום אחר - - -
<רעות גיא: אנחנו לא סתם שואלים על זה, את יודעת.
מירב בן ארי: אני יודעת למה.
מירב בן ארי: אני נתקלתי, הוא אמר לי את זה בטלפון.
מירב בן ארי: הוא אמר לי בטלפון אם זה לא חיפאי, למה אני צריך לטפל בו ואני אמרתי לו שחסר בית שהוא בא אנחנו לא בודקים לו בתעודת הזהות מאיפה הוא בא.
מירב בן ארי: אומרים לו רגע, אם אתה מתל אביב - - -
<רעות גיא: זה היתרון היחסי שלהם שאין להם בית.
<רעות גיא: אי אפשר להגיד להם מאיפה אתם.
מירב בן ארי: כן, אבל יש תפיסה שכשאתה עיר מטרופולין אתה עיר מטרופולין.
מירב בן ארי: למה בירושלים כולם ירושלמים?
מירב בן ארי: מישהו בודק כשילד נכנס לחוט אם הוא מירושלים?
מירב בן ארי: לא משנה ששם בכלל אין מעורבות של המשרד, אבל במקומות שיש מעורבות של המשרד, בטח אפילו אצלכם בגלגל, שזה כסף של העירייה.
מירב בן ארי: כמה זה קידום נוער?
<רעות גיא: 360 - - -
מירב בן ארי: אז מישהו בודק אם זה ירושלמי?
מירב בן ארי: ואם הילד הגיע מבית"ר עילית, כמו שפגשנו, אז אומרים לו, לא יודעת במבשר הטוב או בהלל, תשמע, אנחנו בירושלים?
מירב בן ארי: מה זה השטויות האלה?
<ציפי נחשון גלי: בסדר, אבל אי אפשר בהינד עפעף לזלזל בקושי הזה של הרשויות המקומיות שמפעילות מענים ארציים.
<ציפי נחשון גלי: זה התחנה המרכזית שלהם, שבסופו של דבר כשמייצרים מענים אז האוכלוסיות החלשות נשארות לגור באותו יישוב וזה כבר הופך להיות למעמסה מאד גדולה.
<ציפי נחשון גלי: זה גם נשים מוכות, זה גם צעירות בסיכון, זה גם צעירים בסיכון, זה גם דרי רחוב.
<ציפי נחשון גלי: אז אי אפשר לזלזל במענה הזה של הרשות המקומית.
מירב בן ארי: אנחנו לא מזלזלים.
<ציפי נחשון גלי: ולכן לוקח לנו המון זמן לשכנע אותם ולהבטיח להם את התקציב - - -
מירב בן ארי: ויש עדיין רשויות שלא משתכנעות.
<ציפי נחשון גלי: נכון, את צודקת.
מירב בן ארי: אוקיי, ודירת המעבר של הלל, מה המצב, תעדכן אותנו גם.
<יאיר הס: אנחנו פותחים את הפעילות שלנו באפריל ועד יוני דירת המעבר תהיה פתוחה.
מירב בן ארי: עד יוני?
<ציפי נחשון גלי: תהיה פתוחה דירת מעבר.
<יאיר הס: אני רוצה אולי לומר דבר אחד לגבי המיזם המשותף שיש לעמותת הלל עם הממשלה.
<יאיר הס: אנחנו פתחנו באמת, יש דירות בירושלים, דירות בתל אביב ויש את מקלט החירום וזה דברים שכבר קמו.
<יאיר הס: אנחנו מדברים עכשיו על הדירה בחיפה, אבל זה לא משלים את המענה הנדרש.
<יאיר הס: יש עדיין, ביום אני יכול להגיד, יש עדיין עשרות יוצאים בשאלה שזקוקים לקורת גג ואנחנו צריכים לחשוב על הרחבת המיזם המשותף, גם למענה נוסף.
<יאיר הס: המענה של דיורית נשמע לי מתאים כתוספת למיזם.
<יהודית גבאי: רגע, אולי כדאי לשמוע על הדיורית באמת.
<יהודית גבאי: בירושלים.
מירב בן ארי: הדיורית?
<אסף שמול: בסדר גמור.
<אסף שמול: טוב, אז קודם כל התחלת את הוועדה ואמרת באמת על הדבר הזה של הרצפים של הטיפול ובעצם זה שהטיפול מסתיים בגיל 18 וציפי שנים נלחמת את המלחמה הזאת, ככה, - - - פגישות ויש לזה היום הרבה יותר תהודה וזה מתחיל לקרום עור וגידים ובעצם הפרויקט של הדיורית.
