GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: צריך להגיד שיש ציבורים מאוד גדולים שבהם המוסד של מעונות יום לא נמצא.
דב חנין: יש המון ילדים שנמצאים היום במסגרות של משפחתונים, בציבור הערבי למשל.
דב חנין: כאשר אנחנו מסתכלים, עושים זום על מה שקורה במשפחתונים, אנחנו רואים משפחתונים רבים שבהם העובדות עובדות בתנאים של עובדי קבלן, בלי זכויות, בלי מעמד, בלי מינימום של ביטחון.
דב חנין: איך אנחנו יכולים לצפות שאישה שעובדת בצורה כל כך לא ראויה, לא הגיונית, לא צודקת, תוכל לתת את מה שצריך לתת לילדים בגיל הזה?
דב חנין: אנחנו חייבים, אדוני היושב-ראש, לייצר טיפול שורש בכל הנושא של ילדים מגיל 0 עד גיל 3, לטפל בנושא המשפחתונים, להבטיח תנאי עבודה, מעמד, שכר, ביטחון, כבוד לעובדות במקומות האלה, כדי להבטיח לילדים שלנו בגילאים הרכים את מה שהם צריכים לקבל.
<גלית יעקובוב: אני חייבת להגיד שאני חולקת על מה שנאמר פה לגבי המצב הנוכחי.
<גלית יעקובוב: אני חושבת שהמצב הנוכחי דורש טיפול של כולם.
<גלית יעקובוב: הטיפול חייב להיות טיפול מאוד מאוד מעמיק, כי אי אפשר להמשיך ולהתעלם מהסוגיות שנמצאות על השולחן.
<גלית יעקובוב: מדובר בסוגיות מאוד מאוד לא פשוטות.
קארין אלהרר: איזה סוגיות נמצאות על השולחן?
<גלית יעקובוב: אנחנו מדברים מהכי קטנות להכי גדולות.
קארין אלהרר: מה הסוגיה הגדולה?
<גלית יעקובוב: סוגיה גדולה, סוגיה ענקית היא כמה ילדים מקבלים את השירות.
<גלית יעקובוב: סוגיה ענקית נוספת היא מעמד המטפלות, איך אנחנו מתייחסים לדבר הזה, איך אנחנו מקדמים אותו.
קארין אלהרר: כל זה לא חדש.
קארין אלהרר: אין לכם איזה פתרון מוצע?
<גלית יעקובוב: אי אפשר לתת פתרון מוצע כפתרון קסם.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה לא פתרון קסם.
שולי מועלם-רפאלי: חלק מהחברים פה היו גם בכנסת הקודמת.
שולי מועלם-רפאלי: אם אני אגיד שהשקענו מאות שעות בנושא מעונות היום, אני לא אחטא לאמת, את יודעת את זה כמוני.
<גלית יעקובוב: לגבי האמירות שנאמרות כאן על כן מעבר, לא מעבר למשרד החינוך, אמרנו כבר שאין לנו עמדה בנושא.
<גלית יעקובוב: אם רוצים להעביר את הבקשה, בואו נעביר.
<גלית יעקובוב: הדבר היחיד שאני מבקשת וחוזרת ומבקשת כל הזמן זה שלא בשם המעבר הזה תגידו לי: עד שתעברו לחינוך לא נעשה כלום.
אלי אלאלוף: אף אחד לא אמר את זה.
אלי אלאלוף: לא שמעת את זה מהאנשים.
שולי מועלם-רפאלי: להיפך, הבקשה הייתה שתעשו עוד דברים.
<גלית יעקובוב: הטיפול המעמיק צריך להתבצע עכשיו.
<גלית יעקובוב: איפה שהאגף למעונות היום נמצא עכשיו, שם צריך להתבצע הטיפול.
<גלית יעקובוב: הטיפול המעמיק הזה צריך התגייסות של כל הגורמים, אי אפשר לבוא ולהגיד למשרד הכלכלה: בואו תעשו לבד, אנחנו נראה איך אתם עושים את זה.
<גלית יעקובוב: כשבאו ועשו את השינוי במשרד החינוך עם הסייעת הנוספת בגני הילדים, זה לא נעשה לבד על ידי מישהו ספציפי.
<גלית יעקובוב: כשבאו והחליטו שגיל 3 זה גיל שבו המדינה מקבלת אחריות על הילדים, זה לא התבצע על ידי איזה שהוא משרד ספציפי.
<גלית יעקובוב: זו אמירה שיושבים כולם.
קארין אלהרר: ראש הממשלה הוא השר.
קארין אלהרר: יש מישהו שיכול להתנגד לבקשתו של ראש הממשלה - היא בקשה צודקת - לטפל בילדים מ-0 עד 3?
<גלית יעקובוב: ראש הממשלה, כדי לקבל החלטה כזאת, אכן הסכים - -
קארין אלהרר: זה לא הוא שאמר שהוא משיג מה שהוא רוצה?
<גלית יעקובוב: אני לא יכולה לומר בשם ראש הממשלה על דברים שכדאי להפנות אליו.
<גלית יעקובוב: אני יודעת לענות בשם הפעולות שעושה המשרד ומדווח לשר שלו ולמנכ"ל שלו.
<גלית יעקובוב: הניסיון לעשות ביחד זה לשבת עכשיו, מיד אחרי הפסח - גם נקבעו ישיבות על הדבר הזה - עם כל הגורמים הרלוונטיים בממשלה ומחוץ לממשלה על- מנת לקדם את הנושאים האלה.
