GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נורית קורן: אני רוצה לדאוג שכל מי שצריך לקבל טיפול שיקבל טיפול.
נורית קורן: אני מבקשת כמה דברים.
נורית קורן: אני רוצה לדעת נתונים על האנשים שפנו לקבלת טיפול מקופות החולים ולא קיבלו.
נורית קורן: זה ממש חשוב, שאנחנו נוכל לעשות איזה שהוא מיפוי.
נורית קורן: אני מבקשת להעביר את זה בכתב.
נורית קורן: אני מבקשת נתונים על ילדים בנושא הזה, כמה ילדים לא קיבלו טיפולים, לדיון הבא.
נורית קורן: גם בנושא של ילדים, אם יש עניין של סודיות ואבחנות, לדיון הבא.
נורית קורן: ורשימה של מרפאות ושל סניפים שנפתחו בכל קופה ומה תכנית העבודה ל-2016, איזה מרפאות עוד ייפתחו.
מיכל בירן: נשאר עוד דבר אחד, נציג משרד הבריאות אמר שכל מי שמקבל - - - ובעצם אין עלות תקציבית בלהוסיף קוד Z, שיענה משרד הבריאות מדוע, אם כך, לא יוסיפו קוד Z, על פי מה שאמרה היועצת המשפטית שלנו ועל פי מה שאמר פה הנציג של משרד הבריאות.
<אהוד ססר: כי קוד זי זה לא אבחנה ואי אפשר לטפל במשהו שהוא לא אבחנה.
<קריאה: הם טופלו ב - - -
<אהוד ססר: הם לא טופלו, רשמו בלי לרשום את האבחנה.
נורית קורן: אז אנחנו מבקשים ממשרד הבריאות הבהרה לגבי קוד זי.
נורית קורן: אם זה לא מצריך עלות אז איך משרד הבריאות מכניס את זה, שהקופות יקבלו הוראה כן לטפל באנשים שיש להם קוד זי, מבלי לרשום אבחנה של F.
נורית קורן: אנחנו לא רוצים לתייג אנשים.
מיכל בירן: הם לא מסכימים איתכם, הם יודעים שזה לא - - -
נורית קורן: דבר נוסף גם, אם יש מרפאות שצפויות להיסגר, לומר אותן.
נורית קורן: דיברתם פה גם כן, קופת חולים מאוחדת, שאמרת שחסרים רופאים, מטפלים?
<קריאה: בכל הקופות.
<קריאה: בפריפריה קשה מאוד להשיג רופאים.
נורית קורן: אז אני הייתי רוצה לקבל ממך היכן חסרים לכם אנשים ואנחנו נראה שגם בזה צריך לטפל.
<חנה שטרום כהן: מטפלים עזבו את הקופות, הן לא מוכנות להעביר אלינו - - - של הסודיות.
<דני בודובסקי: רק מילה אחת, צריך להבהיר לגבי קוד Z, קוד Z יושב בספר האבחנות של ICD.
<דני בודובסקי: ספר האבחנות של ICD, לגבי כלל האבחנות הרפואיות, אם זה לב, אם זה אורתופדיה, אם זה בריאות נפש.
<דני בודובסקי: קוד Z, זאת אומרת כל הסיפור של ה-factors influencing health status and contact with health, זה השם בספר ICD והוא מתייחס לכלל המחלות,.
<דני בודובסקי: קוד Z מתייחס למגוון שלם של דברים, לא כאבחנה אלא כמערכת - - -
מיכל בירן: אין לי בעיה, רק תכתבו את זה, שזה יהיה בפניהם.
<דני בודובסקי: זה באבחנה, זה קיים בפני - - -
מיכל בירן: זה לא קיים, קופת החולים הגדולה ביותר, המנכ"ל שלה אומר שהיא לא יכולה לטפל כי זה לא בסל, אז יש פה - - -
נורית קורן: חברים, אני רוצה לסכם.
<קריאה: דבר אחד בקשר למטפלים, הייתי רוצה לשמוע כמה מטפלים חסרים בשביל להגיע ליעדים של ה-2% ו-4%.
נורית קורן: אז זה מה שביקשתי.
<קריאה: כי זה מה שחשוב, בשביל להגיע ליעדים.
נורית קורן: הדיון הבא יהיה בנושא של ילדים, אנחנו נודיע לכם את התאריך.
מירב בן ארי: אני רוצה לפתוח את ועדת המשנה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות לטיפול בצעירים וצעירות חסרי בית.
מירב בן ארי: היום ה-23 במרס, י"ג באדר ב', תשע"ו.
מירב בן ארי: ראשית אני רוצה להגיד שאני מאד נרגשת, אני חושבת שהוועדה אמנם היום מתכנסת לסיום תפקידה.
מירב בן ארי: אמנם מתכנסת לסיום המושב ולסיום תפקידה, אבל כמובן שהעבודה לא מסתיימת.
מירב בן ארי: שלום חבר הכנסת איימן עודה, שב איתנו.
מירב בן ארי: הוועדה כמובן לא מסיימת ובמושב הבא תוקם שדולה, גם, פעם ראשונה בתולדות הכנסת, שדולה שתעסוק בצעירים ובצעירות חסרי בית, בכלל תעסוק בנושא של חסרי בית ואנחנו כמובן נמשיך לעקוב, ללוות, אגב גם ילדים חסרי בית, גם צעירים חסרי בית, גם מבוגרים.