<אסף שמול: ואני אגיד לפני זה שנמצאת איתנו יושבת ראש הוועד המנהל של עמותת אותות, רלי.
<אסף שמול: כי זה ככה נושא שהוא בדמנו, הסיפור של הצעירים והצעירות.
<אסף שמול: בעצם הפרויקט של הדיורית הוא פרויקט בשילוב עם פורום ארגוני צעירות ומשרד הרווחה, וכרגע אנחנו פתחנו, ממש עכשיו, השבוע, את הדיורית בירושלים ואחרי עבודת שטח עמוקה הבנו שבעצם צריך לייחד אותה לצעירות מהמגזר הדתי-חרדי, מכיוון שזאת האוכלוסייה שבעצם מתנקזת לירושלים.
<אסף שמול: אם תל אביב היא מטרופולין שמנקז אליו מכל הארץ אוכלוסיות מסוימות, ככה גם ירושלים עם האופי שלה.
<אסף שמול: זה בעצם פרויקט ל-16 צעירות שנקלטות כמעט בלי שאלות.
מירב בן ארי: יש כבר 16?
<ציפי נחשון גלי: יש אחת בתל אביב.
<אסף שמול: עכשיו, ממש השבוע נפתח ומהשבוע הבא מתחילות להיקלט הצעירות.
<אסף שמול: אנחנו עם רשימת המתנה שתמלא את הבית הזה, את הפרויקט הזה מהר מאד.
<אסף שמול: פרויקט ייחודי שבעצם מתנהל בחדרים, במעונות סטודנטים בתל אביב במעונות רודצקי, בירושלים במעונות בהר הצופים.
<אסף שמול: החדרים כבר קיימים.
<אסף שמול: השבוע הם רוהטו, טופחו, סודרו ואורגנו, עם מודל מאד מאד ייחודי של איתור הפוך, שאנחנו נשמח ככה בהמשך, אם יהיה מקום לתאר אותו.
<אסף שמול: בדיורית בתל אביב עכשיו התחילו לסיים צעירות אחרי שנה.
<אסף שמול: זה עוד לא סטטיסטיקה בשביל להגיד נתונים, ועדיין מה שקורה שהצעירות בנקודות ההתחלה צריכות לשבת בוועדות ההיגוי.
<אסף שמול: אנחנו מדווחים שם באופן קבוע.
<אסף שמול: שמיים וארץ.
<אסף שמול: השינוי שצעירות מרגע הכניסה שלהן מהרחוב למה שקורה להן בסוף השנה, כשהן יוצאות עם טיפול בנושא החובות שכולן מגיעות, עם התחלה של הכשרה מקצועית, עם השכלה, עם הנגשה של זכויות, עם הביטוח הלאומי, עם עופר בתל אביב, שככה פתח דלת ענקית בתל אביב.
<אסף שמול: כולם מהנהנים בראש כי זה כאילו תופעת טבע מה שהוא עושה.
<אסף שמול: השבוע היינו בזכותו בחיבור בירושלים, אותו דבר.
<אסף שמול: פתחו לנו דלת מדהימה וזו התחלה של הפרויקט.
<אסף שמול: אנחנו דיברנו עכשיו עם יהודית ובשבוע הבא אני מקווה תתקיים פגישה שמתואמת בשיתוף פעולה ועבודה עם ירושלים.
<אסף שמול: כל הנושא של צעירות הוא על השולחן לגמרי, ככה בהתחלה של באמת פתרונות ולא רק דיבורים.
מירב בן ארי: יופי, בסדר.
מירב בן ארי: טוב, נעבור לתל אביב.
מירב בן ארי: ציפי, את רוצה להציג?
<ציפי נחשון גלי: כן, אז בתל אביב אנחנו פותחים שלוש הלנות חירום חדשות, אחת לצעירים, אחת לצעירות ואחת לאוכלוסיית להט"ב.
מירב בן ארי: זה גם מאה אחוז מימון של הרשות?
מירב בן ארי: של המשרד?
<ציפי נחשון גלי: כן, כן.
<ציפי נחשון גלי: כל מה שהוזכר עד עכשיו זה מאה אחוז מימון.
מירב בן ארי: כן, כן, כן, רק אני רוצה שנשים על זה דגש כל פעם.
<ציפי נחשון גלי: זאת אומרת באישור סופי של ועדת המכרזים להעביר את הכסף במאה אחוז לעיריית תל אביב.
<ציפי נחשון גלי: זה נקרא - - -
מירב בן ארי: וגם היא תחליט אם היא מפעילה בעצמה או שנותנת לעמותות.
