GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: עברנו על החוק שדיברנו עליו כאן של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי שגם אליו התייחסתם אבל הוא לא רלוונטי.
מירב בן ארי: הוא יתקן את הצו ואז ימחק את המילה "שיווק".
מירב בן ארי: אגב, ראיתם את המכתב?
<יואב גזית: לא ראינו.
מירב בן ארי: שלחתי אותו להתאחדות.
<יואב גזית: לא קיבלנו.
<יואב גזית: אפשר לבקש לראות את המכתב?
<יואב גזית: הוא מאוד רלוונטי לנו.
מירב בן ארי: תוך כדי שאנחנו מדברים, אני אביא אותו.
מירב בן ארי: יש לי צוות יעיל.
<יואב גזית: ענף התמרוקים למעשה פועל בתנאים מאוד תחרותיים.
<יואב גזית: זאת אומרת, לישראל ניתן לייבא כל מוצר קוסמטי.
<יואב גזית: אין אפליה של התעשייה המקומית לעומת הייבוא וזה בסדר.
<יואב גזית: אין לנו התנגדות לעניין הזה.
<יואב גזית: אנחנו ביקשנו והעלינו בפעם הקודמת זה שלא ניתקל בקשיים כאשר אנחנו באים לייצא את המוצרים שלנו לחוץ לארץ כי נכון לעכשיו הרגולציה הישראלית היא שונה מהרגולציה האירופאית או במקומות אחרים בעולם.
<יואב גזית: למעשה תעשיין ישראלי נאלץ לעמוד בשתי רגולציות - פעם אחת ברגולציה הישראלית ופעם אחת ברגולציה האירופאית – וכפי שגם אמרת, אנחנו מגיעים לפעמים למצבים לא הגיוניים כאשר מוצר שלא יימכר בישראל, לפי הצווים אמור לקבל רישיון.
מירב בן ארי: רציתי לשאול אותך לגבי משהו שאמרת בפעם הקודמת וגם הוא מעניין אותי.
מירב בן ארי: דיברנו על הקטע העונתי, על כך שתמרוק הוא עונתי.
מירב בן ארי: זאת אומרת, יש תמרוק שאתה מייצר אותו במיוחד לחוץ לארץ.
מירב בן ארי: דיברנו אפילו על הגדלת מספר הפקידים כי נאמר לי שאין מספיק כוח אדם על מנת להנפיק את האישור לתמרוק בזמן ואז אותו תמרוק שנועד לקיץ, עד שהוא מקבל את האישור, מגיע החורף.
<יואב גזית: עניין העונתיות דווקא אולי יותר קשור לאיפור כאשר יש איפור קיץ וחורף.
<יואב גזית: אני דיברתי על כך שענף הקוסמטיקה הוא ענף עתיר חידושים.
<יואב גזית: יש תערוכות, יוצאים חומרי גלם חדשים כל הזמן ולמשל בחודש הבא תהיה תערוכה הכי גדולה לחומרי גלם וכל הרעיון של התעשייה הישראלית, היתרון שלנו, הממזריות שלנו, הוא שאנחנו יודעים להגיב מהר.
<יואב גזית: אנחנו מבקרים בתערוכות האלה ורוצים מיד ליישם את החידושים, את ההפתעות ואת מה שלוקח לחברות אחרות הרבה זמן, אבל אז נוצר מצב שלעתים חרף כל המאמצים של משרד הבריאות, אנחנו מוצאים את עצמנו ממתינים חודשים לרישיונות.
<יואב גזית: בפגישה עם ראש אגף הרוקחות לפני כשנה, אמרתי לו שהשירות הזה הוא שירות שניתן בכסף.
<יואב גזית: לדעתי זה אפילו מוקד רווח ואני לא מתווכח על האגרות אלא אני אומר שזה אינטרס של כולנו לזרז את תהליך הפקת הרישיונות כי אנחנו לא מקבלים את השירות הזה בחינם ולא מצפים לקבל אותו בחינם אבל שלא ניתקע ונפסיד זמן כל כך יקר כאשר בינתיים האחרים בעולם מיישרים קו.
<יואב גזית: ביקשתי מאוד לזרז את התורים.
<יואב גזית: שמעתי קודם בחצי אוזן שמשרד הבריאות עושה מאמץ כרגע לתקן ולשפר את התורים, אבל זה צריך להיות מהיר.
<יואב גזית: אני ביקשתי שתהיה אפילו איזושהי אמנת שירות של משרד הבריאות, איזו אמנת תקן של זמן, שיהיו איזה שהם כללי משחק שלפחות ישתדלו לעמוד בהם.
<יואב גזית: יש דברים שנראו בלתי אפשריים בעבר אבל היום אפשריים.
<יואב גזית: היום דרכון בשדה התעופה אפשר לקבל בעשר דקות.
<יואב גזית: זה עולה יותר כסף אבל אפשר לקבל אותו.
<יואב גזית: זאת אומרת, אפשר לעשות דברים יותר מהר.
<יואב גזית: אני כתעשיין, כיצואן, אני מוכן לשלם יותר אבל לא להמתין כל כך הרבה זמן וכדי לקבל את הרישיונות.
מירב בן ארי: אלי, זאת נקודה מאוד מאוד חשובה ובעיני היא גם מאוד קריטית.