מירב בן ארי: אני אמשיך לעקוב, גם הוועדה הזאת עסקה בילדים ואנחנו תיכף נדבר גם על הבית ברחוב חיים.
מירב בן ארי: הוועדה עסקה גם בצעירים וגם עשתה כאן דיור מעניין על דיור תחילה והתעסקה בכלל בנושא של דרי רחוב.
מירב בן ארי: אני חושבת שמבחינת עבודתה של ועדת המשנה, שבאמת אני פה אמנם שנה בכנסת, אבל הוועדה הזאת בשיתוף פעולה מעולה עם משרד הרווחה, כמובן וגם משרד השיכון וציפי פה, אני שמחה ורחל.
מירב בן ארי: סליחה, רות.
מירב בן ארי: למה אמרתי רחל?
מירב בן ארי: מאיפה הבאתי רחל?
מירב בן ארי: אין לנו רחל בכלל בוועדה.
מירב בן ארי: ציפי ורות.
מירב בן ארי: אז באמת היה כאן שיתוף פעולה מצוין של המשרדים וכמובן משרד האוצר, ובשעה עשר וחצי יכבד אותנו שר האוצר ויבוא לפה, שזה גם חשוב לי.
מירב בן ארי: שיתוף הפעולה בין המשרדים, החיבור של העמותות שישבו פה ונתנו את האינפוט המשמעותי שלהן, כל העמותות שישבו והארגונים החברתיים, זה מה שהביא מבחינתי באמת להצלחה וגם בעצם לבוא עם ועדה פרקטית, שבאה עם תכניות, שבאה באמת עם תכנית, לא רק עם חזון, לא רק עם דיבורים, אלא גם באמת באמת עם פעילות, ושאני אמשיך לעקוב אחרי.
מירב בן ארי: זאת אומרת אם יש כאן משהו, אנחנו נמשיך לעקוב.
מירב בן ארי: וציפי יודעת, היא אמרה לי לפני דקה שאני משגעת אותה.
מירב בן ארי: אמרתי לה שזה מה שאני צריכה.
מירב בן ארי: אני אמשיך כל הזמן לעקוב, באמת לוודא עם המשרדים.
מירב בן ארי: וכמובן לטפל במשברים כמו המשבר שיש לנו עדיין בחיפה ותיכף נתייחס אליו ולהמשיך ללוות.
מירב בן ארי: אני רואה אגב שיש לנו כאן נציגות של הצעירות, אז יופי, אני שמחה שבאתן.
מירב בן ארי: ריקי באה לוודא שהתכנית של משרד השיכון יוצאת לפועל, כן?
מירב בן ארי: את תהי הכוכבת של משרד השיכון, אל תדאגי.
מירב בן ארי: את תהי הראשונה.
מירב בן ארי: אני מבטיחה שהיא הראשונה שאני לוקחת אותה למשרד השיכון להגיש את הדו"ח.
<ריקי צחי: כולם עדים פה, כן.
מירב בן ארי: כולם עדים.
מירב בן ארי: אני כבר אמרתי לך את זה ולדעתי כבר כתבתי לך את זה אפילו בהודעה.
מירב בן ארי: אני רוצה להתחיל עם מצגת שאני וציפי ציפי ואני כתבנו ביחד את התכנית.
מירב בן ארי: ציפי, אני מתחילה, את מוסיפה.
מירב בן ארי: הרשויות שנמצאות כאן מעדכנות אותנו.
מירב בן ארי: אני פשוט העליתי את הכל בצורה יפה בסך הכל.
<ציפי נחשון גלי: כל הכבוד.
מירב בן ארי: ואני אדבר ונוסיף.
מירב בן ארי: כמובן גם העמותות וגם הרשויות, אם יש לכם דברים חשובים גם לפרוטוקול וגם לוועדה, כי אנחנו יוצאים מפה עם המלצות של הוועדה למליאת ועדת העבודה והרווחה.
מירב בן ארי: נא להתייחס.
מירב בן ארי: כמובן בסדר, בצורה שגם נבין.
מירב בן ארי: נתחיל עם השירות לנוער צעירים וצעירות, שהוא מטפל בגילאי 13 עד 25.
מירב בן ארי: אני כמובן כל הזמן מעלה את זה לציפי לגיל 28, היא תמיד מסכימה איתי.
<ציפי נחשון גלי: נעלה, נעלה בקרוב.
מירב בן ארי: נעלה, יופי, אז זה חשוב ותיכף גם נתייחס לזה.
מירב בן ארי: עלתה כאן עבודה שהייתה גם עבודה של משרד הרווחה לטיפול בחסרי בית ובאמת הוקצבו לזה 21 מיליון שקלים, בלי ה-2.2 מיליון שקלים של משרד השיכון, שאליהם אנחנו כמובן נתייחס גם בנפרד.
מירב בן ארי: אבל התכנית להוסטלים, לקורות הגג, לדיוריות, לדירות מעבר, מבחינתי מהפכה בעניין חסרי הבית, היא מתוקצבת ב-21 מיליון שקלים והדבר הכי משמעותי, שציפי גם תיכף תדבר עליו, מיד אחרי, זה הנושא שמשרד הרווחה הוביל.
מירב בן ארי: כמובן אני ישר השתתפתי מתוך מקום שאני חושבת שזה משהו שכל הכנסת מדברת עליו, זה על הנושא של תכנית לאומית לצעירים בסיכון.