<ציפי נחשון גלי: אנחנו לא חיכינו שוועדת המכרזים תאשר, כי אנחנו יודעים שזה לוקח הרבה זמן מניסיון למצוא דיור, אז כבר ציינו את עיריית תל אביב במכתב, שבדרך כלל זה מאד מאד חריף שאנחנו עושים את זה, שאושר להם תקציב בגובה זה ובאמת נותן להם אור ירוק להתחיל לחפש מבנים.
<ציפי נחשון גלי: הרשות המקומית תחליט אם היא רוצה להפעיל את זה בעצמה או להפעיל את זה באמצעות עמותה.
מירב בן ארי: אז כרגע יש להם אישור על התקציב.
מירב בן ארי: והם מחפשים מבנים?
<ציפי נחשון גלי: אני יודעת שברוריה מתחילה, כן.
<ציפי נחשון גלי: אני לא יודעת במי היא נעזרת, אבל כן.
מירב בן ארי: את מכירה, יודעת מה קורה שם?
<רעות גיא: הייתה פגישה אחת.
<רעות גיא: היה דיון אחד עם ברוריה זלצמן, שהיא רפרנטית בעיריית תל אביב לנושא של נערות וצעירות.
<רעות גיא: אני יכולה להגיד שאם בירושלים אנחנו ככה נפגשים ומקדמים ומתווכחים ולא חשוב, אבל יש עבודה, אז בתל אביב פחות.
מירב בן ארי: אני אתערב.
מירב בן ארי: הייתי חברת מועצה שם איזה שנה וחצי.
מירב בן ארי: אני מכירה שם מישהו.
מירב בן ארי: אתם מכירים במשהו, עמותת אותות, את השלטרים האלה?
<אלון ברמי: אנחנו גם היינו ב - - -
מירב בן ארי: באותה פגישה?
<אלון ברמי: באותה פגישה.
מירב בן ארי: רן, בוא תצטרף לשולחן.
מירב בן ארי: המקום הקבוע שלך מוכן כבר.
מירב בן ארי: אתם גם הייתם בפגישה.
מירב בן ארי: מה אמרו לכם?
<אלון ברמי: שום דבר מיוחד.
<אלון ברמי: באמת זה הייתה הרגשה של תחילת עבודה, לא מעבר לזה.
<אלון ברמי: אני אלון מאותות.
מירב בן ארי: זאת אומרת ממש ממש בתחילת הדרך.
מירב בן ארי: אני אתערב שם גם עם מהרטה, גם עם אסף, לראות עם השלושה שלטרים האלה זזים.
מירב בן ארי: רשמתי לי.
מירב בן ארי: יש כסף כבר, יש להם אישור, הם רק צריכים למצוא.
מירב בן ארי: שנים אתה יושב וציפי נלחמת, נלחמת, נלחמת, מקבלת כסף ועכשיו על מה אנחנו נתקעים?
מירב בן ארי: על מבנים.
מירב בן ארי: יש משבר דיור במדינת ישראל.
<ציפי נחשון גלי: בסדר, כנראה שלייצר תכניות כאלה זה כמו לייצר תינוק, תשעה חודשים.
מירב בן ארי: נמשיך עוד.
<ציפי נחשון גלי: יש שלבים שחייבים לעבור.
מירב בן ארי: נמשיך עוד עם תל אביב, ציפי, הטרנסים, יש דירה נוספת.
<ציפי נחשון גלי: כרגע בתל אביב פועלות שלוש דירות מעבר, אחת לצעירות, אחת לצעירים ואחת לצעירות טרנס ג'נדריות.
<ציפי נחשון גלי: וכמו שאמרתי, דווקא מתוך זה שאתה מייצר פתרון אתה מגלה מה חסר לך, ובאמת מתוך התנהלות עם עמותת אותות שמפעילה לנו את דירת המעבר לצעירות טרנס ג'נדריות, גילינו שזקוקים בדחיפות לתקציב לצעירים טרנס ג'נדרים, ובאמת כבר אישרנו את זה לעיריית תל אביב.
<ציפי נחשון גלי: היתרון הגדול שיש מבנה.
מירב בן ארי: יש מבנה?
מירב בן ארי: זה לא באותו מבנה.
<ציפי נחשון גלי: זה דירה - - -
מירב בן ארי: אבל אני כבר התערבתי בזה.
מירב בן ארי: זה מחסן של התברואה, אני יודעת.