מירב בן ארי: יש יצרנים טובים שמייצרים מוצרים שעומדים בתחרות בכל העולם אבל בסוף הוא נתקע כי אין מספיק פקידים ועוד לא שמעתי שתעשיינים אומרים שהם ישלמו אבל תביאו אנשים שייתנו להם את האישורים בזמן.
מירב בן ארי: זה משהו שאני גם רוצה שתתייחס אליו.
<יואב גזית: התכוונתי להרחיב בנושא הרגולציה אבל אני מבין שהוא התייתר ובאמת היום הוא לא רק יום האישה הבינלאומי אלא גם יום הגעת המשיח.
<יואב גזית: סוגיית הטיפול בשפכים.
<יואב גזית: הנקודה היא קריטית.
מירב בן ארי: תן את הדוגמה שנתת לי.
מירב בן ארי: זאת הייתה דוגמה מרתקת.
<יואב גזית: היצירתיות היא לא עלי וחלילה שלא ייפגעו כאן, אבל אלדד שרוני שהוא היום מהנדס מספר אחד להנדסה שקשורה לאיכות הסביבה נתן את הדוגמה שהריכוזים של שמן מינרלי לדוגמה שמותר לדחוף – ויסלחו לי האנשים - בעכוזו של תינוק, הם יותר גבוהים מאלה המותרים להכניס למערכת הביוב.
<יואב גזית: אלה הם דברים שהם לא הגיוניים.
<יואב גזית: נקבעו כללי תאגידי המים ואלה הם הכללים שלא ניתן לעמוד בהם ולא אני אומר את זה.
<יואב גזית: התוצאה היא שהתעשיינים חוטפים קנסות אדירים שלא ניתן להתמודד עם זה וגם לא צריך.
מירב בן ארי: היכן המפעל שלך?
<יואב גזית: באזור המרכז, באזור.
<יואב גזית: השפדן קולט 250 אלף קוב ביום והמפעל שלנו מוציא שני קוב ביום.
<יואב גזית: זה רק כדי שנבין את המספרים.
<יואב גזית: בניין המגורים בו אני גר הוא הרבה יותר מזהם מהמפעל שאני הבעלים שלו אבל אף אחד לא חושב לבוא ולבדוק את הזיהום שיוצא מהדיירים שגרים אתי בבניין או להגיד להם שאת הצרכים שלהם יעשו בארגז נפרד אותו ישלחו למקום כלשהו.
<יואב גזית: זה אבסורד, אבל זה המצב.
<יואב גזית: זאת אומרת, אם לא מאשרים למפעל שלי לעבוד, צריך גם לסגור מאות אלפי בניינים במדינת ישראל ולמנוע מהאזרחים לעשות את הצרכים שלהם או להשתמש בשמפו או במוצרי קוסמטיקה.
<יואב גזית: זה פחות או יותר המצב הקיים והוא לא שייך למשרד הבריאות.
מירב בן ארי: באמת חבל שאנשי הגנת הסביבה לא כאן.
מירב בן ארי: משום מה הם טענו שאין להם מה לתרום לדיון.
<יואב גזית: תאגידי המים פחות או יותר קבעו איזה דבר שאני מתנגד לו קונספטואלית.
<יואב גזית: הם אמרו שהמפעל הבודד צריך להתמודד עם הזיהום שהוא מייצר.
<יואב גזית: אגב, זה לא זיהום אלא אלה פשוט מוצרי קוסמטיקה שנשארו בסירים ולא מולאו לתוך מוצרים.
<יואב גזית: יש למשל פתרון אחר שנקרא תאגיד תמיר בתעשייה ובו אני צריך למחזר את המוצרים שלנו אבל אני לא יכול למחזר אותם.
<יואב גזית: לכן יש תאגיד תמיר שלקח על עצמו לעשות את זה ואני משלם לו עבור הכמויות שאנחנו מייצרים והוא פוטר אותי מהאחריות לטיפול כי הוא מטפל בזה בצורה מרוכזת כארגון ענק שיש לו את הידע, את הכלים ואת האמצעים.
<יואב גזית: בתעשיית הקוסמטיקה אנחנו לא שופכים רעלים, אנחנו לא מזהמים את הסביבה, אנחנו לא פולטים חומרים מסרטנים.
<יואב גזית: אם היו אומרים לנו שכדי לטפל במים שאני שופך לביוב, לשפדן, עולה איקס שקלים, נשלם את זה.
<יואב גזית: אין שום בעיה.
<יואב גזית: אבל אומרים לי, לא, אתה קודם כל תשקיע מיליונים בטיפול בשפכים ואחר כך, כשלא תעמוד בכללים כי אי אפשר לעמוד בהם, תשלם קנסות בסכומים אדירים.
<יואב גזית: זה פחות או יותר המצב.
<יואב גזית: ההיגיון של כל כללי תאגידי המים, לא שאנחנו מוציאים רעלים אלא שאנחנו נותנים מים שאתם לא לגמרי ניתן להשקות את היישובים בנגב.
<יואב גזית: זאת אומרת, זאת בעיה פתירה.
<יואב גזית: זה עולה כסף, אז תגידו כמה זה עולה ונשלם.
<יואב גזית: אנחנו לא מרעילים בארות אלא אנחנו בסך הכול מוצר קוסמטי שהוא מוצר שיש בו קצת שומנים כי אף אחד לא רוצה מוצר קוסמטי שהוא מים ולכן יש בו קצת מרכיב שומני שאפשר לטפל בו והשפדן יודע לטפל בו אלא שזה רק עניין של כסף והוא יעשה את זה.
