GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: אני חושב שממדי אי השוויון מציגים לנו תמונת מצב של כמעט שני עולמות בישראל, הייתי אומר שתי מדינות.
יוסף ג'בארין: אם פעם ראש הממשלה דיבר על מדינה בתוך מדינה בהקשר אחר לגמרי, בהקשר כאן אנחנו מדברים על מדינה בתוך מדינה.
יוסף ג'בארין: מדינה ענייה, כמעט מופקרת, אל מול אותה מדינה עשירה, זה מה שהפערים האלה אומרים.
יוסף ג'בארין: המספרים שאני מכיר בכל מה שקשור לחברה הערבית, שאני חושב שהם מוסכמים על הגורמים הרשמיים, הם של 2 ילדים עניים מתוך 3.
יוסף ג'בארין: ממדי העוני בקרב ילדים בחברה הערבית הם בסביבות 66%, לעומת בקרב ילדים יהודים - בסביבות ה-15%.
יוסף ג'בארין: הפער הוא משמעותי.
יוסף ג'בארין: אני מניח שהנתונים לגבי האוכלוסייה החרדית מציגים פער כזה.
יוסף ג'בארין: האמת שהנתונים האלה, כבוד היושב-ראש, הם לא חדשים, הם כבר מוכרים.
יוסף ג'בארין: השאלה אם יש מדיניות שמתמודדת עם המצב הזה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שאני לא מזהה מדיניות כזאת.
יוסף ג'בארין: הייתי מצפה שנצביע על המלצות שצריך לקדם כדי להתמודד עם המצב הזה לא רק כעניין של תדמית המדינה, אלא כעניין של סיפורי חיים של אנשים שחיים בעוני.
יוסף ג'בארין: בתחילת המושב הזה, אלי, אמרת – יכול להיות שאמרת אותו בנאום הבכורה שלך – שעוני זה עוני, לא משנה אם זה ילד יהודי, לא משנה אם זה ילד ערבי, לא משנה עם זה ילד חרדי.
יוסף ג'בארין: במשפט הזה מצאתי שותפות לגבי הצורך בעשייה בתחום הזה.
יוסף ג'בארין: מה שמפריע לי כאן זה שאני לא מזהה עשייה.
יוסף ג'בארין: אי אפשר להתמודד עם ממדי העוני בלי לטפל או בלי להתמודד עם מצבן של האוכלוסיות המוחלשות, עם מצבם של הילדים הערבים והילדים החרדים.
יוסף ג'בארין: אתה אמרת שאתה מסתייג מהאמירה שמתייחסים לאוכלוסיות האלו כאוכלוסיות שבוחרות בעוני.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאתה צריך יותר מאשר רק להסתייג, אלא לצאת נגד האמירה הזאת, אפילו לגנות אותה, כי זו אמירה שאומרת שהבעיה היא באוכלוסיות האלו.
יוסף ג'בארין: האמירה הזאת מתנתקת מכל הנתונים שיש לנו שמדברים במפורש על פערים בהשקעה בחינוך - דיברה על זה חברת הכנסת רוזין - על פערים בהשקעה ברווחה.
יוסף ג'בארין: אלה נתונים רשמיים, זה כבר לא סוד.
יוסף ג'בארין: גם קשיים שאנחנו מתמודדים איתם היום, כמו למשל הצורך בלבנות עוד משפחתונים, עוד גני ילדים בחברה הערבית ובישובים הערבים.
יוסף ג'בארין: אנחנו רואים שכמעט אין קרקע ציבורית כדי לבנות גני ילדים.
יוסף ג'בארין: זה הגיע עד כדי כך.
יוסף ג'בארין: לראשי רשויות מקומיות ערביות יש תקציב מאושר כדי לבנות מסגרות ציבוריות, לרבות מסגרות שמתמודדות עם סוגיות של עוני ומשפחות עניות, אבל אין קרקע ציבורית לעשות את זה, שלא לדבר על כל שירותי הרווחה שמותנים במצ'ינג של הרשויות המקומיות, משהו שכל שר שאני מדבר איתו, כל חבר כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה אומר שלא ייתכן שזה קיים אבל ממשיך להיות קיים.
יוסף ג'בארין: שירותי הרווחה שאמורים להיות הכי רחוקים מהמצב הסוציו אקונומי של הישובים ואסור שיהיו מותנים במצ'ינג כזה או אחר, דווקא הם השירותים שמותנים, לכן הרבה ישובים ערבים אינם מצליחים לענות על השירותים האלה.
יוסף ג'בארין: המגמה הזאת ממשיכה ומחריפה.
יוסף ג'בארין: אחת הבעיות, כבוד היושב-ראש, היא שלמרות שאנחנו מזהירים מחומרת המגמה הזאת, היא עדיין קיימת.
יוסף ג'בארין: אם נתייחס למדד הסוציו אקונומי של היישובים, אני מניח שאתם מכירים את הנתונים שאומרים שבמדד הסוציו אקונומי הכי נמוך, שזה בין 1 ל-3, מי שנמצא זה או ערבי או חרדי.
יוסף ג'בארין: כמעט כל היישובים הערביים נמצאים בתחתית המדד.
יוסף ג'בארין: רוב מי שנמצא בתחתית המדד זו האוכלוסייה הערבית.
יוסף ג'בארין: השאלה איך מתמודדים עם זה.