<ציפי נחשון גלי: נו בסדר, יעבירו את ה - - -
מירב בן ארי: אבל הוא אמר לי שהוא לא יכול להעביר.
<ציפי נחשון גלי: מחסן זה נשמע נורא.
מירב בן ארי: לא, לא, אני אמרתי למנחם.
<ציפי נחשון גלי: זו דירה יפיפייה.
מירב בן ארי: כן, שהיא ממול, באותו בניין.
<ציפי נחשון גלי: בדיוק.
מירב בן ארי: נו?
<ציפי נחשון גלי: אז הם אמורים לקבל את זה בשביל הדירה, כן.
<אסף שמול: אני דיברתי עם עופר בתל אביב, הוא הבטיח להיות מגויס לנושא.
מירב בן ארי: אני פוגשת את עופר ביום ראשון.
<אסף שמול: צריך לראות איך מקדמים באמת את הדירה, כי זה סיפור - - -
מירב בן ארי: אני התערבתי אישית בדירה של הטרנסים כי הייתי בקינג ג'ורג'.
מירב בן ארי: זה אותו בניין.
מירב בן ארי: אני פניתי לעירייה, דיברתי אישית עם מנכ"ל העירייה, הוא אמר לי שאי אפשר לפנות.
מירב בן ארי: את שמעת אי אפשר עד היום או שרק אני שמעתי?
<ציפי נחשון גלי: לא, ממש לא.
<ציפי נחשון גלי: זה חדש לי שאת אומרת אי אפשר.
מירב בן ארי: אוקיי, אז ביום ראשון אני פוגשת את עופר.
<ציפי נחשון גלי: להיפך, אני הצעתי הצעה אחרת בגלל שיותר קשה למצוא מבנים של 12 מיטות.
<ציפי נחשון גלי: אולי שיתנו לנו שתי דירות ונעשה - - -
מירב בן ארי: נעשה אחת.
<ציפי נחשון גלי: את ההוסטל ושתי דירות יותר קל למצוא.
<ציפי נחשון גלי: זה חדש לי שאת אומרת שלא יפנו את הדירה.
מירב בן ארי: בסדר, אני ביום ראשון פוגשת אותו.
מירב בן ארי: בכל מקרה אני אבדוק לגבי הדירה של הטרנסים.
מירב בן ארי: אוקיי, עכשיו יש לנו גם איזה שהוא משבר, סתם עניין של זמן.
מירב בן ארי: אני פניתי, וציפי יודעת, לשישה ראשי ערים באזור המרכז – רמת גן, בת ים, ראשון, הרצלייה, רמת השרון - - -
<ציפי נחשון גלי: ואף אחד לא רוצה, אה?
מירב בן ארי: אף אחד לא ענה לי.
<ציפי נחשון גלי: אפילו לא רוצים להגיד לך לא.
מירב בן ארי: היחידים שענו לי זה בת ים, ייאמר לזכותם, אבל הם אמרו שאין להם מבנה.
מירב בן ארי: אני לא מרפה.
מירב בן ארי: אנחנו מחשבים הוסטל לאוכלוסיית הלהט"ב שתצא מהשלטר ותיקלט, סוג של המשך של בית דרור המצוין שקיים היום.
מירב בן ארי: גם בבית דרור הייתי, כ-18 שולחים.
מירב בן ארי: יש לנו גם פה כסף.
<ציפי נחשון גלי: בכל מקרה אנחנו מטפלים במכרז, שזה תשעה חודשים, אבל בסדר.
<רעות גיא: זה יהיה מעל גיל 18?
מירב בן ארי: כן, המשך של בית דרור.
מירב בן ארי: פניתי אני אישית, אני גם אציק להם ואעשה טלפונים לוודא, אבל גם וידאנו שכל ראשי הערים קיבלו את הפנייה שלי כיושבת ראש הוועדה, ואולי.
מירב בן ארי: כל פעם נמשיך להגיד.
מירב בן ארי: אני רוצה לקצר לציפי את התהליך כי כאשר עיר תגיד מוכנה אני, במימון מלא של המשרד אגב, אנחנו נוכל להפעיל הוסטל לקהילת הלהט"ב שעברה את השלטר.
מירב בן ארי: דרך אגב, אני גם רוצה להגיד לכם שבשבוע שעבר פניתי ליושבות ראש השדולה של הלהט"ב בכנסת וביקשתי שגם הן אולי יוכלו לעזור, גם הן לא ענו לי, אבל בסדר.
מירב בן ארי: זה לא מה שירפה.