<יואב גזית: זה נושא קריטי לתעשייה הזאת.
מירב בן ארי: לכן ביקשתי פגישה עם הממונה בהגנת הסביבה ואני אשמח אם תצטרף לפגישה הזאת כדי לקדם גם את הנושא הזה.
מירב בן ארי: זאת בהחלט התנהלות מוזרה, בעיקר כשאתה אומר שתאגידי המים בעצמם אומרים.
<יואב גזית: תאגידי המים אומרים שהם צריכים לטפל במים שאנחנו מביאים להם.
<יואב גזית: לכן, במקום שאנחנו נטפל בזה ונגיד לכם כמה זה עולה ונחייב אתכם, הם אומרים לנו, לא, אתם תטפלו בבעיה אצלכם וקבעו כללים שאי אפשר לעמוד בהם.
<יואב גזית: גם אם נשקיע מיליוני שקלים, זה לא יעזור ולא צריך לעזור.
<יואב גזית: זה לא צריך, זה לא נדרש ולא קיים בשום מקום בעולם.
<יואב גזית: אם היינו משווים את עצמנו לארצות הברית ולאירופה, לא הייתה שום בעיה בכלל.
<יואב גזית: קבעו כללים שלפי המהנדס אלדד שרוני חלים רק בסינגפור בהונג קונג, לא באירופה ולא בארצות הברית.
<יואב גזית: לא חשוב, לא אייגע אותך עם שיטת הריכוזיות וכולי.
מירב בן ארי: חביב פאר, בעלי מפעל פאר פארם, בבקשה.
<חביב פאר: רציתי לתקן את יואב.
<חביב פאר: ולומר שהתעשיינים משלמים מהרגע הראשון אגרת ביוב על כל מים שאנחנו צורכים ואנחנו צורכים המון מים ושופכים מעט מאוד מים.
<חביב פאר: אנחנו כן משלמים על זה.
<חביב פאר: בראש העין.
<חביב פאר: אני חושב שישראל היום נחשבת בעולם כמעצמה בתחום הקוסמטיקה.
<חביב פאר: כמעט כל מפעל ישראלי מייצא בהיקפים לא קטנים.
<חביב פאר: בתחום השיער, ישראל היא מעצמה עולמית.
<חביב פאר: כל חמשת המותגים המובילים בעולם הם מותגים ישראלים.
<חביב פאר: הייתי שמח שמשרד הבריאות הישראלי יבין את החשיבות במתן הפטור המיוחל הזה עליו אנחנו מדברים כל כך הרבה שנים.
<חביב פאר: בינתיים, עד שהפטור הזה יגיע, אני חושב שצריך לעזור למשרד הבריאות בתקנים או בדרך אחרת על מנת להקל על מתן האישורים.
<חביב פאר: עד שהתקנים יעברו במשרד הבריאות, צריך לחשוב על דרך יצירתית כדי להוריד את הנטל.
<חביב פאר: היום כאשר אנחנו מגישים תיקים, יש המון מסמכים מיותרים שצריך להגיש אותם פעם אחרי פעם.
מירב בן ארי: לאיזה משרד?
<חביב פאר: למשרד הבריאות.
<חביב פאר: אני חושב שמשרד הבריאות עושה עבודה ממש טובה כמו רגולטור טוב.
<חביב פאר: בסך הכול היום הענף מתנהל בצורה מאוד טובה אבל צריך לתת לו את הכלים.
<חביב פאר: אני לא בטוח שזאת בעיה של משרד הבריאות אבל אני חושב שמשרד הבריאות חייב למצוא את הכלים כדי להגדיל את כוח האדם שלו, כדי שתהיה לו יותר יכולת להנפיק לנו את הרישיונות, לפחות לשוק המקומי וגם לשוק הבינלאומי, בצורה הרבה יותר מהירה.
<חביב פאר: צריך לבדוק האם ניתן עד שהרגולציה תעבור לעזור בסוג של תקנים נוספים או תקציבים כדי שכולנו נהנה מזה, גם התעשיינים וגם היבואנים כי בסופו של דבר זאת בעיה של כולנו.
<חביב פאר: הזמנים צריכים להתקצר.
<חביב פאר: הם די התקצרו בשנה האחרונה אבל אנחנו שוב מרגישים שהפכו לארוכים.
<חביב פאר: לגבי ארבע השפות, זאת נקודה אקוטית שהיא פשוט לא ישימה ברוב המוצרים.
<חביב פאר: היא מיותרת ואין בה כל צורך.
<חביב פאר: בהרבה מאוד מהשווקים הבינלאומיים הטובים היא לא קיימת.
<חביב פאר: צריך לעזור לנו ולהקל על כולנו.
מירב בן ארי: אני לא אקריא לכם את הפנייה שלי שהייתה מבוססת על השיחה שהייתה לנו כאן אבל אני אקריא לכם את התשובה של איל שוורצברג, ראש אגף הרוקחות, שכותב: "אין לנו התנגדות כי בצו הפיקוח תשונה הגדרת שיווק ותימחק המילה ייצוא ולפיכך תמרוקים המיוצרים לצורך ייצוא בלבד ולא ישווקו בישראל יהיו פטורים מרישיון תמרוקים".