יוסף ג'בארין: היו המלצות שלך, כבוד היושב-ראש, אבל ההמלצות האלו לא מיושמות.
יוסף ג'בארין: הזכרת את הנושא של קצבת ילדים.
יוסף ג'בארין: אנחנו זוכרים את אותו דיון על קצבאות ילדים שפעם הותנו בשירות צבאי.
יוסף ג'בארין: פעם אמרו: מה פתאום לתת קצבה למשפחות מרובות ילדים, זה רק יעזור לערבים, הם יביאו עוד ילדים.
יוסף ג'בארין: מאוד כואב שדווקא השיח על סוגיות של עוני נהייה במעטפת שהיא לכאורה מעטפת של ביטחון, הדברים הם הפוך על הפוך.
יוסף ג'בארין: אני חושב שיש המלצות ברורות איך להתמודד עם עוני בחברה הערבית ובחברה החרדית.
יוסף ג'בארין: עם כל הכבוד לחבריי מהמפלגות החרדיות, צריך לראות את ההבדלים.
יוסף ג'בארין: בחברה החרדית יש את הייחוד של העניין הדתי, של הישיבות, שאני מכבד את זה, אבל בחברה הערבית אין את זה.
יוסף ג'בארין: בחברה הערבית כולם רוצים לעבוד.
יוסף ג'בארין: שיעור התעסוקה בקרב נשים ערביות בקושי מגיע ל-25%.
יוסף ג'בארין: זה לא כי הן לא רוצות לעבוד, אלא כי המדינה לא מאפשרת אפשרויות של תעסוקה, היא לא מספקת משפחתונים, אין קווי תחבורה ציבורית וכדומה.
יוסף ג'בארין: אנחנו מכירים את הסוגיות.
יוסף ג'בארין: אנחנו לא מזהים שאכן נעשית עבודה משמעותית של הרשויות כדי להתמודד עם הסוגיות האלו.
יוסף ג'בארין: בהרבה מדינות ערביות שיעור התעסוקה של נשים ערביות הרבה יותר גבוה משיעור התעסוקה של נשים ערביות בתוך ישראל.
יוסף ג'בארין: זה רק סימן שזה לא עניין של תרבות, אלא עניין של חסמים חברתיים וחסמים ממסדיים.
ישראל אייכלר: אני מסכים עם כל מה שאמרו פה החברים.
ישראל אייכלר: כל הזמן אנחנו מדברים על הצורך, ויש צורך להוסיף תקציבי מדינה לצרכים של הילדים, זה באמת נכון.
ישראל אייכלר: אחת הבעיות המרכזיות של ילדי ישראל זה שההורים שלהם משלמים מיסי עתק על כל מה שהם קונים - מזון, דירה ראשונה.
ישראל אייכלר: אולי הגיע הזמן שבמקום לתת כסף לכיתות ולכל הדברים שמונו, לא יאפשרו גביית מסים גבוהים על דברים בסיסיים של ילדים, אם זה מוצרי מזון, אם זה דירה ראשונה ויחידה של המשפחה.
ישראל אייכלר: עד שנות ה-70 האבא והאימא הוכרו במס, היו נקודות זיכוי.
ישראל אייכלר: כמו שהיו נקודות זיכוי לדיור, כך היו נקודות זיכוי במס הכנסה לפי הילדים, עד שבאה ועדת בן שחר ב-74 וביטלה את זה.
ישראל אייכלר: אדם שיש לו ילד אחד ואדם שיש לו 14 ילדים משלם את אותו מס.
ישראל אייכלר: אם היו נותנים לילדים את האפשרות שההורים שלהם יוכלו להרוויח בלי לגבות מסים גבוהים על רכישת דירה, בלי לשלם מסים גבוהים על מזון, יכול להיות שזאת הייתה עזרה גדולה מאוד לילדים והיו מוציאים רבבות ילדים מקו העוני.
מיכל רוזין: אם יהיו יותר מסים שיגיעו לרווחה, לבריאות ולחינוך, אז מהמשכורת יישאר לך יותר כי לא תצטרך להוציא באופן פרטי על ביטוחים משלימים, על חינוך משלים ועל כל מה שצריך.
עבדאללה אבו מערוף: זה נתקע שם.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי כנסת, אורחים נכבדים, מי כמוך מכיר את הנתונים ואת המספרים ואת דוח העוני, אבל אני חושב שהאנשים והעם ואלה שרואים אותנו לא מכירים את המספרים.
אוסאמה סעדי: אני רוצה לתת כמה מספרים שאני חושב שרק לזרוק אותם ולהעלות אותם נותנים וזורקים את האור על הנושא שלנו.
אוסאמה סעדי: המחקר שלכם והנתונים שלכם על המדד של אי שוויון מתבססים על הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אוסאמה סעדי: אף אחד לא יצא נגד הדוח הזה, אין מה להתקיף אותם, חוץ מאשר להגיד שזה אמת.
אוסאמה סעדי: אם אנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, על כך שיש בישראל מיליון 700 איש שחיים מתחת לקו העוני, שזה לפי הדוח של המוסד לביטוח לאומי, לא לפי הדוח האלטרנטיבי ששם המספרים הם עד מיליון 600, כשמתוכם יש 776 אלף ילדים, אז מדובר ב-445 אלף משפחות עניות.