מירב בן ארי: אנחנו נמשיך לחפש ובכל מקרה אם לא, ייקח זמן אבל אנחנו נקים הוסטל המשך של בית דרור.
מירב בן ארי: ציפי, לגבי הדיוריות.
<ציפי נחשון גלי: כן, אנחנו מקימים שלוש דיוריות נוספות, אז אחת מהן תהיה באזור המרכז בבית ים, שתשרת את הסביבה.
<ציפי נחשון גלי: אחת בבאר שבע והשלישית, כבר דיברנו עליה, בחיפה.
מירב בן ארי: בבאר שבע יש כבר מבנה?
<ציפי נחשון גלי: בבאר שבע יש כבר מבנה במעונות הסטודנטים.
מירב בן ארי: והרשות גם מקבלת כאן את הכסף.
<ציפי נחשון גלי: כן, זה הכי קל.
<ציפי נחשון גלי: זה הכי פשוט.
<ציפי נחשון גלי: העירייה תפעיל.
<ציפי נחשון גלי: כבר מצאו חדרים במעונות הסטודנטים בבאר שבע.
<ציפי נחשון גלי: צריכים לרהט.
מירב בן ארי: יופי, נמשיך.
<ציפי נחשון גלי: לא, זה מחכה בעצם לחתימת הסכם בינינו לבין עיריית באר שבע, שזה התהליכים הבירוקרטים של ועדות מכרזים.
מירב בן ארי: למרות שיש כבר במעונות שם את המבנה שמתאים.
<ציפי נחשון גלי: כן, אבל זה שמור לנו.
מירב בן ארי: דירות מעבר?
<ציפי נחשון גלי: דירות מעבר אנחנו מקימים בשמונה רשויות.
<ציפי נחשון גלי: לא, קודם כל אני רוצה להגיד לפרוטוקול, אתם יודעים, המודרניזציה, שלחתי למומי מעיריית חיפה שאני פה בדיון ואומרים שהדירה ריקה.
<ציפי נחשון גלי: דירת המעבר מלאה, זה שקר חצוף.
מירב בן ארי: אני אלך לראות את זה.
<ציפי נחשון גלי: אוקיי, בסדר.
<ציפי נחשון גלי: אז זה לפרוטוקול.
<ציפי נחשון גלי: אני שוב חוזרת ואומרת שיצירת המענים של הדיור חייבים להיות על רצף, בהתאם לרצף מצבי הסיכון והמצוקה.
<ציפי נחשון גלי: כשאנחנו מדברים על דירות מעבר, אנחנו מפעילים בשני מודלים – אחד עם מדריך לילה, אחד ללא מדריך לילה.
<ציפי נחשון גלי: אז בתקציב אנחנו מקימים עוד 8 דירות מעבר עם עמותת ילדים בסיכוי מהסוג של הדגם שללא מדריך לילה, פלוס 8 דירות עם הרשויות המקומיות.
<ציפי נחשון גלי: רצינו להקים דרך הרשויות המקומיות האמת יותר, אבל הבעיה שהרשות המקומית מחויבת לתת 25% ולא כולן מתלהבות.
מירב בן ארי: וגם את זה לא?
<ציפי נחשון גלי: אז אנחנו עכשיו בהעברת תקציב ל-8 רשויות מקומיות בשביל להקים את דירות המעבר והגדלנו כבר את ההתקשרות עם עמותת ילדים בסיכוי.
מירב בן ארי: איפה זה עומד, כרגע זה מכרז?
מירב בן ארי: איך זה עומד?
מירב בן ארי: תכלס, מתי זה קורה?
<ציפי נחשון גלי: זה מיזם משותף עם ילדים בסיכוי וכבר אנחנו מגדילים את כמות הדירות, ודרך הרשויות המקומיות, זה הכי פשוט, אנחנו מעבירים להם תקציב והם מחפשים את המבנה ויוצאים לדרך.
מירב בן ארי: למליאת הוועדה את תוכלי להגיד במושב הבא באיזה ערים זה נפתח?
<ציפי נחשון גלי: בטח, בטח.
מירב בן ארי: תכנית הלב, הרחבה שלה?
<ציפי נחשון גלי: כן, אז אתמול אמרנו בכנסת, בוועדת המשנה על הסקר הלאומי, שבעצם הסקר הלאומי ניסה לבדוק את היקף תופעת הזנות במדינת ישראל ובעצם הוא לא הצליח לאמוד את היקף תופעת הזנות בקרב קטינים ולכן אנחנו יצאנו במפקד יזום לרשויות המקומיות אחרי שביחד עם על"ם הכשרנו קבוצה של עובדות סוציאליות ברחבי הארץ, ובעצם לימדנו אותם במספר שעות לאתר מי מתוך המטופלות שלהם הן קטינות בזנות, והצלחנו להגיע למאות ברשימה שלנו.