מירב בן ארי: זאת ההבטחה שלו.
מירב בן ארי: "בד בבד, על מנת לדאוג לשלום הציבור, לוודא שמעמדה של מדינת ישראל לא ייפגע בשל ייצור לקוי, נבקש שהמפעל יעמוד בדרישות החוק הישראלי – רישיון עסק של מפעל תמרוקים, פועל על פי צו רישוי עסקים, תנאי ייצור נאותים".
מירב בן ארי: כל הדברים שיש לכם.
מירב בן ארי: אם תרצו לשווק בישראל, תצטרכו להגיש בקשה לרישיון.
מירב בן ארי: כמובן שעל היצרן לחוץ לארץ להקפיד שהמוצר שם, יש לו את הרישיון.
מירב בן ארי: "מהלך זה יאפשר ליצואן לבצע השקה בחוץ לארץ ובמקביל להגיש בקשה לרישיון שיקבלו לשווק גם בישראל".
מירב בן ארי: יש כאן את הקישור להוראת מנכ"ל.
מירב בן ארי: יש כאן מחויבות לכך שהשר יתקן את הצו.
מירב בן ארי: אני אעקוב אחרי הדברים ואני לא מרפה מהם.
מירב בן ארי: כאמור, יש לנו כאן
מירב בן ארי: הבטחה שחור על גבי לבן ומבחינתי זה צעד קטן לאדם וצעד גדול לתעשיית התמרוקים.
<יואב גזית: ענף התמרוקים פועל מכוח צו.
<יואב גזית: מה שאת אומרת זה שהצו הזה נחתם על ידי שר.
מירב בן ארי: אני לא רוצה לחכות לתקנות.
<יואב גזית: את אומרת שהצו נחתם בידי שר ועכשיו את אומרת שראש אגף הרוקחות מתייחס לכך.
מירב בן ארי: הוא נתן את חוות הדעת המקצועית לשר.
<מוריה בן צור: מדובר בהליך חקיקה לכל דבר ועניין.
<מוריה בן צור: זה תיקון של צו קיים ואנחנו נצטרך להגיע למשרד המשפטים בבקשה הזאת.
<מוריה בן צור: אחר כך נתקדם בהליך כמו בכל הליך חקיקה אחר.
<יואב גזית: למה חקיקה?
<מוריה בן צור: צו הוא חקיקה.
מירב בן ארי: את חוות הדעת המקצועית לשר קיבלנו.
מירב בן ארי: תסבירי לי מה צריך לעשות.
מירב בן ארי: שמעת את הדברים ואת מבינה שהמצב מאוד מאוד מדאיג.
מירב בן ארי: הוא גם די טיפשי כאשר אדם שמוכר בחוץ לארץ, צריך אישור של משרד הבריאות בארץ.
מירב בן ארי: אני יודעת מהי חקיקה וכמה זמן זה אורך.
מירב בן ארי: איך אנחנו יכולים – ועכשיו יש לנו אישור ותמיכה של השר – להוציא את המילה הזאת מהצו?
<מוריה בן צור: מדובר בהליך של חקיקת משנה.
<מוריה בן צור: לשם כך אנחנו צריכים לכתוב נוסח, להעביר אותו למשרד המשפטים, שם יש רפרנטיות שונות שבוחנות אותו ומעבירות את האישור שלהן.
<מוריה בן צור: ברגע שיש את האישור, אנחנו מתקדמים לחקיקת משנה.
<מוריה בן צור: זה תיקון של צו וזה לא אמור לקחת כמו הליך חקיקה ראשית.
<מוריה בן צור: זה לא תיקון חוק.
<ענת מימון: השאלה אם בנוסח של התקנות שאמור להגיע לוועדה, מוסדר הנושא הזה של הייצוא באופן הזה.
מירב בן ארי: מחקתם את המילה ייצוא?
<מוריה בן צור: לא צריך למחוק כי אלה תקנות חדשות.
<מוריה בן צור: ההסדר המבוקש מופיע בתקנות האלו.
מירב בן ארי: אבל עד שיאשרו את התקנות, זה ייקח הרבה זמן.
<מוריה בן צור: אם ביקשנו שהתקנות יהיו כבר במושב הבא, גם הצו יגיע פחות או יותר באותו זמן.
<יואב גזית: עם כל הכבוד, בסך הכול מילה אחת נדרשת להורדה.
<מוריה בן צור: זה לא מדויק.
<מוריה בן צור: זאת לא מילה אחת.
<יואב גזית: בהגדרת המונח שיווק, תורידו את המילה ייצוא.
<מוריה בן צור: זה לא מדויק כי צריך גם לשנות את ההוראה הנורמטיבית שם מבחינה משפטית.
<מוריה בן צור: יש שם את סעיף 2 שאומר שלא ישווק וכולי.
<מוריה בן צור: אני לא זוכרת במדויק את הנוסח.
<מוריה בן צור: השיווק שם כולל גם ייצוא.
מירב בן ארי: גם את 2(א).
<מוריה בן צור: יש שינוי בהוראה הנורמטיבית שצריך לעשות.
<מוריה בן צור: בכל אופן, זה תיקון חקיקת משנה וזה ההליך המשפטי.
מירב בן ארי: אם אני אביא את זה כחקיקת משנה, זה גם ייקח אותו זמן?
<טלי שטיין: את לא יכולה.
