GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זאב ברל: הענף הזה מייצא כחמישים אחוזים מהתוצרת של הייצור המקומי המיועדת לייצוא ומתחרה במותגים בינלאומיים.
<זאב ברל: אנחנו לא הרגולטור של ענף התמרוקים אלא יש לנו את כלי הסיוע הקיימים של המשרד.
<זאב ברל: אני רוצה לציין שממש לאחרונה, לפני כשבועיים, הועברה אלינו הסמכות להוצאת אישור למכירה חופשית.
מירב בן ארי: הנושא של אישור למכירה חופשית עבר למשרד הכלכלה ואתם התחייבתם לספק אותו במידי.
<זאב ברל: נכון.
<זאב ברל: למרות זאת אנחנו לא הרגולטור אלא אנחנו יכולים להוציא אישור כזה תוך שעות או תוך יום.
מירב בן ארי: משרד המשפטים, יש התייחסות?
<ענת מימון: היא יצאה.
מירב בן ארי: אחרונה שביקשה רשות הדיבור, ליאורה חיטרון.
<ליאורה חיטרון: לא אומר את מה שתכננתי לומר כי בינתיים צצו ועלו כאן דברים חדשים.
מירב בן ארי: מה תפקידך?
<ליאורה חיטרון: אני מנהלת משותפת של מפעל יצרני של תמרוקים באזור התעשייה של אור עקיבא.
<ליאורה חיטרון: אני נמצאת כאן מטעם התאחדות המלאכה והתעשייה הזעירה.
<ליאורה חיטרון: אנחנו מפעל מייצא.
<ליאורה חיטרון: רוב התוצרת שלנו היא לייצוא.
<ליאורה חיטרון: אני מברכת מאוד על הרעיון שיפטרו מהרישוי לייצוא אבל אני רואה כאן בעיה שלא עלתה ואני חושבת שחשוב לדבר עליה.
<ליאורה חיטרון: הנושא הזה של אישור למכירה חופשית.
<ליאורה חיטרון: זה ממש נס שמשרד הכלכלה עושה את זה כי הם עושים את זה ללא אגרה ובמהירות.
<ליאורה חיטרון: הבעיה היא שלפעמים הייצוא מותנה באישור מכירה חופשית.
<ליאורה חיטרון: זאת אומרת, מדינות מסוימות דורשות את האישור הזה על מנת לייבא מוצרים.
<ליאורה חיטרון: אם לא יהיה רישוי לתמרוק בודד, איך הוא ייכנס לרשימה של אישור מכירה חופשי?
<ליאורה חיטרון: איש לא נתן את הדעת כל כך.
<אלי מרום: כדורגל משחקים במגרש כדורסל וכדורסל משחקים במגרש כדורסל.
<ליאורה חיטרון: במדינות מתוקנות אפשר להסתפק בכך שמפעל יש לנו GMP, יש לו נהלים נכונים, הוא מקיים את הדרישות של משרד הבריאות, הוא מקבל אישור לייצור ממשרד הבריאות וזה בדיוק כמו מוצרי מזון.
מירב בן ארי: אני מבטיחה שאני אבדוק את העניין.
<אלי מרום: זה לא נכון.
<אלי מרום: אתם לא יכולים להטעות את יושבת הראש.
<אלי מרום: באירופה אין תזוזה של סנטימטר של תמרוק אם לא עשו נוטיפיקציה.
<אלי מרום: אל תטעו את היושבת ראש.
<ליאורה חיטרון: אני בעד נוטיפיקציה.
<ליאורה חיטרון: בהחלט אני בעד אבל אין רישום מוקדם.
<אלי מרום: זאת נוטיפיקציה.
<אלי מרום: את לא מבינה את החקיקה ואת מטעה את היושבת ראש.
<ליאורה חיטרון: אם לפי הנוטיפיקציה יינתן לנו אישור מכירה חופשי, דיינו.
<רינת בכר: אבל זה מה שיש.
מירב בן ארי: נציג האוצר, אתה יכול להתייחס לנושא האגרות?
<עידו סופר: מדיניות הממשלה היא להפחית רגולציה וכבר התחלנו לעשות במזון רגיל, במוצרי חשמל, כפי שהצהיר ראש הממשלה, וגם בתמרוקים.
<עידו סופר: אנחנו בתהליך ארוך גם עם משרד הבריאות שלדעתי עושה כברת דרך מאוד ארוכה וגם עם היבואנים והתעשיינים על מנת להקל על עשיית עסקים מחד ולהוזיל את המוצרים ולהגדיל את המגוון עבור הצרכנים.
<עידו סופר: הקצינו את המשאבים הנדרשים וזה גם מתייחס לעניין התורים שעלו כאן.
<עידו סופר: לעניין האגרות.
<עידו סופר: האגרות משקפות את עלות התפעול.
<עידו סופר: אם ב-1999 היו אלפיים בקשות כמו שנאמר וכיום יש 15 אלף בקשות, יש כאן גם עניין פיסקלי שצריך לתת עליו את הדעת למרות תוספת התקציב.
<עידו סופר: אנחנו מוכנים לתת לזה איזושהי בחינה נוספת אבל יש כאן אגרה שמשקפת עלות תפעול.
<עידו סופר: ככל שעלות התפעול גדלה, גם האגרה צריכה לגדול בהתאם.
