GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יערה שילה: אנחנו מצליחים לקבל דרגה כשאנחנו פונים למר אייכלר מתלונות הציבור ולמבקר המדינה.
<יערה שילה: רק אז אנחנו מקבלים דרגה.
<יערה שילה: למה זה כל כך קשה?
שולי מועלם-רפאלי: תודה, אדוני, על קיום הדיון החשוב והדחוף הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רגע רוצה להניח למקרו, להניח לדיון המהותי – יש עליו הסכמה גורפת, בטח בקרב כל חברי הכנסת שיושבים פה - על המעבר המתבקש למשרד החינוך, על הגדלת התקצוב והקמת המועצה.
שולי מועלם-רפאלי: כל הדברים האלה הם כרגע במקרו.
שולי מועלם-רפאלי: הם ידרשו שיתוף פעולה מצידי כאחת שנמצאת במפלגה של שר החינוך, מצד היושב-ראש הוועדה כאחד שנמצא במפלגה של שר האוצר, ומצד חברי כנסת נוספים שפעילים בזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להסתכל על עכשיו.
שולי מועלם-רפאלי: עכשיו אנחנו ב-lose-lose situation בזכות משרד הכלכלה.
שולי מועלם-רפאלי: אני אחזור על מה שאמרתי קודם.
שולי מועלם-רפאלי: מאות שעות של דיונים בכנסת הקודמת על אותם נושאים לא הניבו שום שינוי.
שולי מועלם-רפאלי: אדוני אמר על הטפסים הבלתי אפשריים.
שולי מועלם-רפאלי: חברי כנסת מקבלים על בסיס יומי אנשים מרחבי הארץ כולה.
שולי מועלם-רפאלי: תקשיבו, חברים, יש לי תואר שני בתעשייה וניהול.
שולי מועלם-רפאלי: אם מיכל צוק לא הייתה יושבת איתי ועוברת איתי סעיף סעיף, גם אני לא הייתי יודעת למלא את הטופס הזה.
שולי מועלם-רפאלי: איך ייתכן דבר כזה?
שולי מועלם-רפאלי: איך ייתכן שראשי רשויות מטלפנים לחברי כנסת ואומרים: הצילו, אנחנו לא מצליחים להביא 1.2 מיליארד שקלים לידי מימוש כי אי אפשר לעבור את החסמים שבניתם שם.
שולי מועלם-רפאלי: אם היינו אומרים שהכסף הזה לא הולך למעונות, הולך למקומות אחרים, אז ברוח הימים האלה – דיינו, אבל הכסף הזה לא מנוצל, הוא נשאר במשרד האוצר כאבן שאין לה הופכין.
שולי מועלם-רפאלי: ילדים רבים לא זוכים לקבל אותו.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שמדינת ישראל צריכה להגיד אמירה עקרונית על המקרו ואמירה עקרונית על המיקרו - איך היום בונים לוח זמנים.
שולי מועלם-רפאלי: זה במשרד הכלכלה.
שולי מועלם-רפאלי: רצינו או לא רצינו, זה המקום.
שולי מועלם-רפאלי: צריך לראות איך משרד הכלכלה בונה לוח זמנים ותקציב שיאפשר פתיחה של הרישום עוד בחול המועד פסח.
שולי מועלם-רפאלי: יש שבוע שלם בחול המועד שבו הארגונים, סליחה שאני מחייבת אתכם ללכת על הדבר הזה, יוכלו להתחיל ברישום.
שולי מועלם-רפאלי: אם לא בחול המועד, אז ב-1 במאי, יום למחרת פסח.
שולי מועלם-רפאלי: איך יוצרים מציאות שבה מקטינים את מספר הילדים על כל מטפלת, איך יוצרים מציאות שבה מגדילים את שכר המטפלות.
שולי מועלם-רפאלי: כל הדיבורים הגבוהים על חינוך ילדנו בכל המגזרים זה מול המטפלות.
שולי מועלם-רפאלי: אם מטפלות הולכות בסוף היום הביתה עם תחושה שהן נשארות במקום הזה רק כי אין להן מקום יותר טוב, נכשלנו.
שולי מועלם-רפאלי: נכשלנו כישלון חרוץ, כי בסוף כמה שהיא לא תהיה מטפלת מצוינת, כמה שהיא לא תקבל - - זה הצחיק אותי הסכום שאמרת קודם, גואטה.
שולי מועלם-רפאלי: הלוואי שמטפלות היו מקבלות 65 שקלים לשעה.
שולי מועלם-רפאלי: אם זה היה כך היינו עומדים בתור.
שולי מועלם-רפאלי: מעבר לחסמים הבירוקרטיים, מעבר למטפלות, הסיפור של מספר הילדים שזוכה להיכנס למעונות היום הוא הסיפור של מדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאי אפשר להגיד שכשזה יעבור למשרד החינוך זה יקיף את כולם.
שולי מועלם-רפאלי: צריך גם לזה לבנות תכנית, חבריי במשרד הכלכלה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מצרה על זה שלא המנכ"ל שלכם, לא הסמנכ"לית שאחראית על הנושא לא נמצאים פה, לא כי אני ממעיטה, חלילה, בערכך, את יודעת כמה אני נעזרת בך ובעובדים שלך, אבל אני חושבת שצריכה להיות פה אמירה עקרונית.