ישראל אייכלר: ההבדל בין מטפלת שמקבלת 500 שקל פחות במשפחתונים לעומת המעונות, האם זה דבר שאפשר לטפל בו מידית?
ישראל אייכלר: זאת אחת הבעיות הקשות ביותר.
<גלית יעקובוב: צריך להבין ש-500 השקלים האלה הם 500 שקלים שבאופן אוטומטי נגבים מההורים.
<גלית יעקובוב: האם זאת ההחלטה שאנחנו רוצים לקבל בנושא של יוקר המחיה?
<גלית יעקובוב: זאת אחת הסוגיות שצריך לטפל בהן.
<ליאורה מינקה: אני רוצה להודות על קיום הישיבה הזאת גם בפגרה.
<ליאורה מינקה: אני רוצה להודות לך ולחברי וחברות הכנסת שהגיעו לדיון הזה.
<ליאורה מינקה: בזכות ההתערבות של חברי הכנסת, של הוועדה וקיום הישיבה הזאת היום, התחלנו לקבל מעט מענים קונקרטיים לבעיות ספציפיות שאנחנו העלינו.
<ליאורה מינקה: אנחנו ענף בקריסה.
<ליאורה מינקה: אנחנו התרענו על המצב הזה כבר שנים רבות, אבל לא נעשו דברים רציניים וקונקרטיים.
<ליאורה מינקה: הקריסה היא בכמה היבטים.
<ליאורה מינקה: ההיבט הראשון זה ההיבט של המחסור במעונות יום.
<ליאורה מינקה: ההיבט השני הוא מחסור - אי אפשר בכלל לתאר אותו במילים - במטפלות ובעובדות במעונות היום.
<ליאורה מינקה: אנחנו לא מצליחים לגייס עובדות בגלל תנאי שכר, בגלל תנאי עבודה, בגלל תקינה בלתי סבירה.
<ליאורה מינקה: הדבר השלישי הוא ההיבטים התקציבים.
<ליאורה מינקה: הדבר הרביעי הוא חסמים בירוקרטיים.
<ליאורה מינקה: במכתב שקיבלנו היום ממנהלת האגף אנחנו רואים תנועה קצת לפתור חסמים בירוקרטיים, אבל הבעיות המהותיות שהוצגו פה - מחסור במעונות יום, מחסור במטפלות ובעיית תקציב, לשלושת הדברים האלה טרם קיבלנו איזו שהיא התייחסות רצינית.
איציק שמולי: את יכולה להעשיר את הוועדה במספרים?
<ליאורה מינקה: משרד החינוך העשיר את הוועדה.
<ליאורה מינקה: משרד החינוך אמר שהוא מוכן לקבל אחריות על התחום הזה אם הוא יקבל מיליארד 400 מיליון שקל.
<ליאורה מינקה: כך מגדיר את זה משרד החינוך.
<ליאורה מינקה: אנחנו יכולים לנתח את זה לסעיפים שונים.
יוסף ג'בארין: כמה יש כיום?
איציק שמולי: מה הדרישה מול ההיצע לגבי המחסור במעונות?
איציק שמולי: את אמרת שכר נמוך, קושי לשמר מטפלות.
איציק שמולי: מה השכר של מטפלות?
אלי אלאלוף: כל הנתונים האלה קיימים במשרד הכלכלה ובמשרד האוצר.
איציק שמולי: אדוני היושב-ראש, אני צריך לדעת את הנתונים.
אלי אלאלוף: אני מציע שתקבל אותם מהמשרדים.
אלי אלאלוף: אתה לא תקבל עכשיו נתונים מדויקים.
אלי אלאלוף: המצב הרבה יותר חמור.
<ליאורה מינקה: כדי לסבר את האוזן, רק ל-20% מכחצי מיליון תינוקות וילדים בגיל הזה יש מקום במסגרות המפוקחות.
אלי אלאלוף: יש פה בעיה של ידע וניהול של מערכת.
אלי אלאלוף: זאת מערכת בקריסה, כי היא לא נוהלה שנים רבות.
אלי אלאלוף: הנתונים לא ידועים.
אלי אלאלוף: עשיתי את שיעורי הבית שלי.
אלי אלאלוף: ישבתי עם כולם לפני הישיבה הזאת כדי להבין מה קורה.
אלי אלאלוף: לא מסוגלים לתת את הנתונים.
<ליאורה מינקה: חבר הכנסת שמולי, אני יכולה לומר לך שרק 50% ממטפלות שנכנסות לעבוד בשנה ראשונה בתחום מעונות היום נשארות לעבוד.
<ליאורה מינקה: יש המון נתונים שאני יכולה לספק שאנחנו עומדים מאחוריהם.
יגאל גואטה: מה הסיבה העיקרית שהן לא נשארות?
<ליאורה מינקה: שכר, שכר ושכר.
<ליאורה מינקה: כמובן שגם תקינה.
<ליאורה מינקה: אם נצליח, מה שנכון חינוכית, נכון טיפולית ונכון גם לתנאי עבודה, לצמצם את מספר הילדים שכל מטפלת אחראית עליהם, נצליח להשאיר כוח אדם, הם לא יקרסו.