<טלי שטיין: המשרד מביא חקיקת משנה.
<יואב גזית: זה ייקח שנים?
מירב בן ארי: מה פתאום שנים?
<יואב גזית: מדובר על מילה אחת שאומרת שיווק לא כולל ייצוא.
<יואב גזית: להוריד את המילה ייצוא ונפתרו הבעיות.
מירב בן ארי: תאמין לי, גם אני בן אדם של מהפכות אבל יש כאן חקיקה.
מירב בן ארי: זה מתסכל ואני מבינה אותך, מה גם שמדובר בצו משנות ה-70, אבל אני רוצה להסביר משהו.
מירב בן ארי: למחוק מילה בחוק במדינת ישראל, זה לא לבוא ולמחוק עם טיפקס.
מירב בן ארי: זאת חקיקת משנה.
מירב בן ארי: תבין.
מירב בן ארי: יש כאן חקיקת משנה.
מירב בן ארי: לבוא ולמחוק מילה בחוק, השר לא יכול לעשות את זה לבד אלא יש כאן תהליך.
מירב בן ארי: כמו שביקשתי ממוריה, ואני גם אוודא את זה, חיכינו כל כך הרבה שנים, לא ייקח שנים לתקן את זה.
מירב בן ארי: עשינו עכשיו את רפורמת הקורנפלקס, הרפורמה המטורפת הזאת, במושב אחד.
מירב בן ארי: כל הנושא של השיווק נמחק בתקנות החדשות?
<מוריה בן צור: ההסדר המבוקש מופיע בתקנות החדשות.
<טלי שטיין: כתבנו סעיף מיוחד.
<אלי מרום: התקנות החדשות מבטלות את הצו ולכן נותנות פתרון.
<אלי מרום: השאלה היא אם הפורום הזה יקדיש את הישיבות שלו לתקנות או יקדיש את הישיבות שלו לצו ואחר כך לתקנות, אבל זאת החלטה של השולחן הזה ולא שלנו.
מירב בן ארי: הנושא ברור.
<נורית הראל: האם אפשר לתת רק לנושא הזה הוראת שעה עד שהתקנות יעברו?
<מוריה בן צור: גם זה בחקיקת משנה.
מירב בן ארי: זה מתסכל גם אותי ואני מבינה אתכם.
מירב בן ארי: חיכיתם לזה שנים, אפילו לחוות דעת מנהל אגף הרוקחות.
<אלי מרום: אגף הרוקחות לפני חמש שנים הביע בפה מלא את תמיכתו במהלך בפני התאחדות התעשיינים.
<אלי מרום: יש לי את כל המסמכים במשרד, אבל זה יום חגיגי, חברת הכנסת בן ארי.
<אלי מרום: אני לא רוצה לקלקל את החגיגיות.
<אלי מרום: אנחנו בעד המהלך הזה לא מהיום וזה נכון שברגע שנכנסת לזה, זה פתאום קרם עור וגידים, אבל העמדה הזאת קיימת באגף הרוקחות כבר שנים ומחכים לתעשייה.
מירב בן ארי: נציג התאחדות התעשיינים, פיליפ חלאבין.
<פיליפ חלאבין: את רוב הדברים שרציתי לומר, אמרו כבר החברים ואני לא אחזור עליהם.
<פיליפ חלאבין: אני כן רוצה לציין שעברנו כברת דרך מאוד ארוכה בנושא התקנות ואני כן רוצה לציין את שיתוף הפעולה לו זכינו בשנים האחרונות מצד משרד הבריאות.
<פיליפ חלאבין: הפרויקט הזה הוא לא פשוט.
<פיליפ חלאבין: היו ניגודי אינטרסים בין האינטרסים שלנו, של היצרנים ולשכת המסחר של היבואנים.
<פיליפ חלאבין: מן הסתם ברור שיש ניגודי אינטרסים אבל בעבודה משותפת, גם עם הלשכה וגם עם משרד הבריאות, אנחנו בעצם פתרנו את רוב המחלוקות.
<פיליפ חלאבין: היום אנחנו צריכים פשוט להציל את התעשייה שמתמוטטת בלי הדוקטרינה האירופאית כי אנחנו היום בעצם משלמים כפול על הכול.
<פיליפ חלאבין: אנחנו משלמים אגרות בישראל לרישיונות ואנחנו משלמים הרבה מאוד כסף בחוץ לארץ לשם קבלת מסמכים בלעדיהם אי אפשר לייצא לאירופה.
<פיליפ חלאבין: רוב התעשייה הישראלית הייתה בנויה על השוק הרוסי שלדאבוני כרגע נמצא בבעיה מאוד קשה אבל השוק הגדול אצלנו הוא אירופה ואנחנו עובדים לפי התקנות האירופאיות.
<פיליפ חלאבין: לכן כל חודש שהתקנות האלה מתעכבות, אנשים מפסידים כסף.
<פיליפ חלאבין: דיברו על מספר עצום של כוח אדם שמועסק בענף הקוסמטיקה, אלה לא מילים.
<פיליפ חלאבין: היום לא כדאי להחזיק מפעל קוסמטי בישראל בגלל כל ההוצאות המטורפות האלה, גם זאת עובדה.
<פיליפ חלאבין: היום יש כל כך הרבה פיתויים בעולם הגדול, גם בטיסה של שעתיים או שלוש מישראל, כמו במזרח אירופה – ואני לא מדבר על רוסיה – שם פועל עולה 300-350 יורו לחודש ואין לך בירוקרטיה.