מירב בן ארי: אנחנו בתפיסת המציאות שלנו חושבים שבגיל 18 כולם הולכים לצבא, כולם הולכים לשירות לאומי, כולם מתחתנים אולי, אבל מסתבר שהרבה חברה שיצאו מפנימיות, ואני רוצה להגיד לכם שאתמול בערב גם הייתי בסיור במסילה, סיור מרתק עם ניסים, שהוא תמיד נמצא איתי בסיורי הלילה שלי.
מירב בן ארי: אמרתי לחברה מאותות שבאו אלי למשרד, שמה שהיה יפה בעיני בסיור הזה, זה שקודם כל מי שעשתה לי את הסיור זו צעירה שנמצאת במקום ומה שהיה יפה בעיני גם, זה שבאתי והם לא התכוננו לקראתי.
מירב בן ארי: זאת אומרת יש את העניין שחבר כנסת מגיע, אז כל המקום, אתם יודעים, מצטחצח.
מירב בן ארי: נכנסתי לחדר, היא ראתה ויוה, זאת הייתה מרוחה על הספה, ההיא ישנה עם הכלב.
מירב בן ארי: אמא של אחת הנערות הייתה שם וזה היה נפלא.
מירב בן ארי: כי באתי ודיברתי איתן וגם הייתה אווירה טובה, יחסית, עוד הגעתי למגן, כל החברה כאן כבר מכירים את מסילה.
מירב בן ארי: הגעתי למגן שזה מקום סגור, דלת נפתחת, דלת ננעלת, אתם מכירים.
מירב בן ארי: ויחסית למקום שהוא מגן ומקום שהוא נעול כביכול, צבעוני, יפה, מתארגן לפורים.
מירב בן ארי: ולמה אני מדברת על זה בתכנית לצעירים, כי אומרות שם הבנות ובצדק – כולם כאן מכירים את זה ואתם מהנהנים – שהן יוצאות בגיל 18, חלקן לא הולכות לצבא, חלקן לא הולכות לשירות לאומי.
מירב בן ארי: מדינת ישראל סיימה לעזור בגיל 18.
מירב בן ארי: כי כנראה לפני שנים חשבו שכולם מתחתנים בגיל 18, והן דואגות.
מירב בן ארי: ואומר לי מאיר, מנהל מסילה, אני מודאג.
מירב בן ארי: אני מודאג מגיל 18 ומודאגים בעל"ם ומודאגים באותות ומודאגים במשרד הרווחה, ובצדק.
מירב בן ארי: ולכן, התכנית הולכת באמת תוך חודש, כתבנו חודשיים, להצעת מחליטים בממשלה התכנית הלאומית לצעירים ולצעירות.
מירב בן ארי: אני כמובן אתערב ואעזור בכל כוחי מול שר האוצר, כי צריך כסף לתכנית.
מירב בן ארי: אנחנו יודעים שתכנית 360, תכנית לאומית לבני נוער בסיכון, כמה היום?
מירב בן ארי: כבר 250 מיליון היא מתוקצבת?
<ציפי נחשון גלי: חצי מיליארד.
מירב בן ארי: חצי מיליארד.
מירב בן ארי: כמה היא התחילה, תכנית 360?
<ציפי נחשון גלי: לא, אנחנו לא רוצים להתחיל בזה.
<ציפי נחשון גלי: זה התחיל ב-10 מיליון שקלים.
מירב בן ארי: אז ככה זה התחיל, אבל תראי, לפחות זה כבר חצי מיליארד.
מירב בן ארי: ולכן מדינת ישראל צריכה להבין שצעירים בני 18 חייבים סיוע של המדינה גם ברשויות וגם במשרד.
מירב בן ארי: ציפי, התייחסות שלך לתכנית הזאת לצעירים בסיכון שאתם הולכים להגיש.
<ציפי נחשון גלי: כן, אז דווקא מתוך העשייה בחמש השנים האחרונות עם צעירים במצבי סיכון, אנחנו למדים שככל שאתה עושה משהו אתה מבין מה עוד צריך לעשות.
<ציפי נחשון גלי: ובאמת, כדי לא להמשיך ולדשדש במדינת ישראל, אז אני גאה לומר שאני יזמתי את התכנית הלאומית לצעירים במצבי סיכון ואני שמחה מאד שהמנכ"ל והשר חיבקו את הרעיון.
<ציפי נחשון גלי: יש פה הרבה מהאנשים שיושבים מסביב לשולחן שהם שותפים בדיונים שלנו.
<ציפי נחשון גלי: גם נציגי 11 משרדי ממשלה, שזה מה שחשוב.
<ציפי נחשון גלי: משרד הרווחה ישמח ורוצה לתכלל את התכנית, אבל בוודאי שללא שותפות של כל משרדי הממשלה, אנחנו לא נצליח לייצר מענים אמיתיים ולכן חשוב שהתכנית היא באמת תהיה תכנית לאומית.
<ציפי נחשון גלי: וכמו שאת אומרת, יגיע השלב שבעוד חודשיים אני מקווה שחברי הממשלה יצביעו בעד התכנית וששר האוצר יתקצב אותה.
מירב בן ארי: יצביעו בעד, כולם יצביעו, כי זה חשוב.
מירב בן ארי: מה שחשוב פה באמת ואני הבטחתי להתגייס לנושא של הכסף.