מירב בן ארי: אמרת שאתם תבחנו מחדש את נושא האגרות.
מירב בן ארי: בתקנות נושא האגרות לא יגיע כי הם הפרידו את זה.
מירב בן ארי: אני רוצה שתבחנו את מה שעלה כאן
מירב בן ארי: בנושא האגרות ותדווחו עת נשב על התקנות.
<עידו סופר: חשוב לציין שהוקצה תקציב, והוקצו משאבים רבים לצורך הנושא הזה.
<עידו סופר: האגרות עדיין משקפות עלות תפעולית.
<עידו סופר: אפשר לבחון את זה פעם נוספת.
מירב בן ארי: אני מבקשת בדיקה של האגרות האלה במשרד האוצר ודיווח לוועדה בתחילת המושב, עת נשב לדיון על התקנות.
מירב בן ארי: אני מבטיחה לכם תשובה בנושא.
מירב בן ארי: אני חייבת לסיים את הדיון.
מירב בן ארי: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לכאן היום ולכל מי שהעלה את הדברים החשובים האלה.
מירב בן ארי: אמרתי בתחילת דברי כמה שאני בעד לעזור לתעשייה ולא ארחיב על זה בסיכום.
מירב בן ארי: סיכום פרקטי כלהלן: בתחילת המושב יגיעו לכאן תקנות התמרוקים.
מירב בן ארי: זה קריטי, זה חשוב, אנשים מפסידים כסף, מדינת ישראל מפסידה כסף.
מירב בן ארי: לכן הנושא הזה חייב להגיע ואני מבקשת שבכל עיכוב, לעדכן בבקשה את הוועדה.
מירב בן ארי: תתפלאו, גם בפגרה אנחנו עובדים, נמצאים כאן האנשים, אני נמצאת כאן, אלי אלאלוף נמצא כאן.
מירב בן ארי: תעדכנו אותנו.
מירב בן ארי: אני לא רוצה שהתעשיינים יחשבו שמה שאמרתי כאן לא עומד במבחן המציאות.
מירב בן ארי: אנא מכם, אם יש עיכובים, עדכנו את הוועדה.
מירב בן ארי: אותו הדבר משרד האוצר.
מירב בן ארי: עידו, אני מבקשת לבחון את הנושא של האגרות שוב ולהביא את תוצאות הבחינה לכאן.
מירב בן ארי: עלה כאן הנושא של ארבע שפות.
מירב בן ארי: אלי, אני שמחה שהיית חיובי.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שאני יושבת בוועדות ולא מחמיאים למשרדי הממשלה אבל אני באמת חושבת שמגיעות מחמאות אבל די שגם יהיה מה שנקרא תשלום על המחמאות, אני רוצה בהחלט לבחון את הנושא של השפות כי אתה בעצמך אומר שבעברית ובערבית קשה אבל בטח בארבע שפות יהיה יותר קשה.
מירב בן ארי: לכן אני מבקשת לבחון את הנושא הזה.
מירב בן ארי: אני מודה למשרד הכלכלה.
מירב בן ארי: עוד לא קרה שבזמן קצר מקבלים אישור וזה דבר שאני מקווה שיקרה גם במשרד הבריאות.
מירב בן ארי: אנחנו ניפגש בשעה 11:00 בשדולת כחול-לבן להמשך הדיון.
מירב בן ארי: כמובן אם יש עוד דברים שאני לא יודעת, אתם תמיד יכולים לפנות אלי ואני אמשיך לקדם את הנושא.
אלי אלאלוף: היום ה-8 במרץ 2016, כ"ח באדר א' התשע"ו, השעה 10:20 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 171) (תחילת הזכאות לגמלת סיעוד), התשע"ו-2016.
אלי אלאלוף: יש כאן שתי הצעות חוק, האחת ממשלתית על פי בקשת שר הרווחה, והשנייה של חברי הכנסת מאיר כהן, עליזה לביא, יעקב פרי, חיים ילין, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, קארין אלהרר, איתן כבל וקסניה סבטלובה.
<שמרית גיטלין שקד: נברר עם חברת הכנסת עליזה לביא כי היא צריכה להסכים למיזוג.
אלי אלאלוף: על המיזוג נדון בסוף הישיבה.
אלי אלאלוף: הנושא הוא מועד התשלום לקבלת הקצבה של מקבלי גמלת סיעוד.
אלי אלאלוף: מישהו מהביטוח הלאומי רוצה להציג את הנושא?
<מיכל מזוז: הוראות החוק היום קובעות שמועד הזכאות הרשמי לגמלת סיעוד יחלו בתום שלושים ימים מהחודש שבו הגיש הקשיש את התביעה.
<מיכל מזוז: קשיש שהגיש את התביעה ב-1 לינואר, גמלתו תאושר רק החל מה-1 בפברואר, לעומת מי שהגיש ב-28 בינואר שגם תביעתו תתחיל להשתלם מה-1 בפברואר.
<מיכל מזוז: סברנו שלאור המסוגלות של המוסד היום לאשר את התביעות מהר יותר, נכון יהיה לקבוע מועד אחיד לכל הזכאים ולקבוע שבחלוף שבעה ימים מהיום בו הוגשה הבקשה על ידי הקשיש, תשתלם לו הגמלה.
אלי אלאלוף: זאת ברכה.
ישראל אייכלר: קודם כל, ברכה.
ישראל אייכלר: אני מברך על הדבר הזה.