מירב בן ארי: מאות?
<ציפי נחשון גלי: ברחבי הארץ.
<ציפי נחשון גלי: ולכן אנחנו הולכים לפתוח עכשיו 10 מרחבים מצומצמי, שזה - - -
מירב בן ארי: תסבירי לנו את ההבדל בין מרחב מצומצם למרחב גדול.
מירב בן ארי: האם הלב באלפסי - - -
<ציפי נחשון גלי: לא, זה משהו מיוחד.
<ציפי נחשון גלי: זה 24/7.
<ציפי נחשון גלי: אני לא חושבת שאנחנו צריכים במדינת ישראל עוד אחד כזה.
<ציפי נחשון גלי: מורחב, שהוא יהיה מצומצם, זה למשל מה שיש לנו היום בחיפה ובאילת, שזה בית שפועל שלוש פעמים בשבוע, עם צוות שגם עושה עבודת רחוב וגם מקבל.
<ציפי נחשון גלי: הרעיון הוא שקטינות נכנסות לשם או מיוזמתן או אחרי חיזור, ובעצם במסלול הראשון ממזערים נזק ובמסלול השני מתחילים לדבר על תכנית של שינוי.
<ציפי נחשון גלי: אז דוגמת חיפה ואילת אנחנו הולכים להקים עוד 10 כאלה וביישובים יותר גדולים, שאיתרנו קרוב ל-30 קטינות בזנות, זה יהיה מרחב שפתוח חמישה ימים בשבוע לפעילות ושבעה ימים בשבוע להלנת חירום.
<ציפי נחשון גלי: כשפה אנחנו מדברים על הלנת חירום שהיא מאד מצומצמת, על משהו בין 2 ל-4 במקביל.
<ציפי נחשון גלי: הרעיון הוא לא להקים הלנת חירום של עוד 12.
מירב בן ארי: 2 עד 4 בנות?
<ציפי נחשון גלי: בדיוק, זה הרעיון.
<ציפי נחשון גלי: ולכן זה מרחב גדול וזה מרחב מצומצם.
מירב בן ארי: שגם כאן למליאה תגידי לנו כבר את הרשויות שנבחרו למרחבים הגדולים.
<ציפי נחשון גלי: אני מקווה שלא יכעסו עלי ראשי הערים, כי תדעי לך ש - - -
מירב בן ארי: הם לא רוצים?
<ציפי נחשון גלי: יש רשויות שאמרו לי תודה רבה, זה נכון, כתבנו לך בזמנו שיש לנו קטינות בזנות וכשאני ביקשתי רשימות אז זה לא היה כמה, זה היה שם בראשי תיבות עם ארבע ספרות אחרונות של תעודת הזהות.
<ציפי נחשון גלי: זאת אומרת זה אנשים אמיתיים, זה נכון, אבל לא בבית ספרנו.
<ציפי נחשון גלי: כן, יש רשויות שאמרו שהן לא רוצות, אז אנחנו צריכים באמת להיזהר, גם כדי לא לתייג אותן.
מירב בן ארי: אתמול כשהצגת את התופעה של הזנות זה היה בוועדה למעמד האישה, לא?
<ציפי נחשון גלי: זה היה בוועדת המשנה.
מירב בן ארי: של מעמד האישה.
דב חנין: במאבק בזנות ובסמים.
מירב בן ארי: את יכולה רק להגיד איפה הערים הגדולות שבעיקר מתנהלת התופעה של הזנות, חוץ מתל אביב.
<ציפי נחשון גלי: היום זה פועל בפתח תקווה, שלא מתקציב המשרד, אז זה יהיה מתקציב המשרד.
<ציפי נחשון גלי: בבאר שבע יש לנו משהו מצומצם - - -
דב חנין: לא, יושבת ראש הוועדה שאלה איפה המוקד של הבעיה.
דב חנין: גברתי מדברת על - - -
<ציפי נחשון גלי: איזה רשויות היא אמרה.
דב חנין: באיזה רשויות לפי הערכתכם המוקד של הבעיה?
מירב בן ארי: חוץ מתל אביב.
מירב בן ארי: איפה תופעת הזנות נמצאת בארץ חוץ מתל אביב?
<ציפי נחשון גלי: אז אני אומרת.