יגאל גואטה: בישיבה שהייתה לנו בוועדה למעמד האישה הנציגה של ויצו, לא זאת שפה, אמרה שהיא לא יכולה להוסיף מטפלות כי השכר הממוצע של המטפלות הוא 65 שקלים לשעה.
יגאל גואטה: אמרתי לה: את לא דוברת אמת.
שולי מועלם-רפאלי: מאיפה המספר ההזוי הזה הגיע?
<ליאורה מינקה: מכובדי, כל איש חינוך נמצא עכשיו בבית שלו.
<ליאורה מינקה: המטפלות שלנו נמצאות עכשיו במעון, הן עדיין עובדות.
יגאל גואטה: זו בעיה קשה מאוד שהן עובדות עד ערב פסח.
<נורית טננבוים: מה שחשוב לי זה שתבינו את המצוקה היום יומית.
<נורית טננבוים: ברגע שאין לנו מטפלות - אין מעונות.
<נורית טננבוים: אם אין מעונות, ההורים פונים לשירות הפרטי, משלמים הרבה כסף, מעלים את יוקר המחיה.
<נורית טננבוים: הבסיס לכל התהליך הזה זה מטפלות.
<נורית טננבוים: המטפלות עובדות בשכר מאוד נמוך.
<נורית טננבוים: מאז 2011, כשעשו את המהלך המבורך של חינוך חינם לגיל 3, כל המטפלות המוכשרות שלנו שעברו הכשרת סיווג 1 וסיווג 2, רצו למערכת של גני הילדים.
<נורית טננבוים: או שהשכר יותר גבוה, או שאם השכר לא יותר גבוה, תנאי העבודה יותר קלים - יותר חופשות, עובדות פחות קשה, זה לא הילדים הקטנים והתינוקות, זה הילדים היותר בוגרים, חלקם כבר לא עם חיתולים.
<נורית טננבוים: המערכת שלנו קרסה, כי כל הבסיס הטוב שהיה לנו הלך לשם.
<נורית טננבוים: כל הזמן יש זליגה במערכת הזאת.
<נורית טננבוים: המטפלות עובדות קשה.
<נורית טננבוים: הן הדור שמחנך את הילדים שלנו, הן צריכות לקבל שכר הולם.
<נורית טננבוים: העצוב הוא שמסתובבים ואומרים: טוב, עוד כמה שנים מי שיחנך את ילדי ישראל יהיו העובדים הזרים.
<נורית טננבוים: זה המצב.
<נורית טננבוים: אין עובדים שמוכנים להגיע ולחנך את הילדים שלנו.
<נורית טננבוים: זה מסר של מדינת ישראל שמחליטה שהחינוך לגיל הרך חשוב, שמי שעובד בעבודת הקודש הזאת צריך לקבל שכר ראוי, תנאי עבודה ראויים.
אלי אלאלוף: למה המערכת שלך, לפי הכותרת שנאמרה, עומדת לקרוס?
אלי אלאלוף: דיברת על מחסור בכוח אדם.
<נורית טננבוים: זה הדבר העיקרי.
<נורית טננבוים: צריך לדאוג למטפלות, לשכר שלהן, לתקינה ולאפשרות שלנו לתת את החינוך.
<נורית טננבוים: נעמת מפעילה כבר 90 שנה את מעונות היום, הידע החינוכי הוא אדיר.
<נורית טננבוים: אין לנו למי להעביר אותו.
<נורית טננבוים: אנחנו במצוקה מאוד קשה.
<רבקה לזובסקי: אני רוצה להתחבר לדברים שנאמרו.
<רבקה לזובסקי: יש פה ראייה כוללנית.
<רבקה לזובסקי: יש את הצרכים המידיים.
<רבקה לזובסקי: כפי שכל ילד במדינת ישראל מקבל כיתה א' ובית ספר וזה לא פונקציה של שום דבר, זה לא פונקציה של איזה משרד, כך כל ילד בישראל ראוי לקבל מעון החל מהלידה.
<רבקה לזובסקי: החינוך בגיל הרך הוא זה שקובע היום.
<רבקה לזובסקי: מדברים על פער חברתי.
<רבקה לזובסקי: הפער החברתי מתחיל להיווצר מהלידה.
<רבקה לזובסקי: אם הילדים לא מגיעים באותה רמה לכיתה א' או לגן חובה, יש פער.
<רבקה לזובסקי: כל אנשי החינוך יודעים את זה.
<רבקה לזובסקי: ויצו התחילה את דרכה לפני 95, עוד מעט 96 שנה, כאשר בירושלים, בבית הכרם השאירו תינוקות על מפתן הדלת.
<רבקה לזובסקי: ככה פתחה ויצו את בית התינוקות הראשון.
<רבקה לזובסקי: היום יש בבית הכרם 10 כיתות מעון.
<רבקה לזובסקי: אנחנו עומדים לקרוס.
<רבקה לזובסקי: יש לנו ארגון גדול מאוד.
<רבקה לזובסקי: אנחנו עכשיו סוגרים 9 מעונות.
<רבקה לזובסקי: זה במידה לא מובטלת היה המאיץ לכך שכל הארגונים התארגנו.
<רבקה לזובסקי: אנחנו סוגרים בכאב ובדמעות.
<רבקה לזובסקי: הורים צובאים על הדלתות שלנו.
<רבקה לזובסקי: שנים אנחנו מבקשים תקציבים ולא מקבלים.