ישראל אייכלר: אנשים מאוד סובלים מהסחבת וכולכם מכירים את הסיפור.
ישראל אייכלר: השאלה שלי היא מה זה נקרא שהוא הגיש?
ישראל אייכלר: נניח שהוא הגיש היום ועברו שלושה חודשים עד שהוא עבר את כל הוועדות ואושר.
ישראל אייכלר: האם אתם משלמים לו מאותו היום בו הוא הגיש או שאתם מתכוונים שאחרי שאתם אישרתם, אז מתחילה הספירה של שבעת הימים.
<מיכל מזוז: קודם כל, מלכתחילה כמו שאמרנו המוסד היום מסוגל לבצע את כל המהלכים של אישור הזכאות מהרגע שהגיעו כל המסמכים הרלוונטיים בחלוף שבעה ימים.
<מיכל מזוז: זה אומר לשלוח לו את מעריכת התלות ולקבוע את הזכאות שלו, את הרמה שלו.
<מיכל מזוז: במקרים קיצוניים, במקרי קצה בהם המוסד לא יהיה מסוגל לעמוד בזה, אנחנו נשלם עבור הפער.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, התאריך הקובע הוא תאריך הגשת התביעה ולא אישור התביעה.
<מיכל מזוז: שבעה ימים מהמועד בו הוא הגיש את התביעה.
אלי אלאלוף: עם כל המסמכים?
<מיכל מזוז: עם כל המסמכים כמובן.
ישראל אייכלר: כל המסמכים כולל הערכת האחות שהוא באמת זכאי לזה?
<שמרית גיטלין שקד: זה לא באחריותו.
<שמרית גיטלין שקד: זה המוסד לביטוח לאומי שולח.
ישראל אייכלר: אנחנו צריכים להיות ברורים בעניין.
ישראל אייכלר: על איזה טפסים את מדברת?
<ארנה זמיר: המסמכים הם: טופס תביעה, ויתור על סודיות ומצב הכנסות.
ישראל אייכלר: גם אם זה נמשך, הוועדות וההערכות, כאשר מזכים אותו, הוא מתחיל לקבל מהתחלה, מהיום שהוא הגיש את המסמכים.
<ארנה זמיר: כן.
אלי אלאלוף: כמה זמן לוקח כדי להגיש את המסמכים האלה?
<ארנה זמיר: ניתן להגיש אותם יחד עם הגשת התביעה.
<ארנה זמיר: זאת אומרת, ויתור על סודיות הוא חלק מטופס התביעה.
<ארנה זמיר: הוא צריך לחתום עליו.
<ארנה זמיר: לפעמים יש מישהו שעוד לא חותם ואז צריך לבקש ממנו לחתום.
<ארנה זמיר: ההכנסות, גם זה בתוך טופס התביעה.
<ארנה זמיר: בחלק גדול מסוגי ההכנסות מספיק אפילו רק לציין אותן ויש לנו את המידע במערכת.
<ארנה זמיר: לפעמים צריך מסמך נוסף אבל שוב, זה לא אצל רוב האנשים.
<ארנה זמיר: כיום אנחנו יכולים אצל רוב האנשים לקדם את הטיפול.
אלי אלאלוף: זאת אומרת, אפשר להזמין את המבקש ולומר לו שיבוא יחד עם המסמכים ולומר לו שאם הוא מורשה, הוא יכול לחתום על ויתור סודיות בפגישה עם הפקיד.
<ארנה זמיר: אנחנו לא דורשים מאנשים לבוא אלינו.
אלי אלאלוף: אני מציע מסלול.
אלי אלאלוף: אתם יודעים את אחת הטענות שיש כלפי הביטוח הלאומי ואתם עושים שיפור מדהים בשירות.
אלי אלאלוף: אני רוצה לקצר את מספר המפגשים בין הפקיד לבין המבקש.
אלי אלאלוף: אם המבקש יוזמן יחד עם הצהרת ההון שאתם מבקשים ממנו, הצהרה כלשהי, והוא יבוא עם הטופס הזה ובמקום יחתום על ויתור סודיות, הוא סיים את המסלול, את כל הגיהינום הנדרש בעמידה בתור וכולי.
אלי אלאלוף: זה גם יקל על הפקיד.
<מיכל מזוז: אני אחדד.
<מיכל מזוז: הוא יכול לשלוח את הטפסים האלה באינטרנט.
אלי אלאלוף: הם לא אוהבים אינטרנט.
אלי אלאלוף: הם לא בגיל שלכם.
אלי אלאלוף: אנחנו בגיל שלנו לא שולחים באינטרנט.
אלי אלאלוף: זה לא ממשי.
<מיכל מזוז: בכל מקרה, הוויתור על הסודיות, אין צורך בחתימה מול מישהו אלא מספיקה החתימה שלו.
אלי אלאלוף: אם הוא יבוא לפקיד, הוא יכול לחתום מולו.
<מיכל מזוז: יכול.
ישראל אייכלר: או הוא או משפחתו, כי סיעודי לא נוהג ללכת.
אלי אלאלוף: מי שמותר לו לחתום בשמו.
<שמרית גיטלין שקד: אני רוצה להבהיר, בהמשך לשאלה של חבר הכנסת אייכלר שיש לנו כאן בעצם שני מצבים.