<ציפי נחשון גלי: התחלתי לומר שבפתח תקווה יש היקף שצריך הרחבה, בבאר שבע, בראשון, בחיפה אנחנו כן רוצים להרחיב, מה שקיים היום זה לא מספיק.
<ציפי נחשון גלי: כן, בערים בדרך כלל גדולות.
<ציפי נחשון גלי: דימונה.
<רעות גיא: אם אני יכולה להוסיף למוקדים, קודם כל גם דו"ח מבקר המדינה בדק 11 רשויות וראה גם שם את היקף הבעיה, אפשר לקרוא את זה, זה משנת 2014, זה לא רחוק.
<רעות גיא: אני לא חושבת שיש מקום שאין.
<רעות גיא: אנחנו עובדים בעל"ם בפרישה ארצית של 40 יישובים ואני לא חושבת שיש מקום שאנחנו לא נתקלים בתופעה הזאת.
<רעות גיא: המימדים הם כמובן אחרים, ואם בתל אביב אנחנו רואים שיא ומעצמה של זנות, אגב אילת, בגלל המידוד והריחוק ותיירות המין, כל מקום זה נראה מאד אחר, אבל חיפה, ערים גדולות, כמובן שאנחנו מדברים על כמה מאות.
<רעות גיא: בערים בינוניות, ערים רחוקות, נכון שאנחנו מאתרים מעט, אבל לפעמים הקושי לסייע להם הוא עוד יותר קשה, כי גם אין מענים.
<רעות גיא: זאת אומרת אם בתל אביב אני מאתרת 260 בני נוער צעירים וצעירות בזנות, אבל לפחות יש לי את התכנית של הלב, שנותנת מענה 24/7, אז אני, אני לא אגיד שאני רגועה, כי אני אף פעם לא רגועה, אבל אני יודעת שיש לי מה לעשות.
<רעות גיא: אבל נניח שאיתרתי בשדרות 3, 4, 5, 10 נערות בזנות, מה אני אמורה לעשות איתן?
<רעות גיא: זאת אומרת חוץ מהכלים הסטנדרטיים של הרווחה?
מירב בן ארי: כן, מה אמורים לעשות בדימונה, בפתח תקווה.
מירב בן ארי: זאת אומרת אם עובד רווחה מגלה עכשיו צעירה בזנות בפתח תקווה, נגיד בבית הספר - - -
<רעות גיא: בפתח תקווה יש לנו מענה.
<ציפי נחשון גלי: אני רוצה להבהיר.
<ציפי נחשון גלי: חלק גדול מהקטינות בזנות מקבלים מענים לא ייעודיים לקטינות בזנות.
<ציפי נחשון גלי: עם כל הכבוד, עכשיו אנחנו לא נקים תכנית ייעודית לזנות איפה שיש 5-7 צעירות.
<ציפי נחשון גלי: אנחנו נשכלל את הכלים שעומדים בידי אותה עובדת סוציאלית.
<ציפי נחשון גלי: אנחנו נכשיר אותה כדי שהיא תראה - - -
מירב בן ארי: למרחב הזה.
<ציפי נחשון גלי: בדיוק, אבל את צריכה מספר מינימום.
<ציפי נחשון גלי: את פותחת מבנה, את לא - - -
מירב בן ארי: אני דווקא חושבת שזה שיש מרחב ספציפי שעוסק בזנות, זה מה שהיא בדיוק אומרת, גם זה במאה אחוז מימון של המשרד?
מירב בן ארי: וגם זה הרשות?
<ציפי נחשון גלי: בלי 25% של הרשות לא תפתחי באף מקום.
<ציפי נחשון גלי: ומאה אחוז מימון משרד.
דב חנין: אני לא חבר בוועדה הזו, אני רק עוקב אחריה מבחוץ, אבל היה לי חשוב, למרות שאנחנו ביום קצת מטורף של סיום עניינים בוועדות הכנסת, להגיע לכאן, קודם כל כדי להביע את הערכתי.
דב חנין: אני חושב שאתם בוועדה הזו עשיתם עבודה מאד חשובה.
דב חנין: אפילו הייתי אומר עבודת קודש.
דב חנין: הטיפול בבני נוער במצוקה הוא כל כך חיוני, הוא באמת סוג של הצלת חיים.
דב חנין: אנשים שנמצאים בתחילת הדרך ויכולים לפנות ימינה או שמאלה, ואם הם ילכו בדרך טובה יותר, ואם אנחנו נמצא דרכים לסייע להם ללכת בדרך טובה יותר, אנחנו בעצם מצילים את החיים שלהם.