יגאל גואטה: השאר זה ההורים של הילדים האלה.
אוסאמה סעדי: כמעט 53% מהמשפחות הערביות חיות מתחת לקו העוני.
אוסאמה סעדי: זה כמעט זהה לשיעור של עוני בקרב משפחות חרדיות - 54.3%.
אוסאמה סעדי: 2 ילדים מתוך 3 מהמגזר הערבי והמגזר החרדי הם מתחת לקו העוני.
אוסאמה סעדי: אין פלא שישראל "מככבת" בטבלה הזאת של היוניסף.
אוסאמה סעדי: מקום אחרון בפערי חינוך, מקום אחרון בפערי בריאות, מקום ראשון בשיעור העוני זה כתב אישום חמור ביותר נגד ממשלות ישראל לדורותיהן.
אוסאמה סעדי: אני מתחבר למה שאמרה מיכל, שלא רוצים לדבר מפלגתי אלא פוליטי.
אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על מדיניות של הממשלות.
מיכל רוזין: כולן.
אוסאמה סעדי: רבע מהאזרחים הם מתחת לקו העוני.
אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים מה זה קו העוני.
אוסאמה סעדי: זה 5000,6000 שקל.
אוסאמה סעדי: בושה וחרפה שאנחנו מדברים על סכומים כאלה.
אוסאמה סעדי: אני חושב שצריך להקים ועדת חקירה שתחקור את העניינים האלה ותסיק מסקנות.
אוסאמה סעדי: כשאנחנו מדברים זה לא מביא פתרונות.
אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אתה חיברת דוח מאלף, אבל מה עושים עם זה?
אוסאמה סעדי: אנחנו רואים שאין אפילו צמצום של פערים.
אוסאמה סעדי: אנחנו רואים שבמשך השנים הפערים הולכים ומתרחבים וגדלים.
אוסאמה סעדי: ב-2013,2014 ו-2015 אנחנו לא רואים הצטמקות.
אוסאמה סעדי: העניין הזה של 50 שקל מביטוח לאומי שישימו בקופה עבור כל ילד עד גיל 18 זה לעג לרש.
אלי אלאלוף: אני אפתיע אותך.
אוסאמה סעדי: אם יש לך נתונים, אני אשמח.
אלי אלאלוף: יש לי נתונים.
אלי אלאלוף: לא רציתי לסתור מראש את הנתונים שהוצגו, אבל הנתונים לגבי שביעות הרצון הם לא הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אלי אלאלוף: כל השאר נכון.
אלי אלאלוף: שביעות רצון זה משאל שנעשה בקרב הילדים.
אלי אלאלוף: אני הכנתי את עצמי לאור החומר שקיבלתי.
אלי אלאלוף: הדוח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי שביעות רצון הוא הרבה הרבה יותר חיובי.
אלי אלאלוף: אל תשכחו ש-83% מתושבי המדינה מאוד מרוצים לחיות במדינה האהבלית הזאת.
אלי אלאלוף: היא לא כל כך אהבלית, כי היא צריכה ורוצה להתמודד עם הבעיות.
אוסאמה סעדי: אמנם במדד הזה אנחנו לא במקום האחרון, אבל אנחנו במקום 31 מתוך 35.
אוסאמה סעדי: ראש הממשלה מתפאר בזה שאנחנו מקום ראשון בהייטק, מקום ראשון בסייבר.
אוסאמה סעדי: הנתונים שפה אלה נתונים שהממשלה וראש הממשלה שעומד בראשה צריכים להתמודד איתם.
אוסאמה סעדי: זאת בושה וחרפה.
אוסאמה סעדי: מדובר באות קין על כל הממשלות, במיוחד על הממשלה הנוכחית ועל ראש הממשלה שהוא פעם רביעית ראש ממשלה.
אחמד טיבי: היה חשוב שכולנו נהיה פה גם בפגרה, מדובר בנושא חשוב ביותר.
אחמד טיבי: מדברים עליו הרבה, אבל המספרים הופכים על פנינו פעם אחר פעם, שנה אחרי שנה.
אחמד טיבי: הדבר החמור ביותר בדוח העוני של יוניסף הוא שזה לא מפתיע.
אחמד טיבי: זה לא מפתיע, כי אנחנו מכירים את המספרים, אדוני היושב-ראש.
אחמד טיבי: כאן כתוב ששיעור הילדים המוגדרים כעניים מתוך אוכלוסיית הילדים הכללית הוא 27%.
אחמד טיבי: שיעור הילדים הערבים העניים הוא שני שליש מהסך הכל, שזה מעל 60%,65%.
אחמד טיבי: הפער הזה מוכר.
אחמד טיבי: הוא תולדה של מדיניות ממשלתית לאורך עשורים.
אחמד טיבי: הדבר הנורא ביותר, אדוני היושב-ראש, הוא שהפער גדל בהשוואה לנתונים של 2008.
אחמד טיבי: אנחנו לא מתקדמים בטיפול בעוני אצל ילדים או בעוני במשפחות באופן כללי, אלא ההיפך, הפער רק הולך ומתרחב.
אחמד טיבי: ישראל נמצאת ב-OECD במקום האחרון מבין המדינות המפותחות.
אחמד טיבי: אפשר לשנות את הדירוג הזה אם מוציאים אותה מה-OECD.
אחמד טיבי: אפשר להשוות אותה לעולם השלישי והמצב יהיה יותר טוב.