<רבקה לזובסקי: 1 מתוך 4 ילדים מתקבל למעון.
<יעל שמרגד: באוכלוסייה הכוללת, לא באוכלוסייה החרדית או באוכלוסייה הערבית.
<רבקה לזורבסקי: נכון, באוכלוסייה הכוללת.
<רבקה לזורבסקי: יש 100 אלף ילדים במסגרות המפוקחות שלנו.
<רבקה לזורבסקי: זה מתוך 470 אלף ילדים במחזור.
<רבקה לזורבסקי: אחרים בבית או במסגרת הפרטיות, שזה כפול מכפול, פי שניים או פי 3.
<רבקה לזורבסקי: מדובר במסגרות לא מפוקחות.
<רבקה לזורבסקי: הבת שלי גרה בישוב בפריפריה.
<רבקה לזורבסקי: אין אף ארגון שיכול להחזיק.
<רבקה לזורבסקי: אחד הארגונים סגר, אז יש פרטיים עם 4,5 ילדים.
<רבקה לזורבסקי: ההורים מנהלים את המעון.
<רבקה לזורבסקי: הבקשה שלנו היא כפולה ומכופלת.
<רבקה לזורבסקי: יש לנו צרכים מידיים לפתור כדי שהענף לא יקרוס.
<רבקה לזורבסקי: הצרכים המיידים, אם הם יהיו בגדר מתן אספירין או אקמול הם לא יועילו.
<רבקה לזורבסקי: אנחנו צריכים פתרון כולל לכל הנושא של החינוך לגיל הרך.
<רבקה לזורבסקי: הפתרון הכוללני אומר שהממשלה לוקחת אחריות, מקימה רשות או מה שהיא רוצה לעשות, הכל כמובן עם הארגונים ועם הניסיון העשיר שיש לנו, ואנחנו מקדמים יחד את החינוך הזה בצורה מסודרת ופתוחה לכל תינוק בישראל.
<רבקה לזורבסקי: בלי זה אין לנו תקומה.
אלי אלאלוף: עכשיו אני יותר מבין למה זה נקרא קריסה, למרות שהידע שלי לא מועט בדברים האלה.
מנואל טרכטנברג: אני לא אדבר על הגיל הרך וכו', שמעתם אותי מספיק בהזדמנויות שונות.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להיות מאוד ממוקד.
מנואל טרכטנברג: אנחנו נמצאים בנקודה קריטית במסע הארוך של להרים את הנושא של הגיל הרך לראש סדר העדיפויות במדינת ישראל, לעשות מהלך כוללני כדי שנמצא את עצמנו במקום אחר לחלוטין.
מנואל טרכטנברג: המשבר הזה לא מקרי, הוא לא צריך להפתיע אף אחד.
מנואל טרכטנברג: זה כמו רעש האדמה ביפן.
מנואל טרכטנברג: השאלה היחידה היא מתי זה בדיוק יקרה, באיזו עוצמה.
מנואל טרכטנברג: רעשי אדמה תמיד יהיו שם, בגלל המצב הרעוע של הקרקע.
מנואל טרכטנברג: אותו דבר כאן.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה להצביע על כיווני פעולה מאוד מאוד ספציפיים.
מנואל טרכטנברג: ראשית כל, חבר הכנסת אלאלוף ואנוכי מקדמים את הצעת החוק להקמת המועצה לגיל הרך במשרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: אני אומר לכם, לא תהיה תקומה לנושא הזה בלי מהלך כוללני כזה.
מנואל טרכטנברג: צריך שאותה אחריות מדינתית תבוא לידי ביטוי בגוף מקצועי, עוצמתי, שלא נמצא בתוך הבירוקרטיה של המשרד אלא לצידה ויש לו גם שליטה תקציבית.
מנואל טרכטנברג: בלי זה נמצא את עצמנו פעם עם המטפלות במעונות, פעם עם טיפות חלב וכך הלאה.
מנואל טרכטנברג: ישבנו מספיק בישיבות כאלו.
מנואל טרכטנברג: לצערי הרב זה ימשיך אם לא ייעשה דבר שכזה.
מנואל טרכטנברג: לטווח הקצר מאוד אכן קיימת בעיה אקוטית, אדוני היושב-ראש.
מנואל טרכטנברג: אני מכיר את הבעיה מקרוב.
מנואל טרכטנברג: האיום לא לפתוח את המעונות הוא איום כלפי עצמנו.
מנואל טרכטנברג: כמה הורים יש לילדים בגיל הרך?
מנואל טרכטנברג: 2 מיליון הורים לגילאים האלה יש במדינת ישראל.
מנואל טרכטנברג: זה נוגע לכולנו.
מנואל טרכטנברג: האיום הוא כלפי עצמנו, לאמור: אי אפשר להמשיך כך.
מיכל רוזין: שכחת להגיד שאם הם לא במעונות, סבא וסבתא צריכים לטפל בהם.
מנואל טרכטנברג: כסבא לילד בן שנתיים וחצי אני יודע בדיוק במה מדובר.
מנואל טרכטנברג: אנחנו נמצאים באפריל.
מנואל טרכטנברג: תהליך בניית תקציב המדינה כבר התחיל.
מנואל טרכטנברג: כנראה הולך להיות תקציב דו-שנתי.