דב חנין: לכן באמת קודם כל יישר כוח.
דב חנין: והדבר השני, אני חייב לומר שאני קצת שמעתי בצער על סיום עבודתה של ועדת המשנה, לא מכיוון שלא עשיתם עבודה טובה, אלא דווקא מכיוון שעשיתם עבודה טובה ותמיד בכנסת אנחנו צריכים להיות מוטרדים מנושא ההמשכיות.
דב חנין: אז אני מבין שהנושאים יעברו עכשיו לטיפולה של הוועדה הראשית.
דב חנין: הוועדה הראשית היא ועדה מאד עמוסה - - -
מירב בן ארי: טוב, וגם יש שדולה שאנחנו נקים פה בכנסת באופן קבוע שתטפל.
דב חנין: אז יכול להיות שכך או כך יימצא פתרון, אבל אני אומר כחלק מסיכום העבודה, מהמסקנות של ועדת המשנה, אני חושב שכן כדאי לכלול את האמירה שהכלי הזה של ועדת משנה הוא כלי טוב, הוא כלי שמאפשר התמקדות, הוא כלי שמאפשר גם המשכיות וגם טיפול יותר מסודר ולכן אני מציע לוועדת המשנה לשקול להמליץ בפני יושב ראש ועדת העבודה והרווחה, לאחר פרק זמן נוסף, לבחון מחדש את המשך פעולתה של ועדת המשנה.
דב חנין: אני חושב שזה כלי מאד מאד חשוב.
דב חנין: ושוב, הזדמנות גם לומר לכן ולכם, העוסקות והעוסקים במלאכה הזאת יישר כוח, הרבה הערכה על העבודה שלכם.
דב חנין: המדינה צריכה לסייע הרבה יותר ממה שהיא עושה.
דב חנין: אז אני מתנצל גם בשם המדינה, שאני אחד מחברי הכנסת שלה, אבל אנחנו נשתדל להשתפר.
מירב בן ארי: תודה רבה, תודה רבה לחבר הכנסת חנין, שגם ליווית אותנו פה כמה וכמה פעמים.
מירב בן ארי: ציפי, יש לנו עוד אחד לדעתי, אז זה גם רות מנע.
<ציפי נחשון גלי: זה כן, חברתי.
מירב בן ארי: כן, תכנית מצוינת.
מירב בן ארי: רות, תציגי אותה כי היא מתחילה.
מירב בן ארי: אני כתבתי לך אפריל כי נתת לי חודש ונפגשנו במרס.
מירב בן ארי: אז יש לך את טווח אפריל.
מירב בן ארי: לא כתבתי לך תחילת אפריל כי יש לך טווח, אבל הבטחנו שזה חודש הבא והנה, ריקי, תהי מרוכזת.
<ציפי נחשון גלי: זה פתרון הרצף לצעירים.
<רות מנע: הדרך לעצמאות.
<רות מנע: אלף אני מאד מאד שמחה שהמשרד שלנו שותף לתהליך הזה של הסיוע לצעירים וצעירות בסיכון.
<רות מנע: אנחנו כבר כמה שנים מטפלים בבקשות שמגיעות אלינו במסגרת דיון בוועדות חריגים וכתוצאה ממאבק עיקש של חברת הכנסת בן ארי, באמת לעגן את זה בתכנית סיוע מסודרת ונהלים, הגענו להסכמות ולהבנות עם משרד האוצר שתקצב אותנו בשלב ראשון עבור 200 צעירים וצעירות.
<רות מנע: התכנית הזאת, בדומה לתכנית סיוע של דרי רחוב, היא תהיה במסלול ירוק.
<רות מנע: זה אומר שהצעירים והצעירות יגיעו למלא בסך הכל רק בקשה לסיוע בדיור.
<רות מנע: לא נדרשת מהם המצאת מסמכים כמו כל בקשה אחרת שמגישים.
<רות מנע: הדבר הנוסף שאנחנו נצטרך לקבל זה את הדו"ח מציפי, שהצעיר או הצעירה עונים על כל אותם מאפיינים שבנינו ביחד בתכנית, ואז בתוך ממש עניין של ימים, כמו שקורה בדרי רחוב, אנחנו כבר מנפיקים תעודת זכאות בתכנית והצעיר עם תעודת הזכאות יכול לקבל את הסיוע.
<רות מנע: הסיוע בשכר דירה יועבר לפקודת המשכיר, זה שיהיה ברור, אם אנחנו פה עם אנשים שמעבירים את המידע, אז זה דבר חשוב שצריך למסור לחברה בתכנית.