שולי מועלם-רפאלי: לפני שאני קוראת לראש הממשלה אני קוראת לאנשי הביצוע.
שולי מועלם-רפאלי: כשמנכ"ל משרד הכלכלה יגיד: מעונות היום הם בראש שמחתי, מעונות היום יהיו בראש שמחתו.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה להניח בצד את המקרו, אבל בעיקר לא את המיקרו שכרגע אם רצינו או לא רצינו הוא נמצא במשרד הכלכלה.
<מהרטה ברוך רון: בהחלט דיון משמעותי וחשוב מאוד.
<מהרטה ברוך רון: אני אתחבר לדברים שאמרת.
<מהרטה ברוך רון: אנחנו בעיר תל אביב מתמודדים עם מחסור עצום במסגרות לגיל הרך.
<מהרטה ברוך רון: אם משרד הכלכלה שם לו למטרה שתהיה לפחות ל-25% מהילדים מסגרת כזו, בפועל זה רק 20%, לפי מה שאני מבינה.
<מהרטה ברוך רון: אצלנו בתל- אביב זה הרבה הרבה פחות.
<מהרטה ברוך רון: כל שנה אנחנו דוחים כ-2000 משפחות שמבקשות להתקבל למעונות האלה, מה שגורם למשפחות, וגם אני כאימא, לחפש מסגרות אחרות שעולות מאוד מאוד יקר.
<מהרטה ברוך רון: מעבר לעלות שלהן, הן מסגרות לא מפוקחות שאנחנו לא יכולים להיות בטוחים שהן שומרות על הבטיחות של הילדים, שלא לומר על החינוך שלהם.
<מהרטה ברוך רון: דובר על כך שגם בחינוך, במערכת החינוך יש פערים.
<מהרטה ברוך רון: יכול להיות שהפערים האלה הם תוצאה של זה שמגיל לידה עד גיל 3 מגיעים עם פער גדול שמתבטא בחינוך.
<מהרטה ברוך רון: אין ספק שנדרשת פה תכנית כוללנית שמתייחסת לחינוך בגיל הזה כזכות בסיסית, כזכות שתצמצם את הפערים בין האוכלוסיות.
<מהרטה ברוך רון: אני יודעת שכרגע המצב הוא שעל העמותות מוטלות רגולציות נוספות ללא תוספת תקציב.
<מהרטה ברוך רון: המסגרות קורסות.
<מהרטה ברוך רון: אנחנו ברשויות המקומיות פוגשים את התושבים מאוד מאוד מתוסכלים.
<מהרטה ברוך רון: כל שנה הם מתוסכלים יותר.
<מהרטה ברוך רון: צריך לפתור את הבעיה הזאת.
מיכל רוזין: אני אנסה להיות מאוד קצרה, כי חבריי פה ביטאו הרבה מהדברים שגם אני חושבת.
מיכל רוזין: אני חושבת שההסכמה פה על כך שזה צריך לעבור למשרד החינוך היא משמחת.
מיכל רוזין: אני רוצה להביע חד משמעית תמיכה במחאת העמותות ומעונות היום על אי פתיחת הרישום.
מיכל רוזין: אני חושבת שזה חשוב, יש פה אמירה.
מיכל רוזין: עם כל הקושי שזה יוצר להורים, לכספים ולהכל, בסופו של דבר עד שאין החלטה כזאת שום דבר לא קורה, גם לא דיון כזה, לכן טוב ששמתם את זה לפתחנו.
מיכל רוזין: מכיוון שכן ירדו למיקרו, אני רוצה להגיד משהו מאוד בכללי במקרו.
מיכל רוזין: אני מסכימה איתך שהסיפור הוא לא הנשים שעובדות, הסיפור הוא הילדים.
מיכל רוזין: זה המשך ישיר של הדיון שקיימנו פה בבוקר על הפערים.
מיכל רוזין: צודקת מהרטה לחלוטין בכך שילדים מגיעים עם פער משמעותי בגיל 3 למערכת גני הילדים.
מיכל רוזין: אין ספק שמי שמשלם על הגנים הפרטיים 3000, 4000 ו-5000 שקלים - אלה המחירים של גנים פרטיים בארץ – ומי שזוכה להיות במעונות יום ולקבל את החינוך הטוב שם, מגיע עם פתיחה אחרת למערכת החינוך הציבורית.
מיכל רוזין: אני אגיד עכשיו משהו שאולי ארגוני הנשים לא יאהבו עד הסוף.
מיכל רוזין: ארגוני הנשים הצילו את המדינה מעצמה בכך שהם הקימו את מעונות היום, כמו הרבה נושאים אחרים שהקמנו, כמו נושא אלימות כלפי נשים וכדומה.
מיכל רוזין: זה לא האידיאל.
מיכל רוזין: האידיאל הוא שהמדינה צריכה לקחת אחריות על זה.
מיכל רוזין: טוב שהיו עמותות, טוב שהיו ארגוני הנשים, טוב שטיפלו בילדים האלה, אבל האידיאל הוא שצריכה להיות מערכת ציבורית מיום הלידה עד גיל 18.
מיכל רוזין: כמובן שגם היינו רוצים השכלה גבוהה בחינם במדינת ישראל.
מיכל רוזין: זה יעבור ממשרד הכלכלה.
מיכל רוזין: צריך להבין שזה לא רק עניין טכני, יש פה עניין מהותי.