מירב בן ארי: אני יודעת גם שיש שר אוצר חברתי ושהוא יעזור לנו כאן.
מירב בן ארי: אני גם בשבוע הבא גם אצטרף לשולחן הזה.
מירב בן ארי: מבחינתי זה משהו שמהיום שהוועדה הזאת כאן, כל הזמן אתה שומע על החשש של גיל 18 וזו תכנית חשובה.
מירב בן ארי: אני מבטיחה להמשיך ללוות אותה.
<ציפי נחשון גלי: בואו נזכיר בכל זאת שמי שבאמת עוזר לנו בהבניית המודל וכל המצגות, זה יואב בוקאי, שמנהל את אשלים עד גיל 25 בג'וינט, ובאמת כל ההוקרה והתודה מגיעה להם.
מירב בן ארי: בואו נמשיך, נעבור לירושלים.
מירב בן ארי: אני רואה פה את הצוות של ירושלים.
מירב בן ארי: ייאמר לזכותכן שאתם כל הזמן מגיעות לוועדה, לכל אורך המושב, יפה מאד.
מירב בן ארי: אז נדבר על ירושלים.
מירב בן ארי: אני יודעת, כבר אמרו לי מאותות שהבית לחרדיות כבר נפתח, הוא עובד.
מירב בן ארי: ספר לנו, מילה על מה שקורה.
מירב בן ארי: תיכף נתייחס.
מירב בן ארי: ציפי, בתוך שתי ההלנות לחירום לצעירים וצעירות, יש לנו אחד לצעירים, אחד לצעירות, ובנוסף החרדיות שכבר - - -
<ציפי נחשון גלי: כן.
<ציפי נחשון גלי: הדיורית דרך אגב זה לא בתקציב של ה-21 מיליון שקלים, זה תוספת.
<ציפי נחשון גלי: המוסד לביטוח לאומי בעצם מתקצב את זה בשנה הראשונה ביחד עם ידידות טורנטו, כאשר יש מחויבות למשרד להמשיך לממן את זה בתום ה - - -
מירב בן ארי: כמו הדיורית שבעצם הוקמה בתל אביב, שהתחילה עם ביטוח לאומי?
<ציפי נחשון גלי: כמובן, כן, בדיוק.
<ציפי נחשון גלי: אבל באמת היתרון שלנו הוא שקיבלנו תוספת תקציב השנה.
<ציפי נחשון גלי: בדרך כלל מה שקורה כשאת מתחילה תכנית פיילוט את צריכה תוצאות ולהוכיח ורק אחרי שזה מוכיח את עצמו בעצם המשרד נכנס לממן.
<ציפי נחשון גלי: אז במקביל, עוד לפני סיום פיתוח המודל, נכנסנו לממן עוד דיוריות ואת יודעת שזה נמצא בהמשך.
<ציפי נחשון גלי: אבל חשוב לי כן להגיד שזה לא מהתקציב של 21 מיליון השקלים.
מירב בן ארי: כן, תיכף.
<ציפי נחשון גלי: חשוב לי לומר עוד משהו.
<ציפי נחשון גלי: כשאת מדברת פה על הלנות חירום - - -
מירב בן ארי: יש לי עוד אחד של ירושלים.
<ציפי נחשון גלי: אני מתייחסת לשקף הזה של ה-1.8 מיליון, זה רק החלק של המשרד, כי בירושלים לגבי הצעירות על"ם הם שותפים, הם בעצם מפעילים סוג של מענה שהוא לא 24 שעות היום.
<ציפי נחשון גלי: ולכן השותפות של על"ם שמה את ירושלים בתקציב הרבה יותר גדול מ-1.5 מיליון שקלים.
מירב בן ארי: אז רעות גיא, עמותת על"ם, תתייחסי גם מה המצב בין גלגל, שבו אני הייתי והבנתי, לבין מה קורה בשטח – האם יש מבנה, מה קורה, איך אנחנו מעבירים את גלגל ל-24 שעות?
מירב בן ארי: תעדכני אותנו מהשטח ואחרי זה גם נשמע מעיריית ירושלים.
<רעות גיא: אז אני אהיה מאד ספציפית לגבי גלגל.
<רעות גיא: את יודעת שאנחנו עובדים היום - - -
מירב בן ארי: רק כל מי שמדבר שיציג את עצמו לפרוטוקול.
<רעות גיא: רעות גיא, עמותת על"ם, ראש תחום קצה ונערות.
<רעות גיא: את יודעת שאנחנו נותנים בעצם שני מענים עיקריים לצעירים וצעירות חסרי בית, 18-26 – מישהו לרוץ איתו בתל אביב וגלגל פלוס השלטר בירושלים, כשאת השלטר גם צריך להגיד – קידום נוער מעיריית ירושלים שותפים בחלק מהמימון.
מירב בן ארי: נכון, אמרנו את זה.
<רעות גיא: גם שותפים מקצועיים וגם במימון, שזה די חדשני.
מירב בן ארי: זה לא קיים לא בחיפה ולא בתל אביב.
<רעות גיא: גם באמת מימון חלקי וצריך עוד כדי להשלים את המענה, אבל זה גם תמיכה חשובה.
<רעות גיא: בעצם היום השלטר עובד, נפתח בשעות הערב המאוחרות, נסגר בבוקר.
<רעות גיא: זאת אומרת אנחנו נותנים מענה חירומי לצעירות בלילה.