<שמרית גיטלין שקד: רוב האנשים מקבלים את גמלת הסיעוד בעין, ויש אנשים שמקבלים גמלת סיעוד בכסף.
<שמרית גיטלין שקד: אתה שאלת לגבי מצבים שהמוסד לביטוח לאומי עוד לא סיים את כל ההליכים ושבעת הימים כבר חלפו.
<שמרית גיטלין שקד: לגבי גמלה בכסף, ברור שאין בעיה והם פשוט יכולים לשלם את הכסף רטרואקטיבית.
<שמרית גיטלין שקד: לגבי גמלה בעין, היינו יכולים לבקש לחדד איך זה ייעשה.
<שמרית גיטלין שקד: כלומר, מה יקרה אם אדם זכאי לשירות בעין אבל המועד שבו הוא זכאי לקבל את השירות כבר חלף.
ישראל אייכלר: גמלה בעין, את מתכוונת לעובד זר בבית?
<שמרית גיטלין שקד: אני מתכוונת למטפלת ישראלית שמגיעה הביתה.
<שמרית גיטלין שקד: נגיד מגיעות לו עשרים שעות מטפלת בשבוע, או שמגיע לו להיות במועדון יום בחודש ינואר.
ישראל אייכלר: זה כולל מט"ביות?
ישראל אייכלר: איך זה יעבוד במקרה כזה?
<מיכל מזוז: במקביל לתיקון הזה שמוגש בפניכם היום, המוסד פועל לתיקון סעיף 225(ג), סעיף שקובע היום אפשרות לתשלום גמלת סיעוד בכסף במצבים שאין שירותי סיעוד זמינים.
<מיכל מזוז: יחד עם זאת, הסעיף מגביל אותו, אותו תשלום בכסף, רק במצב שבו יש בן משפחה שמתגורר עם המבוטח.
<מיכל מזוז: מצאנו שבמספר אמנם מועט של מקרים, התנאי הזה מקביל לתשלום למבוטחים שאי אפשר לספק להם שירותי סיעוד, שהם מתגוררים במקום שאין לצערנו יכולת לספק להם את שירותי הסיעוד ובגלל אותו תנאי אנחנו לא יכולים לשלם להם לא בכסף ולא בעין.
<מיכל מזוז: הם לא עומדים באף אחד מהתנאים.
<מיכל מזוז: במסגרת אותו תיקון שאנחנו נעשה, זה גם יאפשר לנו לשלם ברגע שנסיר את אותו תנאי של בן משפחה.
<מיכל מזוז: אז נוכל לתת איזושהי פרשנות לכך שבתקופה הזאת, היות ולא ניתנו שירותים, נוכל לתת שירותי סיעוד.
<מיכל מזוז: אנחנו ניתן עבור אותה תקופת זמן.
ישראל אייכלר: זאת אומרת, אותו דין שאמרתם עכשיו במקרה שאי אפשר, יחול גם על אדם שארך זמן עד שהוא אושר.
<מיכל מזוז: כשזה היה תלוי במוסד.
ישראל אייכלר: לפני שהמוסד אישר מאז הוא הגיש את התביעה.
ישראל אייכלר: אני אתרגם את מה שהיא אומרת.
ישראל אייכלר: היא אומרת שהם הגיעו למצב שלמשל בתקופה שלא יכלו לתת סיעוד בעין, ייתנו את ההטבה בגמלת כסף כדי שהמשפחה תיקח מישהו והם ישלמו עבור כך בתקופה הזאת.
<שמרית גיטלין שקד: התשלום יהיה כמובן בדיעבד.
ישראל אייכלר: מדברים על בדיעבד.
ישראל אייכלר: אחרי שזה יאושר.
<שמרית גיטלין שקד: עבור הדבר הזה אתם תעשו תיקון חקיקה נוסף.
<מיכל מזוז: אנחנו נעשה את התיקון.
<מיכל מזוז: סעיף 225(ג).
<מיכל מזוז: אנחנו כבר פועלים לתיקון הסעיף ואני מניחה שהוא יגיע לכאן.
<שמרית גיטלין שקד: ככלל את אומרת שאתם כן תשאפו לכך שרוב המקרים כן יסתיימו בתוך המועד של שבעת הימים שכרגע הצעתם בהצעת החוק.
ישראל אייכלר: אדוני היושב ראש, אני רוצה לנצל את הדיון המבורך הזה ואני באמת מברך אתכם.
ישראל אייכלר: חבל שהאזרחים לא יודעים גם את הדברים הטובים שנעשים עבורם.
אלי אלאלוף: הם ממונים גם על הפרסום.
אלי אלאלוף: אל תצפו שאנחנו נעשה את זה.
<רות פרמינגר: זה מאוד חשוב.
אלי אלאלוף: ציון לשבח על הטיפול שלכם, במיוחד שבאתם עם היוזמה ואף אחד לא חייב אתכם.
ישראל אייכלר: היום אנחנו יודעים שפעם הרפואה גרסה שאדם הוא מכונה ויש לו בעיות רפואיות שצריך לתקן אותן והיום הרפואה מבינה שהגוף והנפש מחוברים וצריך לתת יחס נפשי שהרופא נותן לחולה, דבר שעוזר גם לרפואה הפיזית.