מיכל רוזין: אמרת שהמטרה הייתה לעודד נשים לעבוד.
מיכל רוזין: היום נשים עובדות.
מיכל רוזין: נשים עובדות כמעט באותו אחוז של גברים.
מיכל רוזין: אני בעד בחירה חופשית.
מיכל רוזין: מי שרוצה לשבת ולגדל ילדים – מצוין, אבל לרוב הנשים אין את הבחירה הזאת.
מיכל רוזין: מסיבות כלכליות אין להן את הבחירה.
מיכל רוזין: מי שיש לה את הבחירה הזאת לשבת בבית ולגדל ילדים היא מהשכבות שיש להן יותר כסף.
מיכל רוזין: דווקא אלו שאין להן הן אלו שנאלצות לצאת לעבוד, הן צריכות את מעונות היום יותר מהכל.
מיכל רוזין: אנחנו צריכים לאפשר לשני ההורים, לא רק נשים, לעבוד, ואנחנו צריכים לאפשר לשני ההורים ליהנות משעות הפנאי ומגידול וחינוך הילדים, אבל צריך, אתה צודק, לשנות זווית ראייה, להפסיק להתייחס לנושא כאל נושא של נשים, אלא כאל נושא של ילדים.
מיכל רוזין: אם לא היה מדובר בעמותות נשים, אם לא כל העובדות היו נשים מוחלשות ולא היה מדובר בילדים, המצב לא היה מגיע למצב הזה.
מיכל רוזין: אין ספק שזה בגלל שמדובר בעובדות מוחלשות שאין להן ברירה חוץ מלעבוד בשכר הזה, וזה בגלל שמדובר בעמותות נשים שנחנקות תחת העול.
מיכל רוזין: כמי שניהלה עמותת נשים והייתה מסתכלת כל חודש לשמיים מאיפה לשלם משכורות אני יודעת מה הן עוברות.
מיכל רוזין: האחריות לא צריכה להיות עליהן.
מיכל רוזין: אנחנו יודעות שכאשר נשים מגיעות לתחום מסוים אז רמת השכר יורדת, רמת ההתייחסות של המדינה יורדת.
מיכל רוזין: אני חושבת שהגיע הזמן שהמדינה תיקח אחריות על זה.
מיכל רוזין: חלק מהעניין זה להעביר למשרד החינוך כדי לייצר את הרצף.
מיכל רוזין: אין פה הענשה, יש פה הטבה.
מיכל רוזין: צריך לעשות את זה איתכם, כאשר המטרה היא לייעל את הכל, המטרה היא הילדים.
מיכל רוזין: תודה, אלי, על קיום שני הדיונים הכל כך חשובים האלה.
מיכל רוזין: תודה וחג שמח.
<ישראל אליסף: תודה רבה על הדיון בפגרה, זה לא מובן מאליו.
<ישראל אליסף: אני חושב שנדיר גם בתקופה שהיא לא פגרה לראות כל כך הרבה חברי כנסת מגיעים לדיון.
<ישראל אליסף: זה רק מראה כמה יש קונצנזוס סביב הנושא.
<ישראל אליסף: חברנו ארגונים אקדמיים – מכללת ורד, מכללת אפרת - עם מנהלות מעון וארגונים אזרחיים כדי לצעוק צעקה אזרחית בעקבות הצורך שעולה מהשטח בנושא הזה.
<ישראל אליסף: הקמנו את הקואליציה לחינוך מלידה ששמה לה לטפל בנושא הזה, להביא אותו לסדר היום הציבורי - גם הציבורי מבחינת ציבור, גם הפרלמנטרי.
<ישראל אליסף: ההכרזה של הארגונים לא לפתוח את הרישום חשובה מאוד.
<ישראל אליסף: סוף סוף הארגונים החליטו לפעול.
<ישראל אליסף: עד עכשיו, במשך 7 חודשים מאז שהתחלנו לצעוק, לא שמענו מהארגונים אמירה ברורה וחזקה.
<ישראל אליסף: הם אומרים בריש גלי שהם בקריסה.
<ישראל אליסף: אני חושב שהאמירה הזאת חשובה.
<ישראל אליסף: חשוב מכך - הכרזה ממשלתית של החלטה, לא אי החלטה שזה מה שעשתה הוועדה.
<ישראל אליסף: הוועדה שהוקמה ישבה במשך חודשיים והחליטה שלא להחליט.
<ישראל אליסף: צריכה להיות החלטה של לקיחת אחריות ממשלתית לחינוך מלידה.
<ישראל אליסף: יש 3 נושאים מהותיים שעומדים ותלויים.
<ישראל אליסף: דבר ראשון, איכות.
<ישראל אליסף: מבחינת הנושא האיכותי יש את הנושא של תקינה של ילד על גננת, יש את הנושא של הכשרה של צוותים – זה בעיקר שכר – ואת דימוי המקצוע.
<ישראל אליסף: כיום הדימוי של המקצוע הוא דימוי נמוך.
<ישראל אליסף: הפיקוח הממשלתי מבחינת איכות הוא בלתי אפשרי.
<ישראל אליסף: לא יכול להיות שיש רק 16 מפקחים על כל המעונות, על כל המשפחתונים, על כל הצהרונים של משרד הכלכלה בכל הארץ.
<ישראל אליסף: זה לא הגיוני.