<רעות גיא: אני אגיד שגם המקום צפוף וקטן, היית שם, ראית.
<רעות גיא: אין מספיק מקום לכל הצעירות שרוצות להגיע אלינו.
<רעות גיא: אנחנו אף פעם לא דוחים אף אחת ותמיד מסתדרים ומוצאים מקום, אבל זה ברור שזה כבר עולה על גדותיו.
<רעות גיא: וגם הסיפור הזה שבבוקר אנחנו צריכות לשלוח אותן חזרה לרחוב, מאד מאד מקשה על תהליכי הטיפול.
<רעות גיא: לכן אנחנו מדברות על מענה הוליסטי, כוללני, 24/7.
<רעות גיא: אנחנו מצאנו מבנה שהוא גם יחסית בלוקיישן טוב במרכז העיר.
<רעות גיא: גם לא עולה הרבה לשפץ אותו, אבל אנחנו בתוך התקציב לא מצאנו כסף עודף לשיפוץ של הדבר הזה.
<רעות גיא: העלינו את זה בפני ישיבות גם בעיריית ירושלים, הבטיחו לנו שימצאו לזה תקציב נוסף.
<רעות גיא: אני יודעת שעושים מאמצים, אבל כרגע זה המצב.
<רעות גיא: אנחנו לא מתקדמים.
מירב בן ארי: אוקיי, עיריית ירושלים, בואי תגידי לנו.
מירב בן ארי: רק תציגי כמובן את התפקיד לפרוטוקול.
<יהודית גבאי: יהודית גבאי, אגף הרווחה בעיריית ירושלים, מנהלת היחידה.
<יהודית גבאי: אז מבחינת שתי הלנות החירום, באמת יש הלנת חירום אחת שרות התייחסה אליה, זה שלטר לצעירות, כשמבנה יש ואנחנו באמת בתהליכים גם עם המשרד, עם ציפי וגם עם כל השירותים בעיר, גם העירוניים וגם העמותות, בתוך תהליך של גיבוש של המודל, יש לנו כל כך הרבה שאלות שם לגבי האוכלוסייה, לגבי למי ואיך אנחנו מפעילים, כי זה שאלות באמת מאד מאד מהותיות ואנחנו באמת עושים את זה, לפני יומיים היינו גם יחד עם ציפי באיזה שהוא מקום שאנחנו מתקדמים בתוכו.
<יהודית גבאי: לגבי הצעירים, אז גם, אנחנו מפעילים באמצעות - - -
מירב בן ארי: רגע, אני רוצה להתייחס למבנה.
מירב בן ארי: יש כסף של משרד הרווחה.
מירב בן ארי: יש מבנה.
מירב בן ארי: זה קריטי לי פה.
<רעות גיא: את צודקת, כי המבנה הזה גם עומד להיחטף לנו.
<יהודית גבאי: כבר אפשר להגיד ש - - -
<רעות גיא: זה היה מבנה סמוך, אגב.
<יהודית גבאי: אבל אנחנו בהחלט, אני העליתי את זה בדיונים קודמים, שהתקציב, יש לנו תקציב של שכירות אבל אין לנו תקציב של התאמה בשיפוץ.
<יהודית גבאי: אנחנו הבאנו את זה לדיון גם בפני ראש העיר בישיבה איתו, גם עם מנכ"ל העירייה, שביקר אצלנו בשירות וכן יש התקדמות בעניין הזה.
<יהודית גבאי: אנחנו מחכים לקבל את האישור הסופי, כדי שבאמת, ביקשנו - - -
מירב בן ארי: תני לי זמנים.
מירב בן ארי: אני כבר כמה חודשים שומעת שיש מבנה ואין תקציב לשיפוץ.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת האם יימצא תקציב בעיריית ירושלים לשפץ את הבית או אם לא, אם צריך לפנות לעמותות שבזה הן עוסקות.
מירב בן ארי: כי כשאני בניתי את המבנה אצלי אני הבאתי – ודיברתי על זה עם רעות – את מעגל נשים, עמותה נפלאה ששיפצה לי את המבנה.
מירב בן ארי: תגיעו איתי להחלטה, תגידו לי אם הרשות שמה.
מירב בן ארי: אם לא, בכל מקרה אנחנו חייבים אולי לגייס עמותה או לעשות משהו.
מירב בן ארי: אני לא רוצה שהבנות תהיינה בחוץ, ברחוב, רק בגלל שאין לנו כסף לשפץ את המבנה.
<יהודית גבאי: קודם כל הבנות לא בחוץ, יש להן מבנה כרגע.
<רעות גיא: לא, הן בחוץ.
<רעות גיא: מעשר בבוקר הן בחוץ.
<יהודית גבאי: אה, בחלק של הגלגל.
<יהודית גבאי: אז אני אומרת שוב, אנחנו הפעלנו לחצים, יש נכונות.
<יהודית גבאי: קיבלנו כן אוקיי גם מבחינת ראש העיר והמנכ"ל, נכונות כן לתת לנו את הסיוע הזה.
<יהודית גבאי: זהו.
מירב בן ארי: זה ההמלצות שלנו.
<יהודית גבאי: אני מקווה.
<קריאה: ספטמבר.
<יהודית גבאי: אני לא יודעת להגיד אם בספטמבר, אני מקווה שזה יהיה בחודשיים הקרובים.
מירב בן ארי: על השיפוץ?
<יהודית גבאי: השיפוץ, אני אומרת שוב.