ישראל אייכלר: אותו דבר בביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: אתם לא רק מנגנון שנותן סיוע כספי או עזרה פיזית לחולים אלא אתם גם צריכים לתת יחס לאנשים ומבחינת היחס לאנשים זה מאוד חשוב שאתם מציעים חוק כזה שאומר לציבור, הנה, אתם רואים, אנחנו מנסים לעשות הכול כדי להסיר את הסחבת.
אלי אלאלוף: אני רוצה לקשור לוועדה את ההשפעה על יוזמות שונות שמתקיימות במוסד לביטוח לאומי.
אלי אלאלוף: אני חושב שלאור הטיפול היחסית מהיר והאוהד של הוועדה, זה מעודד אותם לייצר דברים טובים.
<רות פרמינגר: אני מארגון נפגעי פעולות איבה אבל אני גם בעניין הזה.
<רות פרמינגר: אני רוצה לומר דבר אחד.
<רות פרמינגר: קודם כל, אני מברכת על הבשורה הזאת אבל אני חושבת שאנחנו עוסקים המון במימוש זכויות של אנשים ואני רואה חשיבות מאוד גדולה שהאינפורמציה הזאת תגיע אל האנשים ואני רואה את זה כמעט כמו התיקון עצמו כי אנשים לא מכירים, לא נגישים לאינפורמציה הזאת וזה בסדר שזה כבר יהיה, אבל מניסיון שלי, גם בעברי ובעבודה שלי עם אנשים, אני חושבת שצריך לחשוב בשום שכל ולתת את מלוא תשומת הלב איך מנגישים את האינפורמציה לאנשים שיממשו את זה.
<רות פרמינגר: מי שכבר צריך עובד סיעודי, הוא צריך לדעת שיש גם את הביטוח הלאומי שיחזיר לו את הכסף בגין זה.
<יעקב סנדלר: אני מנכ"ל איגוד העמותות למען הזקן בישראל.
<יעקב סנדלר: אני רוצה לברך את הביטוח הלאומי על ההחלטה והיוזמה וגם את הוועדה.
<יעקב סנדלר: אני חושב שזה ישפר משמעותית את הטיפול בזקן בתקופת הביניים שעכשיו הייתה ארוכה מדי והתקצרה למינימום.
<יעקב סנדלר: יפה מאוד.
<יעקב סנדלר: כל הכבוד.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לנצל את הזמן ואת הנכונות שלכם לנושא שלא בדיוק על סדר היום אבל חבר הכנסת אייכלר יסביר אותו.
מירב בן ארי: לא נצביע על זה?
מירב בן ארי: אני פשוט צריכה ללכת.
אלי אלאלוף: בוודאי נצביע.
אלי אלאלוף: כאמור, יש כאן שתי הצעות – אחת ממשלתית ואחת של חברי הכנסת – ומאחר קיבלנו אישור עקרוני מחבר הכנסת מאיר כהן אנחנו נקרא את החוק ונצביע על מיזוג שתי ההצעות.
<שמרית גיטלין שקד: אני רק אומר שסעיף 84 לתקנון מאפשר לוועדה, באישור ועדת הכנסת, למזג הצעת חוק שהועברה אליה אחרי הקריאה הראשונה, זאת בעצם הצעת החוק הממשלתית, עם הצעת חוק שהועברה אליה אחרי דיון מוקדם וזאת בעצם הצעת החוק הפרטית של חברי הכנסת, ולדון בהן על בסיס הנוסח שאושר בקריאה הראשונה ולהביאן כהצעת חוק אחת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.
<שמרית גיטלין שקד: צריך את הצבעת הוועדה כדי לאשר את המיזוג ואחר כך נעביר את זה לוועדת הכנסת לאישור.
אלי אלאלוף: המיזוג אושר פה אחד.
אלי אלאלוף: עכשיו נקרא את הצעת החוק.
<מיכל מזוז: יש הערה אחת שנאמרה לי עכשיו.
<מיכל מזוז: אנחנו נבקש לשנות את תחילת החוק לאחר שלושה חודשים מיום הפרסום.
<מיכל מזוז: יש כאן צורך בהיערכות.
ישראל אייכלר: הממשלה ביקשה חודש אחד.
<מיכל מזוז: גם אנחנו הצענו חודש אחד.
אלי אלאלוף: אני מציע שאם אחרי חודש לא תצליחו, תחזרו לדיון בוועדה.
אלי אלאלוף: זאת הצעת חוק של הממשלה ואני לא רוצה לתקן אותה.
מירב בן ארי: זה רק יעכב.
אלי אלאלוף: אני מציע שאם יש לכם בעיה, תחזרו אלינו ונטפל בזה.
אלי אלאלוף: אני מתנצל, אבל זאת הצעת חוק ממשלתית, עכשיו הפכה להצעת חוק ממשלתית ולא נעים לתקן אותה.
<שמרית גיטלין שקד: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 171) (תחילת הזכאות לגמלת סיעוד), התשע"ו-2016 תיקון סעיף 229 בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995, בסעיף 229, במקום הסיפה החל במלים "תתחיל בתום שלושים ימים" יבוא "תתחיל בתום שבעה ימים מהיום שבו הוגשה התביעה לגמלה".
<שמרית גיטלין שקד: תחילה ותחולה תחילתו של חוק זה ב-1 בחודש שלאחר פרסומו (בסעיף זה – יום התחילה) והוא יחול על מי שהגיש תביעתו לגמלת סיעוד ביום התחילה ואילך.