<ישראל אליסף: מבחינת כמות, רק 23% מקבלים מענה ציבורי.
<ישראל אליסף: במגזר החרדי מדובר על 10%, במגזר הערבי מדובר על 2%, כל השאר במקומות פרטיים שאינם מפוקחים.
<ישראל אליסף: עכשיו אני מדבר בכובע שלי כמייצג הורים.
<ישראל אליסף: כל מה שדיברו סביב השולחן הזה זה על 23%.
<ישראל אליסף: שכחתם ש-77% נמצאים במקומות שאף אחד לא יודע מה הם.
<ישראל אליסף: אנחנו כאן מדברים, אבל אנחנו שוכחים שאנחנו מדברים רק על 23%.
<ישראל אליסף: יש לנו אריה שואג שישן עכשיו.
<ישראל אליסף: כשההורים יבינו שיש להם יכולת להשפיע על מה שהולך פה, זאת תהיה המחאה החברתית של 2011 בשידור חוזר.
<ישראל אליסף: אני רוצה שתבינו את זה.
<ישראל אליסף: זה הולך לשם.
<ישראל אליסף: בצד הקיצון של ה-77% יש את "מחסני הילדים" ששמענו עליהם כולנו, בצד שני יש גננות שעושות גנים פרטיים ואקזיט.
<ישראל אליסף: גם על זה עשינו כתבות.
<ישראל אליסף: יש גננות שפותחות גן ועושות סטארט-אפ.
<ישראל אליסף: הן מוכרות אותו עם הילדים.
<ישראל אליסף: יש פורומים שלמים באינטרנט על גננת שמפרסמת למכירה גן עם רישום של 30 ילדים.
<ישראל אליסף: היא עושה אקזיט של חצי מיליון שקל.
<ישראל אליסף: יש את זה בכל הארץ.
<ישראל אליסף: רק שתבינו את ה-77%.
<ישראל אליסף: זו המאסה שהממשלה צריכה לדבר עליה.
<ישראל אליסף: יום אחד ההורים מגיעים ורואים שהבעלות התחלפה.
<ישראל אליסף: אני טיפלתי בכמה מקרים, זה פשוט לא נורמאלי, זו פשוט הפקרות.
<ישראל אליסף: הקושי של לקבל דרגה הוא קושי פשוט פסיכי.
<ישראל אליסף: אתה צריך להיות דוקטור בשביל למלא את הטפסים, זה פשוט לא הגיוני.
<ישראל אליסף: זה גורם להרבה הורים להתייאש מהתהליך.
<ישראל אליסף: אנחנו מוצפים בפניות.
<ישראל אליסף: אנחנו מטפלים דרך חברי כנסת, דרך הוועדה לביקורת המדינה, דרך אלף ואחד דברים.
<ישראל אליסף: דרך אגב, יש מענה גם באגף.
<ישראל אליסף: אם יש 60 אנשים באגף שצריכים לטפל בכל הפניות היוצאות דופן, זה פשוט בלתי אפשרי.
<ישראל אליסף: אני לא בא בטענות לאגף, אני מציג מציאות.
<ישראל אליסף: יש את הנושא של האיכות, אחר כך את הנושא של הכמות, כאשר בסוף יש את הנושא של איפה זה צריך להיות.
<ישראל אליסף: זה לא צריך להיות במשרד הכלכלה, זה צריך להיות במשרד החינוך.
<ישראל אליסף: נוצרה הזדמנות פוליטית וציבורית נדירה.
<ישראל אליסף: הגיל הרך נכנס לסדר היום הציבורי "ביג טיים", הוא נכנס לסדר היום הפרלמנטרי "ביג טיים".
<ישראל אליסף: ראש הממשלה הוא שר הכלכלה, הוא צריך לדחוף למעבר הזה.
<ישראל אליסף: צריך לעשות את זה בצורה איכותית.
<דנה דור: הבת שלי היא אחת מ-4 שזכו לקבל מקום במעון יום של ויצו בתל אביב, אחד מאלה שנסגרים, לצערי, בשנה הבאה.
<דנה דור: מה שעולה זה שהמעון נסגר מאילוצים כלכליים.
<דנה דור: האילוצים הכלכליים הם למעשה שכר המטפלות.
<דנה דור: המוסד בשכונה שלנו מנוהל למעלה מ-30 שנה על ידי מנהלת מדהימה.
אלי אלאלוף: איזו שכונה?
<דנה דור: שכונת נחלת יצחק בתל-אביב.
<קריאה: שכונה טובה.
אלי אלאלוף: מה זו "טובה"?
אלי אלאלוף: תיזהרו מהמילים שלכם.
אלי אלאלוף: אין שכונה רעה, יש טיפול רע בשכונה.
אלי אלאלוף: תדעו לכם, מי שהורס שכונה זה מערכות, לא אזרחים.
<דנה דור: המוסד שלנו בשכונה נוצר כתוצאה מזה שיש מטפלות טובות שהן למעלה מ-20 שנה.
<דנה דור: המנהלת, שהיא אישה מדהימה, במקום לתת לה אות הוקרה, סוגרים לה את המעון.
<דנה דור: אין לי פתרון לויצו.
<דנה דור: אין לי מושג אם זה יעבור לידיים של המדינה זה יעזור.
<דנה דור: כרגע אני יודעת שהילדה שלי היא בידיים טובות, כי יש שם צוות מסור שעובד למעלה מ-20 שנה.