<יהודית גבאי: יש כמה תהליכים.
<יהודית גבאי: יש גם תהליכים שנכנסים.
<יהודית גבאי: מבחינת העירייה יש את כל ההליך של בדיקת המבנה וזה נעשה במקביל לעניין של התקצוב להתאמת ושיפוץ המבנה.
<יהודית גבאי: שני התהליכים האלה כן מתרחשים ומתקדמים.
מירב בן ארי: שלא ייקחו לנו את המבנה.
מירב בן ארי: את יודעת איזה דרמות היו לגבי מבנים.
<רעות גיא: רק לסבר את האוזן, כולה אנחנו מדברים על 200,000-300,000 שקלים.
<רעות גיא: לא יותר.
<יהודית גבאי: זה לשני השלטרים.
<רעות גיא: בסדר, אני מדברת על השלטר של הצעירות.
מירב בן ארי: היא אומרת שבעוד חודשיים הם יתנו אישור.
<רעות גיא: אם אני אחכה חודשיים זה לא יהיה.
מירב בן ארי: אני באמת אומרת, תסבירי לי, לפני שייקחו לנו את המבנה.
מירב בן ארי: יש לי משבר מבנים, כמו שאת רואה.
מירב בן ארי: אז יש מבנה שהוא טוב, תסבירי לוועדה, יש מבנה שהוא טוב.
מירב בן ארי: יש מבנה שרעות אומרת שאפשר להיכנס.
מירב בן ארי: מה מעכב את הכניסה של הנערות למבנה הזה?
מירב בן ארי: זה שאין כסף לשיפוץ?
<רעות גיא: אני צריכה להתאים אותו, כן.
<יהודית גבאי: יש פה כמה תהליכים, שוב.
<יהודית גבאי: והתהליכים האלה הם בהתקדמות משמעותית.
<יהודית גבאי: אנחנו גם מנהלים דיונים על החלק של התפיסה ושל העבודה והאוכלוסייה.
<יהודית גבאי: יש לנו הרבה מהותיות שם שאנחנו עושים את זה בינינו ועם המשרד.
מירב בן ארי: אם אנחנו נביא את הכסף של השיפוץ, כמה זמן את מתאימה את המבנה?
מירב בן ארי: ה-200,000 שקלים כסף לשיפוץ, אוקיי?
<ציפי נחשון גלי: שיאשרו לעבוד בשתי משמרות.
<ציפי נחשון גלי: זה הפטנט במדינת ישראל.
מירב בן ארי: אז קדימה.
מירב בן ארי: מה צריך בשביל זה?
<ציפי נחשון גלי: משמרת משש בבוקר עד שתיים ומשתיים עד שמונה בערב.
מירב בן ארי: אבל יש לך כסף למשמרות של המדריכים, נכון, ציפי?
<ציפי נחשון גלי: פועלים.
<ציפי נחשון גלי: איך בונים את כביש מספר 1?
<ציפי נחשון גלי: עושים שתי משמרות עבודה.
<רעות גיא: לא, הוא באמת מבנה שלא דורש הרבה, אבל הוא דורש התאמה.
<רעות גיא: בכל זאת הוא עומד ריק ואנחנו רוצים להכניס לשם פעילות של 24/7.
מירב בן ארי: תראי, אני לא יכולה לשמוע את זה שיש מבנה ריק, יש צעירות שגרות ברחוב ואנחנו מעכבים ויש לנו כסף גם לפעילות.
מירב בן ארי: מה חסר לי כדי ש - - -
<יהודית גבאי: אני חושבת שחלק גדול מהעניין זה באמת שהמשרד מתקצב - - -
מירב בן ארי: המשרד תיקצב.
<יהודית גבאי: נכון, אבל החלק של המבנה וההצטיידות זה משהו שהוא - - -
מירב בן ארי: אני דואגת לשיפוץ של המבנה.
מירב בן ארי: מה את צריכה?
<יהודית גבאי: אז קדימה, בשמחה.
<יהודית גבאי: אז קודם כל באמת, אני צריכה - - -
מירב בן ארי: שיפוץ, נתקדם.
<יהודית גבאי: אני צריכה שיפוץ והצטיידות.
<יהודית גבאי: אני מבינה שאתם לקחתם את הנושא של ההצטיידות.
<יהודית גבאי: לגבי הצעירים אני מבינה שיש לנו אוקיי, לגבי הצעירות זה עניין בבדיקה.
מירב בן ארי: מה בבדיקה?
<יהודית גבאי: התאמת המבנה, התקציב להתאמת המבנה.
מירב בן ארי: התקציב להתאמת המבנה, זאת אומר לשיפוצו והצטיידות שלו?
מירב בן ארי: חסר לך 200,000 שקלים?
<רעות גיא: בין 200,000 שקלים ל-300,000 שקלים.
<רעות גיא: הרף העליון זה יהיה 300,000 שקלים.
מירב בן ארי: בשביל השיפוץ של הצעירות?
<יהודית גבאי: לצעירים.
<יהודית גבאי: לצעירות.
<יהודית גבאי: לצעירים אני מבינה ש - - -
מירב בן ארי: טוב, אנחנו סוגרים את זה היום בסוף הישיבה.
<ציפי נחשון גלי: זה חצי מיליון לשתי המסגרות.
<רעות גיא: לא, לצעירים יש להם.