<שמרית גיטלין שקד: בהנחה שהחוק יאושר במהלך חודש מרץ, התחילה תהיה בעצם ב-1 באפריל וזה יחול על כל מי שהגיש תביעה לגמלת סיעוד מה-1 באפריל ואילך.
אלי אלאלוף: זה נותן לכם כמעט חודשיים.
אלי אלאלוף: מי בעד אישור הצעת החוק?
אלי אלאלוף: הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה שנייה ושלישית.
אלי אלאלוף: חבר הכנסת אייכלר.
ישראל אייכלר: ביקשתי מהיושב ראש את רשות הדיבור להעלות בפני הביטוח הלאומי שתי נקודות כאשר האחת קשורה לעניין הזה והשנייה פחות אבל היא קשורה לביטוח הלאומי.
ישראל אייכלר: הביטוח הסיעודי שאדם עושה באופן פרטי, לא מכיר בהכרה של הביטוח הלאומי שהאיש הוא סיעודי.
ישראל אייכלר: אנשים משלמים עשרות שנים פרמיה גדולה מאוד כדי שכאשר יגיע זמנם והם יזדקקו לסיעוד, מעבר למה שהביטוח הלאומי נותן, שיהיה להם עוד סיוע, או לפני שהביטוח הלאומי נותן.
ישראל אייכלר: קורה מצב הפוך.
ישראל אייכלר: הביטוח הלאומי בו היה פעם איזשהו עיכוב או סחבת, היום מזדרז ובאמת מכיר באדם, אבל הביטוח הפרטי אומר שהוא צריך לשלוח בן אדם משלו ואותו אדם משלו מקבל כסף מהביטוח הפרטי וכמה שהוא מגיע מאוחר יותר, הביטוח הפרטי מרוויח עוד תקופה של חודש ועוד חודש ועוד חודש.
ישראל אייכלר: מישהו, ואני לא יודע מי, צריך לעשות תיקון לחוק לפיו ההכרה של הביטוח הלאומי באדם כסיעודי תחייב גם את חברות הביטוח האחרות.
ישראל אייכלר: דבר שני שכן קשור אליכם.
ישראל אייכלר: אתמול התברר לי בוועדה לפניות הציבור שיש שישים תאונות דרכים של נכים במשך שנתיים, זה אומר שלושים תאונות דרכים בשנה, שהרכב יוצא מכלל שימוש ואז יש מסכת נוראית שהנכים עוברים אותה לא עובר כל אזרח.
ישראל אייכלר: מעבר למה שאזרח רגיל עובר, כאשר בדרך כלל חברות הביטוח מחויבות שלושים ימים אחרי השמאות לתת את הכסף, כאשר זה מגיע לביטוח הלאומי, לעתים זה אורך שישה חודשים עד שהנכה מקבל את הרכב החדש.
ישראל אייכלר: מדובר בנכים שאין להם כל אפשרות ניוד ללא הרכב הזה.
ישראל אייכלר: הביטוח הלאומי משעבד את הרכב.
ישראל אייכלר: הביטוח הפרטי לא מוכן לתת כסף לפני שהביטוח הלאומי לא משעבד את הרכב.
<רות פרמינגר: משעבד את פוליסת הביטוח.
ישראל אייכלר: משעבד את פוליסת הביטוח.
ישראל אייכלר: הביטוח לא מוכן לשלם עד שהביטוח הלאומי יסיר את השעבוד והביטוח הלאומי לא מסיר את השעבוד עד שהביטוח לא ישלם.
ישראל אייכלר: הביטוח אומר לביטוח הלאומי שייקח את הכסף - הוא לא קופה, אני לא לוקח כסף, אתה צריך לשלם אותו לנכה אבל הנכה לא יכול לקבל את הכסף כי השעבוד עוד לא הוסר.
ישראל אייכלר: בדיון אתמול עלתה האפשרות שיכול להיות שאפשר לוותר בכלל על השעבוד של הרכב של נכים אבל עד אז צריך למצוא כאן דרך.
ישראל אייכלר: אלה ממש כלים שלובים ואנחנו כוועדת העבודה והרווחה צריכים לצאת מהדבר הזה כי עשרות נכים כל שנה נשארים בלי רכב.
ישראל אייכלר: הביטוח הלאומי עצמו נותן שלושה חודשי ניידות לאחר התאונה אבל אם עברו יותר משלושה חודשים, הנכה מפסיק לקבל את קצבת הניידות.
ישראל אייכלר: אולי אתם בביטוח הלאומי יכולים לשנות את החוק ולהסיר את השעבוד המיותר, שגם לדעת מחלקת הנכים אצלכם זה משהו ארכאי כפי שנאמר לי.
<רות פרמינגר: הסכם הניידות.
<רות פרמינגר: זה סעיף בהסכם הניידות.
ישראל אייכלר: זה סעיף בהסכם הניידות, סעיף ארכאי שהביטוח הלאומי משעבד את הפוליסה, כאילו זאת הלוואה שניתנה.
ישראל אייכלר: הדבר השני שאני מבקש הוא שקצבת הניידות תימשך עד שהנכה יקבל רכב אחר.
ישראל אייכלר: לא יכול להיות שאחרי שלושה חודשים הוא לא מקבל קצבת ניידות.
ישראל אייכלר: הדבר הנורא הוא שיש ביטוח לרכב חלופי.