אחמד טיבי: ההערה לגבי שביעות הרצון לא אמורה להשפיע על הנתונים הגרועים במדדים של הכנסה, של חינוך ובריאות, כי גם ילד עני יכול להיות שבע רצון, יכול להסתפק במועט.
אחמד טיבי: זה לא אמור להיות קנה המידה העיקרי.
יגאל גואטה: יכול להיות שהוא לא מכיר אופציה אחרת.
אחמד טיבי: בדיוק, אלה החיים שלו.
אחמד טיבי: החיים בזבל הם החיים שלו.
אחמד טיבי: האמירה הזאת של שביעות רצון היא אמירה אדנותית, פטרנליסטית, היא לא אמורה להיות מדד.
אחמד טיבי: המדד הוא מספרים יבשים של פערי הכנסה, חינוך, בריאות, תחלואה, האם הפער מצטמצם או לא.
אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אם ילד ערבי מקבל אחד חלקי 9 בתקציב החינוך בתיכונים לעומת ילד יהודי, איך המספרים לא יישארו כמו שהם?
יגאל גואטה: יש לי מספרים יותר גרועים.
אחמד טיבי: אנחנו לא מופתעים.
יגאל גואטה: פי 170.
אחמד טיבי: בחלק מהמקומות.
אחמד טיבי: כמו שאמר חבר הכנסת סעדי, 52% מהמשפחות הערביות הן משפחות שחיות מתחת לקו העוני, 54% בקרב המשפחות החרדיות.
אחמד טיבי: אני חושב שהיחס אל הילד והיחס אל הקשיש הוא מדד של מדינה מפותחת בהשוואה למתפתחת, או מדד של מדינה שגמרה אומר לא להתפתח.
אחמד טיבי: בשני המדדים האלה, במדד של היחס אל הילד ובמדד של היחס אל הקשיש, ישראל נכשלת פעם אחר פעם, אדוני היושב-ראש, לכן טוב שאנחנו שומעים את המספרים, טוב שאנחנו לא מופתעים.
אחמד טיבי: זה נורא שהממשלה לא עושה שום דבר.
אחמד טיבי: הדבר הכי בעייתי מבחינת פוליטית הוא שרוב המשפחות העניות בקרב היהודים במדינת ישראל מצביעות לליכוד, רוב המשפחות העניות תומכות בממשלה הקיימת.
אברהם נגוסה: אם הן לא יבחרו בליכוד, גם את הדבר הקטן לא יהיה להן.
אחמד טיבי: תנסו משהו אחר.
אחמד טיבי: ניסיתם את הרשימה המשותפת פעם?
אברהם נגוסה: ניסו, זה לא הלך, היה יותר גרוע.
אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, יש כאן ניצול ציני של מצוקת המשפחות האלו, רוצים לעשות אותן עוד יותר עניות.
אחמד טיבי: לא פלא שבנתונים יש שיפור במצב מעמד הביניים מ-2008 עד עכשיו והידרדרות בחציון התחתון.
אחמד טיבי: זה אומר הכל.
אחמד טיבי: הייתה מפלגה של מעמד הביניים, אין מפלגה של הילדים העניים, למרות שכולם מדברים בממשלה על עניים, על משפחות, על צמצום פערים.
אחמד טיבי: מדברים, אבל הפערים מתרחבים, אדוני היושב-ראש.
אלי אלאלוף: זה חד משמעי שהמדינה לאורך השנים לא התמודדה בצורה נאותה עם כל האוכלוסיות החלשות שלה.
אלי אלאלוף: אין בלעדיות לאף מפלגה, כולל המפלגה שלך.
אחמד טיבי: לא היינו בשלטון אף פעם.
אלי אלאלוף: לא חשוב.
אלי אלאלוף: אני חושב שגם אנשים שהם לא בשלטון יכולים להשפיע על העוני, אפילו בצורה מאוד יפה.
אלי אלאלוף: זה קיים באוכלוסייה שאתה מייצג בצורה כל כך מבריקה.
אלי אלאלוף: עוני זה לא רק עניין פוליטי, זה גם עניין חברתי.
אלי אלאלוף: אמרת שמדינה שהזניחה את הילדים ואת הקשישים שלה היא מדינה ללא מצפון.
אלי אלאלוף: המצפון מחולק בין כולם.
אלי אלאלוף: כולנו צריכים להיות אחראים למעשינו ולסביבה שאנחנו רואים שהולכת ומתדרדרת.
אלי אלאלוף: אני חייב לציין, ואני פוליטיקאי חדש ולא ותיק, שגיליתי שאם נלחמים – מצליחים.
אלי אלאלוף: כשידידי מאיר כהן שאל אותי מה אני אעשה בכנסת, אמרתי לו: דוח העוני.
אלי אלאלוף: הוא נפל מהרגליים.
אלי אלאלוף: הוא אמר לי: מה זה.
אלי אלאלוף: אמרתי: בוא נראה להם, בוא נשתחרר, בוא נדבר על העוני כמו שצריך.
אלי אלאלוף: דוח העוני שלנו כולל את המילים "מלחמה בעוני".
אלי אלאלוף: חלק מהאנשים במפלגה אמרו: השתגעת, המילה "מלחמה".
אלי אלאלוף: אמרתי: או שיש את המילה "מלחמה" או שאין דוח, מפני שהעוני זה רק מלחמה.