מנואל טרכטנברג: אני מצר על כך, אני חושב שזה לא היה צריך לקרות, אבל בואו נשים את זה בצד.
מנואל טרכטנברג: אם אנחנו מפספסים את הנושא של הגיל הרך בתוך תהליך בניית התקציב שקורה עכשיו, לא נצליח להרים את הנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: צריך להתחבר לתהליך בניית תקציב המדינה לגבי הנושא עם פתרונות מידיים בטווח קצר, לא מיליארד 400 מיליון.
מנואל טרכטנברג: מי שאומר את המספר הזה, אני חייב להגיד, לא רוצה את המעונות.
מנואל טרכטנברג: ברור לכולנו שמיליארד 400 מיליון בשנה אחת לא יהיו.
מנואל טרכטנברג: מי שמדבר על תכנית רב שנתית – כן.
מיכל רוזין: כמה צריך לשנה הקרובה?
שולי מועלם-רפאלי: מה התקציב היום של המעונות במשרד הכלכלה?
מנואל טרכטנברג: אני יודע את המספרים.
מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה עכשיו להגיד מספר, כי כל מספר שאני אגיד - -
יוסף ג'בארין: מה התקציב היום?
שולי מועלם-רפאלי: התקציב היום במשרד הכלכלה הוא מיליארד 200.
מיכל רוזין: היא אומרת שלא נכון.
אלי אלאלוף: מיליארד 200 למה?
יוסף ג'בארין: יש הרבה פחות מכך.
מנואל טרכטנברג: חברים, בואו נעשה סדר.
מנואל טרכטנברג: יש את הכסף שהולך להורים, יש את התפעול עצמו, את הכסף שלכם, של האגף.
מנואל טרכטנברג: התקציב של האגף הוא 200 ומשהו מיליון.
אלי אלאלוף: נבקש מנציגי האוצר לתת לכם את המספרים.
מנואל טרכטנברג: בתהליך בניית התקציב צריך תיקונים מידיים כדי לתת מענים, ולו מהקלים ביותר, כדי שאפשר יהיה לצאת לדרך.
מנואל טרכטנברג: הדבר השלישי זה החלטה על מעבר המעונות למשרד החינוך.
מנואל טרכטנברג: רבותיי, הדבר הזה מתבקש עשרות שנים.
מנואל טרכטנברג: זו אנומליה טוטאלית של מדינת ישראל שזה יושב במשרד הכלכלה.
מנואל טרכטנברג: יש חלון הזדמנות שמתי שהוא בחודשים האחרונים ייסגר.
מנואל טרכטנברג: למה חלון הזדמנות?
מנואל טרכטנברג: כי שר הכלכלה הוא ראש הממשלה.
מנואל טרכטנברג: אנחנו מבינים מה המשמעות של הדבר הזה.
מנואל טרכטנברג: אין טריטוריה להגן עליה.
מנואל טרכטנברג: זה דבר שלא היה הרבה מאוד שנים.
מנואל טרכטנברג: זה הכשיל כל פעם את התביעה שלנו למעבר.
מיכל רוזין: שר החינוך היה שר הכלכלה, הוא מבין היטב שצריך להעביר את הנושא.
מנואל טרכטנברג: יושבים מסביב לשולחן מספר גורמים שמנהלים במסירות את המאבק הזה: ישראל מוועד ההורים הארצי, יערה מחינוך מלידה ואחרים.
מנואל טרכטנברג: אני יודע על המתחים גם בתוך השולחן הזה, אני לא רוצה לפרט.
מנואל טרכטנברג: אם לא נתאחד כולנו תחת 3 דגלים ברורים, שום דבר לא יקרה, הצד השני ינצל את הפירוד ואת הפילוג הפנימי כדי ששום דבר לא יהיה.
מנואל טרכטנברג: מה הם שלושת הדברים?
מנואל טרכטנברג: תתמכו ותצאו לרחובות על העניין של הקמת המועצה לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: שנית, על החלטה שצריכה להתקבל על מעבר המעונות למשרד החינוך לא מחר בבוקר, לא בזבנג וגמרנו.
מנואל טרכטנברג: האגף שגלית עומדת בראשו עושה עבודה מדהימה, בהינתן התנאים הבלתי אפשריים שהם נמצאים בהם.
מנואל טרכטנברג: הדבר השלישי, התחברות עם התהליך התקציבי כדי לתת פתרונות לטווח קצר.
מנואל טרכטנברג: אלה שלושת המהלכים.
מנואל טרכטנברג: כל דבר אחר לא יהיה, זה פלסטר.
מנואל טרכטנברג: יום יום נעשה נזק לילדי ישראל, צריך להבין את זה.
מנואל טרכטנברג: זה לא עניין שיכול לחכות עוד דור.
מנואל טרכטנברג: זה כאן, צריך לפעול.
יוסף ג'בארין: אני מצטרף לברכות על קיום הדיון החשוב הזה.
יוסף ג'בארין: אני מזהה את הניגוד הזה, את הסתירה שקיימת בין כמה אנחנו מייחסים חשיבות למעונות היום, למסגרת החינוכית והחברתית בגיל הזה, לבין חוסר ההתעסקות המערכתית של המדינה בנושא הזה, מה גם שהמחקר האקדמי כל הזמן מצביע על חשיבות ההשקעה בגיל הזה.