<קריאה: ייקח זמן עד שזה יהיה - - -
מירב בן ארי: ריקי, את דואגת.
מירב בן ארי: אנחנו מסיימים פה.
מירב בן ארי: בשביל 200,000 שקלים עם מבנה, עם כסף, צעירות עם מקום רק בשביל שאי אפשר לשפץ אותו?
מירב בן ארי: את זה אנחנו עושים.
מירב בן ארי: והצעירים את אומרת שיש מבנה ויש אישור של כסף לשפץ ולצייד אותו?
<רעות גיא: הצעירים זה - - - עיריית ירושלים.
<רעות גיא: זה ההסכם.
<רעות גיא: אנחנו ניקח את הצעירות ואת הצעירים עיריית ירושלים.
<יהודית גבאי: צעירים אנחנו - - -
מירב בן ארי: יופי, יופי.
מירב בן ארי: הנה, באת בזמן.
מירב בן ארי: עם הצעירים רעות?
<יהודית גבאי: הצעירים אצלי וזה בסדר.
<יהודית גבאי: זאת אומרת יש את התקציב, כן אישרו לנו את החלק הזה של השיפוץ.
<יהודית גבאי: לצעירות עדיין לא, זה מה שהסברתי קודם.
<יהודית גבאי: יש מבנה, אני מבינה שקצת יש איתו בעיה, אבל אנחנו - - -
מירב בן ארי: אוקיי, אני רוצה בסוף הישיבה וגם ציפי.
מירב בן ארי: יש את הכסף, יש מבנה, אז בגלל שיפוץ של 200,000 שקלים אנחנו משאירות את כל הצעירות האלה ברחוב?
מירב בן ארי: ועוד אני כל הזמן רואה את הפרצוף של ריקי מולי, אז אני מתחילה להיות בלחץ.
מירב בן ארי: אוקיי, זה ירושלים.
מירב בן ארי: יש לי עוד אחד על ירושלים?
מירב בן ארי: תעביר בבקשה, גיא.
מירב בן ארי: ההוסטל השיקומי.
מירב בן ארי: יש פה גם את יגאל מהחוט השלישי ובפעם שעברה הוא גם בא אלי ואני גם רוצה להבין מה קורה, ציפי, עם ההוסטל השיקומי.
<ציפי נחשון גלי: לא, זה הוסטלים שקיימים, הם פועלים.
<ציפי נחשון גלי: אנחנו ביקשנו תוספת תקציב.
<ציפי נחשון גלי: נמצא פה יגאל שמנהל את עמותת החוט המשולש, שכבר ארבע שנים מממן 50% משני ההוסטלים.
<יגאל גולדשטיין: 10.
<ציפי נחשון גלי: 10 שנים, אבל חמש בשיתוף איתנו.
<יגאל גולדשטיין: לא, לא.
מירב בן ארי: הזמן רץ שנהנים, יגאל.
<יגאל גולדשטיין: הוסטל בנים משנת 2006 והוסטל בנות מ-2009.
<ציפי נחשון גלי: ובעצם אנחנו החלטנו שאנחנו כן רוצים לתקצב את זה מלא, ולכן אנחנו מחויבים לצאת למכרז.
<ציפי נחשון גלי: המסגרות האלה פועלות.
מירב בן ארי: אני יודעת, הייתי שם.
<ציפי נחשון גלי: הן פועלות.
<ציפי נחשון גלי: מכרז, את יודעת, זה לוקח זמן.
מירב בן ארי: יגאל, תציג את עצמך לפרוטוקול ותגיד לנו איפה אנחנו עומדים עם זה.
<יגאל גולדשטיין: יגאל גולדשטיין מהחוט המשולש.
<יגאל גולדשטיין: אנחנו עומדים עם שני ההוסטלים עם תפוסה מלאה, עם שימת המתנה.
<יגאל גולדשטיין: עבודה שבשיתוף עם משרד הרווחה כבר נעשית 10 שנים.
<יגאל גולדשטיין: זה לא רק בירושלים, דרך אגב, זה במקרה בירושלים, אבל זה הוסטלים ארציים.
<יגאל גולדשטיין: ההחלטה כבר נלקחה לפני שנה.
<יגאל גולדשטיין: אני רק רוצה שזה יקרה.
מירב בן ארי: איך אנחנו מתקדמים?
<יגאל גולדשטיין: עד סוף השנה כבר לא נוכל לממן את זה.
מירב בן ארי: הוא כבר פעם שעברה בא אלי עם - - -
<ציפי נחשון גלי: זה בעבודה, את יודעת.
מירב בן ארי: זה יצא כבר למכרז?
<ציפי נחשון גלי: זה מטופל עם ועדת המכרזים.
מירב בן ארי: אוקיי, זה יבוא למליאה במושב הבא ואנחנו רוצים לדעת.
מירב בן ארי: כמה זמן אתה חושב שאתה תוכל להחזיק עוד?
<יגאל גולדשטיין: לא יודע.
<יגאל גולדשטיין: אנחנו אמנם עד סוף השנה, מבחינה תקציבית בסוף השנה כבר לא נוכל להחזיק את זה בעצמנו.
<ציפי נחשון גלי: אנחנו יודעים.
מירב בן ארי: ואם ציפי אומרת לי שהיא יודעת, אז אני סומכת עליה שהיא יודעת.
מירב בן ארי: אנחנו נעקוב שהמכרז יוצא.