<פיליפ חלאבין: תעשה מה שהחוק דורש, תוציא את כל המסמכים, כי בעצם מהי הדוקטרינה הזאת?
<פיליפ חלאבין: אנחנו, היצרנים, לוקחים על עצמנו אחריות פלילית וזה לא צחוק.
<פיליפ חלאבין: ברגע שהיצרן מודיע למשרד הבריאות שתוך עשרה ימים הוא יוצא עם מוצר מסוים ויש איזושהי תלונה ולא משנה באיזו מדינה בשוק האירופאי, הרגולטור פונה לאותה דמות ששמה מופיעה על האריזה כאחראית, ואומר שהוא רוצה את המסמכים אצלו תוך 48 שעות.
<פיליפ חלאבין: הוא יכול לשבת בדנמרק והאחראי יושב בגרמניה או בפולין.
<פיליפ חלאבין: אם הוא לא מספק לו תוך 48 שעות, גם האחראי וגם היצרן עומדים לדין פלילי.
<פיליפ חלאבין: לכן אף אחד כאן לא ישחק עם החופש שלו ועם העסק שלו.
<פיליפ חלאבין: האחריות אותה אנחנו לוקחים היא עצומה ואנחנו מתחננים שתתנו לנו לקחת את האחריות הזאת כי אחרת לא נחזיק מעמד.
<פיליפ חלאבין: הבירוקרטיה היא פשוט מטורפת.
<פיליפ חלאבין: משרד הבריאות מבין את זה והוא באמת עוזר לנו לפתור את הבעיה, אבל זה נמשך ונמשך וזה לא נגמר.
<פיליפ חלאבין: כל מה שדובר קודם בנושא של עונתיות בקוסמטיקה, זאת לא רק עונתיות אלא כדי לצאת עם מוצר קוסמטי או ליין קוסמטי עם חידוש שכרגע יצא לשוק – ואני במקרה מדבר על פישר שהכינו איזשהו מהפך בתחום שלהם וכמובן רצו לצאת עם זה בפברואר-מרץ לקראת העונה - הם קיבלו רישיון בנובמבר כך שכל הגימיק הלך ובקיץ הבא כבר יהיו מספיק יצרנים שיצאו עם אותו גימיק, ואלה השקעות עצומות.
<פיליפ חלאבין: על זה אנחנו מדברים.
<פיליפ חלאבין: כשיש לך את הדוקטרינה האירופאית, הרגולציה האירופאית, לא צריך לחכות.
<פיליפ חלאבין: הכנו את הגימיק, אנחנו מוכנים לצאת גם במסע פרסום, הודעה משרד הבריאות שתוך עשרה ימים אנחנו יוצאים וזהו.
<פיליפ חלאבין: אם יש אחר כך בעיות, אני כיצרן אחראי פלילית ואת מבינה שאני לא אסכן את החיים שלי.
<יואב גזית: משפט אחד.
<יואב גזית: זה אירוע חגיגי אבל משרד הבריאות למעשה מדבר בשני קולות ואני קצת מתוסכל מכך.
<יואב גזית: מצד אחד הדרג המקצועי, כפי ששמעת עכשיו, כפי שאני שומע, שאומר שאין לו התנגדות אבל איכשהו כשזה מגיע לדרג המשפטי, פתאום הדברים מתמוססים.
<יואב גזית: יש מכתב מעורך דין עידו בן יצחק מהלשכה המשפטית של הכנסת והוא עונה להתאחדות התעשיינים ואומר: "הוועדה המשותפת לא דנה בתוכנו של צו התמרוקים.
<יואב גזית: אופן הסדרת הוראותיו מסור לשיקול דעתו של שר הבריאות".
<יואב גזית: אני לא עורך דין אלא רק רואה חשבון, אבל כדאי לקרוא את הדברים.
<יואב גזית: לסיום אני רוצה להפנות לצו ייצוא חופשי משנת 2006 שנחתם על ידי שר הכלכלה והצו אומר שמותרים בייצוא כל הטובין למעט מה שנמצא ברשימות ותמרוקים לא נמצאים ברשימות.
<יואב גזית: על פי צו ייצוא חופשי שנחתם ארבעים שנים אחרי צו התמרוקים, מותר לייצא מישראל כל דבר.
<אלי מרום: תקרא עברית.
<אלי מרום: מותר לייצא אבל אסור לך לייצר לפי הצו.
<יואב גזית: זאת התחכמות.
<אלי מרום: זאת לא התחכמות.
<אלי מרום: זה חוק בישראל.
<יואב גזית: מותר לך לשווק אבל בגלל שאסור לייצר, אל תשווק כי אסור לייצר.
<אלי מרום: זה לשון החוק.
מירב בן ארי: איגוד לשכות המסחר, בבקשה.
<חנה לאידרשניידר: תודה.
<חנה לאידרשניידר: אנחנו מייצגים את היבואנים.
<חנה לאידרשניידר: פלח גדול מהשוק הוא שוק של יבוא.
<חנה לאידרשניידר: אנחנו נתקלים בארץ בדיוק באותן בעיות שהוצגו כאן על ידי התעשיינים.
מירב בן ארי: הרגולציה.