אלי אלאלוף: יש לה תוצאה חיובית, כי יש פחות פגיעות.
אלי אלאלוף: אנשים לא אמורים להיפגע מהמלחמה הזאת.
אלי אלאלוף: זאת המלחמה היחידה שאמורה להוציא אנשים ממצבם הקשה.
אלי אלאלוף: תדעו שזה נעשה.
אלי אלאלוף: אתם שוכחים שפעם המדינה הזאת, הממשלה הזאת שאני חלק ממנה וגאה להיות חלק ממנה מפני שאני רוצה להיות משפיע, קיבלה החלטה מרכזית של תוספת של 3 מיליארד שקל לקצבאות ילדים.
אלי אלאלוף: אל תזלזלו בעובדה שחלק מהקצבאות האלו הן חיסכון.
אלי אלאלוף: הנתונים שביטוח לאומי פרסם מאפשרים לחשוב שב-2018,2019 מספר הילדים העניים ירד בכ-6%,7%.
אלי אלאלוף: אם תשאלו אותי אם זה מספיק, אני אגיד לכם שלא.
אלי אלאלוף: אם תשאלו אותי אם זאת התמודדות עם העוני ברמת ההכנסה, ודאי שאני אגיד שלא.
אלי אלאלוף: הדבר היחיד שיוציא מהעוני זה חינוך, אולי מבחינה טכנית גם הדיור.
<קריאה: גם תעסוקה.
אלי אלאלוף: גם לא תעסוקה, לצערי.
אלי אלאלוף: היום יש משפחות שבהן שני בני הזוג עובדים והמשפחה נמצאת בעוני.
אלי אלאלוף: רק חינוך.
אלי אלאלוף: אני לוקח את הדוגמה האישית של משפחתי.
אלי אלאלוף: רק החינוך הוציא אותנו מהברוך, כל השאר בולשיט.
אלי אלאלוף: הייתי בישיבה לא לפני הרבה זמן, לפני שבועיים, עם מנכ"לית משרד החינוך כדי לבדוק מה הם עושים עם דוח העוני במשרד החינוך.
אלי אלאלוף: מה שאמרת זה נכון.
אלי אלאלוף: כל ההשקעה בתקצוב הדיפרנציאלי הולך למגזר הערבי.
אלי אלאלוף: אין להם ברירה.
אלי אלאלוף: הנתון לא מתמודד עם המגזר הערבי.
אלי אלאלוף: אם תשאל אותי, אני לא אוהב את התקציב המיוחד למגזר.
אלי אלאלוף: אני מאוד אוהב תקציב מיוחד לילד, לקשיש, מה שיוסף ציין.
אלי אלאלוף: למשרד החינוך אין ברירה, הוא ימשיך.
אלי אלאלוף: הוא יתוקצב גם בעתיד בהתאם לתקצוב הדיפרנציאלי שהיום הוא עושה לפי בתי ספר, לפי מצבם הסוציו אקונומי ורמת ההצלחה שלהם.
אלי אלאלוף: הוא חייב להמשיך, אין לו ברירה.
אלי אלאלוף: הוא ישקיע בישובים 1-4.
אלי אלאלוף: אתם יודעים כמוני מי הם הישובים האלה.
אלי אלאלוף: אם הבעיה היא תשתית פיזית, ואני מכיר את בתי הספר הערביים שהם רובם עם חגורת ביטחון של חדרים מושכרים של השכנים כדי שיהיו כיתות לילדים, אז בזה צריך להילחם.
אלי אלאלוף: זה לא תקני, זה לא בריא, אבל זה עושה קצת כסף לכמה משפחות.
אלי אלאלוף: צריך להתמודד עם זה.
אלי אלאלוף: חלק מאיתנו ייקח אחריות על ועדה שתבדוק את הנושא של שטחים ציבוריים לבנייה ציבורית במגזרים השונים, בישובים השונים.
אלי אלאלוף: צריך לעשות מעקב.
אלי אלאלוף: המעקב הוא שלנו בוועדת החינוך.
אלי אלאלוף: אני אבקש מידידי מרגי, הוא יעשה את זה בשמחה.
אלי אלאלוף: אני אבקש שהוא יביא את משרד החינוך לדווח אחת ל-3 חודשים איך הוא מיישם את דוח העוני.
אלי אלאלוף: יש שם המלצות טכניות, אופרטיביות, מבוססות על שיקולים ענייניים.
אלי אלאלוף: אני אומר לכם, אף אחד לא השפיע עלינו מבחינה פוליטית.
אלי אלאלוף: התחום השני שיש בו פער מטורף, ואני מסכים איתך, זה הנושא של בריאות.
אלי אלאלוף: נוריד את הכובע בפני ליצמן על הרעיון של שיפור הבריאות בנושא של רפואת שיניים לילדים, זה נפלא, אבל הביצוע לא מוצלח.
אלי אלאלוף: כי אנשים לא יודעים שיש להם זכות כזאת.
אלי אלאלוף: ההורים לא מודעים לבריאות של הילדים שלהם בשכבות שאנחנו מדברים עליהן.
אלי אלאלוף: זה נתון מאוד מרכזי.
אלי אלאלוף: 50% מהילדים שנמצאים בעוני קמים בבוקר עם כאב בטן, עם כאב ראש.