<דנה דור: אם מפטרים אותן כי המשכורות שלהן "כבדות" – גם ככה הן טוענות שהן לא יכולות לסיים את החודש - לעומת מטפלות מתחילות, יש כאן בעיה.
<דנה דור: מחר אנחנו נכנסים לגן בניהול חדש, עם צוות חדש.
אלי אלאלוף: לא מדובר על זה.
אלי אלאלוף: אף אחד לא מתכנן להוציא - -
<דנה דור: הגן שלנו נסגר.
<דנה דור: המטרה שהמעונות יהיו בידיים טובות.
<דנה דור: המטפלות צריכות להיות מטפלות עם ותק, עם ניסיון.
אלי אלאלוף: עם ותק לא, כי הן מתחילות כדי להיות עם ותק.
<דנה דור: אותן נשים עם ותק מפוטרות מחר, כי לא משתלם לויצו להשאיר אותן.
<קריאה: שכר הולם, מעמד הולם.
<דנה דור: צריך לשים את הדגש על כך שאותן מטפלות יישארו מטפלות, אם תחת המדינה או תחת העמותות, לאותם ילדים בני שנתיים חסרי אונים.
עבדאללה אבו מערוף: אני שוב מברך על הדיון הזה.
עבדאללה אבו מערוף: תודה לקואליציה לחינוך מלידה שעושה עבודה טובה ודוחפת את העניינים.
עבדאללה אבו מערוף: הייתי מסתפק בפתיח של יושב-ראש הוועדה, במה שהוא אמר.
עבדאללה אבו מערוף: הוא פתח את הישיבה בסיכום.
עבדאללה אבו מערוף: זה גם טוב, זה גם מקובל.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו יודעים לאבחן אבחנה ברורה, אבל לצערי הטיפול לא נכון, הוא לא טוב בכלל.
עבדאללה אבו מערוף: עדיף לא לטפל מאשר לטפל בצורה רעה, חס וחלילה.
עבדאללה אבו מערוף: העניין הוא ברור.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להכריע בעניין הזה.
עבדאללה אבו מערוף: זה עניין חינוכי ממדרגה ראשונה.
עבדאללה אבו מערוף: ברור שעל כל שקל שיושקע בגיל הזה, נרוויח 10 שקלים בהמשך.
עבדאללה אבו מערוף: זאת משוואה ברורה ונכונה.
עבדאללה אבו מערוף: אם אנחנו מדברים על כסף, אז הכסף טמון באיזה שהוא מקום.
עבדאללה אבו מערוף: לא צריך מיליארד 200 מיליון שקל, כי הכסף ישנו, רק צריך להשקיע אותו בחינוך.
עבדאללה אבו מערוף: צריך ללמוד מהניסיון במדינות הלא מפותחות, איך הייתה בהן מערכת החינוך, איך הייתה ההתייחסות לילדים מגיל 0 עד 3.
עבדאללה אבו מערוף: הם הרוויחו ועשו מערכת חינוך.
עבדאללה אבו מערוף: הם בנו חברה מאוד מאוד טובה, ברמה חינוכית ומוסרית מהמדרגה הראשונה.
עבדאללה אבו מערוף: העניין הזה דחוף, הוא צריך טיפול שורש טוב.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להעביר את זה למשרד החינוך.
עבדאללה אבו מערוף: משרד החינוך צריך להתחיל לעשות תכניות בקשר למקצועיות של מי שיעבוד שם.
עבדאללה אבו מערוף: אני רואה ואני יודע שהמקצועיות, לצערי הרב, נמוכה במעונות ובמשפחתונים.
עבדאללה אבו מערוף: אם משרד החינוך ייקח את זה באופן רציני, אני מציע שזה יהיה עניין חינוכי לעתיד של החברה.
עבדאללה אבו מערוף: ככה צריך להיות.
יגאל גואטה: אני רוצה לברך על הישיבה.
יגאל גואטה: היושב-ראש אמר בישיבה שדנה בנושא של עוני של ילדים שהכל מתחיל בחינוך.
יגאל גואטה: אין ספק שזה קשור גם לדיון הזה.
יגאל גואטה: הכל מתחיל בחינוך.
יגאל גואטה: אני חושב שצריך להתייחס לנקודה אחת.
יגאל גואטה: הדיון אם להעביר את זה למשרד החינוך, לא להעביר את זה למשרד החינוך, לפי דעתי הוא קצת סטייה מהדיון, כי בסופו של דבר אם יעבירו את זה, יעבירו את זה עם הצוות הקיים.
יגאל גואטה: זה לא הדיון.
יגאל גואטה: הנושא של הבירוקרטיה הוא עיקר הדיון פה.
יגאל גואטה: צריכים לראות איך עוצרים את זה מיד ועכשיו.
יגאל גואטה: הבירוקרטיה של המשרד מול הארגונים לא יכולה להימשך.
יגאל גואטה: כתוצאה מזה גם הארגונים גורמים לבירוקרטיה מול ההורים.
<יעל שמרגד: ממש לא.
<יעל שמרגד: אין שום בירוקרטיה מול ההורים, זה משרד הכלכלה.
יגאל גואטה: מאיפה הטופס?
<יעל שמרגד: זה משרד הכלכלה.
אלי אלאלוף: זה הסבסוד שהמשרד מחזיר להורים.