יוסף ג'בארין: בהחלט אפשר להתכנס להמלצות ששמענו מפרופסור טרכטנברג בעניין הקמת מועצה או רשות שתיקח על אחריותה את הנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אז, כמובן, תעלה סוגיית התקציבים שצריך להבטיח לאותה רשות או מועצה, כי אם תקום מועצה בלי שיהיו לה שיניים, לא השגנו הרבה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שבשיח שלנו אנחנו מדברים ממזמן על הצורך של המעבר ממשרד הכלכלה למשרד החינוך.
יוסף ג'בארין: כאן אני משתף אתכם בהתלבטות ובדילמה שיש לי.
יוסף ג'בארין: בדיון הקודם שהיה לנו באותה ועדה על חוסר שוויון בקרב ילדים, משרד החינוך "מככב" בחוסר השוויון.
יוסף ג'בארין: הוא מוביל את רשימת המדינות בחוסר השוויון בתחום החינוך.
יוסף ג'בארין: ברמה המקצועית אני מתכנס להעביר את זה למשרד החינוך, אבל אם משרד החינוך ייצר שוב את חוסר השוויון, מה עשינו כאן.
יוסף ג'בארין: אי אפשר להתעלם מהעובדה שכיום מעונות היום הם מקור לחוסר שוויון.
יוסף ג'בארין: דיברתם על חמישית מהילדים מגיל 0 עד 3.
יוסף ג'בארין: זה הממוצע הכללי.
יוסף ג'בארין: כשמדברים על האוכלוסייה הערבית ועל האוכלוסייה החרדית, בקושי אפשר להצביע, אולי 2% מהאוכלוסייה הערבית.
אלי אלאלוף: הנתונים, לצערי, ברוב התחומים דומים.
יוסף ג'בארין: במעונות זה אולי חריף יותר.
יוסף ג'בארין: אני רואה שאנשי משרד האוצר גם כאן.
יוסף ג'בארין: המצב הוא בלתי מתקבל על הדעת.
יוסף ג'בארין: אי אפשר לגשר על פערים כשאין לנו תכנית להתמודד עם המצב הזה.
יוסף ג'בארין: אני בעד הטיפול המערכתי באמצעות מועצה או רשות, כי דווקא לאוכלוסיות המוחלשות כדאי לקדם את הנושא בטיפול מערכתי.
יוסף ג'בארין: הבעיה המאוד קריטית ומאוד אקוטית במגזר הערבי בתחום הזה זה שאין קרקע ציבורית כדי לבנות מעונות יום.
יוסף ג'בארין: יש תקציבים מוקצים.
יוסף ג'בארין: מדברים היום על כך ש-20% מהתקציב בתחום הזה אמור להיות מוקצה לחברה הערבית, אבל פשוט אין קרקע ציבורית כדי להקים מעונות יום.
יוסף ג'בארין: כשמדברים על לחכור או לשכור קרקע פרטית, אז אומרים: זה צריך היתרי בנייה וכדומה.
יוסף ג'בארין: גם זאת בעיה שקיימת.
יוסף ג'בארין: גם עניין חוסר השוויון וגם החסמים הבירוקרטיים והממסדיים האלה מגבירים את התביעה שזה יהיה טיפול מערכתי במסגרת אחת שתרכז את הטיפול בכל הנושאים האלה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לקוות שאולי הרעיון הזה של מועצה או רשות ימצא את הפתרון לסוגיות הללו, אחרת זה ימשיך להיות מקור לחוסר שוויון בתוך החברה.
קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על זה שהסכמת לקיים את הדיון החשוב הזה גם בתקופת הפגרה, על כך שנענית לבקשה של חברי הכנסת בעניין הזה.
קארין אלהרר: אני רוצה לחבר בין כמה דברים שכולם נדונים במהלך השנה, במהלך המושבים בכנסת.
קארין אלהרר: האחד זה פיקוח על המעונות, השני זה התקצוב של המעונות, והשלישי זה טובת הילדים במשרד החינוך או במשרד הכלכלה.
קארין אלהרר: אני מסתכלת תמיד מנקודת מבטו של הילד, של הפעוט, לא מנקודת מבטה של האימא או מנקודת מבטו של המעון.
קארין אלהרר: אני חייבת לדבר על מסר חינוכי, כי אי אפשר לבוא ולהגיד שהחיים מתחילים מגיל 3.
קארין אלהרר: נולדנו, החיים התחילו.
קארין אלהרר: אם אנחנו מדברים על רצף חינוכי, לא יעלה על הדעת שמשרד הכלכלה, שלא מבין בחינוך, יעסוק בזה.
קארין אלהרר: אני לא באה בטענות, אבל זו לא אמורה להיות העבודה שלכם.
קארין אלהרר: אתם אמורים להבין בכלכלה ובעסקים.
קארין אלהרר: זה נולד בטעות שם.
אלי אלאלוף: זה הועבר בטעות, לא נולד בטעות.
קארין אלהרר: זה עבר בטעות.
קארין אלהרר: את הטעות הזאת היה צריך לתקן ממזמן.
קארין אלהרר: אני וחבריי חברי וחברות הכנסת עסוקים ביום יום בלדאוג איך אנחנו מפקחים על המעונות בצורה טובה יותר כדי שלילדים יהיה טוב.
קארין אלהרר: כשאנחנו מפקחים על המעונות אנחנו מוסיפים עוד דרישות רגולטוריות.