אלי אלאלוף: העניין הפסיכוסומטי הזה בא מכל מיני סיבות שונות ומשונות.
אלי אלאלוף: אני בעד לקיים דיון בוועדה.
אלי אלאלוף: יש דברים שאמורים לתקן אבל לא מספיק.
אלי אלאלוף: אם הפער הוא 50 מיליארד שקל בהשקעה בתחומים של חברה שלצערי ההשקעה בביטחון בולעת את כל האופציות האפשריות, אז אנחנו נצמצם את הפער של העוני בקצב לא מספיק.
אלי אלאלוף: הרעיון בדוח העוני הוא לצמצם אותו ב-10% ב-10 שנים.
אלי אלאלוף: זה, לדעתי, אפשרי בלי להיות פופוליסטי, בלי להיות פוליטיקאי.
יוסף ג'בארין: דיברת על כך שמה שנעשה לא מספיק.
יוסף ג'בארין: אתה הרי יושב בממשלה הזאת.
אלי אלאלוף: אני יושב.
אלי אלאלוף: אתה רוצה שאני אתן לך את המספר לפני סיכום הדיון?
יוסף ג'בארין: זה דוח עוני שהממשלה לא מיישמת, לרבות בתחום החינוך.
אלי אלאלוף: הדוח של העוני הכניס תקציבים בסך של 7 מיליארד שקל בתקציב 2016.
אלי אלאלוף: 5 מיליארד מתוכם הם בבסיס התקציב.
אלי אלאלוף: אם תשאלו אותי אם אני נהנה, אם זה מספיק לי, אז לא, אני כל הזמן רץ ממשרד למשרד, אני נודניק בלתי רגיל.
אלי אלאלוף: אני רץ ממשרד ראש הממשלה, דרך משרד האוצר, דרך משרד הבריאות, דרך כל משרד שאני חושב לנכון.
אלי אלאלוף: תעזרו לי.
אלי אלאלוף: גם אתם תדרשו את זה.
אלי אלאלוף: אני בא עם הטבלה שלי.
אלי אלאלוף: יש לי טבלה שהחברים שלי הכינו.
אלי אלאלוף: זה לא בראש שלהם, זה לא בראש של המשרדים לעשות את זה.
יוסף ג'בארין: זה תקציב שיצמצם פערים?
יוסף ג'בארין: גם בקרב האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית?
אלי אלאלוף: אני שמחתי כמו כולכם שיש 15 מיליארד שקל למגזר הערבי.
אוסאמה סעדי: זה 15 אלף שקל.
אלי אלאלוף: זבשכ"ם, תהפכו אותו לתקציב שניתן לביצוע.
אלי אלאלוף: זה לא רק זבשכ"ם, זו גם זבש"י כי אני חלק.
אלי אלאלוף: הביקורת היא נכונה וטובה, אני מעריך, למרות שיש לי ביקורת על יוניסף.
אלי אלאלוף: שלא תחשבו שזה קל.
אלי אלאלוף: גם גופים זרים שמבקרים אותנו זה לא קל.
אלי אלאלוף: מותר לי להגיד שיש לנו קצת פטריוטיזם ישראלי, זו לא בושה.
אוסאמה סעדי: בגלל זה אנחנו חלק מה-OECD.
אלי אלאלוף: אני הייתי רוצה שתרגישו גם אתם ותבטאו את זה שאתם חלק ממדינת ישראל, לא רק חלק מה-OECD.
אלי אלאלוף: ה-OECD עוזר לעשירים לקבל הלוואות בריבית יותר טובה.
אלי אלאלוף: מה זה עוזר למישהו?
אלי אלאלוף: יוניסף הביא לך השקעות?
אלי אלאלוף: לפני 20 שנה הוא הפסיק להביא השקעות לאוכלוסיות הכי חלשות.
אלי אלאלוף: למה הוא יודע לעשות את זה במדינות אחרות?
<ג'וני קליין: מדינת ישראל ביקשה להפסיק לקבל - -
אלי אלאלוף: מכיוון שזה מלווה בפוליטיקה של יוניסף בעצמה.
<ג'וני קליין: לא.
אלי אלאלוף: לא מספיק מה שנעשה, חייבים להמשיך להילחם.
אלי אלאלוף: אני שמח שהמושג של מודעות של עוני לא נכנס רק לעובדים הסוציאליים שלא בנויים להתמודד עם זה, אלא נכנס לעולם הפוליטי שלנו.
אלי אלאלוף: כל אחד מאיתנו צריך להרגיש מחויב לפעול, לתקן, ליישם.
אלי אלאלוף: יש לנו כלים.
אלי אלאלוף: לי יש ועדה, אז אני אטרטר את הוועדה שתעזור לתקן את המצב.
אלי אלאלוף: אני לא רואה שום התנגדות מאף צד, לא מהאופוזיציה ולא מהקואליציה.
אלי אלאלוף: תדעו שיש דברים שנעשו בתחום של החינוך, אבל לא מספיק, כמו למשל בנושא של מעונות היום שנדון בו אחרי הישיבה הזאת.
אלי אלאלוף: ברור שזה דפק את האוכלוסיות העניות.
אלי אלאלוף: כי חשבו שמעון יום זה עניין של בייביסיטר על מנת שהאימא תלך לעבוד.
אלי אלאלוף: בוודאי שלא.