<חנה לאידרשניידר: אנחנו החלנו כאן חוק ודנו במשותף, הגענו להסכמות והתקדמנו בכל הסעיפים.
<חנה לאידרשניידר: עם זאת, עדיין נותרו מספר פערים ואנחנו צפויים לדון עליהם עם משרד הבריאות בחודש הקרוב.
<חנה לאידרשניידר: לצורך כך שהדיון יהיה באמת פורה ולא עקר, אנחנו צריכים לראות את הטיוטה של התקנות ואנחנו צריכים אותה עכשיו.
מירב בן ארי: כמו שמוריה אמרה, הדיון בין התעשיינים ללשכה המשפטית של משרד הבריאות יסתיים ותקבלו את זה.
<חנה לאידרשניידר: אנחנו צריכים לקבל את התקנות לקראת הדיון.
<חנה לאידרשניידר: אנחנו לא יכולים לדון בתקנות בלי שאנחנו רואים אותן.
מירב בן ארי: אלי, אתה מאוד מבוקש כאן, בבקשה תתייחס לדברים שנאמרו.
<אלי מרום: אני אתייחס.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת פרקטית אם יש דברים אותם אני יכולה לקדם.
<אלי מרום: קודם כל, יום חגיגי של כחול-לבן.
<אלי מרום: אני כאזרח ישראלי מאוד שמח על כך.
<אלי מרום: תעשיית הקוסמטיקה הישראלית היא תעשייה מאוד מתקדמת ומאוד מפותחת.
<אלי מרום: משרד הבריאות מאתגר את התעשייה כדי לייצר מוצרים באיכות הטובה ביותר.
<אלי מרום: תמרוקים זה לא רק מוצרי טיפוח ואיפור אלא תמרוקים הם גם מוצרים לתינוקות וילדים, תמרוקים הם מוצרים להגנה מקרינת השמש, תמרוקים הם מוצרים לחלל הפה ולשמירה על היגיינה אוראלית ולכן יש חשיבות באיכות המוצרים.
<אלי מרום: ישראל היום היא מהמובילות בעולם כעל המדפים יש מוצרים להגנה מפני קרינת השמש באיכות הגבוהה ביותר כי אנחנו מדינה של שמש ולכן זה חשוב לנו.
<אלי מרום: תמיד אתגרנו את התעשייה המקומית.
<אלי מרום: יש לנו שני מפעלים גדולים שעושים גם ייצוא ואנחנו גאים בזה.
<אלי מרום: משרד הבריאות החל ברפורמה בשנת 2010 כדי לקדם את החקיקה האירופאית.
<אלי מרום: החקיקה האירופאית אומרת דבר אחד: אחריות על המוצר של מי שמשווק אותו, איכות ובטיחות של המוצר והודעה על שיווק.
<אלי מרום: בצרפת היו בלחץ כי החקיקה האירופאית תהיה בישראל לפני שהיא תיכנס לתוקף בצרפת.
<אלי מרום: האיחוד התכוון ללכת לחקיקה בצרפת ביולי 2012 ודחה את זה ליולי 2013.
<אלי מרום: כבוד השר, בזמנו סגן השר ליצמן בקדנציה הקודמת שלו, הגיש את הנוסח למשרד המשפטים.
<אלי מרום: כתוצאה משינויי שלטון במדינת ישראל, זה חזר.
<אלי מרום: חברת הכנסת יעל גרמן עת הייתה שרת הבריאות התכוונה להגיש את התקנות מחדש - בגלל הנושא של רציפות, היה צריך להגיש מחדש – אבל היא לא הספיקה כי הכנסת התפזרה.
מירב בן ארי: כל הזמן הם מתכוונים ובסוף לא מספיקים.
מירב בן ארי: שנה ושמונה חודשים.
<אלי מרום: כבוד השר ליצמן יגיש את זה במזל טוב בקרוב.
מירב בן ארי: אלה התקנות עליהן אנחנו מדברים.
<אלי מרום: אלה התקנות שכולם מדברים עליהן.
מירב בן ארי: מ-2012?
<אלי מרום: התחלנו ב-2010.
<אלי מרום: המשמעות של התקנות, ברגע שמישהו רוצה לשים מוצר בשוק, הוא נכנס לפורטל, מקליט חמש דקות וברגע זה הוא יכול או לייבא או לייצר או לייצא, מה שהיום בצו נקרא לשווק.
<אלי מרום: אנחנו לא נעכב.
<אלי מרום: משרד הבריאות מקים, בדיוק כמו הרגולציה האירופאית, פיקוח, פוסט מרקטינג, וזאת המשמעות.
<אלי מרום: לכן ברגע שנצעד לזה, כל השחקנים בשוק – ואני חושב שאתם גם תשמחו כי יהיו גם שחקנים חדשים בשוק כי היום לחכות שלושה חודשים לרישיון, אולי גם מרתיע חלק מהמוצרים.
<אלי מרום: מגוון המוצרים בשוק אמור לעלות, המחירים אמורים כנראה לרדת, ואני אומר את זה כרגע כצרכן, ואיכות המוצרים תהיה באיכות אירופאית.
<אלי מרום: כולנו נהנה ממוצרים איכותיים והאחריות תהיה, כמו שציינו חבריי, באחריות היצרן והמשווק.
<אלי מרום: בשוק התמרוקים בשנת 1999 היו אלפיים בקשות בשנה.