קארין אלהרר: לכל אחד מאיתנו יש הצעת חוק על איך צריך להוסיף עוד פיקוח על המעונות.
קארין אלהרר: מי אמור לתת את הפיקוח הזה?
קארין אלהרר: איך הרגולציה באה לידי ביטוי?
קארין אלהרר: בתקציבים.
קארין אלהרר: אם אנחנו רוצים מטפלות מוכשרות – תקציבים.
קארין אלהרר: אם אנחנו רוצים שיהיו תנאים מסוימים במעון – תקציבים.
קארין אלהרר: אנחנו שמים את מעונות היום במצב בלתי אפשרי.
קארין אלהרר: מצד אחד, תגבירו את הפיקוח, תביאו עוד סייעות ועוד מטפלות כי הילדים, שהם הדבר הכי חשוב לנו, צריכים את זה, ומצד שני, רגע, אם צריך לממן את זה, זה כבר בדלת אחרת, זה לא אצלנו.
קארין אלהרר: זה סוג של אבסורד, זאת גזירה שאי אפשר לעמוד בה.
קארין אלהרר: אם נטיל אותה, כנראה שהתכוונו שלא יהיה הלכה למעשה.
קארין אלהרר: אני אגיד אולי משהו שנשמע אנרכיסטי, אבל אני באמת מאמינה בו.
קארין אלהרר: שנת הלימודים לא צריכה להיפתח עד שאין תקציבים למינימום.
קארין אלהרר: זה עד שתהיה רשות מסודרת.
קארין אלהרר: המינימום צריך להיות כבר עכשיו.
קארין אלהרר: כנראה שבמשרד הכלכלה זה לא הדבר הכי חשוב, יש עוד דברים, יש עסקים שצריך לדאוג להם.
קארין אלהרר: זה לא הדבר בסדר העדיפויות למעלה.
קארין אלהרר: אנחנו נחווה את הדיונים האלה פעם ועוד פעם ועוד פעם, עד שייעשה צעד חריג.
קארין אלהרר: אני אומרת שעכשיו הגיע העת לבוא ולומר: די, עד כאן, עכשיו תיתנו את התקציב המינימאלי כדי שאני אוכל להביא מטפלות מוכשרות, טובות שישרדו יותר מכמה חודשים או יותר משנה.
קארין אלהרר: יש את כל התכניות הגדולות של פרופסור טרכטנברג ידידי.
קארין אלהרר: הוא ישב על המדוכה מספיק זמן, הוא מכיר את הנושא לפני ולפנים.
קארין אלהרר: גם חברי הטוב חבר הכנסת אלי אלאלוף אומר דברים נכונים וטובים, אבל מה עם עכשיו?
קארין אלהרר: העכשיו כבר מאוחר מידי.
קארין אלהרר: אנחנו עוד ועוד ילדים חושפים למצבים שהם לא הגיוניים.
קארין אלהרר: הגיע הזמן להפסיק עם זה.
קארין אלהרר: הזמן הוא עכשיו לטיפול.
קארין אלהרר: אני קוראת לשר הכלכלה לשנס מותניים, להביא את כל צוות המשרד, לטכס עצה איך נותנים מענה אד-הוק ותכנית רחבה להבא.
קארין אלהרר: מענה אד-הוקי היום צריך להינתן.
אלי אלאלוף: היות ורוב החברים ביקשו ואיציק שמולי ידידי היה הראשון, אני מבקש מנציגי האוצר שיושבים פה לתת לנו מספרים.
אלי אלאלוף: לפחות על זה אפשר להסתמך.
<מורן מזור: אני שמח לשבת לדיון בנושא החשוב הזה, מדובר בעתיד של ילדנו.
<מורן מזור: כאבא לילדה בגיל הרלוונטי אני מבין את המשמעות והחשיבות של הנושא הזה.
<מורן מזור: אני אגיב לקצת שאלות שעלו פה, ואני אבוא קצת עם נתונים שאני מקווה שיפריחו חלק מהחששות.
<מורן מזור: אני אתחיל מהעבר עם הפנים לעתיד.
<מורן מזור: בשנים האחרונות תוקצבו כ-1.2 מיליארד שקלים לבינוי מעונות יום, זאת אומרת, לתוספת של מעונות יום.
<יעל שמרגד: שלא נוצלו.
אלי אלאלוף: זה דוח טרכטנברג.
<מורן מזור: לצערי, משרד הכלכלה, הרשויות - אני לא משוכנע שלא הארגונים - לא השכילו לבצע את התקציבים האלה ביעילות הנדרשת.
<יעל שמרגד: לארגונים אין אישור לבנות.
<מורן מזור: עד לפני שנתיים, לצערי, קצב הביצוע היה מחפיר.
<קריאה: 7% בשנה.
<מורן מזור: יש לומר אפסי.
<מורן מזור: לפני שנתיים עשו עבודה להסרת חסמים בירוקרטיים.
<מורן מזור: זאת הייתה עבודה מאוד משמעותית שנעשתה במשרד הכלכלה.
<מורן מזור: התחלנו לראות ב-2015 ניצנים של העבודה הזאת.
<מורן מזור: ב-2015 בוצעו כ-140 מיליון שקלים לבינוי מעונות יום בלבד.
<מורן מזור: ב-2016 הסכום, אני מקווה, יגיע ל-250, אולי אף למעלה מכך.