יגאל גואטה: זה טופס שמשרד הכלכלה עשה אותו, נכון?
יגאל גואטה: למי הוא מביא אותו?
יגאל גואטה: לכם?
יגאל גואטה: זה מגיע בסוף להורים.
אלי אלאלוף: זו התחשבנות בין ההורים למשרד.
יגאל גואטה: ואז הארגון לא יכול לקבל עד שהטופס - -
אלי אלאלוף: אין לו ברירה, הוא יקבל מראש.
אלי אלאלוף: ההחזר הוא לא בהתאם.
יגאל גואטה: ממה שאני שומע, מתלונות שאני מקבל ממעונות וארגונים, להשיג היום סמל למעון יותר קשה מאשר לייצר F-16.
יגאל גואטה: סמל למעון זה משהו מטורף.
<משה סויסה: אנחנו עושים שירות למדינה.
<משה סויסה: אנחנו לא מקבלים הקצאה של שטח.
<משה סויסה: אנחנו באים ביוזמה ברוכה, קונים שטח, בונים מבנה.
<משה סויסה: יש לנו בעיות וקריעת ים סוף.
יגאל גואטה: יותר קל להתקבל לשב"כ מאשר להכניס ילד מעל למכסה למעון.
יגאל גואטה: אלה דברים לא נורמאליים.
יגאל גואטה: צריך לקצר את הבירוקרטיה.
יגאל גואטה: ברור שרגולציה וביקורת של המשרד זה טוב, אבל תקצוב לזה אין.
יגאל גואטה: זה דבר שצריך לפתור אותו.
יגאל גואטה: הדבר האחרון שצריך לפתור אותו והוא הכי חשוב זה שכר המטפלות.
יגאל גואטה: זה לא נורמאלי שנשים את הדבר הכי יקר לכולנו, תינוק שנולד, באיזה שהוא מקום שהמטפלת מקבלת שכר מביש.
יגאל גואטה: כנראה שזה המינימום.
יגאל גואטה: שמעתי שיש כאלו שמקבלות פחות ממינימום.
יגאל גואטה: אף אחד לא היה הולך לעשות ניתוח לב פתוח אצל מטפלת שמקבלת 25 שקלים לשעה, הוא היה רוצה את הרופא הכי טוב.
יגאל גואטה: למה את התינוק, שזה הדבר הכי יקר לנו בעולם, אנחנו מסכימים לשים במקום שהמטפלת כל היום צריכה להתעסק בחובות שלה, בלחצים שלה, בזה שהיא לא רק לא גומרת את החודש, היא לא גומרת את היום?
יגאל גואטה: בירוקרטיה, שכר מטפלות זה הנושא.
יגאל גואטה: זה צריך להיפתר מידית.
אורי מקלב: הייתי צריך לברך אותך שעל אף ציר הזמן הזה של ערב פסח שבו רוב האנשים עסוקים בקניות, בהתחדשות, בהכנות לליל הסדר, אתה עכשיו עוסק ועסוק בביעור חמץ.
אורי מקלב: לא רק בביעור חמץ, אלא בחמץ שעבר עליו כמה וכמה פסחים.
אורי מקלב: הדימוי הוא נכון על ציר הזמן הזה, אדוני היושב-ראש.
אורי מקלב: אני נחשב בין הוותיקים מחברי הכנסת, רובם יותר צעירים ממני.
אורי מקלב: אין נושא שאני זוכר אותו שדנו עליו כל כך הרבה כמו הנושא של המעונות.
אורי מקלב: יכול להיות שהיינו צריכים לחלק היום למשרד הכלכלה מדליות זהב.
אורי מקלב: מגיעה להם מדליית זהב על כך שהנושא המדובר ביותר ברצף בכנסת הזאת זה נושא המעונות, על כל בעיותיו.
אורי מקלב: אין ועדה שלא דנה בנושא המעונות – ועדת העבודה והרווחה, ועדת הכלכלה, ועדת הכספים, ועדת החינוך, הוועדה לזכויות הילד, הוועדה למעמד האישה, הוועדה לביקורת המדינה, הוועדה לפניות הציבור.
אורי מקלב: אפילו ועדת המדע והטכנולוגיה הצליחה לדון בזה.
אורי מקלב: חוץ מוועדת חוץ וביטחון, כל הוועדות דנו בזה.
אורי מקלב: לא מגיעה מדליה, אדוני היושב-ראש?
אורי מקלב: מגיעה מדליה שחורה על כך שאצל רבים מתושבי מדינת ישראל המעונות זה הסמל לבירוקרטיה, זה הסמל לזלזול ונוקשות כלפי אזרחים.
אורי מקלב: כל מי שיש לו ילדים, לא משנה באיזה היבט, יש לו חוסר במעונות, יש לו קושי בקביעת הדרגה.
אורי מקלב: המפעילים עצמם זה פועל יוצא לשירות שהם צריכים לתת להורים.
אורי מקלב: אין עוד דבר שמסמל את הבירוקרטיה.
אורי מקלב: אין הדבר דומה למתן הנחה בארנונה, שאז המערכת צריכה להיות נוקשה כלפי מי שמבקש, לבדוק אותו טוב.
אורי מקלב: התפישה המרכזית בנושא של המעונות היא לתת אפשרות לאישה לעבוד.
אורי מקלב: המעונות קמו במדינת ישראל מכוח חוק המעונות על-מנת לאפשר לנשים לצאת לעבודה.