אלי אלאלוף: למה הסכמתם לדפוק את הנשים שרק ילכו לעבוד ושכחתם את הילד שזקוק לחינוך טוב מגיל לידה?
אלי אלאלוף: אני רוצה להודות ליוניסף על הדוח, אני רוצה להודות לחברי הכנסת שמצאו לנכון להשתתף.
אלי אלאלוף: זה לא סוף דיון, זה לא סוף פרק.
אלי אלאלוף: אנחנו נקיים מיד עם שובנו דיונים פר תחום בנושא העוני.
אלי אלאלוף: כל משרד יבוא וידווח מה הוא עשה בתחום הזה.
אלי אלאלוף: הפינאלה יהיה דיון שמשלב את המערכות, כי עוני לא פותרים רק עם פרמטר אחד ורק בתחום אחד, אלא בשילוב כל המערכות שצריכות לטפל במשפחה.
אלי אלאלוף: הדוח מבוסס על ראייה משפחתית, לא על ראייה של בודד זה או אחר.
אברהם נגוסה: תודה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.
אברהם נגוסה: אני מברך את יושב-ראש הוועדה שקיים את הדיון בפגרה.
אברהם נגוסה: נושא חשוב, דיון חשוב גם ליוניסף שהביא לנו את הממצאים האלה.
אברהם נגוסה: אני חושף שהמצב לא חדש.
אברהם נגוסה: אנחנו לא מופתעים מהעניין הזה.
אברהם נגוסה: מה שיכול להיות שהפתיע אותנו זה המצב בהשוואה למדינות אחרות.
אברהם נגוסה: את המציאות אנחנו חיים, את המציאות הזאת אנחנו מכירים.
אברהם נגוסה: אני חשבתי שהנושא הזה של העוני הוא חוצה מפלגות.
אברהם נגוסה: בהתחלה, כשהוא אמר שלא נעשה פוליטיקה, לא הבנתי מה הוא מתכוון.
אברהם נגוסה: עכשיו הבנתי.
אברהם נגוסה: אנשים עושים פופוליסטיות בנושא הזה.
אברהם נגוסה: אני בליכוד, כי הליכוד היא המפלגה החברתית ביותר.
אברהם נגוסה: אם לא הליכוד היה מנהיג את המדינה, היינו מגיעים ליותר קטסטרופה.
אברהם נגוסה: זאת האמת.
מיכל רוזין: מי שדאגו גם לאוכלוסייה האתיופית וגם לצמצום פערים זה ממשלות מרכז שמאל.
אברהם נגוסה: החברה הישראלית זה לא רק ערבים, זה לא רק חרדים.
יוסף ג'בארין: הוא מדבר על הממשלה שיצרה את הפערים האלה.
אברהם נגוסה: אתם יצרתם.
מיכל רוזין: מה שאתה אומר זה אצבע בעין.
אברהם נגוסה: אנחנו מכירים כל אחד ואחד.
אברהם נגוסה: טוב שאתם לא בממשלה.
מיכל רוזין: תלמד את העובדות.
אברהם נגוסה: הנושא הזה לא צריך להיות מפלגתי.
אברהם נגוסה: אתם גוררים את הנושא לעניין מפלגתי.
מיכל רוזין: אנחנו גוררים?
מיכל רוזין: אתה היחיד שעשית את זה פה.
מיכל רוזין: עד עכשיו זה לא היה.
אברהם נגוסה: זה לא רק ערבים, זה לא רק חרדים, זו כל החברה הישראלית.
אברהם נגוסה: יש בפריפריה עולים חדשים.
אברהם נגוסה: כולם זקוקים לסיוע, לתמיכה, לשינוי מדיניות בממשלה.
אברהם נגוסה: אל תגדירו רק מגזר זה או זה.
אברהם נגוסה: הילדים הם העתיד של המדינה שלנו, לכן כולנו צריכים לשלב ידיים על-מנת לשנות את המדיניות.
אברהם נגוסה: אני חושב שהחלטה זו או אחרת יכולה להביא את השינוי, רק זה צריך להיות שינוי מדיני ברמה לאומית.
אברהם נגוסה: מה השינוי צריך להיות?
אברהם נגוסה: קביעת סדר עדיפות בקביעת התקציבים במדינה.
אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להוציא את זה מהעניין הפוליטי, ממחלוקת מפלגתית.
אברהם נגוסה: זה נושא לאומי שלכולם אכפת.
אברהם נגוסה: היושב-ראש ציין שמנסים לעשות מאמץ לשנות את המצב.
אברהם נגוסה: זה צריך להיות בשילוב ידיים.
אברהם נגוסה: לא רק בדרך של מלחמות אנחנו יכולים להשיג את המטרה.
אברהם נגוסה: זה לא משנה מי רעב, אם זה ערבי, אם זה חרדי, אם זה חילוני, אם זה עולה חדש.
אברהם נגוסה: ילדים צריכים לקבל את העדיפות הראשונה.
אברהם נגוסה: אם צריך לעשות חקיקה, אם צריך לדחוף את הנושא הזה דרך חקיקה, בואו ביחד.
אוסאמה סעדי: אתם מתנגדים לכל חקיקה שלנו.
אברהם נגוסה: כולנו צריכים לדחוף לעגן את הנושא הזה בחקיקה.
אברהם נגוסה: אני מדבר על הורדת מסים, אני מדבר על העניין של מרובות ילדים.