ישראל אייכלר: לכל אדם יש אפשרות שכאשר יש משהו, הוא מקבל רכב חלופי.
ישראל אייכלר: גם אצל נכים יש דבר כזה אבל אין חברות השכרה לנכים ולכן החברות נותנות שלושים ימים.
ישראל אייכלר: אם לא היו העיכובים האלה, תוך שלושים ימים – אולי כי עם האבזור המסוים לוקח הרבה זמן לנכה לקבל רכב חדש – הוא יכול היה לקבל, אבל יוצא שבמשך שישה חודשים הוא נשאר בלי רכב חלופי למרות שהוא שילם על רכב חלופי.
ישראל אייכלר: העליתי את זה למרות שאני לא בטוח שאנשי הביטוח הלאומי שיושבים כאן יכולים לפתור את הנושא אבל בטח יש לכם קשרים בביטוח הלאומי.
<מיכל מזוז: נעביר את הדברים שנאמרו כאן לאגף נכות.
ישראל אייכלר: לאגף נכות ולהנהלה הראשית.
<מיכל מזוז: באיזה ועדה זה עלה?
ישראל אייכלר: בוועדה לפניות הציבור.
אלי אלאלוף: אולי משרד המשפטים ייכנס לתמונה.
<שי סומך: אנחנו יכולים, כן.
<שי סומך: קודם כל, מי שצריך לטפל בזה, אלה אנשים בביטוח לאומי שעוסקים בזה.
<שי סומך: הנושא הזה לא מוכר לנו.
<שי סומך: אני לא מטפל בגמלת ניידות אבל אני אוכל להעביר לעורכת הדין שמטפלת בזה.
ישראל אייכלר: תוכלו מאוד לעזור לי.
<ענת כהן שמואל: לא היו נציגים של הביטוח לאומי בדיון שלך אתמול?
ישראל אייכלר: היו אבל הם ביקשו ממני את עזרתי כי הם לא יכולים לעשות שום דבר.
אלי אלאלוף: אני מציע שתנסו בדרכים שלכם לעשות.
אלי אלאלוף: אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה לנסח את הנקודות שחבר הכנסת אייכלר מעלה ונעביר לכם אותן בכתב בהתאם לדיון הקצר שקיימנו כאן היום.
אלי אלאלוף: שמרית, תשבי בבקשה עם חבר הכנסת אייכלר ותנסחו את הנקודות.
אלי אלאלוף: הישיבה הזאת נעולה.
אלי אלאלוף: ניפגש בעוד 20 דקות לישיבה הבאה.
אלי אלאלוף: היום ה-8 במרץ 2016, כ"ח באדר א' התשע"ו, השעה 11:06 ואני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
אלי אלאלוף: אנחנו דנים בתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח סיעוד) (כללי ביצוע והסדרים בעניין בחירת הזכאי בגמלה בכסף) (תיקון), התשע"ו-2016.
אלי אלאלוף: אני רוצה להזכיר שאנחנו דנים בנושא על פי בקשת שר הרווחה, לבדוק מחדש, אחרי שלפני מספר חודשים אימצנו את הנושא של בחירת השירות בעין או בכסף לפי רצון המטופל, ולאור היישום מצא לנכון השר ואנשי הביטוח הלאומי לבדוק כמה נקודות בהן אולי יש במה לשפר את השירות, פחות סבל ומתן מענה לרשויות המקומיות בוועדות המקומיות שיבדקו את השירות שמגיע למטופל.
אלי אלאלוף: מישהו רוצה להציג את הנושא, גם את נושא הוועדות המקומיות וגם המלצות הביטוח הלאומי?
<מיכל מזוז: במסגרת תיקון החוק כהוראה של קבע הקובעת את הזכאות של הקשיש לקבל את הגמלה בכסף, מצאנו לנכון לתקן את התקנות לגבי האופן בו הגמלה תשולם לקשיש.
<מיכל מזוז: במסגרת אותה בחינה מצאנו כי נכון יהיה לתקן את תקנה 4 לתקנות הקובעת את מספר הביקורים לשלושה ולהפחית אותם לשני ביקורים בלבד.
<גיל פנחסי: אפשר להגיד גם על איזה בסיס?
<מיכל מזוז: אני אתייחס לזה.
<מיכל מזוז: כמו כן, בהתאם לשיחות שהיו לנו עם מרכז השלטון המקומי, עם האיגוד ועם משרד הרווחה, גם בסוגיה הזאת, מצאנו לנכון לבצע תיקון לגבי המועדים בהם ייכנס השינוי לתוקפו.
<מיכל מזוז: להערתך.
<מיכל מזוז: במסגרת הבחינה של אותה הוראת שעה של החוק, ביצע המוסד מחקר מלווה באמצעות מכון ברוקדייל ובו מצאנו כי מספר הביקורים המספיק לאוכלוסייה המבקשת את הגמלה בכסף, במקביל לכך שגם המוסד לביטוח לאומי פונה פעמיים בשנה לקשיש לבחון שאכן הוא ממשיך להיות מטופל על ידי העובד.
<גיל פנחסי: הסקר נעשה אצל הלקוחות או הוא עוסק בביטוח הלאומי?
<גיל פנחסי: אני מהמשמר החברתי.
אלי אלאלוף: מותר לך הערות ביניים ואם אתה רוצה יותר, זכותך, אבל תקבל אישור לכך.
אלי אלאלוף: אתה רוצה לשאול עוד שאלות?