אורי מקלב: בכל היעד הזה יש כישלון קולוסאלי.
אורי מקלב: אחד החסמים של נשים לצאת לעבודה זה החוסר במעונות, אי היציבות בדבר, הבירוקרטיה.
אורי מקלב: לא כדאי להן לעבוד בגלל המעונות.
אורי מקלב: יש 3 היבטים מרכזיים.
אורי מקלב: קודם כל, קביעת הדרגות, הרישומים.
אורי מקלב: יש את כל מה שנאמר פה, את כל הבעיות שאנשים סובלים מהן בגלל הטרטורים.
אורי מקלב: 10 פעמים הם צריכים לשלוח פקס.
אורי מקלב: אני לא אאריך בכל הנושא הזה, כי אנחנו לא נגמור עד ליל הסדר.
אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על הקושי של המפעילים, על הקשיים הבירוקרטיים, על הנהלים הסותרים, הנהלים הדרקוניים כלפיהם.
אורי מקלב: הדבר האחרון הוא החוסר.
אורי מקלב: אין פתרון.
אורי מקלב: לא רק שהטיפול לא נהיה יותר טוב, הוא נהייה הרבה יותר גרוע, אנחנו הולכים כל הזמן צעדים אחורנית.
אורי מקלב: קצה נפשם של ההורים.
אורי מקלב: אתם, משרד הכלכלה, מוציאים את דיבת המדינה בבירוקרטיה, בקשיים, בחוסר התחשבות, בזלזול.
אורי מקלב: זה מה שאתם עושים.
אורי מקלב: מה שיקרה זה שכשהם יצאו מפה - השר עד אחרון הפקידים – הם יגידו: היה קצת לא נעים, נעבור את זה.
אורי מקלב: התפישה שלכם היא שצריך להקשות, לבקש מאישה שחוזרת מלידה כי לא יודעים אם היא כן תחזור, לא תחזור, אולי היא תרוויח יותר.
אורי מקלב: התפישה צריכה להיות: אישה עובדת, תקל עליה, תבוא לקראתה.
אורי מקלב: אם היא חזרה מחופשת לידה, זה חלק מהחיים.
אורי מקלב: זה המניע, זה המזין.
אורי מקלב: הלידות שלה הן שמזינות את המעונות.
אורי מקלב: אנחנו רואים שאל כל אישה שיולדת מתייחסים כאילו עברה איזו עבירה ולכן היא צריכה לסבול בצורה כזאת או בצורה אחרת.
אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, כדי שלא נהיה צועקים לריק, כדי שאנחנו נעשה משהו מעשי, אני מציע שהוועדה שאתה עומד בראשה תקיים רצף של דיונים במסגרת שימוע.
אורי מקלב: משרד הכלכלה צריך לעבור שימוע בנושא של המעונות.
אורי מקלב: למשרד הכלכלה יש גופים חזקים שעומדים מולו, הוא לא יכול לפעול נגדם.
אורי מקלב: היחידים שמוחלשים, כפי שנאמר פה, זה המעונות, אלה שמייצגים את המעונות.
אורי מקלב: אין להם לוביסטים, כוחות, הסתדרות, משהו חזק.
אורי מקלב: הם באים לפה.
אורי מקלב: אנחנו המשענת היחידה שיש להם.
אורי מקלב: אם תעשה את הדיונים במסגרת שימוע, דהיינו לקחת כל נושא שיש בו בעיה במשרד, אם זה נושא הרישום, לאחר מכן נושא ההפעלה מול אלה שמפעילים, לאחר מכן הנושא של חוסר במבנים, מה נעשה, למה לא נעשה, מי מעכב, אני חושב שאז השר שאחראי, המנכ"ל שאחראי יראו באמת אם הם מצליחים להוציא את המעונות מהקיבעון שהם נמצאים בו, מהקשיים למשהו אחר.
אורי מקלב: צריך שהמעונות בישראל יהיו מעונות ידידותיים כלפי ציבור העובדות, שהם יהיו אלה שנותנים את הדחף, את המניע לנשים לצאת לעבוד, לא הפוך.
<משה סויסה: אנחנו לא באים להחליף את הרגולטור.
<משה סויסה: אנחנו גוף שמפעיל מעונות יום במגזר כללי ובמגזר חרדי.
<משה סויסה: אני אומר ואני זועק שהבעיה הזאת חוצה מגזרים.
<משה סויסה: המדינה מדברת גבוהה גבוהה, ובצדק, על הפעלת מעונות יום, על תקצוב לבינוי מעונות יום שאנחנו שומעים ויודעים שלא כולו מנוצל.
<משה סויסה: בהתחבר לדברים של גברת שולי מועלם, בואו עכשיו, כבר בחול המועד כשאנחנו באים לעבוד על הבעיה הזאת שאין צוות, שאנחנו מתמודדים עם סייעת שלא רוצה לחזור לעבודה, ניקח איזה שהוא תקציב מהבינוי של המעונות, נעביר אותו לשכר למטפלות.
<משה סויסה: אני מעלה הצעה.
<משה סויסה: אני לא מחליף את הרגולטור.
<משה סויסה: מה זה שווה אם אנחנו נבנה מעונות, נפתח מעונות אבל לא יהיה צוות שיקבל את הילדים.