<מורן מזור: ב-2017 אולי אף יותר מזה.
<מורן מזור: אנחנו מדברים רק על תקציבים שניתנו בעבר.
<מורן מזור: אנחנו רואים בחיוב המשך של הגדלת היצע מעונות היום.
<מורן מזור: זה כלי שהוא חינוכי וגם מעודד תעסוקה.
<מורן מזור: אנחנו מבינים את החשיבות שלו בכל ההיבטים.
אלי אלאלוף: מה לגבי העדיפות לאזורים?
<מורן מזור: להגדלת ההיצע יש גם משמעות בסבסוד.
<מורן מזור: הסבסוד היום עומד על כמיליארד שקלים.
<מורן מזור: רק בשנת 2012 הסבסוד היה באזור ה-700, ה-750 מיליון שקלים, זאת אומרת, היה גידול של בין 25% ל-30% בעלות הסבסוד.
<מורן מזור: זה נובע מהעובדה שהגידול בהיצע מעונות היום מתבצע בעיקר - אנחנו רוצים שזה יהיה המצב בעתיד בחברה הערבית, בחברה החרדית - באשכולות סוציו אקונומיים 1 עד 4.
<מורן מזור: היינו שמחים לראות את זה גדל.
<מורן מזור: רק לאחרונה התקבלה החלטת ממשלה רוחבית בנושא הערבים.
<מורן מזור: שם נקבע שלפחות 25% מכל תקציב להגדלת היצע מעונות היום יוקצה לחברה הערבית.
<מורן מזור: כמובן שהדבר יגרור סבסוד גבוה יותר מסבסוד שהיינו משלמים במקומות אחרים, בערים מבוססות.
<מורן מזור: אנחנו מבינים את הערך של הגדלת היצע מעונות היום במקומות האלה להגדלת שיעורי ההשתתפות ושיעורי התעסוקה, לשיפור היקפי העוני, וכמובן בהיבט החינוכי שיש למעונות במקומות האלה.
אלי אלאלוף: נציגי האוצר ביקשו דיון מקדים איתי, ואכן קיימנו דיון לפני יומיים כדי להתכונן לדיון פה.
אלי אלאלוף: א', הסעיף הזה של הסבסוד הוא לא מוגבל.
אלי אלאלוף: הוא לא מנוצל מלא, אבל הוא לא מוגבל.
אלי אלאלוף: נקודה שנייה שנובעת מהאי ניצול זו הבירוקרטיה והטופסיאדה המטומטמת – אין לי מילה אחרת - לקבלת הסבסוד.
אלי אלאלוף: זה באחריות מלאה וחד משמעית של משרד הכלכלה.
אלי אלאלוף: אם משרד הכלכלה לא יודע להכין טופס שאדם פשוט יוכל למלא אותו, שילך לעשות שיעורי בית, או שאנשים יתפטרו משם.
אלי אלאלוף: תבדקו את המסמך האהבלי הזה.
אלי אלאלוף: אין לי מושג יותר נורא להגיד.
אלי אלאלוף: אי אפשר למלא את הטופס שהכנתם.
אלי אלאלוף: הסעיף הזה לא מנוצל במלואו, למרות שהוא קיים.
אלי אלאלוף: יש אפילו המלצה לעשות שינוי כזה או אחר, נדבר על זה אחר כך.
אלי אלאלוף: שתיים, תתמודדו עם הבירוקרטיה האהבלית שהקמתם מסביב לטופסיאדה הזאת.
<מורן מזור: בנוסף למיליארד שקלים שמוקצים לסבסוד ולמיליארד שניים שהוקצו בעבר להגדלת היצע מעונות היום, רק ב-2016 תוקצבו 200 נוספים.
<מורן מזור: אנחנו מקצים כ-85 עד 100 מיליון שקלים לצהרונים, ועוד כ-50 מיליון שקלים לתפעול שהם פחות ניכרים בהיבט הציבורי.
<מורן מזור: אלה המספרים.
<יערה שילה: אני רוצה לתת איזה שהוא מענה אד-הוק.
<יערה שילה: אני חושבת שלגבי בעיית כוח האדם החמורה ביותר כרגע – זה גם מבחינת איכות כוח האדם וגם מבחינת הזמינות - ניתן לפנות למשרד החינוך על-מנת לאפשר לסטז'רים בגיל הרך לעבוד במעונות יום.
<יערה שילה: כשיש סטז'רים שאין להם איפה לעבוד, הם עובדים בקרן קרב, הם עובדים בצהרונים.
<יערה שילה: כשהם מבקשים להיות במעונות יום, אומרים להם: לא, זה לא מוסד חינוכי.
<יערה שילה: אני חושבת שזאת החמצה גדולה ומשמעותית.
אלי אלאלוף: רעיון טוב ומובן.
<יערה שילה: הבסיס הוא השינוי בתפישה.
<יערה שילה: ילד הוא לא מוצר, הוא לא צריך להיות בתוך משרד הכלכלה.
<יערה שילה: צריך להעביר את החשיבה למשרד החינוך.
<יערה שילה: דיברו על הבירוקרטיה.
<יערה שילה: כדי לקבל היום דרגה להיכנס למעון - -
<קריאה: צריך להיות דוקטור.
<יערה שילה: איזה דוקטור, אני עוזרת לאנשים על בסיס יומי לקבל דרגה.
<יערה שילה: זה פשוט סיוט.