<גיל פנחסי: לא.
<גיל פנחסי: זאת שאלתי.
<גיל פנחסי: על מי נעשה הסקר.
אלי אלאלוף: על בסיס הסקר באות ההצעות.
<אסא בן יוסף: אני מבקשת לחדד ולהוסיף, וחשוב לי שזה יישמע ויירשם, שהפחתת מספר ביקורי הבקרה משלושה ביקורים לשני ביקורים, אכן נעשתה בשיתוף פעולה ואחרי דיונים שאתה כיושב ראש הוועדה שלחת אותנו לעשות את הדיונים האלה ולהגיע להסכמות במשותף.
<אסא בן יוסף: אמנם הגענו להסכמות אבל הדבר הנוסף בגינו אנחנו קיבלנו את הבקשה להפחתה של שני ביקורים הוא ההתחייבות של המוסד לביטוח לאומי באמצעות מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי שכרגע איננו, ששני הביקורים יהפכו להיות שני ביקורים כאשר האחד מהם יבוצע על ידי גורם רווחתי, שירותי הרווחה, ואילו השני יבוצע על ידי גורם בריאות.
אלי אלאלוף: שני ביקורים בשנה.
<אסא בן יוסף: שני ביקורים בשנה.
<אסא בן יוסף: אנחנו חושבים שהשילוב הזה של ביקור בית שהוא פעם אחת על ידי שירותי רווחה, על ידי גורם ממערכות הרווחה, ופעם אחת על ידי גורם שהוא ממערכות הבריאות, מביא תוצאה הרבה יותר טובה משני ביקורי הבקרה כפי שהם נעשים היום.
<אסא בן יוסף: זה מהלך שמנכ"ל המוסד לביטוח לאומי התחייב בפנינו בכתובים והוא אמר שהוא הולך למהלך הזה באופן גורף ולא רק לגמלה הכספית.
<אסא בן יוסף: חשוב לי לציין את זה כאן במקרה הזה כי זה מהלך שאנחנו צריכים לקדם אותו במהלך השנה.
<מיכל מזוז: אני רוצה לחדד את דבריה של אסא.
<מיכל מזוז: במסגרת אותם דיונים, אכן הנושא עלה.
<מיכל מזוז: המוסד לביטוח לאומי התחייב לבחון את העניין הזה ביחס לכלל המבוטחים.
<מיכל מזוז: חשבנו שזה נכון לעשות זאת יחד עם משרד הבריאות.
<מיכל מזוז: התחייבנו לקדם ולבחון את הדברים וכמובן זה משהו שצריך לקדם בשיתוף עם משרד הבריאות.
<אסא בן יוסף: כמובן.
<מיכל מזוז: זה החידוד של הדברים.
<שמרית גיטלין שקד: כרגע נוסח התקנות הוא שהוועדה המקומית המקצועית או מי מטעמה מקיימת את שני הביקורים.
<ארנה זמיר: אני רוצה לדייק עוד משהו.
<ארנה זמיר: אין הכוונה שזה יהיה אך ורק שני ביקורים אלא אצל מי שצריך, אפשר יהיה לבצע גם יותר ביקורים כי גם כיום אנחנו מדברים על שני ביקורים בממוצע אצל זכאי חוק סיעוד כאשר אצל חלק אפשר לעשות יותר ואצל חלק אפשר לעשות פחות, ואפשר לעשות הרבה יותר אצל מי שצריך, אבל הדגשנו שאלה שמקבלים גמלה בכסף, לא יפחת משניים מספר הביקורים.
<ארנה זמיר: זאת אומרת, אם שירותי הרווחה מזהים משפחה שאצלה יש צורך לעשות שישה ביקורים בשנה, הם יוכלו לעשות זאת על חשבון ביקורים אצל זכאי חוק סיעוד שאינם מקבלים גמלה בסף ושאצלם אין צורך לבצע שני ביקורים בשנה.
<ארנה זמיר: לכן אנחנו מדברים על ממוצעים.
<ארנה זמיר: הדגשנו שאצל אלה שמקבלים גמלה בכסף, זה לא יפחת משני ביקורים.
<ארנה זמיר: ההתחייבות היא שיהיה איזשהו מינימום.
אלי אלאלוף: יש לי התלבטות עם הצורך למספר את הביקורים.
אלי אלאלוף: אזרח פשוט שזקוק לשירותי רווחה, יש לו מגבלה, מותר לבקר אותו במצב קשה שלו פעמיים בשנה אם הוא לא קשיש וסיעודי?
<ארנה זמיר: לא.
<ארנה זמיר: להפך.
אלי אלאלוף: המגבלה הזאת או ההצעה של לפחות שני ביקורים, זה לא אמור להחליף את שאר האפשרויות שחובתם של שירותי הרווחה לעשות.
אלי אלאלוף: החלוקה הזאת בין פעם באמצעות מערכת הבריאות ופעם באמצעות הרווחה, זה אומר שאיש הבריאות יבוא פעם בשנה וזה אומר שאיש הרווחה או איש הבריאות לא ידברו ביניהם.
<אסא בן יוסף: לא, הם בוועדה במשותף.
אלי אלאלוף: זה עניין טכני בלבד.
אלי אלאלוף: אני לא רואה את זה כדבר מהותי.
אלי אלאלוף: המהות היא שידברו ביניהם.