<משה סויסה: אנחנו מדברים על צוות שצריך להיות במשרד החינוך, צוות מנוסה, אבל אין, הוא לא נמצא.
<ורד כרמון: יש חוק במדינת ישראל, הוא לא הוזכר כאן.
<ורד כרמון: מדובר בחוק פעוטות בסיכון, הזכות למעון יום.
<ורד כרמון: יש כ-20 אלף פעוטות מידי שנה שמושמים במעונות היום.
<ורד כרמון: זאת האוכלוסייה המוחלשת ביותר.
<ורד כרמון: זה חוק מאוד מהותי שבא למנוע הוצאה מהבית.
<ורד כרמון: הוא מדבר על מצבים של בעיות בהתפתחות הילד, על מצבים תפקודיים, על פעוטות מוכים, על פעוטות שסובלים מהזנחה.
<ורד כרמון: אלה הראשונים שבוועדת קבלה מקבלים קדימות בקבלה למעון.
<ורד כרמון: אין להם את הקול.
<ורד כרמון: אלה הורים שלא יבואו ויצעקו – זה לעומת הורים עובדים - אם לא יהיה מעון במקום שבו הם גרים.
<ורד כרמון: אני מאוד מודאגת.
<ורד כרמון: אני תומכת במצב שקורה ובקיום הדיון כאן היום, אבל אני מאוד מאוד מודאגת.
<ורד כרמון: אם לא ייפתחו מעונות היום, אם לא תיפתח ההרשמה, מה יהיה עם 20 אלף הפעוטות שאין להם מסגרות אחרות, אין להם הורים שיכולים לשלוח אותם למעונות אחרים, למטפלות הפרטיות, ל"מחסני הילדים" שטיפלנו בנושא הזה?
<ורד כרמון: בג'סר א-זרקא, ששם יש המון פעוטות בסיכון, אין אפילו מעון יום אחד.
<ורד כרמון: זאת סוגיה על סדר היום שצריכה פתרון אד-הוק מעבר לפתרונות הרחבים.
<חלי זלינגר: אני מברכת על הדיון הזה.
<חלי זלינגר: אני מצטרפת לדברים שנאמרו כאן בהקשר של חינוך ילדים.
<חלי זלינגר: עלו כאן הצעות מלומדות.
<חלי זלינגר: לאורך הדיון חשבתי על איזה שהוא פתרון, על איזה שהוא ניסיון לייצר משהו אד-הוק שייתן לטווח הקצר מענה.
<חלי זלינגר: אני חושבת שצריך לקיים איזו שהיא הפרדה בין המנגנון של ההחזרים להורים, לבין המנגנון הפיקוחי שמנהל את השיח עם הארגונים.
<חלי זלינגר: אם אני מסתכלת על אם עובדת שמחנכת את ילדיה במסגרת מפוקחת, יש מנגנונים נוספים ודרכים פרקטיות טכניות לתת לה את הסיוע הזה, ללא כל קשר לשיח ולדיאלוג שמתקיים עם משרד הכלכלה.
<חלי זלינגר: אגב, לתחושתי, מאז שגלית קן נכנסה לאגף, שזה זמן מאוד קצר, יש אוזן קשבת.
<חלי זלינגר: מן הסתם היא לא יכולה לטפל בדברים שבמשך שנים לא טופלו.
<פיני קבלו: אני מכיר מקרוב את כל הנושא של מעונות עוד כשהייתי מזכיר ההסתדרות וראש עיר.
<פיני קבלו: אני יכול לתת דוגמה מבית שאן.
<פיני קבלו: כמזכיר ההסתדרות אני יכול להגיד שהיו כ-8 עד 10 מעונות יום של נעמ"ת בבית שאן, כאשר היום יש 0.
<פיני קבלו: זה הפך להיות מצרך לעשירים.
אלי אלאלוף: ממש 0 מעונות של נעמ"ת בבית שאן?
אלי אלאלוף: כמה מעונות של נעמ"ת יש בבבלי?
<יעל שמרגד: יש ארגונים אחרים.
<פיני קבלו: יש עמותות אחרות.
<פיני קבלו: אנחנו תומכים במהלך הזה.
<פיני קבלו: צריך שנעשה אותו כמה שיותר מהר.
<פיני קבלו: אני מדבר בכובע של השלטון המקומי, כי אין ספק שתהיה מעורבות גדולה במהלך הזה של ראשי הרשויות המקומיות, של כל מערך החינוך שיש שם, עם כל מערך כוח האדם שניתן להיעזר בו בעירייה.
<פיני קבלו: אני חושב שהנושא הזה מבורך, אנחנו נותנים את ברכתנו.
<פיני קבלו: ככל שנעשה את זה יותר מהר, ככה הגופים המקצועיים יסיימו את העבודה שלהם.
<פיני קבלו: אם זה ייגרר, העבודה המקצועית תיפגע.
<פיני קבלו: אני מצטרף למה שאמרה נציגת משרד הרווחה.
<פיני קבלו: בעניין הזה צריך מאוד מאוד להיזהר, כי בחלק גדול מהמעונות יש את אותם הילדים.
<פיני קבלו: אני ביקרתי לפני כשבוע בחצור.
<פיני קבלו: יש שם מעון רב תכליתי של אמונה.
<פיני קבלו: זה דבר מדהים.
<פיני קבלו: יש שם שילוב יפה של ילדים.