<אלי מרום: שוק התמרוקים בשנת 2016 הוא עם קרוב ל-15 אלף בקשות בשנה.
<אלי מרום: השוק הזה צומח.
<אלי מרום: חבריי מכירים טוב ממני את המגוון לפי כמות ההשקות שהם עושים ולפי המוצרים העונתיים.
<אלי מרום: מחלקת תמרוקים באגף הרוקחות מבחינת כוח אדם לא גדלה בקצב הזה אלא נשארה כפי שהייתה.
<אלי מרום: כוח אדם, אלה לא פקידים אלא כולם רוקחים או כימאים וביולוגים בעלי תואר שני.
<אלי מרום: כולם בודקים וכל המטרה היא איכות.
<אלי מרום: הרעיון הזה לומר משהו על הטוסיק של התינוק, רבותיי, לתמרוק יש השפעות פיזיולוגיות ואנחנו נתקלים בתופעות לוואי גם מתמרוקים לא איכותיים.
<אלי מרום: התפקיד של משרד הבריאות הוא לשמור על בריאות הציבור ולא כל מוצר שמיוצר בכל מקום בעולם צריך להגיע לשוק הישראלי כי הוא עולה שקל פחות.
<אלי מרום: זה תפקידו של משרד הבריאות, לדאוג שרק מוצרים איכותיים יהיו כאן.
<אלי מרום: כל הפיקוח והבקרה של משרד הבריאות הוא כדי להבטיח את הדבר הזה.
<אלי מרום: יש בקשות שנדחות ולא משווקות בישראל אלא משווקות באיחוד האירופאי אבל לא בפריס ולא בלונדון ולא בברלין וכולם יודעים על מה אני מדבר.
מירב בן ארי: בגלל קוצר הזמן, בוא נדבר על הוראות שימוש בארבע השפות.
<אלי מרום: לתמרוקים חייבים להיות הוראות שימוש ואזהרות בשפה שמובנת לציבור.
<אלי מרום: דעתי האישית – לא בדקתי – שעברית וערבית הן שפות חובה.
<אלי מרום: לי ולך כנראה ברור שזה לא יכול להיות בגודל פונט 2.
<אלי מרום: תסתכלו על תמרוקים שאתם רואים היום על המדפים, בחלק מהם אי אפשר לקרוא מה שכתוב עליהם.
<אלי מרום: לא לזה התכוון המחוקק.
<אלי מרום: אני חושב שעברית וערבית – אני אומר את דעתי ולא את דעתו של משרד המשפטים – מספיקות למעט חומרי הגלם שכתובים באנגלית כי זאת שפה בינלאומית.
<אלי מרום: השולחן כאן יצביע ויחליט באיזה שפות הוא רוצה ובאיזה גודל פונט כי יש תמרוקים שמשתמשים בהם לא נכון וכתוצאה מכך יש פגיעה בציבור.
מירב בן ארי: לא ענית.
מירב בן ארי: עברית וערבית בפונט קטן, אבל האם אתה חושב שצריך לחייב בארבע שפות על המוצר?
<אלי מרום: אני לא חושב.
<אלי מרום: אמרתי.
<אלי מרום: דעתי האישית היא שאני לא חושב שצריך ארבע שפות.
מירב בן ארי: אתם רואים את זה בתקנות אצלכם?
מירב בן ארי: כתוב בהן ארבע שפות?
<מוריה בן צור: כרגע זה מופיע אבל אנחנו הולכים לשנות את זה במשרד המשפטים ולקבל את האישור שלהם לנוסח.
<אלי מרום: זה בא מהתרופות.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיע כאן למסקנות.
מירב בן ארי: אני לא עושה את הדיון הזה סתם.
מירב בן ארי: תתייחס גם לנושא הזה של האגרות.
<אלי מרום: אגרות זה עניין של משרד האוצר ולא עניין של משרד הבריאות.
<אלי מרום: מנכ"ל משרד הבריאות הקודם, פרופסור רוני גמזו, ביקש לנתק את הדיון בתקנות שהן מקצועיות מהנושא של האגרות.
<אלי מרום: זה נושא שיידון במשרד האוצר, האם כן או לא אגרות, ובאיזה גובה.
<רינת בכר: זה לא בתוך התקנות.
<אלי מרום: זה לא בתוך התקנות.
<רינת בכר: זה הוצא מהתקנות.
<אלי מרום: הוצא בכוונה בהחלטתו של פרופסור רוני גמזו.
מירב בן ארי: מה עוד יש לך?
<אלי מרום: זהו.
<אלי מרום: אנחנו חושבים שהתקנות החדשות ייתנו מענה ופתרון.
<אלי מרום: קודם כל הן ייתנו הרמוניזציה עם מה שקורה בעולם ואפשרות תעשייתית, פיתוחית, שיווקית לכל הגורמים בענף.
<אלי מרום: יש היום למעלה מ-700 עסקים בישראל שעוסקים בזה ברמה של משווקים או יבואנים או יצרנים.
<אלי מרום: תבינו, זה שוק מאוד חזק, מאוד תחרותי ומאוד מגוון.
מירב בן ארי: נציג משרד הכלכלה, אתה רוצה להתייחס לדברים?
<זאב ברל: אני רוצה להצטרף לאופטימיות של הענף.
<זאב ברל: אכן אנחנו רואים את הענף הזה כבעל פוטנציאל וכבעל מוניטין.