מירב בן ארי: אתה לא צריך להחזיק את זה במאה אחוז.
מירב בן ארי: זה הבית המקסים הזה שם, נכון?
מירב בן ארי: שהייתי שם.
מירב בן ארי: יפה, אוקיי נמשיך לעיר הנבחרת, חיפה.
מירב בן ארי: ובכן, ניתן עדכון.
מירב בן ארי: אין כאן נציגים של חיפה.
איימן עודה: אני נציג של חיפה.
מירב בן ארי: או, איימן, זה לא כזה-.
מירב בן ארי: הם היו פה כבר פעם שעברה, נראה לי שלא היה קל.
מירב בן ארי: אוקיי, אז נדבר על הבית ברחוב חיים.
מירב בן ארי: המצב הוא שכרגע, תיכף יעדכנו גם מעמותת אותות, אבל לאור העובדה שאני מלווה אותם, הם מחפשים ומחפשים, אם אפשר להגיד לזה חיפוש, צילום של בתים.
מירב בן ארי: הבתים שכרגע אנחנו ראינו הם לא מתאימים ואנחנו עדיין ממשיכים לעסוק בנושא הזה.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו מחכים לדיון של המליאה של ועדת העבודה והרווחה כי אני הגשתי הצעה לסדר וזה אמור להגיע לדיון בוועדה.
מירב בן ארי: המצב לא טוב בחיפה.
מירב בן ארי: אני לא יודעת מי מכם ראה גם את הכתבה שהייתה בערוץ 10 בתחילת השבוע, כולל ראיונות עם הילדים.
מירב בן ארי: יש שם תסכול לא פשוט, כי אנחנו פשוט ניצבים בפני חומה, אבל בואו נשמע את החברה מאותות, תגידו לנו מה אתם רואים, למרות שהיינו גם השבוע במקום האחר ביחד, דיברנו.
מירב בן ארי: גם ליוויתי את הכתבה הזאת.
מירב בן ארי: אבל בוא, תן לנו עדכון מה אתה רואה.
<אסף שמול: אסף, עמותות א ותות.
<אסף שמול: בעצם אנחנו כרגע בשלבים של חיפוש של מסגרת של מבנה אחר.
<אסף שמול: צריך להבין שזה בעצם מבנה שונה מכל המבנים האחרים, זה מחייב מבנה הרבה יותר גדול, מבנה מוסדי שיוכל להכיל גם את כל הצרכים של הבית, גם מספר הרבה יותר גבוה של בני נוער ממה שנמצאים בדרך כלל בהוסטל.
<אסף שמול: זה אומר שזה לא עוד בית בשכונה כזו או אחרת, שאפשר לעשות התאמה.
<אסף שמול: לצערנו כרגע עם עיריית חיפה, אנחנו לא רואים איזה שהוא סיוע משמעותי.
<אסף שמול: כן יש ניסיונות, אבל לא איזה שהוא משהו משמעותי ורציני.
<אסף שמול: לעיריית חיפה יש משאבים רבים שהיא יכולה כן לגייס לטובת העניין.
<אסף שמול: לצערנו אנחנו לא רואים את זה, ואנחנו שוב, בכל הזדמנות קוראים להם לשלב איתנו ידיים ולעשות ביחד את הפעולה כדי למצוא את המקום שמתאים.
<אסף שמול: כל בית שעיריית חיפה מציעה, אנחנו הולכים ורואים ובודקים.
<אסף שמול: עד עכשיו שום דבר לא התאים לנו ואנחנו ממשיכים לעבוד במלוא המרץ בנושא הזה.
איימן עודה: אני מבקש לתאם ביחד.
איימן עודה: אני חושב שאני יכול לעזור בזה.
<אסף שמול: בשמחה רבה.
מירב בן ארי: מה אתה מציע, איימן?
מירב בן ארי: לעשות סיור?
מירב בן ארי: רק שנבין.
איימן עודה: אני הייתי חבר מועצת העיר חיפה, אז אני מבקש קודם לדבר עם ראש העיר, לבדוק מה, מו, מי.
איימן עודה: האם יש כוונה באמת, מתי, איך.
איימן עודה: לבדוק, להרגיש את המצב.
<אסף שמול: אנחנו נעדכן.
איימן עודה: ואחרי זה נראה מה אפשר לעשות.
איימן עודה: אבל אנחנו יכולים ללכת ביחד.
<אסף שמול: תודה.
מירב בן ארי: יופי, זה ממש חשוב.
מירב בן ארי: כל עזרה תמיד טובה.
מירב בן ארי: אז בואו נשמע משהו משהו אופטימי על חיפה.
מירב בן ארי: ציפי, תעדכני אותנו.
<ציפי נחשון גלי: כן, אני רוצה לעדכן על תוספת התקציב.
מירב בן ארי: ויש פה גם את החברה מעל"ם.
מירב בן ארי: אנחנו מכירים היטב, הייתי אצלם.
<קריאה: יש לנו עוד כמה מאבקים.
מירב בן ארי: אני רוצה שציפי תתייחס לעניין.
מירב בן ארי: גם הלל כאן ויש לנו גם שם דירת מעבר.
מירב בן ארי: כמה מילים על חיפה לצעירים, ציפי.
<ציפי נחשון גלי: מתוספת התקציב שניתנה לחסרי עורף משפחתי וחסרי קורת גג, לא נכללה בהתחלה הלנת חירום בחיפה, אבל מתוך-.