אברהם נגוסה: זה לא עניין מפלגתי, כי גם אם אתה תשב בממשלה, אתה יכול להיות באותו מצב.
אברהם נגוסה: בואו נשלב ידיים, נשנה את המצב, ניתן לילדים את הזכות הבסיסית לקבל אוכל, בגדים, חינוך ובריאות.
<איריס פלורנטין: אני רוצה לתאר את אופן הטיפול של משרד הרווחה.
<איריס פלורנטין: אני רוצה להתחיל ולומר שמשרד הרווחה לא מטפל ישירות בנושא העוני, אלא בנזקי העוני ובתוצאות העוני.
<איריס פלורנטין: אני רוצה לתאר את תפישת העולם שלנו.
<איריס פלורנטין: התפישות החדשות לא יוצאות ממקום של לתת מענה רק לילדים, אלא לתת מענים לחיזוק המשפחות.
<איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על 4,5 תכניות של מעטפת משפחתית גמישה שנותנת מענה של חיזוק המשפחה, כדי להוביל את המשפחה ממקום של עוני ומצוקה למקום אחר וחדש עם יכולת וכוחות.
<איריס פלורנטין: אני יכולה למנות כמה תכניות.
<איריס פלורנטין: בתוך התהליך אנחנו מדברים על מיצוי הפוטנציאל של הילדים בתוך המשפחות, על חיזוק המשפחה, כדי שהם יוכלו להוביל את עצמם.
<איריס פלורנטין: תכנית הדגל שלנו היום היא "נושמים לרווחה".
<איריס פלורנטין: אני יכולה להגיד שמתוך 3000 ילדים בתוך "נושמים לרווחה" של משפחות בעוני, יש לנו 850 ילדים שמקבלים מענה.
<איריס פלורנטין: המענה הוא לא ישירות לילד.
<איריס פלורנטין: אנחנו מדברים על שיפור ברווחה החברתית, שיפור בתפקוד ויחסים, הפחתת התלות בשירותי רווחה שלא צריכים אותם, השתלבות בקהילה, שיפור בשכר ומיצוי זכויות למשפחות.
<איריס פלורנטין: 3 תכניות אחרות הן משפחות שעוטפות את המשפחה בהתאם לנזקקות שלה.
<איריס פלורנטין: יש תכנית שמחזירה את הילדים לפנימיות ומונעת את ההוצאה תוך כדי חיזוק המשפחות בליווי צמוד.
<איריס פלורנטין: כל התכניות עוטפות את המשפחות עם תקציבים דיפרנציאליים, מתאימות את השירותים למשפחות תוך כדי ליווי צמוד.
<איריס פלורנטין: אני יכולה להראות איך כל אחת מהתכניות מחזקת את המשפחות.
<איריס פלורנטין: בתכנית "נושמים לרווחה" כבר יש לנו תוצאות שמראות את הקפיצה.
<איריס פלורנטין: בכל תחום יש 6 יעדים שצריך להגיע אליהם.
<איריס פלורנטין: יש לנו תוצאות בהחלט מרשימות של המשפחות.
אלי אלאלוף: אני רק מזכיר לכם, משרד הרווחה, שיש לכם כלי אדיר שכדאי שפעם תבואו ותציגו אותו.
אלי אלאלוף: יש לכם את התכנית לילדים ונוער בסיכון.
אלי אלאלוף: הייתי מאוד רוצה שפעם תסבירו לנו מה אתם עושים שם, מה התוצאות.
אלי אלאלוף: הרבה סטטיסטיקה ראינו.
אלי אלאלוף: אנחנו רוצים לדעת שכשהדולר או השקל יורד, כמה ממנו מגיע ישירות לילד, לא למערכות, לא למטות, לא למחקרים.
אלי אלאלוף: תיזהרו, זאת הסכנה הגדולה ביותר כשמשחררים תקציבים, לכן כולם אוהבים קצבאות כי הן שקל מול שקל.
אלי אלאלוף: המלחמה הייתה בין המערכת הממשלתית למערכת הפרטית, כמה מזה מגיע לילד.
אלי אלאלוף: לפעמים שוכחים את הילד.
אלי אלאלוף: מכשירים עובדים סוציאליים, נותנים להם מערכת, חדר ישיבה, כאשר בסוף הילד לא מקבל כמעט כלום.
אלי אלאלוף: תיזהרו מזה.
אוסאמה סעדי: אני הייתי אצל מנכ"ל משרד הרווחה בשבוע שעבר והייתה שם איריס.
אוסאמה סעדי: דיברנו על כמה נושאים ותכניות בישובים הערביים.
אוסאמה סעדי: מתברר שבתכנית הגרנדיוזית שאתה מדבר עליה, התכנית של 15 מיליארד, אין אפילו שקל אחד לרווחה.
אלי אלאלוף: אמרו לי שהתכנית הזאת של 15 מיליארד שקל נעשתה בתיאום איתכם.
אוסאמה סעדי: איריס יכולה לאשר שאפילו כשרצינו 100 אלף שקל לישוב, לא היה להם לתת 100 אלף לישוב.
<נעמה רון: נקודת המוצא של משרד הבריאות לגבי משפחות שחיות בעוני וילדים שחיים בעוני היא שלעיתים הבריאות זה הנכס היחיד של האנשים האלה.